GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הדרך היחידה להסביר זאת נכון על הדלת הפתוחה שפתחה יוליה יכולים להכנס גם מוסדות מהמוכר שאינו רשמי שאנחנו לא רוצים להחריג אותם, לכן- - - אני מתפלא עליכם, אני לא הייתי בדיון ואני מסביר אתכם.
יעקב מרגי: תשמעו עד הסוף.
יעקב מרגי: החשש היה ועל כך התעכבנו שלשום, שבפתח שרוצה לפתוח יוליה יכנסו גם מוסדות של המוכשר וזה הקפיץ את כולנו, כולל חיים ביבס, כולל כולם.
יעקב מרגי: באתם אתמול וישבתם.
יעקב מרגי: אמרנו, אם נגדיר את זה כך וכך תהיה בעיה ואז אנחנו נותנים החרגה כוללת.
יעקב מרגי: אנחנו בהסתייגות הזו רוצים להסמיך את השר להחריג- - -
עודד פורר: מתוך כוונה שהוא יעשה את זה.
יעקב מרגי: מתוך כוונה שהוא יעשה את זה.
יעקב מרגי: להחריג את אותה נישה שמדברת עליה חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
<מירב ישראלי: אז אני חושבת שזה מה שניסחנו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה בבקשה שתקריאי את זה מהתחלה, חלק, חלק.
יעקב מרגי: תקריאי שוב עד הסוף.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני רוצה ל- - - לחלק הראשון.
יעקב מרגי: תשמעי את כל המשפט ואז - - -
<מירב ישראלי: גם אם אני אוריד את המילים - - -
יפעת שאשא ביטון: שמירב תקריא.
<מירב ישראלי: אני מורידה את מוסד חינוך.
<מירב ישראלי: השר רשאי לפטור צהרון, אפילו אפשר לא להגיד איזה צהרון, צהרון אשר פועל במקרקעין שהם בבעלות של גוף פרטי או שהם נשכרו מגוף פרטי.
יעקב מרגי: או, זה מה - - -
<מירב ישראלי: אבל זה מה שאמרתי.
יפעת שאשא ביטון: לא את אמרת - - -
יוליה מלינובסקי: שהיה מבנה בבעלות מפעיל פרטי או מושכר מגורם - - -
<מירב ישראלי: לא מפעיל.
יעקב מרגי: בסדר, לא משנה ניסוח.
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, בסדר זה זה.
יעקב מרגי: הניסוח אותו דבר.
<נועה היימן: מירב, גם וגם לא או או.
<נועה היימן: לא, אמרת או, או.
<מירב ישראלי: לא, רגע.
<נועה היימן: שני התנאים צריכים להתקיים לא או, או.
<מירב ישראלי: שמה?
יפעת שאשא ביטון: שזה מפעיל פרטי שמפעיל ב- - -
יעקב מרגי: כן, כן, כן זו ההסכמה.
<קריאה: לא, האו או - - -
יעקב מרגי: הערה של נועה היימן במקום - - - חברי הכנסת תנו לי לקדם ותפסיקו להפריע לי.
יעקב מרגי: תני לה להקריא, היא העירה נועה, בוא נראה, מירב מקריאה.
יעקב מרגי: לא חייב לקיים דיון, הערת הערה, נגמר, זה לא דיון.
יוליה מלינובסקי: מבנה שבבעלות מפעיל פרטי - - -
יפעת שאשא ביטון: תנו לה רגע להקריא.
עודד פורר: הכוונה היא מה המבנה, המבנה או שהוא מושכר או שהוא בבעלות.
עודד פורר: הוא לא יכול להיות גם מושכר וגם בבעלות.
יוליה מלינובסקי: זה מה שאנחנו כתבנו אתמול.
יפעת שאשא ביטון: המפעיל צריך להיות פרטי בכל מקרה.
עודד פורר: השאלה היא לא המפעל.
עודד פורר: השאלה היא איפה זה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא כי אם העירייה תרצה להפעיל במבנה פרטי - - -
יוליה מלינובסקי: מה את נורמלית?
יפעת שאשא ביטון: כן, יש הרבה - - -
יוליה מלינובסקי: אין דבר כזה.
יוליה מלינובסקי: העירייה לא יכולה לעשות דבר כזה.
יעקב מרגי: יוליה, תעשו לי טובה, מה שברור חבל להתווכח עליו.
יוליה מלינובסקי: זה הנוסח שאתמול אנחנו העברנו - - -
יוליה מלינובסקי: נקודה, זהו, זה הנוסח.
<מירב ישראלי: השר רשאי לפטור צהרון אשר פועל, מתחולת חוק זה כמובן, במקרקעין שהם בבעלות של גוף פרטי או שנשכרו מגוף פרטי, זה ההסכמה.
<מירב ישראלי: לעניין זה, גוף פרטי, מי שאינו משרד ממשלתי או יחידת סמך שלו או מוסד אחר ממוסדות המדינה או רשות מקומית לרבות תאגיד.
<מירב ישראלי: לקחנו את זה מהקייטנות, תגידי לי נועה אם זה מה שבקייטנות, בקייטנות זה: שבידי רשות מקומית לפחות מחצית מההון או מחצית מכוח ההצבעה בו או הזכות למנות לפחות מחצית ממנהלי - - -
<נועה היימן: כן, זו ההגדרה.
יפעת שאשא ביטון: מה זה החלק האחרון שהקראת עכשיו?
<מירב ישראלי: זה מקרקעין שהם או של המדינה ו- - -
יעקב מרגי: או של תאגיד, זה מרחיב את המגבלה.
<מירב ישראלי: או של רשות מקומית או תאגיד עירוני אי אפשר לפטור אותם, אי אפשר.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שרציתי לראות שהם לא נכנסו - - -
יעקב מרגי: זה מרחיב את המגבלה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים נטו על פרטי.
יעקב מרגי: תודה, אני עכשיו - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל רגע, אם רשות עכשיו, גם אם זה נשמע היפוטתי, יכול להיות שלא, אנחנו כבר מכירים את כל הטריקים במדינה הזאת- - -
<קריאה: אל תפתחי דיון.
יפעת שאשא ביטון: אני לא פותחת דיון.
יפעת שאשא ביטון: רשות מקומית לא יכולה להפעיל בפרטי וזה יפטור אותה.
יפעת שאשא ביטון: במקרקעין פרטי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתייחסים רק ל- - -
יעקב מרגי: רשות מקומית מחוייבת בכל מקרה.
יעקב מרגי: עכשיו תקשיבו - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, והשרים, אני רוצה, כדי למנוע את הסיפור של הפוליטיקות - - -
יעקב מרגי: אל תכניסי - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שזה יהיה שר החינוך ושר האוצר.
עודד פורר: שרת הקליטה ושר הביטחון - - -
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה - - -
יעקב מרגי: עודד, למה, יוליה, למה, תני לי.
יוליה מלינובסקי: היא לא בסיכון - - -
יעקב מרגי: אבל סליחה, היא דיברה - - -
יפעת שאשא ביטון: כדי למנוע פוליטיקות עתידיות, היום זה בנט, מחר זה מישהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: כל פעם מישהו יבוא וירצה להחריג את מי שבא - - -
יוליה מלינובסקי: גם היום זה ככה, מחרתיים זה מישהו אחר.
יוליה מלינובסקי: לא צריך - - -
יעקב מרגי: יפעת, גם שר האוצר לא צריך את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא אבל כדי למנוע פוליטיקה - - -
יעקב מרגי: זה חוק פיקוח, זה לא תקצוב.
יפעת שאשא ביטון: לא, אתה לא מבין רגע מה אני אומרת.
יפעת שאשא ביטון: כדי למנוע פוליטיזציה ומגזריות בתוך - - -
<קריאה: בחיים לא - - -
יעקב מרגי: אדוני, כבד את עצמך.
יפעת שאשא ביטון: הנה, תתפלא, אתמול כולם ישבו פתאום סביב כל הדבר הזה בגלל כל הפוליטיקה - - -
יעקב מרגי: יפעת, בואי תקשיבי, לא שייך.
יעקב מרגי: רבותיי, מיכל - - - לא אתה לא תוכל לנהל לי דיון משנה, אתה רוצה תוציא אותה, דברו בצד.
יעקב מרגי: לא אל תפריע לי.
יעקב מרגי: סליחה, מירב לא יהיה, כשאני מדבר אף אחד לא ידבר.
יעקב מרגי: אי אפשר לנהל פה 20 דיונים במכה אחת.
יעקב מרגי: אם אתה חושב שזה משהו חשוב, קח אותה לצד תביא את העמדה.
יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר, תרים יד תבקש.
יעקב מרגי: אי אפשר לנהל דיון כשכל אחד עושה פה קרקס.
יעקב מרגי: יש לנו מגבלת זמן.
יעקב מרגי: מגבלת זמן חקיקה ואתם - - - יש אנשים שצריכים לעבוד על החוק הזה.
יעקב מרגי: תקשיבו, אני עובר סבב מימין לשמאל מאחר ונעשה פה שינוי וצריך לקיים דיון.
יעקב מרגי: למרות שלעסנו וטחנו את הנושא הזה אני אתן התייחסות עניינית.
יעקב מרגי: לא אתן לקרקס פה שוב את הדיון.
יעקב מרגי: בבקשה, מימין, אוצר - אין התייחסות.
יעקב מרגי: משרד המשפטים, יש התייחסות ממשרד המשפטים?
<קריאה: יש פה התלבטות.
<קריאה: ההתלבטות ש- - -
יעקב מרגי: מי רוצה להביע את ההתלבטות?
יעקב מרגי: מיכל, תביעי את ההתלבטות.
<מיכל חורין: החשש שלנו רק ממקרה שבו רשות מקומית, יכולות להיות רשויות כאלה, פועלות בתוך מבנים שכורים.
יעקב מרגי: רשות מקומית מכוח עצמה היא מחוייבת בחוק.
יעקב מרגי: בכל הלשון.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי מפעיל פרטי כמו שיוליה הקריאה בהתחלה.
יפעת שאשא ביטון: מפעיל פרטי במקרק
יפעת שאשא ביטון: עין פרטי או - - -
יעקב מרגי: אוקיי תודה.
<מירב ישראלי: אנחנו נבהיר שזה רק מפעיל שהוא לא - - -
יעקב מרגי: נבהיר מפעיל פרטי, נקודה.
יעקב מרגי: אריאל, תציג את עצמך.
<אריאל לוי: אריאל לוי, סמנכ"ל מנהל מנהל פדגוגי, משרד החינוך.
יעקב מרגי: אחראי על 50% מהצרות של משרד החינוך.
יעקב מרגי: בחיובי לא - - -
<אריאל לוי: אז ככה, אני רוצה להתייחס להערה של חברת הכנסת שאשא ביטון.
<אריאל לוי: אני לא חושב שצריכה להיות התנגדות שלנו להצעה שלך, יפעת - - -
יעקב מרגי: אז למה אתה פותח את זה?
<אריאל לוי: אז אני אגיד משהו, לגבי השר, שנייה רגע, אתה רוצה שנתייחס.
<אריאל לוי: אני רוצה להגיד שזה גם נוגע לשאלות של מחיר, ולכן יש הגיון במה שאת מציעה.
יעקב מרגי: משרד החינוך תומך שיהיה שר אוצר?
<אריאל לוי: אני הרגע אומר, יש היגיון כי זה נוגע לפטור בנושא תעריפים אז יש היגיון.
<מירב ישראלי: לא, זה לא קשור לתעריפים.
יוליה מלינובסקי: זה לא קשור לזה.
יעקב מרגי: רגע, רגע, הוא אמר את דעתו.
יעקב מרגי: אדוני, אתה רוצה שאני אוציא אותך?
יעקב מרגי: יש גבול, אתה לא בעל תפקיד.
יעקב מרגי: תן לחבר'ה שלך, שליחים שלך, עושים את העבודה.
יעקב מרגי: אתה רוצה אתה ועדן לצאת, צאו.
יעקב מרגי: שמענו את עמדת משרד החינוך, תודה רבה.
יעקב מרגי: הלאה, משרד הבריאות.
<מיכל גולדברג: מיכל גולדברג ממשרד הבריאות.
<מיכל גולדברג: הערה קטנה, לאור השינויים שנעשו בהגדרת צהרון אז יהיו פה הרבה מקרים של סמכויות כפולות בנושא תזונה והזנה עם החוק לפיקוח על איכות המזון ולתזונה בצהרונים מ-2016.
<מיכל גולדברג: אנחנו סיכמנו לפני הדיון עם משרד החינוך שכדי למנוע מצב של אכיפה כפולה אנחנו נגבש נוהל אכיפה - - -
יעקב מרגי: מה מונע ממך התיקון לעשות את מה שהסכמתם?
<מיכל גולדברג: אני רק מדווחת.
יעקב מרגי: בסדר, דיווח כן.
<מיכל גולדברג: הסיכום בינינו שאנחנו נגבש נוהל אכיפה בין משרדי לתיאום האכיפה בעניין התזונה וההזנה בצהרונים.
יעקב מרגי: מתבקש ומקובל.
יעקב מרגי: הורים, בבקשה.
<זאב גולדבלט: אנחנו מברכים גם על העמדה שמשרד החינוך הציג כרגע על ידי אריאל וגם על ידי מה שהציגו כאן חברי הכנסת.
<זאב גולדבלט: אנחנו בפירוש מקבלים את ההצעה הזאת, חושבים שהיא טובה.
<זאב גולדבלט: אנחנו קצת מלינים על זה שחלק מהתיקונים שביקשנו להכניס להצעת החוק במסגרת הדיון הקודם שבוע שעבר לא הוכנסו.
<זאב גולדבלט: אנחנו מקווים שזה ידון בהמשך.
יעקב מרגי: כולם תקווה שתהיה פתיחות יתר בזמן הקרוב.
<זאב גולדבלט: אמרתי, אני מקווה שזה ידון בהמשך.
יעקב מרגי: הלאה, התייחסויות, בבקשה מיכל מנקס, מרכז שלטון מקומי.
יעקב מרגי: אין דבר כזה שלא תאמרי.
יעקב מרגי: את יכולה לומר גם בצער וזה, אבל נאלצת, כמו שאמרת לי.
<מיכל מנקס: מיכל מנקס, סמנכ"ל שלטון וחברה, מרכז שלטון מקומי.
<מיכל מנקס: אני רוצה קודם כל לקוות שהיום נוכל לברך על המוגמר ונצא לדרך עם התכנית הכל כך חברתית ונכונה הזו.
<מיכל מנקס: אני לא אתייחס לסוגייה שהועלתה כאן על האם שר אחד יקבע או שני שרים.
<מיכל מנקס: מניסיון, ויש לנו מספר מהלכים, זה- - -
יעקב מרגי: זה מעכב ומסבך.
<מיכל מנקס: מעכב ומסבך.
<קריאה: אבל זה גם בקרה.
יעקב מרגי: יש לך את כל - - -
<מיכל מנקס: אנחנו כרגע לא בשום עניין של תקצוב.
<מיכל מנקס: החוק לא מדבר על תקציב, ולכן ככל שמשרד החינוך דרש להיות הרגולטור, ובצדק, כך נכון - - -
<נועה היימן: אתם דרשתם - - -
יעקב מרגי: את צודקת נועה.
יעקב מרגי: נועה, נועה, אבל נתתי לך לא רצית.
יעקב מרגי: תאמיני לא לא הייתי מפספס את זה.
יעקב מרגי: מיכל, אני אומר לך, גררתי אותו למרכז הסוגייה הזו בכיף שלא ברצונו וטוב שמשרד החינוך בפנים.
<מיכל מנקס: אכן, אכן כך.
<מיכל מנקס: אז אנחנו שמחים שזה הרגולטור ואני מניחה שהלוואי והחוק ימשיך להיות מתוקצב.
<מיכל מנקס: אין לי ספק ששר האוצר יחבור עם שר החינוך לקבלת החלטות נכונות כמו שקיבלו גם עכשיו.
יעקב מרגי: נעה בן אריה.
יעקב מרגי: אתם מקשקשים, סליחה, כולנו מקשקשים אבל שעות עבודה ו- - - מגיע לנועה בן אריה לפני שזה הגיע לשולחן הזה.
<נועה בן אריה: אתה לא באמת מצפה ממני להגיב על הבקשה של תוספת שר.
<נועה בן אריה: יש דברים שהשתיקה יפה להם.
<נועה בן אריה: משפטי זה לא.
<נועה בן אריה: לפחות תגררו את זה להוועצות אם אתם הולכים על הכיוון הזה, זו ההצעה היחידה שאני יכולה להגיד.
יעקב מרגי: לא גוררים.
יעקב מרגי: הלאה, בבקשה, עודד.
עודד פורר: אני רוצה לברך על התיקון הזה.
עודד פורר: אני חושב שהוא נכון, אני חושב שלהחריג גופים שהם פרטיים במהותם מתוך הפיקוח זה נכון.
עודד פורר: המדינה לא צריכה להכנס לכל הקרביים של כולם.
עודד פורר: אני כן רוצה לומר בהקשר של ההצעה שעלתה פה.
עודד פורר: עוד שר זה עוד סרבול.
עודד פורר: אין פה איזה מנגנון שהוא בלתי אפשרי.
עודד פורר: אני סומך גם על שיקול דעתו של שר החינוך, גם על הצוות במשרד החינוך.
עודד פורר: יש שם גם יועצים משפטיים, גם חשבים וגם כל המנגנונים הפדגוגיים שידעו לתת את ההמלצות.
יעקב מרגי: אבל אתה ואני לא מכירים את קבוצות הלחץ על משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אז אני בסוף רוצה להגיד משהו.
יפעת שאשא ביטון: אם כבר הייתה התייחסות לסוגייה הזאת אז אני רק רוצה שגם מצידי יאמר אל הפרוטוקול וחשוב לי לתקן.
יפעת שאשא ביטון: הצהרונים האלה הם לא פרטיים במהותם.
יפעת שאשא ביטון: על פי התפיסה של המדינה מי שמקבל כסף מהמדינה הוא צריך להיות כפוף לה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מכירה שום עסק אחר שמקבל תקצוב מהמדינה והוא לא כפוף לה ואני מודה- - -
עודד פורר: הוא כפוף לה במהות על מה שהוא מקבל תקצוב.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שיאמר ממני לפרוטוקול שאני מודה שאם לא הלחץ הפוליטי שהיה כאן זה לא היה עובר.
יוליה מלינובסקי: אני מאוד שמחה שאנחנו יכולים להפעיל לחץ פוליטי לטובת אזרחי מדינת ישראל ולטובת הצביון של המדינה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים מדינה סוציאליסטית וזה לא טייקונים, זה לא בעלי הון, זה אנשים פרטיים שהצילו את המדינה ומפעילים גנים שנים רבות - - -
יפעת שאשא ביטון: הצילו מדינה?
יוליה מלינובסקי: כן, הצילו את המדינה כי המדינה לא הייתה שם.
יוליה מלינובסקי: צריך גם בכל דבר שעושים לשמור על האיזון.
יוליה מלינובסקי: שם המפתח פה זה איזון בין האינטרסים, בין הגופים, בין האנשים.
יוליה מלינובסקי: לקבוע שאותה גננת שמחזיקה גן פרטי 30 שנה היא בעלת הון וטייקון זה קצת מוגזם.
יוליה מלינובסקי: לגבי ההסכמות, הגענו להסכמה, אנחנו עומדים בהסכמות.
יוליה מלינובסקי: אולי רציתי יותר, קיבלתי פחות, אבל זה טבע החיים.
יוליה מלינובסקי: מבחינתנו אין החרגות מההסכמות שהושגו אתמול.
יעקב מרגי: מילה אחרונה לפני שאני מביא להצבעה.
יעקב מרגי: חשוב שייאמר, השולחן הזה נדרש, לא אחת לסוגייה של ניצול לרעה של אותם גנים שמופעלים בבוקר בסכום שהמדינה קבעה, שזה בעלות נמוכה, עלות ריאלית נמוכה ממה שגובים על מסגרות ההמשך, ואני אסביר.
יעקב מרגי: אם המדינה משמונה עד אחת חשבה ובחנה ובדקה, וגנים חיים עם זה, שזה בין 700 ל-1000 ₪ ממוצע ככה לילד ונדרשנו פה לסוגיות של כל מיני גופים שעל השעתיים המשך או השלוש שעות המשך פתאום זה עולה 2500 ₪ או 2250.
יעקב מרגי: ניצול.
יעקב מרגי: ויש כאלה שהם תלותיים.
יעקב מרגי: הם לא יכולים לקחת מוצר אחד מהמדף ולשחרר את המוצר השני.
יעקב מרגי: גם על זה נדרשנו.
יעקב מרגי: שהיו קיבוצים שאמרו להם, לא אתם לא יכולים לקחת רק את הגן, מסגרת הבוקר.
יעקב מרגי: לצערי הרב, פיקוח ובקרה, פיקוח ובקרה, פיקוח ובקרה, אני לא חושד במשרד החינוך שהוא לא רוצה לעשות פיקוח ובקרה, קשה לו עם פיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: משרד החינוך עדיין מתרגל את סוגיית פיקוח ובקרה, הוא עצל בסוגייה הזו.
יעקב מרגי: אני מקווה שהסמכות שנתנו לשר תהייה מלווה בעין פקוחה שלא יהיה ניצול לרעה.
יעקב מרגי: אני רוצה להביא זאת להצבעה.
עודד פורר: זאת בדיוק מהות הסמכות.
יעקב מרגי: לכן אמרתי - - -
עודד פורר: אם מישהו ינצל לרעה את מה ש- - -
יעקב מרגי: נכון, בקושי היה אם לתקן סעיף מבחינה משפטית כזו היינו מסבכים את העניינים.
יעקב מרגי: נתנו שיקול דעת לשר.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים כרגע על כל החוק עם כל התיקונים שנאמרו ודיברנו עליהם.
יעקב מרגי: בעד – פה אחד הצעת חוק מסגרות המשך יום לימודים (צהרונים), התשע"ז-2017 נתקבלה.
יעקב מרגי: החוק עבר בוועדה ויועלה למליאה בקריאה שניה ושלישית.
יעקב מרגי: בתקווה שעד שהוא יועלה - - - אי אפשר לעשות רביזיות יותר?
יפעת שאשא ביטון: זהו, זהו, מחר ניפגש במליאה.
מירב בן ארי: נושא הדיון הוא שילוב צעירים עם מוגבלויות במכינות הקדם צבאיות – זה גם בשנת השירות למרות שזה לא כתוב כאן - לציון יום תרומתם של מתנדבי שנת השירות וחניכי המכינות הקדם צבאיות.
מירב בן ארי: הדיון הוא דיון חגיגי כאשר לראשונה הכנסת מציינת את יום המכינות ושנת השירות.
מירב בן ארי: זה יום שאני, סתיו שפיר ורועי פולקמן יזמנו אותו.
מירב בן ארי: הוא מצוין בחמש ועדות של הכנסת.
מירב בן ארי: היה כבר דיון בוועדת הכספים, בוועדת העלייה והקליטה ובוועדת החוץ והביטחון, דיונים חשובים, ועכשיו אנחנו מקיימים דיון בוועדת החינוך ולאחר מכן בוועדת העבודה.
מירב בן ארי: כמובן שבשעה 2:00 נפתחת השדולה החגיגית באולם ירושלים יחד עם שר החינוך וסגן שר הביטחון חברי הכנסת כמובן וכל הארגונים השותפים לתכנית.
מירב בן ארי: בגלל הזמן הקצר שהקציבו לנו, אני מבקשת מכולם להתייחס בשתי דקות.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר שהנושא אותו רצינו להעלות כאן, וביקשו שנדחה בעוד שבוע והוא יחזור, זה הצעת החוק של חבר הכנס עמר בר-לב לשילוב צעירים עם מוגבלויות במכינות ובשנת השירות.
מירב בן ארי: אנחנו נדון בעניין בכל מקרה אבל אנחנו נתייחס גם בצורה יותר פורמלית לשילוב של צעירים עם מגבלויות.
מירב בן ארי: מי שמכיר את הצעת החוק והיה כאן, ונמצאים כאן חבר'ה שכבר היו, אנחנו נתייחס גם אליה.
מירב בן ארי: אני אקצר ואני רוצה להתחיל קודם כל עם היוזמים.
מירב בן ארי: חברת הכנסת סתיו שפיר תתחיל ולאחר מכן תהיה התייחסות לסירוגין של חבר כנסת ונציג.
מירב בן ארי: מי שביקש להתייחס, רשום.
סתיו שפיר: זה כיף שאת מנהלת את הוועדה הזאת עכשיו.
סתיו שפיר: אנחנו באמת כבר אחרי שלוש ועדות ואת חלקכם פגשנו הבוקר.
סתיו שפיר: אני חייבת לומר שהלוואי שתבואו לכנסת כל יום.
סתיו שפיר: זה נותן תחושה טובה ואווירה טובה במשכן.
סתיו שפיר: אני חושבת שזה גם מזכיר להרבה מנבחרי הציבור למה אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים ובשביל מי.
סתיו שפיר: באמת, מתי שיש לכם זמן פנוי – ואין לכם, אבל כמה שאפשר - תבואו.
סתיו שפיר: תודה ענקית למירב שותפתי ליום המיוחד הזה ולרועי פולקמן שהיה לנו מאוד מאוד חשוב לכנס מאחר ואנחנו מאמינים – ואני חושבת שאני מדברת בשם כל חברי וחברות הכנסת שנמצאים כאן – ששנת השירות והמכינות הן המפעל הציוני החשוב ביותר של דורנו.
סתיו שפיר: מפעל שהתפתח מהשטח, שגדל כל הזמן, הדרישה גדלה, הרצון גדל והוא בשנים האחרונות גם מצליח לעשות דברים שנראו לפני לא הרבה זמן – עשר שנים, 12 שנים – יותר מורכבים, להביא ולגייס לתוכו סוף סוף מגוון רחב יותר ויותר של החברה הישראלית.
סתיו שפיר: הרבה יותר נציגות של הפריפריה, יותר ויותר נציגות של אנשי עם מוגבלות, יותר ויותר נציגות של נוער שכאשר אני הייתי בשנת שירות התנדבנו יחד אתו והיום אני רואה אותם הולכים ומתנדבים בעצמם לשנת שירות.
סתיו שפיר: זה מעורר המון גאווה והרבה מאוד טוב.
סתיו שפיר: נוסיף ונחזק שוב את הנתונים שהקראנו הבוקר ופורסמו הבוקר בעיתון.
סתיו שפיר: אלה נתוני מחלקת המחקר של הכנסת כי ביקשנו לקראת הדיון אותם.
סתיו שפיר: הנתונים מוכיחים שאנשים שהולכים לשנת שירות ולמכינות גם עושים תפקידים יותר משמעותיים בצבא, עושים שירות צבאי ארוך יותר, וגם אחר כך באזרחות.
סתיו שפיר: תרומה אדירה לחברה הישראלית.
סתיו שפיר: אינטרס של המדינה להגדיל את המפעל הזה עד כמה שרק אפשר.
סתיו שפיר: למצות את מלוא המכסה האפשרית, כך שכמה שיותר אזרחים וישראלים יוכלו ללכת להתנדב לשנת שירות ומכינות.
סתיו שפיר: כאן מתחילים האתגרים שלנו, איך אנחנו משלבים יותר ויותר צעירים במפעל הזה, איך אנחנו מגדילים את המכסות, איך אנחנו מגדילים את התקציב.
סתיו שפיר: - דיברנו על זה עכשיו גם בוועדת הכספים – כך שלא כל שנה נצטרך לחזור ולבקש תקציבים וכל שנה יהיה חוסר ביטחון אצל הגופים המפעילים לגבי התקציב השנתי שלהם.
סתיו שפיר: בדיון כאן נדבר גם על שילוב של אנשים עם מוגבלות וצרכים מיוחדים בתוך שנת השירות.
סתיו שפיר: אני הייתי בשבוע שעבר, התארחתי בקומונה מדהימה של כנפיים של קרמבו שיושבים כאן מאחור.
סתיו שפיר: קומונה משלבת.
סתיו שפיר: יצאתי משם עם דמעות של אושר.
סתיו שפיר: אני חושבת שלראות את הצעירים האלה שמשלבים כמתנדבים, כפעילים, אנשים עם צרכים מיוחדים, חלק מהקומונה אינטגרלית בלי שום הבדלים ובלי שום פערים כאשר כולם עושים את אותה עבודה.
סתיו שפיר: ההשראה שהחבר'ה האלה מעוררים בכל בן אדם שהם פוגשים, זה משהו יוצא דופן.
סתיו שפיר: זה נותן כוח אדיר לחברה שנמצאת מסביבם, רואה אותם ופוגשת אותם ביום יום.
סתיו שפיר: פשוט כוח אדיר.
סתיו שפיר: זה נותן לאנשים שמסביבם, שמסביבכם, אומץ בלתי רגיל ללכת ולעשות הכול.
סתיו שפיר: אלה החבר'ה שהולכים להנהיג את המדינה.
סתיו שפיר: אלה האנשים.
סתיו שפיר: האנשים של שנת שירות והמכינות, אלה האנשים שינהיגו את המדינה שלנו בעוד 15-20 שנים.
סתיו שפיר: אנחנו כאן צריכים לעשות הכול כדי להכניס כמה שיותר צעירים לתוך המסגרות האלה, לתת להם את כל הכלים כדי להתפתח, לצמוח ולגדול מתוך הבנה שהחבר'ה האלה הולכים להנהיג את המדינה שלנו בעתיד וזה המקום שבו הם הולכים לגבש את העקרונות ואת הערכים שיובילו אותם הלאה.
סתיו שפיר: יש כאן משימה משותפת של אופוזיציה וקואליציה שאנחנו עושים ביחד.
סתיו שפיר: הייתי מאוד רוצה שנסיים את היום הזה עם כמה שיותר הישגים כדי שלא נצטרך לחזור עליו שוב אלא שאתם פשוט תוכלו לעשות את העבודה שלכם עם כמה שפחות הפרעות בדרך.
סתיו שפיר: תודה ענקית לכולכם.
מירב בן ארי: חבר הכנסת עמר בר-לב.
עמר בר-לב: המטרה העיקרית של הפגישה עכשיו הייתה לסיים את הדיון בהצעת החוק שהגשתי לשילוב ותקצוב צעירים וצעירות עם מוגבלויות במכינות הקדם צבאיות.
עמר בר-לב: ההצעה הזאת עברה אישור טרומי במליאה.
עמר בר-לב: היה לנו על זה דיון בכנסת נדמה לי ביוני.
עמר בר-לב: היו שני נושאים שתכף אני אציין אותם שמשרד הביטחון היה צריך לחזור אתם לוועדה ובעצם המטרה הייתה עכשיו – גם של מירב וגם שלי – לסיים את הדיון, לאשר את החוק ולהעביר אותו לקריאה ראשונה.
עמר בר-לב: מה שקרה זה שבגלל – אני לא יודע אם כולם הבינו בדיוק את מה שמירב אמרה בהתחלה – בעיה, נקרא לזה פרוצדורלית, טכנית זה לא יוכל להיעשות עכשיו כי היועצת המשפטית של הוועדה איננה כאן.
עמר בר-לב: אבל הכוונה שלנו להשלים את הדיון וכמו שמירב אמרה, בשבוע הבא להתכנס שוב לדיון ממש קצרצר בו ההצעה הזאת תאושר ותעבור לקריאה ראשונה.
עמר בר-לב: שני הנושאים שהיו פתוחים בדיון בפעם הקודמת היו שהצעת החוק אומרת שיוקצו תקנים מיוחדים, ייעודיים, לצעירים וצעירות עם מוגבלויות שמעוניינים להתנדב לצה"ל ושצה"ל מעוניין לגייס אותם.
עמר בר-לב: כאן היו שתי נקודות.
עמר בר-לב: נקודה אחת היא שהכוונה לתקנים נוספים ייעודיים.
עמר בר-לב: לא שתהיה הסכמה במסגרת התקנים הכוללים כי הדברים האלה כבר קיימים היום ולשם כך לא צריך הצעת חוק.
עמר בר-לב: הנקודה השנייה.
עמר בר-לב: אני מניח שכל מי שמעורב בזה מכיר ויודע שפעמים רבות האישור של צה"ל על כך שהוא מוכן או מעוניין לגייס צעיר או צעירה עם מוגבלות, לוקח מספר חודשים והרבה פעמים האישור הזה מגיע כמעט בסוף השנה של אותה מכינה.
עמר בר-לב: לכן הכוונה שלנו היא שצעירים וצעירות עם מוגבלויות שמגיעים למכינות ושצה"ל יהיה מעוניין לגייס אותם, גם אם האישור הזה יגיע אחרי תחילת השנה – ובדרך כלל הוא מגיע אחרי תחילת השנה – וגם אם הוא יגיע ממש בסוף השנה, תהיה מחויבות של צה"ל להשלים את העבודה ואז התשלום יהיה רטרואקטיבי, מתחילת השנה.
עמר בר-לב: לא יהיה כמו ששמענו בוועדת חוץ וביטחון בדיון הקודם במקרים של מכינות אחרות שבסוף מגיע אישור אבל האישור כבר אחרי שנסתיימה המכינה ולכן לא מגיע התקצוב בעקבותיו.
עמר בר-לב: אלו שתי הנקודות ואני מאוד מקווה שהיום נשמע ממשרד הביטחון שאכן הוא מבין שזאת כוונתנו.
עמר בר-לב: לא מדובר כאן בתקציבים גדולים.
עמר בר-לב: מדובר בסך הכול, אני חושב, בעשרות צעירים וצעירות כאלה מדי שנה וזה דבר שאני חושב שהחברה שלנו חייבת ומחויבת כלפי אותם צעירים וצעירות, ושנית, התרומה שלנו כחברה ושל צה"ל – וזה לא רק צה"ל אלא זה גם השב"כ וגם המוסד – בסופו של דבר יודעים לנצל את התכונות הייחודיות של אותם צעירים וצעירות עם מוגבלויות לצרכים שלהם.
עמר בר-לב: לכן, גם מערכות הביטחון, גם אזרחי מדינת ישראל בכלל ובראש ובראשונה גם הצעירים והצעירות האלה, כולם יוצאים נשכרים מהתהליך הזה.
מירב בן ארי: אני מבקשת לשמוע את משרד החינוך, אירית ברוק.
מירב בן ארי: את מתייחסת להצעת החוק?
<אירית ברוק: אנחנו במשרד החינוך נוקטים ביוזמה כבר מזה מספר שנים לשלב חניכים עם מוגבלויות היכן שרק ידינו מגעת, גם בתנועות הנוער שם יש הצלחה מאוד גדולה וגם במכינות הקדם צבאיות.
<אירית ברוק: יש לנו הסדר כאשר לפני הצעת החוק הוא כבר מתקצב את החניכים עם המוגבלויות שנמצאים במכינות אבל כמובן בהגבלות שחבר הכנסת עמר בר-לב ציין.
<אירית ברוק: עקרונית אנחנו בחנו את הצעת החוק.
<אירית ברוק: המשרד אומר שהוא ישמח לאפשר כניסה של מתנדבים עם מוגבלויות למערך המכינות ובלבד שהתקצוב יהיה בשיתוף עם משרד הביטחון ושמשרד הביטחון לא ישאיר אותנו לבד בסיפור הזה אלא יצטרף להסדר הזה.
<אירית ברוק: נציין שהפעילות במשרד החינוך נעשית בתוך המשרד בשיתוף עם האגף לחינוך מיוחד וגם יש לנו ועדת היגוי, עם מועצת המכינות , עם ג'וינט אשלים , עם משרד הרווחה, עם הפדרציות ועם ביטוח לאומי, עם הרבה מאוד גופים שנרתמו לעניין הזה ולשמחתנו אנחנו יכולים להגיד שבתשע"ז הפיילוט הצליח ולקראת תשע"ח גדלו המספרים.
מירב בן ארי: כמה התחילו השנה?
<דני זמיר: 35.
מירב בן ארי: במכינות?
<דני זמיר: כן.
מירב בן ארי: ובשנת שירות?
<אירית ברוק: בתשע"ז, בשנה שעברה היו כ-15.
מירב בן ארי: כמה מכינות ושנת שירות ביחד?
מירב בן ארי: אני מדברת על צעירים עם מוגבלויות.
<אירית ברוק: התכנית שלנו הולכת על המכינות ועל תנועות הנוער כרגע.
<אירית ברוק: לשנת שירות עוד לא נכנסנו בצורה מסודרת.
מירב בן ארי: אם כן, רק במכינות היו 35, כפי שדני אמר.
<אירית ברוק: רק לציין שכל אחד ואחד מהמשולבים, זה אתגר חינוכי ממדרגה ראשונה.
מירב בן ארי: על זה אנחנו עוד נשמע היום.
<אירית ברוק: מהצד השני זאת הזדמנות לחנך את חניכי המכינות.
<קריאה: שוויוניות וערכיות.
מירב בן ארי: יש לנו 35 דקות לדיון ונמצאים כאן הרבה חברי כנסת והרבה נציגים.
מירב בן ארי: אני ממש ממש מבקשת שכל אחד ידבר שתי דקות.
מירב בן ארי: אירית, תודה רבה.
מירב בן ארי: עוד מישהו ממשרד החינוך שרוצה להגיב?
<שנית פנחסי הראל: אני מהלשכה המשפטית.
<שנית פנחסי הראל: אני רק רוצה לציין שהשר כתב מכתב לוועדה עוד באוגוסט ובו הביע את העמדה שאירית כרגע ציינה.
<שנית פנחסי הראל: המכתב הזה מונח בפני הוועדה.
מירב בן ארי: ראינו.
מירב בן ארי: חברת הכנסת פדידה.
לאה פדידה: אני רוצה להודות לך מירב, לרועי ולסתיו על היוזמה הנפלאה הזאת.
לאה פדידה: כמי שעד לפני שבועיים החזיקה את התיק של חינוך בלתי פורמלי בעיריית יקנעם, אני יודעת כמה זה חשוב.
לאה פדידה: אני יודעת בדיוק את מגוון תנועות הנוער ואת קרמבו שאצלנו ביקנעם נתנה מענה והפיחה חיים הן בהורים, הן בקהילה והן בילדים.
לאה פדידה: אבל אנחנו כמחוקקים צריכים לדעת שכאשר אנחנו נותנים דין ואומרים שרוצים אנחנו, אנחנו צריכים לדעת שמדיניות שווה תקציב וכמי שהייתה בשלטון המקומי ומאוד רוצה וגם חיבקה את תנועות הנוער בעיר יקנעם, אנחנו צריכים לדעת שאנחנו צריכים גם את הכלים.
לאה פדידה: אשרי המדינה שיש לה ילדים וילדות שמוכנים לתרום מזמנם בשנת שירות, לעסוק בציונות האמיתית ואנחנו כאנשים שנמצאים כאן וניתנה לנו הזדמנות להחליט על סדר עדיפויות, צריך לתת את הכלים כדי שהנוער, הנער והנערה האלה שהחליטו לתרום, ימשיכו ויובילו את המדינה הזאת למקום טוב יותר.
מירב בן ארי: משרד הביטחון.
מירב בן ארי: צחי רביבו, סגן מפקד מיטב.
<צחי רביבו: לאור מה שאמרתם, קודם כל אנחנו מאוד מעריכים את ההיבט של מכינות ושנות שירות.
<צחי רביבו: יש לנו תהליך הרשמה סדור עד סוף מרץ, שזה נותן מענה לכל האוכלוסייה, לכל מועמד לשירות ביטחון.
<צחי רביבו: גם אני ביקרתי בכנפיים של קרמבו ומאוד נהניתי.
<צחי רביבו: אני חייב לומר לגבי מתנדב עם מוגבלויות, שזה השיח המרכזי כאן, שבראייתנו ברגע שהוא מסיים את תהליך ההתנדבות לצבא והוא כשיר לגיוס, אם הוא מבקש מכינה או שנת שירות, אנחנו מאשרים לו.
<צחי רביבו: תהליך ההתנדבות הרבה תלוי בו ומבחינתנו הכניסה שלו לשערי הצבא, היא ברמת בשלות.
<דני זמיר: הוא בכיתה י"ב.
<דני זמיר: זה לא רלוונטי.
מירב בן ארי: אני יודעת בדיוק.
מירב בן ארי: זאת הצעת החוק.
מירב בן ארי: תאמין לי שעל זה ישבנו כאן שעה וחצי, על העניין הזה שזה בדיעבד ולא מראש.
<צחי רביבו: כמו שאמרתי, תהליך ההתנדבות לוקח זמן ואנחנו רוצים שהמלש"ב שמתנדב יתגייס באותו שנתון ואז זה מתכנס בדיוק למה שאתה אמרת, שזה רטרואקטיבית להכיר בו.
<צחי רביבו: מבחינתנו בתהליך ההתנדבות הוא רק צריך לציין שהוא התחיל מכינה או שנת שירות.
<צחי רביבו: כשהוא מסיים את תהליך ההתנדבות, הצבא רואה בו בסוף – שוב, יש כאן פרוצדורה אבל זאת לא המהות – מישהו שאמור להתגייס באופן מלא ואז הוא מסנכרן את תאריך הגיוס שלו לסיום המכינה או שנת השירות.
<צחי רביבו: ניתן לבדוק את זה.
<צחי רביבו: זה מספר מאוד קטן.