GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אבל אתה לא יכול לומר לי אני חי עם זה טוב.
יעקב מרגי: אני לא חי טוב עם זה, אבל אם אתה חי טוב עם זה, אז גם לממלכתי תוריד את הוועדה.
יעקב מרגי: אבל אני לא רוצה להיות שם.
יעקב מרגי: אני מושך אותך להוסיף ועדה.
עודד פורר: להוסיף ועדה, לא להוריד ועדה.
<גור רוזנבלט: בואו נתקדם.
<גור רוזנבלט: כמו שאמרנו - - -
יעקב מרגי: אין תשובה, יש סיכום.
איציק שמולי: עזוב את הוועדה, הוועדה לא חשובה עכשיו.
עודד פורר: אבל אין לו כוונה להוריד.
איציק שמולי: אז שיגיד.
איציק שמולי: הוא אומר כמה שנים, אבל הוא לא אומר כמה שנים.
יוסי יונה: אין כמה שנים.
יוסי יונה: זו תהיה מדיניות קבועה של משרד החינוך.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, לא יהיה.
עודד פורר: הירידה מבחינתו היא ל-15 שעות ת"לן.
עודד פורר: הירידה היא למקסימום.
יוסי יונה: אחת עם פיקוח והשנייה בלי פיקוח.
<גור רוזנבלט: בשלישית הכנסנו את הסכומים המקסימליים של שני הטורים הראשונים, חמש השעות הבסיסיות פלוס עשר שעות, וזה הסיכום המקסימלי.
יעקב מרגי: זה מפריע לי.
יעקב מרגי: לא שמעתי אותך, גור.
יעקב מרגי: גור, תמשיך, הרובריקה השלישית.
<גור רוזנבלט: בשלישית הראנו לכם את הסיכום לכמה יכול להגיע מקסימום תל"ן עם כל האישורים.
<גור רוזנבלט: למקסימום שיכול להגיע תל"ן שנתי.
יעקב מרגי: עד 15 שעות, חמש ועשר.
יעקב מרגי: בהמשך יש לנו את חטיבת הביניים, החטיבה העליונה, שהסכומים הולכים ועולים.
יעקב מרגי: ערך השעה כמובן, על אותו בסיס, על אותו עקרון.
<גור רוזנבלט: שוב, הרעיון הוא לאפשר את התשלום של אותו מורה בגבייה של ההורים.
<גור רוזנבלט: זה הרציונל.
<גור רוזנבלט: פה הראנו את הסכומים המקסימליים שאליהם אפשר להגיע במסגרת ההיתרים השונים.
יעקב מרגי: מה זה רגיל?
<גור רוזנבלט: רגיל זה ללא הגבייה העודפת.
<גור רוזנבלט: לקחנו כאן את - - -
יעקב מרגי: גור, אתה בקי בנתונים.
<גור רוזנבלט: אני אסביר דבר-דבר.
<גור רוזנבלט: לקחנו כאן את הכיתה היקרה ביותר, כיתה י"ב, כדי להמחיש מה יכולים להיות הסכומים המקסימליים.
<גור רוזנבלט: ככל שנרד בכיתות, הסכומים יורדים ולא עולים.
עודד פורר: זה מקסימום, לא משנה כמה ילדים יש לי במערכת?
<גור רוזנבלט: זה מקסימום לתלמיד.
עודד פורר: זאת אומרת שאם יש לי שלושה ילדים במערכת, אני צריך להכפיל את הסכום הזה בשלוש.
יעקב מרגי: כן, נגמרו הוועדות לפי מספר ילדים.
יעקב מרגי: זה נחלת שנות ה-70' וה-80' שלנו.
<גור רוזנבלט: בטבלה הראשונה לקחנו בית ספר שמקיים תכנית תל"ן מלאה רגילה, זאת אומרת, חמש שעות.
<גור רוזנבלט: צריך לזכור, הרוב המוחלט של בתי הספר בכלל לא נוגעים בדבר הזה, מקיימים את מערכת הלימודים לפי התקן.
יעקב מרגי: אני מקווה שבאת עם נתונים, תציג לנו לכמה בתי ספר אושרו ולכמה לא.
<גור רוזנבלט: אלה בתי ספר רגילים שמקיימים מערכת של חמש שעות תל"ן, ואנחנו לא מאפשרים להם 10 שעות נוספות.
<גור רוזנבלט: עם הכנסת שירותים מרצון – עוד דבר שאנחנו מאפשרים אותו זה העשרה - - -
יעקב מרגי: 855 שקל מהטבלה הקודמת, בי"ב מתעדכן לכמה?
יעקב מרגי: ל-1,150.
<גור רוזנבלט: זה יכול להגיע למקסימום של כ-4,488 לתלמיד.
<גור רוזנבלט: בבית ספר ייחודי או בבית ספר שיש לו תגבור תורני, כמו שאתם רואים בשורה השלישית בטבלה, בנוסף לתל"ן הרגיל, חמש שעות, שזה 1,150, אנחנו מאפשרים 10 שעות נוספות.
יעקב מרגי: דיברנו עליהם בטבלה הקודמת.
<גור רוזנבלט: עוד 2,230.
<גור רוזנבלט: וכאן אנחנו מאפשרים להם גם כן תכניות לימוד אחרות - - -
יעקב מרגי: שבתות, סמינריון לא מעניין אותי.
יעקב מרגי: הארכת יום לימודים, מה זה?
יעקב מרגי: אפשר לקבל אישור ל-15 שעות ולא להאריך את יום הלימודים?
יעקב מרגי: צריך תשלום גם על זה שהם מאריכים את יום הלימודים?
<גור רוזנבלט: לא, לא, אני צריך להסביר את זה.
<גור רוזנבלט: כשאנחנו מאפשרים למוסד בכיתה ללמד – נניח שמוסד בכיתה י"ב היה צריך לסיים בשעה 14:00 והוא מסיים בשעה 17:00.
<גור רוזנבלט: במוסדות האלה, התיכוניים, הבעלויות מפעילות את בתי הספר.
<גור רוזנבלט: אם בעלות - - -
יעקב מרגי: לא תמחרת את זה בעלות השעות כשאישרת?
<גור רוזנבלט: שנייה אחת.
<גור רוזנבלט: נניח רשת "אורט".
<גור רוזנבלט: יש בית ספר שרוצה לתת עוד 15 שעות, במקום לסיים בשעה 14:00, הם מסיימים בשעה 17:00.
<גור רוזנבלט: אנחנו מאפשרים להם - - -
יעקב מרגי: רגע, גור.
יעקב מרגי: אמרנו ש-15 שעות זה עד 16:00, הגענו להסכמה.
<גור רוזנבלט: לא, אני אומר - - -
יעקב מרגי: אבל הגענו.
יעקב מרגי: אישרת להם כבר 15 שעות, זה כבר עד 16:00.
<גור רוזנבלט: שוב, אני אומר עוד פעם, מה נותן ל-15 שעות?
<גור רוזנבלט: זה השכר של המורה.
<גור רוזנבלט: הבעלויות אמרו בצדק בבתי הספר האלה שבהם אתם מאפשרים לנו ללמד עוד שלוש שעות בכל יום יש עוד עלויות.
<גור רוזנבלט: אנחנו כמעט הכפלנו את יום הלימודים, או שהארכנו אותו ב-30% או 40%.
<גור רוזנבלט: יש עוד עלויות שנובעות מזה.
<גור רוזנבלט: אנחנו צריכים להחזיק את בית הספר פתוח יותר זמן.
<גור רוזנבלט: אנחנו צריכים עלויות חשמל, עלויות מים, עלויות אחרות שגדלות בעקבות זה.
<גור רוזנבלט: הם אומרים אין לנו אפשרות לשפות את זה.
<גור רוזנבלט: לכן הם אומרים איך אפשר להפיק תכנית כזאת?
יעקב מרגי: הם לא ביקשו גם העשרה בשתי מגמות נוספות?
<גור רוזנבלט: אנחנו אפשרנו את זה במגבלה.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת, המקסימום שאפשר לשלם לתלמיד - -
יעקב מרגי: אם הוא לוקח את כל האופציות.
<גור רוזנבלט: - - כן.
<גור רוזנבלט: זה 600 ש"ח לשנה לתלמיד עלות הפעלת המוסד מעבר לשעות - - -
עודד פורר: זאת אומרת, על הסכום הזה תוסיף עוד 600 שקל.
יעקב מרגי: תסלחו לי על השטחיות, אבל זו הדרך היחידה שלנו לתת תמונת מצב.
יעקב מרגי: בכיתה ממוצעת יש 30 ילדים, נכון?
יעקב מרגי: כפול 600 – תעשו חשבון.
יעקב מרגי: 18,000.
יעקב מרגי: גם אם הייתי שוכר מההתחלה את המבנה, את הכיתה הספציפית הזו – בחייכם.
יעקב מרגי: זו יד קלה על ההדק, עם כל הכבוד.
חיים ילין: אפשר לשאול שאלה?
חיים ילין: היה דיון בוועדת כספים.
חיים ילין: הביאו את זה לשם בגלל שדה בוקר, של בן גוריון.
חיים ילין: יש שם בית ספר תיכון.
יעקב מרגי: גם שם היה דיון?
חיים ילין: שם על הצד הכספי, פה על הצד החינוכי.
חיים ילין: תבין על מה אני מדבר, 9,000 שקל – יש ויכוח שם בנושא התל"ן בלבד.
חיים ילין: על זה יש תשלומים - - -
<גור רוזנבלט: 8,000.
יעקב מרגי: כן, היה דיון, היה פה.
יעקב מרגי: הגיעו ל-8,000.
חיים ילין: משרד החינוך אומרים לבד - -
יעקב מרגי: זה חוץ מהפנימייה, שזה סכום עתק, כמו בית מלון.
חיים ילין: - - אנחנו לא יודעים בדיוק מה קורה שם.
חיים ילין: מטילים עליהם שלושה וחצי מיליון שקל של העמותה על התקורות, כי אנחנו יודעים איך מפילים תקורות, אני חשב, אין שום בעיה.
חיים ילין: תגיד לי, אתם נותנים חותמת לבית ספר פרטי, ומי יכול לשלם את זה?
יעקב מרגי: על שדה בוקר אתם חייבים לי תשובה.
חיים ילין: ומי יכול לשלם את זה?
חיים ילין: אבל יש כאלה עוד כמה.
חיים ילין: זו רק דוגמה שנתתי.
יעקב מרגי: הוא לקח על עצמו לבדוק את ההיתר שהוא נתן לאור דברים שעלו בוועדה.
<גור רוזנבלט: יכול להיות שאני אמשוך את ההיתר לשדה בוקר.
<גור רוזנבלט: אנחנו נתנו להם היתר על סמך דברים - - - התברר פה בדיון שזה לא בדיוק ככה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לפתוח את הדיון על שדה בוקר.
חיים ילין: התחושה שלי היא שבתום לב – אני לא רוצה להגיד שבכוונה – אתם מכשירים בתי ספר פרטיים ואתם עושים סלקציה של מי שיכול לשלם 1,000 שקל בכל חודש.
<גור רוזנבלט: לא היית בהתחלה, אני אמרתי שהמדיניות שלנו היא למנוע את הדברים האלה.
חיים ילין: לכן אמרתי בתום לב.
חיים ילין: אתה קובע מדיניות שאתה רוצה למנוע, וביד השנייה אתה נותן חותמת שזה - - -.
חיים ילין: אין עובדות, יש דיונים פה.
חיים ילין: אנחנו שומעים את כולם.
חיים ילין: קח את זה כביקורת.
יעקב מרגי: אני רוצה לאפשר לו לסיים את המצגת.
יעקב מרגי: בבקשה, גור.
יוסי יונה: זה רק יותר גרוע, כי בית ספר ציבורי.
חיים ילין: על זה אני מדבר, לא שהוחלט שזה פרטי.
<גור רוזנבלט: כמו שאנחנו רואים כאן מבחינת סכומים, אלו הסכומים המקסימליים שיכולים להיות.
<גור רוזנבלט: הערה לטור השלישי, מוכר שאינו רשמי – במוכר שאינו רשמי, כמו שאמרנו, אנחנו מאפשרים להשלים שכר לימוד.
<גור רוזנבלט: הצגנו את הסכומים לגבי כיתה י"ב, אבל צריך לזכור ששני הסעיפים האלה של השלמת שכר לימוד רלוונטיים רק לבתי ספר יסודיים.
<גור רוזנבלט: בתי ספר על-יסודיים כולם מתוקצבים 100%.
<גור רוזנבלט: היסודיים, במקומות שבהם מתוקצבים בין 75%-65% אנחנו מאפשרים להורים להשלים.
<גור רוזנבלט: לכן לא - - -
חיים ילין: התורניים עד איזה כיתה?
חיים ילין: כשאתה מדבר על יסודי – אצלי במועצה היה ט'.
חיים ילין: היסודי.
חיים ילין: אני שואל אותך מה הטווח.
<גור רוזנבלט: זה תלוי בבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים – כנסייתיים, חרדים, הפרטיים.
יעקב מרגי: הרשתות.
<גור רוזנבלט: לא הרשתות.
יעקב מרגי: הרשתות 100%?
<גור רוזנבלט: אין - - - כל אלה מתוקצבים מראש על ידנו בפחות.
חיים ילין: אתה מדבר על יסודי.
חיים ילין: עד כיתה זה יסודי מבחינתך?
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, זה תלוי בהגדרה של בית הספר.
<גור רוזנבלט: אם הוא בית ספר - - -
יעקב מרגי: אתה בממלכתי במועצה.
יעקב מרגי: בממלכתי לא צריך - - -
חיים ילין: במועצה מטה אשר יש עד ח'.
יעקב מרגי: כן, אבל הסוגיה לא נוגעת לחינוך הממלכתי.
<גור רוזנבלט: זה לא בממלכתי.
חיים ילין: בגלל זה שאלתי.
יעקב מרגי: זה לא קשור לממלכתי.
יעקב מרגי: חיים, זה לא קשור לממלכתי.
יעקב מרגי: גור, בהינף יד זרקת את הרשתות.
יעקב מרגי: יש חינוך יסודי ברשתות?
יעקב מרגי: רשתות חינוך, חינוך עצמאי, מעיין החינוך.
<גור רוזנבלט: אין שם התאמת שכר לימוד, אין דבר כזה.
יעקב מרגי: אתה מדבר איתי גם כשזה מוסד שהוא בהגדרה – קודם הם עמותת - - -?
יעקב מרגי: יש את זה עדיין ברשתות?
<גור רוזנבלט: לא, מה פתאום.
יעקב מרגי: זאת אומרת, כל מוסד שהוא דרך החינוך העצמאי, מעיין החינוך התורני, אסור לו לגבות השלמת שכר לימוד.
<גור רוזנבלט: ברור.
<גור רוזנבלט: אין דבר כזה.
יעקב מרגי: ואתם בודקים את זה?
יעקב מרגי: אוכפים?
<גור רוזנבלט: אני אדבר על החרדים בנפרד.
<מירב ישראלי: רציתי לשאול על השבתות, סמינריון, הארכת יום לימודים.
<מירב ישראלי: מה המקור החוקי לגביית הדברים האלה?
<מירב ישראלי: זה לא תל"ן, זה לא אישור.
<לירן שפיגל: הארכת יום הלימודים זה כן תל"ן.
<מירב ישראלי: אז למה זה בנפרד ולא תל"ן?
<מירב ישראלי: למה אתם כותבים את זה ככה?
<לירן שפיגל: עוד פעם, במסגרת התל"ן לא תמיד אתה מגיע להיקף של שעות שמצדיק 600 שקלים.
<לירן שפיגל: 600 שקלים אפשר לגבות רק - - -
עודד פורר: שבתות זה תל"ן?
עודד פורר: זה מה ששאלה היועצת המשפטית.
<מירב ישראלי: אני לא מבינה מה המקור החוקי לגבייה הזאת.
יעקב מרגי: אנחנו דרוכים, אנחנו לא נפספס כלום, אל תדאגי.
<לירן שפיגל: החוק קובע שבמסגרת תל"ן ההורים יישאו בהוצאות שכרוכות בתכנית.
<לירן שפיגל: עד היקף של שעות מסוים אנחנו לא מאפשרים לבית הספר לגבות עבור הארכת שעות הלימודים.
<לירן שפיגל: לדוגמה, אם בית הספר נותן שמונה שעות תל"ן בשבוע, הוא לא יוכל לגבות עבורן.
<לירן שפיגל: גובים רק מהשעה ה-11.
<לירן שפיגל: לגבי השבתות והסמינריון, אנחנו מגדירים את זה כרכישת שירותים מרצון.
<לירן שפיגל: ההורים לא מחויבים לצרוך את השירות הזה.
<לירן שפיגל: הם לא חייבים לשלוח את הילד לפעילות הזאת.
יעקב מרגי: חייב הסכמה של 100% מההורים?
<לירן שפיגל: זה מחייב הסכמה של ההורה שמעוניין בתכנית הזאת.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, ילד שההורה לא מסוגל לשלם לא יזכה לשירות הזה.
<מירב ישראלי: זה חלק מעצם הלימודים, זאת הבעיה.
יעקב מרגי: ראה ערך טאבלטים.
<לירן שפיגל: סוגית - - - שידם אינה משגת, אנחנו חוזרים על זה ב - - - פעם אחר פעם - - -
יעקב מרגי: אז אני מודיע לך חד-משמעית, אלה שידם אינה משגת ורוצים לצאת לשבתות או לסמינריון לא יקבלו.
יעקב מרגי: לא יקבלו.
יעקב מרגי: הם לא יקבלו.
יעקב מרגי: הם לא מקבלים את זה בפועל.
<לירן שפיגל: הם יצטרכו לצאת.
<קריאה: זאת אומרת, הם מחשיבים את זה כרכישת שירותים מרצון בתל"ן.
<גור רוזנבלט: חבר הכנסת מרגי, אין מציאות שכיתה יוצאת לטיול, לשבת או לסמינריון, ונשארים מאחור תלמידים שידם אינה משגת.
יעקב מרגי: מניין לך?
יעקב מרגי: סליחה, אני פה רבותי.
יעקב מרגי: מנין לך, גור?
יעקב מרגי: אתה אומר בוודאות.
יעקב מרגי: אני אמרתי את הדברים בוודאות וערערת עלי בהסתייגות, קיבלתי את ההסתייגות.
יעקב מרגי: אני שואל אותך מאיפה לך הוודאות הזו?
<גור רוזנבלט: זאת ההנחיה החד-משמעית שלנו.
<קריאה: הנחיה.
יעקב מרגי: הנחיה.
יעקב מרגי: בסדר, זו תשובה, אנחנו מבררים.
יוסי יונה: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה לגבי הסוגיה הזאת.
יוסי יונה: אני מבין שזו הנחיה.
יוסי יונה: זו הנחייה עם כוונה שאכן תקוים.
יוסי יונה: השאלה עד כמה למשרד החינוך יש מנגנון פיקוח כדי לוודא שההנחיה הזו אכן מיושמת הלכה למעשה.
<גור רוזנבלט: אנחנו מפקחים חזק מאוד בנושא כספים.
<גור רוזנבלט: כולנו עבדנו בבתי ספר, אנחנו יודעים מה זה לחנך, אנחנו יודעים מה זה להיות מנהל.
<גור רוזנבלט: אני לא רואה שום צורה שבה מנהל בית ספר – שבעיני הוא קודם כל איש חינוך שאני נותן בו את כל האמון שלי כמשרד – יורד ילד - - -
יוסי יונה: תתפלא.
יעקב מרגי: תקשיב, תבטל את אגף הפיקוח שלך.
יעקב מרגי: תבטל את הפיקוח המחוזי, כי אנחנו נותנים סמכות ואמון מלא במנהלים.
יעקב מרגי: גור, זו לא תשובה.
<גור רוזנבלט: אני לא אמרתי את זה עד עכשיו, אני אומר את זה רק בהקשר אחד, של מה שדובר פה, על כך שמנהל ישאיר ילד מאחור - - -
יעקב מרגי: יש יוצאים מן הכלל?
יעקב מרגי: אנחנו מטפלים ביוצאים מן הכלל.
יוסי יונה: גור, אני בטוח שפה מסביב לשולחן יש כאלה שיעידו אחרת, שהם יודעים הלכה למעשה שהדברים האלה קורים.
איציק שמולי: גור, אתה ואני לא קוראים את אותם העיתונים?
איציק שמולי: הרי אחת לחודש לפחות יש בעיתונות איזה מקרה של ילד שלא יצא לפעילות, שבפירוש השאירו אותו מאחור.
<גור רוזנבלט: אני עובד בזה.
איציק שמולי: גם אנחנו עובדים בזה.
איציק שמולי: אנחנו מקבלים פניות.
<גור רוזנבלט: בשנה האחרונה לא נתקלתי.
<גור רוזנבלט: היה מקרה אחד בודד של הורה שלא משלם, סרבן.
<גור רוזנבלט: סרבן אנחנו קוראים למישהו ששולח לטיול, יש לו אפשרות לשלם והוא אומר אני לא רוצה לשלם.
<גור רוזנבלט: גם אז מנהל חרג וזה טופל.
<גור רוזנבלט: אני לא זוכר בשנתיים האחרונות שהיה מקרה כזה.
<קריאה: - - - לא מגיעים לעיתונות.
איציק שמולי: איך אתה כמערכת יודע להגיד אם למנהל בית הספר יש את שיקול הדעת הנכון לקבוע אם הורה הוא סרבן או אם להורה אין - - -
<גור רוזנבלט: לא, גם הסרבן.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, לא משנה מה הסיבה, ילד יוצא לפעילות, יוצא לשבת, יוצא לכל פעילות שהכיתה שלו עושה.
<גור רוזנבלט: אני אומר שאותו מקרה בודד שהובא לתקשורת לפני שנה או שנתיים הוא מקרה חריג שבחריגים.
<גור רוזנבלט: גם הוא, צריך לזכור, לא מדובר על הורה שהייתה לו בעיה כלכלית כמו שהוצג כאן.
<גור רוזנבלט: זה כל מה שאמרתי.
<גור רוזנבלט: אני חוזר לסדר הדברים, ברשותכם.
<גור רוזנבלט: רוצה לדבר על הבקרה שאנחנו מפעילים על התהליך של תשלומי הורים.
<גור רוזנבלט: נתחיל ממה בית הספר צריך לעשות כדי שאנחנו נאפשר לו את הגבייה של תשלומי הורים.
<גור רוזנבלט: בית הספר צריך לקבל אישור מוועד ההורים על גביית תשלומי הורים.
<גור רוזנבלט: אנחנו בודקים פרוטוקולים שוועד ההורים - - -
עודד פורר: אני מניח שזו התשובה לשאלתה של חברת הכנסת נחמיאס-ורבין.
יעקב מרגי: חלקה, לא כולה.
יעקב מרגי: אל תקנה את זה בשלב הזה.
יעקב מרגי: זה חלק מהתשובה.
יעקב מרגי: תמשיך, גור.
יעקב מרגי: מה חובת בית הספר?
<גור רוזנבלט: כמו שאמרנו, לקבל אישור מוועד הורים.
<גור רוזנבלט: צריך להקליד ב"אפיק".
<גור רוזנבלט: מילה על "אפיק", למי שלא מכיר.
<גור רוזנבלט: "אפיק" זאת מערכת אינטרנטית פתוחה לכל הציבור שבה מנהל בית הספר מקליד את הנתונים של מה שהוא רוצה לגבות.
<גור רוזנבלט: המפקח מאשר לו במערכת את הגבייה.
<גור רוזנבלט: ברגע שהמפקח מאשר לו, זה הופך להיות ציבורי.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת, כל אחד יכול לראות על כל בית ספר במדינת ישראל מהם סכומי תשלומי ההורים שהוא ביקש ואושרו לו במסגרת האישור של תשלומי הורים.
יוסי יונה: גור, היו מקרים שאנשים פנו ואמרו שלא ברור להם מה הכסף שהם משלמים מכסה.
יוסי יונה: ההבחנה הזאת בין תקורות לבין - - -
יעקב מרגי: זו שאלה נפרדת, שההורים לא יודעים למה מיועד התשלום, ואם הוא באמת מנוצל - - -
<גור רוזנבלט: "אפיק" לפי סעיפים.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת, כתוב שם בדיוק כל סעיף תשלום מה גובה התשלום ומה ההורה מקבל בגין אותו תשלום.
<זאב גולדבלט: אנחנו לא יכולים להיכנס ל"אפיק".
יעקב מרגי: שאלות בסוף.
<זאב גולדבלט: זו לא שאלה, זו אמירה, כי אנחנו לא יכולים להיכנס ל"אפיק" ולראות את כל בתי הספר.
יעקב מרגי: אז תרשום לך לסוף.
יעקב מרגי: רבותי, אם לא תתאפקו, כל ההערות שנאמרות עכשיו – לא נתייחס אליהן.
<גור רוזנבלט: אני מרגיש לא נעים, חשבתי להתחיל במצגת ולעבור – אבל עכשיו שאנחנו - - -
יעקב מרגי: מה לעשות, זה תחום כבד.
יעקב מרגי: אנחנו כנראה לא נסתפק בדיון אחד על תל"נים.
<גור רוזנבלט: כמו שאמרנו, המפקח הכולל של בית הספר מאשר את זה במערכת.
<גור רוזנבלט: רק אחרי האישור במערכת, יוצא חוזר להורים, חוזר תשלומים שמסביר להורה מה המעמד של כל תשלום.
<גור רוזנבלט: מחתימים את ההורים על ההסכמה לשלם, וחשבון ההורים הוא חשבון נפרד שמתנהל בהתאם להנחיות שלנו.
עודד פורר: אם הורה לא רוצה לחתום?
<מירב ישראלי: הוא לא יכול להתקבל לבית הספר הזה, זו הבעיה.
<גור רוזנבלט: בסוף השנה המנהל מוציא דיווח לוועד ההורים על מצב החשבון.
יעקב מרגי: יש פה הערה.
יעקב מרגי: תוך כדי גם עודד אמר וגם היועצת המשפטית – בדרך כלל בבתי ספר ייחודיים כאלה, כשאתה אומר לי להחתים כל הורה בנפרד לרכישת תל"נים, אם ההורה יחתום, זה כמעט תנאי סף.
יעקב מרגי: נכון שאסור להם לשים תנאי סף, אבל זה תנאי סף, הוא לא יתקבל לאותו בית ספר.
יעקב מרגי: כשאתה אומר לי לנהל את חשבון ההורים בהתאם להנחיות החוק והמשרד – מה המשמעות של זה?
<גור רוזנבלט: חשבון הורים הוא חשבון נפרד, יש בו זכות חתימה לשלושה אנשים – למנהל בית הספר, למזכירה, שהיא עובדת הרשות, ולוועד ההורים.
<גור רוזנבלט: שום סכום לא יוצא בלי לפחות שתי חתימות של שניים מתוך השלושה שהזכרתי עכשיו.
<גור רוזנבלט: זה חשבון שחייב להתאפס בסוף השנה, זאת אומרת, לא אמורות להישאר בו יתרות.
יעקב מרגי: זו האוטופיה.
<גור רוזנבלט: אני חושב שברוב בתי הספר - - -
יעקב מרגי: גור, אתה מכיר את המציאות, נתקלת בה.
<גור רוזנבלט: בסדר.
<גור רוזנבלט: יש מקרים חריגים, אנחנו מטפלים בהם.
<קריאה: איך אתה יודע על המקרים החריגים האלה?
יעקב מרגי: המציאות הזו, שמנהל בית ספר, מזכירה – ואני לא בא לפגוע בצלע השלישית, ועד ההורים – צריכה להיות צלע נוספת, ואני אסביר לך גם למה.
יעקב מרגי: מהניסיון שלנו, שלך ושלי, בטיפול במוסד מסוים, ההורים שפנו לא היו בהכרח בדעה של ועד ההורים.
יעקב מרגי: הם היו אקטיביסטים, בדקו לעומק וגילו שהכספים הועברו לתקורה של הבעלות הארצית, לא לתקורה של בית הספר.
יעקב מרגי: להחזיק את המנכ"ל, את הרכב שלו, את המשרד ואת כל הדברים האחרים במשכורת עתק.
יעקב מרגי: ועד ההורים היה עם המנהל.
יעקב מרגי: זו פרצה.
יעקב מרגי: אנחנו בונים משהו, ואתה בונה משהו.
יעקב מרגי: כשיש תקלה, מתקנים.
יעקב מרגי: איך מתמודדים עם תקלות?
יעקב מרגי: סוגרים את הפרצות.
יעקב מרגי: יש מציאות שוועד ההורים בבית ספר מסוים – בראש שלו הוא עם המנהל בתכנית הייחודית הזו, לא בראש שלו לבדוק אם באמת שבע שעות, שמונה שעות, אני משלם 11, אם נותנים לילדים את 11 השעות האלה.
יעקב מרגי: יש הורים שזה פוגע להם בכיס.
יעקב מרגי: יש גם לחץ חברתי, אין מה לעשות, אנחנו היינו שם, אנחנו יודעים מה ההגמוניה הזו של בית ספר, של הורים שהולכים יחד עם ההנהלה וילדיהם מועצמים.
יעקב מרגי: אסור לנו לחיות עם זה.
יעקב מרגי: קח עוד נקודה שצריך לבדוק אותה.
יעקב מרגי: לחשבון הזה צריכה להיות צלע נוספת שיהיה לה מה לומר, חיצונית.
יעקב מרגי: כולנו יודעים שהגדר של המסתננים היא לא מאה אחוז הרמטית.
יעקב מרגי: המטרה שלה היא להקשות, וכשאתה מקשה, ראינו את התוצאות.
<גור רוזנבלט: צריך מנהל בית ספר בסוף, זה התפקיד של המנהל.
<גור רוזנבלט: צריך לומר, המנהל בסוף צריך - - -
יעקב מרגי: אז תפקיר הכול.
יעקב מרגי: הרי זו לא המטרה.
<גור רוזנבלט: זה בדיוק התפקיד שלי לעשות - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה להכשיל את המנהל, באתי לעזור למנהל.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להכשיל את המנהל, גור, אני שם אתך בוויכוח הזה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להכשיל את המנהל, מספיק שמנו עליו – לא רוצה להכשיל אותו.
יעקב מרגי: הוא מנהל ברשת בני עקיבא.
יעקב מרגי: מה אתה רוצה, שיסמנו אותו?
יעקב מרגי: הוא ברשת "עתיד", הוא מקבל משכורת שם.
יעקב מרגי: אני לא יכול לחיות עם זה – צריך גם מנהל בית ספר.
יוסי יונה: אני יכול רק להוסיף לגבי הדברים שלך, אדוני היושב-ראש, אתה נותן את הקרדיט למנהל, וישנו איזשהו הסדר שמתקיים, בין אם הוא פורמלי או בלתי פורמלי.
יוסי יונה: כשאנחנו יושבים כאן בוועדה, אנחנו מתוודעים לעובדה שמתקיימים אי-סדרים והמון חריגות.
יוסי יונה: לכן כשהיוש
יוסי יונה: ב-ראש אומר התחלתם באיזשהו הסדר, ההסדר הזה לא עובד משום שיתכנו כל החריגות הללו.
יוסי יונה: אנחנו צריכים למצוא איזשהו מנגנון שנותן מענה לבעיה.
יוסי יונה: זה תיאור המצב.
יוסי יונה: אם זה היה עובד לשביעות רצוננו, לא היינו מתכנסים כאן ואומרים בואו נעשה משהו, אתה לא מתקן משהו שעובד טוב.
יוסי יונה: אנחנו יושבים כאן כי זה לא עובד טוב.
יעקב מרגי: גור, משפט.
יעקב מרגי: אתה אמרת את זה בעדינות, הייתה הפקרות.
יעקב מרגי: בחלק מהמקומות עדיין קיימת ההפקרות.
יעקב מרגי: הייתה הפקרות בנושא גביית תשלומים מההורים.
יעקב מרגי: זה הערוץ הכי קל.
יעקב מרגי: מוסדות זיהו את זה, זה כבר לא נחלתם של הדתיים והחרדים בלבד, שם זה מועצם.
יעקב מרגי: זיהו את זה כמעט כל חלקי החברה, וזה הולך ומתעצם.
<גור רוזנבלט: אני לא חושב.
<גור רוזנבלט: אנחנו נראה הנמכה כלפי מטה.
<גור רוזנבלט: אני לא חושב - - -
יעקב מרגי: אולי בסכומים זה פוחת כלפי מטה, אבל ביותר בתי ספר.
יעקב מרגי: תקן אותי אם לא.
יעקב מרגי: אני מעריך שיותר בתי ספר מרשים לעצמם לגבות תל"נים מפעם.
יעקב מרגי: נכון שבגובה הסכומים בתורני ירדתם, אבל ביותר בתי ספר מרשים לעצמם לבקש תל"נים.
יעקב מרגי: תתמודד עם הנתון הזה.
<קריאה: שולחים הודעות לחץ להורים.
יעקב מרגי: אמרתי את זה ארבע פעמים, למה אתה מוסיף?
<גור רוזנבלט: המפקח מטעמנו מוודא שבאמת יש פרוטוקול ועד הורים שמאשר את הגבייה הזאת, עובר על החוזר שיוצא להורים, מוודא שיש מערכת שעות שתומכת גבייה עבור תל"ן, שיום הלימודים אכן מוארך.
<גור רוזנבלט: לוודא כשיש תל"ן, ששעות התקן של המשרד מנוצלות.
<גור רוזנבלט: במידה שהוא רוצה את התוספת של הארכת יום הלימודים, מוודא שיש לזה הצדקה, זאת אומרת, שבאמת יש הארכת יום לימודים בפועל.
יעקב מרגי: אני רוצה לחזור אחורה בשאלה.
יעקב מרגי: אנחנו אומרים שהתל"ן הוא נטו ההורים ובית הספר, לא הבעלויות.
יעקב מרגי: נכון, חשבון הורים?
יעקב מרגי: 600 שקלים על הארכת שעות הלימודים, למי הם מועברים?
<גור רוזנבלט: לבעלות.
יעקב מרגי: גור, אני אתך עכשיו.
יעקב מרגי: אתה ואני יושבים בשולחן עגול.
יעקב מרגי: איך סותמים את הפרצות.
עודד פורר: מה שאתם יוצרים פה זה אינטרס לבעלות לייצר תל"נים כי ככה היא ממקסמת את השימוש שלה בנכס.
עודד פורר: יש לי כיתה, במקום שהכיתה תסיים את השימוש שלה ב-13:00, אני יכול להרוויח עליה שלוש שעות נוספות עוד כסף, יש לי אינטרס.
יעקב מרגי: גור, אנחנו מקימים זעקה על אלה שעושים.
יעקב מרגי: 18,000 ש"ח האלה לכיתה ממוצעת, יצא בסוף שמי שמשלם את השכירות שהבעלות משלמת לרשות המקומית הם ההורים.
יעקב מרגי: תעבור הלאה.
<גור רוזנבלט: השקף הזה מראה לנו את המגמות של האישורים ב"אפיק".
<גור רוזנבלט: הקו העליון הירוק – אנחנו רואים את המגמה של העלייה באישור תשלומי "אפיק" בבתי הספר.
<גור רוזנבלט: הקו האדום הוא הקו של אלה שלא הזינו.
<גור רוזנבלט: אנחנו רואים שהוא נמצא בירידה.
יוסי יונה: זו הנחייה או שזו המציאות?
<גור רוזנבלט: זו המציאות.
<גור רוזנבלט: כמו שאתם רואים, לאורך השנים, זה הולך ומשתפר.
יעקב מרגי: תתעכב על לא אוזן, תסביר לי אותו, למה?
יעקב מרגי: קראנו גרפים בחיים שלנו.
יעקב מרגי: הייתי מצפה שזה לפחות יהיה במקביל לירוק.
יעקב מרגי: יש פה תופעה שמצריכה דיון.
יעקב מרגי: נכנסנו ל"אפיק", הגברתם את ההסברה, הגברתם את האכיפה, והנה אנחנו רואים שמ-2014 עד 2016 יש ירידה במוזנים.
<גור רוזנבלט: כמעט כל בתי הספר שלא הזינו - - -
יעקב מרגי: ופתאום עלייה בלא הוזמן.
<גור רוזנבלט: כמעט כל בתי הספר שלא הזינו אלה בתי ספר במחוז החרדי.
יעקב מרגי: הם באים מהרשות הפלסטינית?
יעקב מרגי: אני יודע שיש להם תעודת זהות כחולה.
<גור רוזנבלט: במחוז החרדי יצאה איזושהי הנחייה של גוף מחוץ למשרד החינוך, התאגדויות פרטיות של סמינרים שטוענים שהם פועלים בגיבוי של רבנים כאלה ואחרים, לא להקליד בכלל נתונים ב"אפיק".
יעקב מרגי: אז אני אשאל אותך שאלה.
יעקב מרגי: אנחנו מתלוננים על האנרכיסטים האלה שמפגינים וחוסמים רחובות בגלל הגיוס?
יעקב מרגי: גם להם נאפשר גור, אתה מדינה, אתה ריבון, אתה מבין שהאוזן לא סובלת את זה.
<גור רוזנבלט: עשיתי עבודה, ואני מציג לכם פילוח של - - -
עודד פורר: משהו גם לא מסתדר שחובת בתי הספר, כדי לגבות תשלומי הורים, היא להקליד ב"אפיק".
עודד פורר: אתה נותן פה נתונים על בתי ספר שלא מקלידים וגובים.
יעקב מרגי: אז הוא אומר ביושר שזה מאפיין את החרדים.
<גור רוזנבלט: אני לא יודע אם הם גובים, אני יודע שהם לא מקלידים.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, בתכנית העבודה שלנו לשנה הזאת, אנחנו הולכים להתמודד עם הסיפור הזה.
יעקב מרגי: אמרת לי את זה בדיון הקודם, אני זוכר את זה אחד לאחד.
יעקב מרגי: לכן התעכבתי על הקו האדום.
יעקב מרגי: גור, אני בכוונה עקצתי בתחילת הדיון בסוגיה של המחוז החרדי.
יעקב מרגי: תאמין לי, המחוז הזה בנוי בחטא מובנה, בניגוד עניינים מובנה.
יעקב מרגי: המחוז החרדי לא בא לשרת את הציבור החרדי, לצערי הרב.
יעקב מרגי: המשרד נכנע ללחצים של המפלגות החרדיות, של העסקנים החרדיים.
יעקב מרגי: לא יתכן להפקיר את הציבור הזה, לא יתכן להפקיד את ההורים האלה ואת הילדים האלה.
יעקב מרגי: זה שאנחנו חיים בשלום עם זה שבא לך סמינר ואומר אני כפוף להוראת רבנים, הרבנים הורו לי לא – אז הרבנים גם יורו לו לא לקבל בנות, והרבנים גם יורו לו לא ללמד את המקצועות בפיקוח שלך, ואתה תסכים.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, מחר לא יאפשרו לנציגי הסוכנות האטומית להיכנס, כמו באיראן.
יעקב מרגי: לא ייתנו להם להיכנס, גם למפקחים שלך.
יעקב מרגי: מה ההבדל בין תשלום - - -
<גור רוזנבלט: אני לא מקל ראש בכלל בתופעה הזאת.
<גור רוזנבלט: המשימה שלי – ובשביל זה אני קם בבוקר – היא להוריד את זה לאפס.
<גור רוזנבלט: אני צריך להגיע למצב שהקו האדום הזה ייגמר.
יעקב מרגי: אבל אמרת לי את זה בדיון שהיה לפני כשמונה חודשים כאן בוועדה.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, זאת המשימה שלנו.
<גור רוזנבלט: אני אומר לך שאנחנו נגיע לאפס ואנחנו נוריד משמעותית את המספרים.
<גור רוזנבלט: לא הכול הצלחנו, יש לנו עוד עבודה לפנינו, אני לא מתבייש לומר את זה.
<גור רוזנבלט: זו לא הפעם היחידה שלא הצלחנו, אבל - - -
יעקב מרגי: בסדר, אני מקבל.
<גור רוזנבלט: אני מקווה מאוד שהשנה נעמוד במשימה.
<גור רוזנבלט: הלאה, ועדות החריגים.
יעקב מרגי: מה זה נדחה – אפס?
יעקב מרגי: אף אחד לא נדחה?
יעקב מרגי: כולם מוצדקים?
<גור רוזנבלט: לא, זה לא אפס, זה בודדים.
יעקב מרגי: בודדים זה אפס.
<גור רוזנבלט: נדבר על ועדת חריגים, על מה זה בכלל ועדת חריגים.
<גור רוזנבלט: השם קצת מטעה.
<גור רוזנבלט: זו לא ועדה שמאפשרת למישהו לחרוג מהסכום, זו ועדה, כמו שדיברנו בהתחלה - - -
יעקב מרגי: גור - - -
<גור רוזנבלט: לא נעים לי, אני גונב את כל הדיון.
יעקב מרגי: אל תדאג, לא גונב, יש עוד דיונים.
יעקב מרגי: זה לא הדיון היחיד.
יעקב מרגי: אני צריך את המצע הזה לדיון, ויסלחו לי אלה שלא יספיקו לדבר היום, אבל זה נדרש.
יעקב מרגי: אתה אומר לי זה לא חריגים שאנחנו מאפשרים לחרוג מהסכום.
<גור רוזנבלט: לא, לא אמרתי את זה.
יעקב מרגי: תן לי להסביר לך.
יעקב מרגי: אתה יודע מה החריג פה?
יעקב מרגי: שאנחנו בכלל דנים בתשלומים תל"נים להורים במדינה שיש בה חוק חינוך חובה חינם, במדינה שהפערים בחינוך הם הכי גבוהים.
יעקב מרגי: החריג הוא שאנחנו בכלל דנים, שמאפשרים תל"ן במדינה שהיא מובילה – מובילה – בפערים בחינוך.
יעקב מרגי: כמעט לא נמדדים הפערים כי זה רק בקצוות.