GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה זעפרני: לא נשארנו באותו מקום.
<משה זעפרני: כל תוכנית שאתה בונה אתה גם מנסה אותה.
<משה זעפרני: אנחנו לא נשארנו באותו מקום.
<משה זעפרני: כל תוכנית שאנחנו בונים אנחנו בודקים אותה בכיתות, חוזרים ומתקנים.
<משה זעפרני: זו היתה השנה הזו.
<משה זעפרני: אנחנו גם הכשרנו מורים השנה לנושא של השפה המדוברת.
יעקב מרגי: לפי שיער השיבה והגנטיקה אתה מבין שכבר שכחנו איך נראית מערכת החינוך.
יעקב מרגי: ספר לנו באיזה מסגרות, איזה שנתונים, איך מלמדים את השפה.
יעקב מרגי: תן לנו - - -
<סיגלית שושן: אני מפמ"ר ערבית ועולם הערבים והאיסלאם במגזר היהודי.
<סיגלית שושן: הוראת הערבית – אני מדברת על הפריסה הארצית – היא חובה מכיתות ז' עד כיתה ט', בחירה בכיתה י' עד יב'.
<סיגלית שושן: בכיתה ז' עד ט' משרד החינוך מסייע באמצעות שעה צבועה, שעת עידוד, בכל כיתת לימוד שלומדת את הוראת הערבית.
<סיגלית שושן: בכיתה י' עד יב' יש, במסגרת מקצועות הבחירה – משרד החינוך מעודד באמצעות הענקת שעות עידוד להגברת לימוד השפה הערבית ולעודד אותה ברמה הארצית בבתי הספר, ויש לנו עלייה במספר התלמידים.
יעקב מרגי: יש לך נתונים לתת לנו, בבחירה?
<סיגלית שושן: כ-3,000 תלמידים מסיימים את בחינות הבגרות ברמה של חמש יחידות לימוד.
<סיגלית שושן: כ-3,000 תלמידים ניגשו בשנה הקודמת, תשע"ו, לבחינת הבגרות ברמה של חמש יחידות לימוד, שזו עלייה משנה שעברה, כמובן, אנחנו חווים בשש השנים האחרונות עלייה של 40.
<סיגלית שושן: 6% במספר התלמידים הניגשים לבחינת בגרות ברמת ערבית, בפריסה מלפני שש שנים ועד היום, במסגרת המסיימים.
חנין זועבי: לא הבנתי כמה סטודנטים ניגשים.
<סיגלית שושן: כ-3,000, לא סטודנטים – תלמידים.
<סיגלית שושן: כ-3,000 תלמידים סיימו חמש יחידות לימוד בשנת הלימוד התשע" ברמה הארצית.
<סיגלית שושן: לפני שש שנים זה היה 2,002.
<קריאה: העלייה היא בחמש יחידות.
<סיגלית שושן: חמש יחידות.
<סיגלית שושן: היום אין משהו אחר.
<סיגלית שושן: מבחינת הוראה בבתי הספר היסודיים יש לנו תוכנית לימודים חדשה שאושרה לפני שנה.
<סיגלית שושן: התוכנית עוסקת בהוראת הערבית המדוברת, בקשר שלה ללימודי חטיבת הבינים.
<סיגלית שושן: הוראת הערבית המדוברת נלמדת בכל שכבות הגיל, עד כיתה י"ב, ברמת השיח הבין-אישי, לצד הערבית הספרותית.
<סיגלית שושן: זה מיזם, זה משהו שאנחנו עובדים עליו כבר שש שנים.
<סיגלית שושן: המורים, גם בהשתלמויות של הפיתוח המקצועי שלהם וגם בכיתות – משלבים את הוראת הערבית המדוברת בצד הערבית הספרותית.
<סיגלית שושן: הייחודיות של תוכנית הלימודים החדשה שתתחיל לפעול בשנת הלימודים הבאה, שנת הלימודים תשע"ח, תחל בכל בתי הספר אשר לימדו ערבית מדוברת במסגרת פרויקטים כאלה ואחרים.
<סיגלית שושן: תוכנית הלימודים שתחל בשנה הבאה תהיה תוכנית לימודים של המשרד, שהיא תוכנית שדוגלת בערבית מדוברת יחד עם הגשר לחטיבת הביניים, יחד עם התרבות - - -
אורן אסף חזן: בכמה בתי ספר מדובר?
<סיגלית שושן: 29,000 תלמידים, 220 בתי ספר יסודיים.
אורן אסף חזן: מתוך כמה בתי ספר?
<סיגלית שושן: אני לא יודעת.
<סיגלית שושן: 220 בתי ספר ילמדו בשנת הלימודים הבאה ערבית.
אורן אסף חזן: והשנה, כמה למדו?
<סיגלית שושן: טיפה פחות.
<סיגלית שושן: יש לנו קצת עלייה.
<סיגלית שושן: מה שעשינו השנה – הכשרנו את המורים.
<סיגלית שושן: לאחר שתוכנית הלימודים אושרה ביוני, בשנה הבאה, הכשרנו את המורים לערבית המדוברת, מורים של בתי ספר יסודיים, לתוכנית החדשה.
<סיגלית שושן: פתחנו את יחידות ההוראה.
<סיגלית שושן: המורים לקחו את יחידות ההוראה לבתי הספר, העבירו לנו פיד-בק, שינינו, תיקנו בהתאם, ובשנה הבאה התוכנית תפעל בכל בתי הספר שכים לומדים על ידי פרויקטים שונים.
<מסרוואה אוסאמה: אני נזכרתי, בזמן שאני שומע את הדברים היפים, איך למדתי בפרק בפרקי אבות, על דאטפת אטפוך - - -
יעקב מרגי: תסביר להם מה זה.
<מסרוואה אוסאמה: זה סיפור של חכם שראה גולגלת צפה על פני המים בנהר ואמר: בגלל שהרגת מישהו, הרגו אותך, ואלה שהורגים אותך גם הם ייהרגו.
<מסרוואה אוסאמה: למה אני מספר את זה?
<מסרוואה אוסאמה: הלוואי שגם תלמידי ישראל היהודים ילמדו משהו של מחמוד דרוויש, למשל, או של תרבות האיסלאם המפוארת- אף אחד לא יכול להגיד שהיא לא מפוארת.
יעקב מרגי: אין תרבות שהיא לא מפוארת, חוץ מאלה שעשו עוולות לאנושות.
יעקב מרגי: כל תרבות היא תרבות שנוצרת, מתהווה על ידי אנשים.
יעקב מרגי: אנחנו מקווים שכל אחד ייקח את זה לצדדים הטובים שבדבר.
<סיגלית שושן: אני רוצה לומר שאנחנו מלמדים גם עולם הערבים והאיסלאם ברמה של חמש יחידות, לתלמידים.
<סיגלית שושן: כל מי שרוצה להגביר לימוד לחמש יחידות – גם את זה אנחנו מלמדים וגם על זה אני אחראית, בנוסף לערבית.
<ויסאם סואלחה: אני מפקח פדגוגי, משרד העבודה והרווחה.
<ויסאם סואלחה: יש להדגיש שלימדת השפה הערבית צריכה להיות למידה משמעותית, לא למידה לשם מבחן.
<ויסאם סואלחה: מה שקורה עכשיו במשרד החינוך - - -
יעקב מרגי: כל מערכת החינוך היא למידה לשם מבחן, לצערנו הרב.
<ויסאם סואלחה: כן, אז צריך להעביר את הפאזה של הלמידה ללמידה חוויתית יותר.
<משה זעפרני: אני רק אזמין את המפקח ממשרד העבודה והרווחה להראות לו כמה בתי ספר עושים את זה חווייתי.
יעקב מרגי: אנחנו ניגש להצעת החוק שעליה קיבלתי הסכמה, לקדם אותה.
יעקב מרגי: היום לא מצרפים את החוקים.
יעקב מרגי: כשגומרים את הליך החקיקה עושים את הצירופים, אם נקבל אישור מהממשלה, ונעביר אותם.
יעקב מרגי: המציע, תן לנו דברי פתיחה.
אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני חייב להודות שהרבה אנשים היו מאוד סקפטיים לגבי הרגע הזה.
אורן אסף חזן: הצעת החוק שלי עברה לפני שנה וחצי ויש מי שניסו לקבור אותה.
אורן אסף חזן: אני הבטחתי שאני אלך עם הצעת החוק הזו עד הסוף.
אורן אסף חזן: הרציונל שעומד מאחורי ההצעה הוא מאוד פשוט:
אורן אסף חזן: במדינת ישראל היום יש לא מעט צעירים ערביים בגיל 18 שלא יודעים לדבר עברית, אבל לא פחות חמור מזה, יש צעירים יהודים בגיל 18, ו-20 ו-30, שלא יודעים לדבר ערבית.
אורן אסף חזן: כשאני באתי והצעתי את הצעת החוק ללימודי השפה הערבית קפצו פה אנשים ואמרו – אתה רוצה ללמוד ערבית כדי להכיר את אויבך.
אורן אסף חזן: אמרתי – על מה בכלל אתם מדברים?
אורן אסף חזן: על איזה אויב אתם מדברים?
אורן אסף חזן: מדינת ישראל היא מדינה יהודית בעלת רוב יהודי מובהק, אין על כך עוררין, למרות שמנסים ולא ילך להם.
אורן אסף חזן: אנחנו כאן כדי להישאר.
אורן אסף חזן: לצד זה יש לנו כ-20% שכנים שלנו, שחיים לצדנו, שמדברים שפה שונה.
אורן אסף חזן: לצערי, אבל זו המציאות – היום, רוב האנשים כשהם הולכים ברחוב ושומעים ערבית לידם, הם נבהלים.
אורן אסף חזן: רוב האנשים לא מבינים שכאשר עומד לידך אדם בתחנת האוטובוס ומדבר ערבית, הוא גם מדבר על משחק הכדורגל של בית"ר שהיה אתמול, שניצחה את סכנין, הוא גם מדבר על צרות היום-יום, גם אליו הבנק התקשר לבקש כסף.
אורן אסף חזן: לא בהכרח הוא מתכוון לפגוע בך.
אורן אסף חזן: לכן באתי ואמרתי שההבנה הבסיסית היא ששפה היא גשר להבנה ותרבות.
אורן אסף חזן: אם אנחנו נדע את השפה של האחר, יהיה לנו יותר קל לחיות לצדו, כאן.
אורן אסף חזן: אז אני חושב שהדבר הנכון במדינת ישראל, אפילו הרבה יותר חשוב מאנגלית – זה ללמוד ערבית.
אורן אסף חזן: אבל לא רק זאת.
אורן אסף חזן: גילוי נאות, אני מרוקאי-טריפוליטאי, אפילו יש אצלי בשורשים גם קצת מטוניסיה.
אורן אסף חזן: אצלי בבית, בילדות, כולם דיברו ערבית.
אורן אסף חזן: סבא שלי ז"ל, שהלך לעולמו לפני שנה וחצי, בשנה האחרונה לחייו כשהוא הצליח לדבר, אז הוא מלמל בערבית.
אורן אסף חזן: אני לא הבנתי, כי בילדות שלי לא השכלתי ללמוד את מה שדיברו בבית.
אורן אסף חזן: חלק מהמורשת של יהדות ארצות ערב והאסלאם היא השפה הערבית.
אורן אסף חזן: זה לא רק המוזיקה, זה לא רק הקוסקוס בשישי, זו גם השפה, הניבים, הביטויים, זו דרך החיים, וזו היתה ההבנה שלי לגבי למה כל כך חשוב לנו ללמוד את השפה הערבית.
אורן אסף חזן: אני רוצה לספר לכם שהדעות בכנסת ישראל מאוד מאוד חלוקות לגבי הנושא הזה.
אורן אסף חזן: יש אנשים שמאוד פוחדים מערבית.
אורן אסף חזן: נתקלתי בהרבה חברי כנסת שבאו אלי, ואגב, גם בתקשורת, ואמרו לי – אתה לא נורמלי, אם אתה תלמד פה ערבית זה יוביל להתבוללות.
אורן אסף חזן: אני מתנגד להתבוללות, ואני לא חושב שאנחנו צריכים, חלילה, למנוע מאנשים ששלחו אותנו לכנסת להכיר שפה זרה רק בגלל שאנחנו חושבים שהם לא יוכלו לשלוט בעצמם.
אורן אסף חזן: זה שייך למשטרים אפלים.
אורן אסף חזן: למנוע מידע וידע מאנשים רק מתוך חשש מה זה יגרום הם לעשות, זה דבר שאסור שיקרה, לא רק בישראל 2017, אלא אסור שיקרה, בכלל.
אורן אסף חזן: לכן החלטתי שאני הולך עם החוק הזה.
אורן אסף חזן: אני שמח שהגענו לנקודה הזו.
אורן אסף חזן: אני רוצה לספר לכולם – וזה הכי חשוב – שמי שמלווה את החוק הזה זה ראש הממשלה, נתניהו.
אורן אסף חזן: אנחנו הגענו לדיון הזה בתמיכתו ובעידודו של ראש הממשלה, נתניהו, שביקש שהדיון הזה יתקיים, לא סתם.
אורן אסף חזן: הרבה פעמים אומרים שאנחנו גזענים.
אורן אסף חזן: שומו שמיים, אנחנו רוצים לקבוע שמדינת ישראל היא ביתו ומבטחו של העם היהודי, כאילו שלא עשו את זה כבר בהכרזת העצמאות לפני 69 וקצת שנים, כאשר עמד וקרא בן גוריון: "לפיכך נתכנסנו כאן בזאת, אנו, חברי מועצת העם הזמנית.
אורן אסף חזן: .." וכן הלאה וכן הלאה – "... להכריז את מדינה יהודית בארץ ישראל, היא מדינת ישראל".
אורן אסף חזן: אז שומו שמיים, אנחנו גזענים כי אנחנו רוצים להגדיר את המובן מאליו, שזה שלנו.
אורן אסף חזן: ואז אני בא ואומר: אם אנחנו כאלה גזענים, אז איך אנחנו רוצים ללמוד שפה זרה?
אורן אסף חזן: לנו היא זרה.
אורן אסף חזן: אני לא אומר "זרה" מתוך לעג או עלבון, אני אומר שלנו היא זרה כי אנחנו לא מבינים אותה.
אורן אסף חזן: אז אני מקווה מאוד שהדיון הזה לא יהיה ריק מתוכן, שבסופו של תהליך אנחנו נצליח לקדם את שני הדברים המאוד מאוד חשובים האלה, שאזרחי ישראל היהודים יידעו את השפה הערבית, אבל חשוב מזאת – אזרחי ישראל הערבים, אלה שרוצים להרגיש חלק, אלה שצריכים להרגיש חלק – יידעו לדבר עברית בצורה הטובה ביותר, כי פשוט זו המציאות שבה אנו חיים.
אורן אסף חזן: אני מודה לך, היושב-ראש.
אורן אסף חזן: רק עוד משפט אחד: שמחתי לשמוע שמשרד החינוך אומר שבהמשך לפיילוט של שר החינוך בנט, שאגב, עזר לי להעביר את זה בקריאה הטרומית, אני מקווה שהוא ימשיך לעזור ונעביר את זה גם בשלישית – שמחתי לשמוע שהתחלתם את הפיילוט.
אורן אסף חזן: החוק שאני מציע מדבר על לימודי השפה הערבית המדוברת, לא ספרותית.
אורן אסף חזן: לא בשביל להעליב ולפגע, מה שחשוב הוא שנדע לדבר ולהבין אחד את השני.
אורן אסף חזן: נתחיל מזה, אחר כך נתרחב.
אורן אסף חזן: שמחתי לשמוע על הפיילוט.
אורן אסף חזן: למה היה חשוב לי לשאול באחוזים?
אורן אסף חזן: כי אם, לצורך העניין, אתם באים ואומרים – משרד החינוך אומר היום ש-220 בתי ספר יסודיים יתחילו ללמד בשנת הלימודים הבאה את השפה הערבית המדוברת, זאת אומרת שהפער בין 220 לסך כל בתי הספר הוא מאוד קטן.
אורן אסף חזן: זאת אומרת שהחוק הזה, בפועל, הוא ישים, ולכן לא צריכה לכם התנגדות להעביר אותו.
יעקב מרגי: אבל כיתה א'.
אורן אסף חזן: רגע.
אורן אסף חזן: לגבי הגיל – דווקא היום בדרך שמעתי בתוכנית "דקה על" בגלי צה"ל, דיברו על מחר מתי ילדים יכולים ללמוד שפות.
אורן אסף חזן: אני רוצה לומר לכם שלמדתי שילדים יכולים ללמוד עד שש שפות.
אורן אסף חזן: הבנתי שאפשר, אבל יתרה מזאת, לא צריכה להיות שום בעיה, ואת זה מחקרים גדולים מוכיחים – שילדים ילמדו שפות.
אורן אסף חזן: אבל אם הוויכוח יהיה אם לימודי השפה יתחילו בכיתה א' או בכיתה ה', אני מוכן להסתפק גם בכיתה ג'.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי לכם, אנחנו מקיימים את הדיון היום בהצעת החוק, הרבה הודות ללחץ שהפעיל חבר הכנסת אורן חזן על יו"ר הקואליציה.
יעקב מרגי: אני קיבלתי מנדט לדון בחוק.
יעקב מרגי: אחרי שאקבל את עמדת משרד החינוך אני אשקול אם אני מקיים הצבעה היום או לא.
יעקב מרגי: אם אראה שעדיין אין הסמכה להחיל זאת מכיתה א', אנחנו נקרא את החוק, נסיים את כל הליך החקיקה, שתישאר רק התדיינות עם יו"ר הקואליציה.
יעקב מרגי: במידה והוא יאמר לי שכן, אני אכנס ישיבה עוד בכנס הזה כדי להביא אותו להצבעה, וצירופים – מה צריך לעשות, לפי הנחיות שאקבל, ואז זה יבוא להצבעה.
יעקב מרגי: אז אני לא רואה בזה מהלך סרק אלא הקראה של החוק, נדון בסעיף - - -
אורן אסף חזן: יכול להיות שנגיע להסכמה.
יעקב מרגי: אם נגיע להסכמה, אם המשרד יבוא היום עם בשורה – אז נצביע.
יעקב מרגי: אם לא, אז אני מחויב להחלטה של ועדת השרים ואני גם אקבל הנחיות מיו"ר הקואליציה, יש עיקרון של הפרדת רשויות, אנחנו לא עובדים אצל ועדת שרים.
יעקב מרגי: לכן, כשיו"ר הקואליציה ייתן לי את האוקיי להעביר, ולגבי מדיניות הצירופים – אני אביא זאת להצבעה במהלך מהיר באחד הדיונים שיתקיימו, ב"ה בתחילת השבוע הבא.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור להקראת החוק ולאחר מכן נעבור לתגובת משרד החינוך.
<מירב ישראלי: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חובת לימוד עברית וערבית), התשע"ה–2015 תיקון סעיף 4 1.
<מירב ישראלי: בחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג–1953, בסעיף 4, אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ה) בכל מוסד חינוך רשמי יילמדו השפות הערבית והעברית החל מכיתה א'.
<מירב ישראלי: " צריך להגיד שסעיף 4 זה הסעיף בחוק חינוך ממלכתי שעוסק בתוכנית הלימודים וקביעת ספרי הלימוד, כסעיף 4(א) אומר: "השר יקבע את תוכנית הלמודים בכל מוסד חינוך רשמי.
<מירב ישראלי: במוסדות חינוך לא יהודיים תותאם תוכנית הלמודים לתנאיהם המיוחדים".
<מירב ישראלי: הנושא הזה של למוד שפות בעצם משתלב בתוך סעיף תוכנית הלמודים.
יעקב מרגי: עכשיו נשמע את עמדת משרד החינוך וניתן סבב התייחסות לכל מי שנרשם לדיבור.
<מיכל חורין: כמו שאמרנו קודם, משרד החינוך באמת רואה חשיבות רבה בהוראה של השפה הערבית וגם העברית – בשני המגזרים בהתאמה, ועושה, באמת, פעולות, ויש תוכניות לקידום ההוראה הזו.
<מיכל חורין: יחד עם זאת יש קושי בקביעה בחקיקה של תכני לימוד, של תוכניות לימודים, ובטח בקביעה של גיל, של כיתה.
<מיכל חורין: אין דוגמאות לזה בחקיקה בתחום החינוך למעט מקרים מאוד מאוד מיוחדים.
אורן אסף חזן: אי אפשר להגיד שאין דוגמאות אם יש דוגמאות במקרים מיוחדים.
<מיכל חורין: יש מקרים מאוד מאוד מצומצמים.
יעקב מרגי: המשרד עומד בקנאות על העצמאות הפדגוגית, לכן זו הוועדה שמחוקקת הכי פחות בכנסת, אבל יש לה משמעות רבה ואפקטיבית, יאמרו לכם אנשי משרד החינוך.
אורן אסף חזן: אני מנסה להבין, וזו הליבה – כשאני דיברתי עם שר החינוך, בנט, לפני כשנתיים, כשהתחלתי את הדרך כדי להעביר את החוק הזה ולקדם אותו, הוא אומר לי – אני לא רוצה שתתערב לי במשרד, אני מחליט מה לומדים ואיך לומדים.
אורן אסף חזן: לגיטימי, אתה השר, רק מה?
אורן אסף חזן: פעם אחרונה שבדקתי – אני המחוקק.
אורן אסף חזן: יש הפרדה.
אורן אסף חזן: הרי אם כל שר יגיד – אל תחוקקו לי במשרד, הכנסת תהיה מיותרת לחלוטין.
אורן אסף חזן: היום אנחנו נמצאים במקום אחר.
אורן אסף חזן: לפני דקות אחדות, בודדות, הציג משרד החינוך עמדה לפיה הוא מעוניין לקדם.
אורן אסף חזן: הפחד שלי הוא אחד , ואת זה גם הסברתי לשר בנט – היום המשרד מוכן לקדם אבל בעוד שנה-שנתיים, הרי בנט לא יהיה שר חינוך לנצח או שר לנצח.
אורן אסף חזן: מחר יבוא שר אחר ויגיד – לא, ערבית זה אסון, אני לא מוכן להכניס ערבית בכלל בבתי הספר.
אורן אסף חזן: אני, בשביל למנוע את הדבר הזה רוצה שיהיה חוק.
יעקב מרגי: אז תמצאו את הסעיף הנכון.
אורן אסף חזן: בואו נמצא את הדרך.
אורן אסף חזן: אם הוויכוח הוא על ה - - - בואו נקבע שהכיתה תהיה בתקנות.
<מיכל חורין: דווקא להכניס את זה פה, בסעיף 4, כשהעיקרון שקבוע בו הוא זה שהשר קובע את תוכניות הלימודים, זה מעורר קושי כשיש התייחסות מיוחדת לגבי השפות, ושוב – הגילאים.
<מיכל חורין: דווקא הבשורה שאין עמידה על כיתה א' ואפשר יהיה גם ב-ג', ד', ה' – זה משהו שאני כן יכולה להחזיר למשרד.
יעקב מרגי: לאור הדברים שאמר חבר הכנסת חזן, אני חושב שאפשר להביא הסכמה.
יעקב מרגי: קחו את זה למשרד, תביאו - - - כמו שיש לנו במקומות מסוימים שאנחנו חייבים משרדי ממשלה, להכין תוכנית רב שנתית או אפילו את עמדת המשרד, את תפיסת העולם של המשרד, ולעגן אותה בחוק.
יעקב מרגי: אני לא מחייב אותך מאיזה כיתה, לא כמה שעות, לא באיזה ספר ללמד.
יעקב מרגי: אני שומר לך על העצמאות הפדגוגית, אבל אני כן רוצה כמחוקק להביא את מה ששמענו כאן, להביא את זה לידי ביטוי בכלל העשייה.
יעקב מרגי: זה הכיוון שאני מבקש.
<מאי ערו: אני רוצה לדבר על מספר נקודות.
<מאי ערו: הנקודה הראשונה היא – אם עכשיו אני אדבר בערבית, מה שקורה – שחלק לא יבינו, אבל עברית יבינו כולם, מי שנמצא בחדר, אבל התחושה היא שאני לא אמיתית, שאין לי מקום, לשפה שלי.
<מאי ערו: תרגום סימולטני יכול לפתור את הבעיה, אבל שימו לב – כאחת שלומדת תרגום סימולטני, עכשיו, לתואר שני – מי שיקשיב יקשיב למתרגם, ולא אלי, וזה גם משהו נוסף שיש לשים לב אליו והוא חשוב מאוד.
<מאי ערו: אם אנחנו רוצים לצטט את מנדלה, מה שזעפרני עשה, ולדבר אל הלב של הבן אדם, אנחנו צריכים לדבר בשפת האם, השפה שלו.
יעקב מרגי: הרבה פעמים אני נוסע לחוץ לארץ ומדבר בשפת האם שלי, עברית, ויש לי מתורגמן.
יעקב מרגי: אני מרגיש שהוא מתרגם אותי כפי שאני רציתי, ואומר לו לפעמים: אבל לא הדגשת את מה שביקשתי.
<מאי ערו: אנחנו בקרן אברהם תומכים במשרד החינוך ובהחלט תומכים גם בחוק ובמטרת החוק, ללא ספק.
יעקב מרגי: משרד החינוך תומך בכם?
<מאי ערו: כן.
<מאי ערו: אנחנו עובדים ביחד, יש לנו תוכניות משותפות.
<מאי ערו: יש לנו שתי תוכניות חשובות כרגע והן – ערבית שמורות ערביות מלמדות, ועברית שמורות יהודיות מלמדות.
<מאי ערו: למה זה חשוב?
<מאי ערו: דיברתי על זה היום בגלי צה"ל.
<מאי ערו: החשיבות היא מעבר ל-45 דקות שהמורה מלמדת, בין אם היא מורה יהודייה או ערביה.
<מאי ערו: ברגע שמורה מלמד את שפת אמו, עברית או ערבית, הוא בעצם מלמד בהפסקה, מלמד בחדר המורים, בשיחה עם המנהל ובשיחה עם ההורים.
<מאי ערו: זה הרבה מעבר ללמד 45 דקות.
<מאי ערו: החשיבות של שפה מדוברת, ואני שומעת את זה כל הזמן, היא בכך שאנחנו מצליחים לתקשר.
<מאי ערו: אני בהחלט בעד שפה ספרותית.
<מאי ערו: אנחנו בקרן אברהם בעד ללמד שפה מדוברת ושפה ספרותית, אבל לנו חשוב מאוד, וזו נקודה שאנחנו, במשרד החינוך מתדיינים ומדברים על זה שזו צריכה להיות שפת אמו של המורה – בין אם זה מורה יהודי שילמד עברית בבית ספר ערבי או מורה ערבי שילמד בבית ספר יהודי.
אורן אסף חזן: סליחה שאני קוטע אותך, אבל כשאת אומרת ככה את בעצם עושה עוול מאוד מאוד גדול למורים הפוכים.
אורן אסף חזן: את בעצם אומרת שמורה ערבי שרוצה ללמד עברית - הוא לא מספיק טוב כדי ללמד את השפה.
<מאי ערו: הוא יכול בהחלט ללמד את שפה אבל אני חושבת שעלו מספר קולות כאן ששפה היא הרבה מעבר למילים, וההשפעה היא לא ב-45 דקות בתוך הכיתה, אלא גם בשיחות בהפסקה, באיך שהאדם לבוש, מתנהג, מתייחס ומשתלב בבית הספר.
<מאי ערו: זה הרבה יותר מאשר רק ללמד בכיתה.
<נסרין מורקוס: אני מעמותת "סיכוי".
<נסרין מורקוס: אני מנהלת-שותפה למחלקה לחברה משותפת.
<נסרין מורקוס: אני רואה שיש לנו זמן קצר אבל אני רוצה לחלוק אתכם תוצאות ראשונות של מחקר חסמים שאנחנו עושים בעמותה, לאיתור בעיות וחסמים במדיניות המשפיעה על לימוד השפה הערבית בבתי ספר יהודיים.
<נסרין מורקוס: חשוב לי להזכיר שהמחקר שלנו אינו מחקר אלא פדגוגיה, ואני שמחה שאנשי משרד החינוך נמצאים כאן כדי שנוכל להציג לכם תוך כמה חודשים את ההמלצות שלנו בעקבות המחקר.
<נסרין מורקוס: אני רק אסקור כאן ממצאים ראשוניים, בקצרה.
<נסרין מורקוס: הממצא הראשון – קודם כל חשוב להביא את הנתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אחוז לומדי הערבית באוכלוסייה היהודית המבוגרת הוא 1.6 עשיריות ב-2011, ומול זה לומדי השפה האנגלית הוא 40% - זה נתון מאוד חשוב.
<נסרין מורקוס: הממצא הראשון במחקר הראשוני הוא שיש לנו היעדר מידה שמקשה על התמודדות עם הבעיה.
<נסרין מורקוס: כשבאנו לבדוק את מספר הלומדים של השפה הערבית בתקופה של כמה שנים – אין לנו נתונים, לדוגמה – בחמש שנים יש לנו נתונים רק על שנה נתונה אחת, והנתונים שקיבלנו הם נתונים של שאילתות שהוגשו לשרים או דיונים בוועדות.
יעקב מרגי: מאיפה קיבלת את המידע?
<נסרין מורקוס: מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<נסרין מורקוס: חלק מהמידע החוקרת שלנו עשתה, מיכל בליקוב.
<נסרין מורקוס: אני חייבת להזכיר את השם שלה כאן.
<נסרין מורקוס: זה הממצא הראשון.
<נסרין מורקוס: הממצא השני שיש לנו שיש ירידה בלימוד השפה הערבית בחטיבת הביניים והחטיבה העליונה.
<נסרין מורקוס: נכון שיש גידול בלימוד הערבית המדוברת בכיתות היסוד, ה' ו-ו', אבל במקביל יש ירידה, למשל, בנתון שיש לנו משנת 1995 – 128 אלף תלמידים למדו ערבית בחטיבה ובתיכון, בשנת 2016 רק כ-100 אלף למדו את השפה הערבית בתיכון.
<נסרין מורקוס: ב-2015 בוטלה חובת לימודי ערבית בכיתה י', וכתוצאה מכך ירד מספר לומדים הערבית בכלל.
<נסרין מורקוס: אסקור את החסמים שהגענו אליהם, במחקר הזה: חסם ראשון, שהוא חסם בתקצוב, שבהיעדר סנקציות ממשרד החינוך, יש לי דף יותר מורחב על כך שלא אוכל לחלק כאן - - -
יעקב מרגי: רושמים את הנקודות ובסוף הם יתייחסו, רק אין לנו הרבה זמן אז תסכמי בדקה.
<נסרין מורקוס: אז החסם הראשון הוא חוסר בתקצוב והיעדר סנקציות.
<נסרין מורקוס: עבור כיתות ז'-ט', לפי חוזר המנכ"ל יש שעה ייעודית אחת ללימוד השפה הערבית מתוך 3 שעות שבועיות.
<נסרין מורקוס: בדרך כלל השעתיים הראשונות נתונות לבחירה, אז מנהל בית הספר יכול שלא ללמד אותן.
<נסרין מורקוס: יש 3 שעות ללימוד הערבית אבל השעה הייעודית היא שעה אחת.
<משה זעפרני: זו שעת עידוד, זו לא שעה ייעודית.
<משה זעפרני: עידוד.
<משה זעפרני: אנחנו נותנים שעה נוספת.
<נסרין מורקוס: ואם המנהל לא רוצה ללמד את השעה הזאת, אתם מורידים את ה-3 שעות?
<משה זעפרני: לא.
<נסרין מורקוס: אז צריך לבדוק את הנתון הזה.
<נסרין מורקוס: החסם השני – היעדר חובת הבגרות בערבית, שהתלמידים יכולים לבחור אם להיבחן בערבית או לא.
<נסרין מורקוס: אנחנו גם בדקנו את החינוך הממלכתי-דתי ששם התלמידים יכולים לבחור בין בגרות בערבית ובין תורה שבעל פה, אז בדרך כלל הם בוחרים בתורה שבעל פה.
<נסרין מורקוס: אני עוברת להמלצות ומדלגת על החסמים כי אין לי זמן.
<נסרין מורקוס: אנחנו ממליצים שמשדר החינוך יתקצב את לימוד הערבית בכיתות ז'-ט' באופן ייעודי ושמשרד החינוך יפרסם את הנתונים על לומדי ערבית, מה מספר התלמידים – מלבד מה שאמרה עכשיו סיגלית על מספר התלמידים שניגשים לבגרות, מה המספר הרצוי, מה היעד של משרד החינוך לגבי לומדי ערבית בכלל, בכל המערכת.
<נסרין מורקוס: ההמלצה השלישית היא שמשרד החינוך יהפוך את מקצוע הערבית למקצוע חובה ושתהיה אפשרות לגשת לבגרות לפחות ב-2 יחידות כי יכול היות ש-5 יחידות אולי ירתיעו את התלמידים, אז לתת אפשרות לגשת ב-2 יחידות, ונשמח, בספטמבר, להגיש את ההמלצות גם למשרד החינוך.
<היאלי מודריק אבן חן: אני מרצה למשפט בינלאומי במרכז האקדמי "שערי מדע ומשפט", אני מודה לד"ר יוסף ג'בארין עמיתי ומכרי שהזמין אותי לדבר כאן.
<היאלי מודריק אבן חן: אני לא מומחית לחינוך אבל אני חוקרת אקדמית וחקרתי גם את החיים במדינות רב לאומיות בהשפעה על ישראל.
<היאלי מודריק אבן חן: במחקר שלי בהחלט מצאתי שהחשיבות של הסמלים המדינתיים כחלק מיצירת תחושת שייכות של הקבוצות הלאומיות השונות שחיות במדינות שיש בהן כמה לאומים – היצירה של תחושת השייכות באמצעות הסמלים היא מאוד חשובה.
<היאלי מודריק אבן חן: דיברו כאן על החשיבות של שפה כגשר וכתקשורת וגם כיוצרת זהות.
<היאלי מודריק אבן חן: השפה היא גם חשובה לצורך תחושת השייכות של אנשים שחיים במדינה.
<היאלי מודריק אבן חן: כמובן שידיעה של שפות שנחשבות רשמיות במדינה מצד כל האזרחים שחיים במדינה הם ההתחלה ביצירת תחושה של סמליות משותפת.
<היאלי מודריק אבן חן: אני בטוחה שיש כאן דעות שונות לגבי - - -
אורן אסף חזן: אני יכול להבין מהדברים שלך שחשוב שהערבים ילמדו עברית כמו שצריך?
<היאלי מודריק אבן חן: ודאי.
אורן אסף חזן: אני לא סתם שואל את זה, כי לצערי, אני מרגיש שהנציגים של הערבים בכנסת לא עושים מספיק כדי שזה - - -חבל שהם לא פה, אף אחד מהם.
אורן אסף חזן: באו, אמרו כמה מילים והלכו.
<היאלי מודריק אבן חן: בקשר לחוק- רציתי לומר שזו יוזמה בהחלט מבורכת לחייב את לימודי השפה הערבית.
<היאלי מודריק אבן חן: יש כאן נציגים קטנים, צאצאי שיכולים להגיד שהם לא רואים שהשפה הערבית נלמדה בבית הספר שלהם ביסודי, שנה כן-שנה לא, לפעמים כן ולפעמים לא – תלוי בהחלטה של המנהלת.
<היאלי מודריק אבן חן: נאמר שזה יהיה חובה בחטיבה, אבל שיש בחירה בין ערבית לצרפתית, עד כמה שידוע לי.
<משה זעפרני: ההבדל בין הערבית לצרפתית - - -לגבי חטיבת הביניים, 97.5% לומדים ערבית.
<משה זעפרני: 2.5% לומדים צרפתית.
<היאלי מודריק אבן חן: מבחירה, אבל זו לא חובה.
<משה זעפרני: מבחירה.
<היאלי מודריק אבן חן: הדבר הקונקרטי האחרון שרציתי להגיד – החוק הוא בהחלט לא מספיק מפורט.
<היאלי מודריק אבן חן: חבר הכנסת חזן אמר שזו צריכה להיות שפה מדוברת.
<היאלי מודריק אבן חן: זה לא כתוב כאן.
<היאלי מודריק אבן חן: זה יכול להיות חשוב להוסיף, והשאלה היא גם אם אין מקום להוסיף את לימודי התרבות והמורשת כדי להעמיק את הידע של התלמידים.
אורן אסף חזן: פחות, כרגע.
<רימה ג'ברה: שלום.
<רימה ג'ברה: אני רימה עותמאן ג'ברה.
<רימה ג'ברה: אני מייצגת את מכללת הדסה והדסה עין כרם.
<רימה ג'ברה: אני קלינאית תקשורת במקצועי.
<רימה ג'ברה: אחד הכלים החשובים שפיתחנו זה מבחן לבדיקת שמיעה בערבית, לאנשים שבאים להרכיב מכשיר שמיעה או שתל, או כל מה שצריך.
<רימה ג'ברה: בנינו מבחן בערבית.
<רימה ג'ברה: ואז, המבחן שלנו צריך להגיע לכל השפות – גם מדוברת וגם ספרותית, והוא צריך להיות מובן על ידי האוכלוסייה.
<רימה ג'ברה: זה שיש לנו 20% אוכלוסייה ערבית – היא חייבת להיבדק בשפה שלה, בשפת האם שלה ולא בעברית.
<רימה ג'ברה: זה מאוד משפיע על הבדיקה וחשוב לעשות את זה בשפת האם.
<יוני מנדל: אני ממכון ואן ליר מירושלים.
<יוני מנדל: רציתי להגיד בערבית (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) אנחנו צריכים לדבר בכנות, וללא כל הסיבובים סחור סחור האלה.
<יוני מנדל: (ממשיך את דבריו בשפה העברית) כלומר – צריך לדבר בצורה הכי ישרה והכי כנה.
<יוני מנדל: אני, את הדוקטורט שלי ואת המחקר האקדמי עשיתי על ההיסטוריה של הוראת השפה הערבית בבתי ספר יהודים, משנת 40 ועד היום.
<יוני מנדל: אז אני אתחיל בברכה לד"ר יוסף ג'בארין שלא נמצא פה, על היום הזה, וגם ברכות לחבר הכנסת אורן חזן על ההצעה הזו שהלוואי שתעבור.
<יוני מנדל: אני אומר – אני אולי צעיר, אבל אני זקן מבחינת הקריאה של הוועדות החינוכיות של הכנסת מקום המדינה ועד היום.
<יוני מנדל: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת אורן חזן – ההצעה לעשות את השפה הערבית לשפת חובה היתה קיימת בשנות ה-50, ה-70 וה-90.
<יוני מנדל: היתה ועדת פיאמנטה, וועדת - - - וועדת שוחט, אם זה יצליח – זה מדהים, ואני מברך אותך, הלוואי וזה יצליח.
<יוני מנדל: אבל אנחנו גם צריכים לומר דבר אחר.
<יוני מנדל: המצב בוועדות החינוך כל הזמן משתפר.
<יוני מנדל: אני קורא דוחות משנות ה-50 ושנות ה-80.
<יוני מנדל: תמיד משתפר.
אורן אסף חזן: תודה שבשנתיים האחרונות יש דעיכה משמעותית.
אורן אסף חזן: יש רגרסיה בשנתיים האחרונות.
<יוני מנדל: אם הערבית עולה מ-2% בגרות ל-3% בגרות, יכולים לומר שיש לנו עלייה של 50%, ומחר בבוקר יגידו שזה עלה באלפי אחוזים כי הגענו ל-6%.
<יוני מנדל: אנחנו צריכים אופק אחר לערבית בארץ.
<יוני מנדל: אנחנו צריכים שמשרד החינוך יגיד: אנחנו רוצים ש-80,90, 100% ידברו ערבית בגלל שזו תהיה שפת חובה.
<יוני מנדל: - - - שהמורים שלנו לערבית יוכלו לדבר בערבית כמוש דיברו פה החברים הערבים בעברית.
<יוני מנדל: אנחנו צריכים לדבר גם על העובדה - - -
<יוני מנדל: משפט סיום – יש הרבה מאוד מחקרים שנעשים גם בעמותות וגם באקדמיה על המקום של הערבית בארץ.
<יוני מנדל: המעמד שלה נמוך בארץ ונמוך בבתי הספר.
<יוני מנדל: יש לנו התרכזות על לימודי ערבית כשפה זרה או שפה מתה, התמקדות רק בטקסטים ושיטת תרגום דקדוק.
<יוני מנדל: אין לנו באמת בשינוי הבגרות - -
<יוני מנדל: - - אין שינוי בבגרות, היום, י' עד יב', לעומת מה שהיה בשנים האחרונות, מבחינת מבחן הבגרות ואיך שעומדים בזה שם.
<יוני מנדל: יש עוד דבר – כל הזמן אומרים שהערבית - - -
יעקב מרגי: יש לנו עוד דוברים.
יעקב מרגי: טוב שדיברת מהר כי לא הספקת את הדברים החשובים שאמרת - - -
<אסמהן ג'יבלי: קודם כל, אני מופתעת מאורן חזן - - -אני מופתעת מהאופי שלו.
אורן אסף חזן: מחמאה, תודה רבה.
<אסמהן ג'יבלי: עמדו לגרש אותי, בגללו, אז אני באמת מופתעת ממנו.
אורן אסף חזן: ברוכה תהיי, הכל בסדר.
<אסמהן ג'יבלי: אני ממכרז מוסאווה.