GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואלה נבון טרם: תפקיד די מפחיד, לפעמים אני לא ישנה טוב, אבל זה חלק מהחיים.
<יואלה נבון טרם: אני אענה נקודתית לנושא.
<יואלה נבון טרם: החובה שלנו היא הנגשת חומרים באופן כללי – לא רק לעיוורים – עם שמירה על איכות מסוימת, והעיקרון הזה של האיכות חייב להוביל אותנו.
<יואלה נבון טרם: איכות זו עדכנות, איכות זו טכנולוגיה, איכות זה כל מה שהרצון לקדמה ישרת את התלמידים.
<יואלה נבון טרם: אמרת בתחילת הדברים משפט שמצא חן בעיניי, שמערכת החינוך צועדת לאט, ואני אוסיף: בנחישות, כי המטרה היא באמת לסגור את אותם פערים שהיו שנים על גבי שנים, בהנגשת חומרים באופן כללי.
<יואלה נבון טרם: יש מצבים שבהם באמת חומר לימודי מאושר לקראת ינואר, צודקת.
<יואלה נבון טרם: כאשר מגלים בחומר הלימודי בעיות, תקלות – אני לא ארחיב על כך, בינואר מאשרים את החומר כחלק ב'.
<יואלה נבון טרם: זה כתוב את זה מאוד יפה אצלך, בצדק, כי באמת התלמידים לומדים אותו רק בפברואר.
<יואלה נבון טרם: את צודקת, את צודקת.
<יואלה נבון טרם: זה מקשה על ההנגשה בנושא הזה.
<יואלה נבון טרם: אנחנו משתדלים ותמיד נשתדל לעשות את זה במיעוט של המיעוט, בפרומיל הכי גדול, ואנחנו בתקשורת מעולה עם הספרייה לעיוורים, עם המפתחים – שאף מפתח לא מבקשים ממנו חומרים שיביא אותם כדי לעשות אתם, לא משתף פעולה.
<יואלה נבון טרם: יש קשיים במערך הטכנולוגי, ב- in-design ובין וורד, לבין הצרכים להנגשה של כל מיני תחומי דעת – אם זה מפות, אם זה גרפים, במתמטיקה, וכיוצא בזה.
<יואלה נבון טרם: אנחנו מתמודדים עם זה.
<יואלה נבון טרם: כל שנה אנחנו משפרים עוד.
<יואלה נבון טרם: יש לי אמונה גדולה שהנושא הזה ישתפר לקראת השנה הבאה בצורה מאוד משמעותית, ואשמח מאוד - - -
נורית קורן: אני רוצה לסכם את הדיון, אני מתנצלת אם היה כאן מישהו שלא נתתי לו לדבר.
נורית קורן: אני מודה לכולכם שהגעתם, כי הנושא מאוד חשוב.
נורית קורן: אני מודה למשרד החינוך שהוא פתוח, קשוב ועושה עבודה.
נורית קורן: אתן עושות מלאכת קודש.
נורית קורן: אני מאוד מבקשת בנושא של הנגשת ספרים – אם אפשר לראות כמה שיותר להקדים את הדברים, זה מאוד מאוד חשוב.
נורית קורן: אני לא יודעת אם את גם אחראית על הנושא של הנגשת בחינות בבתי ספר, זה רק עוד משהו שחשוב.
נורית קורן: אם יש בחינות מונגשות ומיוחדות – שהן יגיעו לבתי הספר, במיוחד עכשיו כשאנחנו בתקופת הבגרויות – שהן יגיעו לבית הספר קודם לכן.
נורית קורן: יש הרבה פעמים בבית הספר בחינוך הרגיל שמורים לא יודעים, וזה עד הרגע האחרון.
נורית קורן: גם ככה התלמיד בלחץ, אסור שהוא יהיה בלחץ.
נורית קורן: צריך לסדר את זה.
<קריאה: בחינות ללקויי ראייה מגיעים ברגע הבחינה בקובץ וורד למחשב בית הספר.
<קריאה: עד חצי שעה לפני.
<קריאה: את יודעת מה זה לחשוף בחינת בגרות?
נורית קורן: אני לא רוצה לפתוח את זה.
נורית קורן: יש עם זה בעיות, גם עם לקויי השמיעה, אבל אני רוצה לקוות שמאז שהבת שלי סיימה כבר הכל הסתדר.
נורית קורן: אני רוצה לומר לגבי הפיקוח על העיריות – שזה הדבר החשוב ביותר.
נורית קורן: תשתדלו למצוא ולתת - אני לא יודעת איך קוראים לאנשים שלכם שקובעים מה התלמיד צריך, שהדברים ייעשו ממש באמצע השנה כבר, שלקראת יוני תדעו לגבי כל תלמיד מה ההנגשה שלו, מה הוא צריך, איזה ערכה הוא צריך לקבל – ושהדברים יעברו לעיריות עוד לפני 1 בספטמבר.
נורית קורן: זה הדבר החשוב ביותר, שכל תלמיד שצריך יקבל את כל מה שמגיע לו, לא רק חלק ממה שמגיע – את כל ההתאמה, שהוא יקבל אותה ב-1 בספטמבר ולכל המאוחר חודש אחרי.
נורית קורן: שלא יקרה מצב שתלמיד יקבל את ההנגשה שלו באמצע השנה או לקראת סוף שנת הלימודים.
נורית קורן: לגבי ההסעות כבר ביקשתי שנדבר, וגם את כל הבעיות, אם יש משהו שקשור – שבו עם משרד החינוך על כל הדברים שאתם צריכים.
נורית קורן: היה עוד משהו אחד שביקשתי נתונים לגביו – רשימת העיריות שיש אתן בעיות.
<יהודית גידלי: ושהוועדה פונה לוועדת העבודה והרווחה לאשר את התקנות באשר לליווי.
נורית קורן: נכון, אנחנו מבקשים לאשר את התקנות כמה שיותר מהר, שמשרד החינוך, הנציבות – ואנחנו נמצאים פה עד 30.7.
נורית קורן: תביאו את זה קודם, אנחנו נאשר את זה בוועדת העבודה והרווחה.
<יהודית גידלי: אותן תקנות יפתרו גם את הקושי בהנפקת הרכישה פעם בשנה במשך כל השנה.
נורית קורן: והם יקבעו גם את הפיקוח, שזה ממש חשוב.
נורית קורן: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
יעקב מרגי: היום 11 ביולי, 2017, י"ז בתמוז, התשע"ז.
יעקב מרגי: היום, למי שלא יודע, זה י"ז בתמוז, אפרופו הדתה במערכת החינוך.
יעקב מרגי: אבל הכנסת מציינת ביום הזה את יום השפה הערבית.
יעקב מרגי: כפי שאנחנו יודעים, כשיש ציון של יום השפה הערבית אנחנו ניתן מקום של כבוד לשפה כאן, בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: התקיימו מספר דיונים, לפחות בתקופתי, בסוגיית השפה הערבית.
יעקב מרגי: היתה הצהרה של משרד החינוך וכמו כן היתה הצהרה של ראש הממשלה.
יעקב מרגי: בינתיים, בקנה, אפשר לומר – על המדף היו מספר הצעות חוק של חברי כנסת שמבקשות להחיל חובת לימוד השפה הערבית במערכת החינוך בישראל.
יעקב מרגי: כפי שידוע לי, רק אחת עברה הסכמה של ועדת שרים?
יעקב מרגי: או כולן?
עיסאווי פריג': כולן.
אורן אסף חזן: רק שלי עברה ועדת שרים.
יעקב מרגי: כולן עברו טרומית.
אורן אסף חזן: הן הוצמדו אלי, במליאה.
אורן אסף חזן: שלי עברה ועדת שרים.
יעקב מרגי: למרות שוועדת השרים החליטה לאשר את זה – אפשר לומר דקלרטיבית, ולא בכוונה לקדם אותן לקראת חקיקה, בלחץ פיזי מתון של חבר הכנסת אורן אסף חזן על יו"ר הקואליציה נוצרה הסכמה שלו לקדם את הצעת החוק של חבר הכנסת אורן חזן.
יעקב מרגי: אני ביקשתי כדרך כל הליך חקיקה שכל הצעות החוק יעברו קריאה טרומית בכנסת.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע בהמשך התייחסות – הן של משרדי הממשלה לגבי הצעת החוק, אבל מאחר שבסדר היום יש לנו גם הצעות החוק וגם את ציון יום השפה הערבית אני אתן לחברי כנסת שממהרים לדיונים אחרים לומר דברים בעניין יום ציון השפה הערבית.
יעקב מרגי: מי מלווה את היום הזה, בכנסת?
יעקב מרגי: כמנהגנו, אנחנו ניתן ליוזם היום בכנסת לפתוח בדברי ברכה, וגם בדברי טעם.
יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן גם לחברי הכנסת לדבר, בקצרה, ולאחר מכן נתחיל בהליך החקיקה.
יעקב מרגי: אחרי כן נשמע התייחסויות של משרדי הממשלה ושל האורחים שלנו, גם כן.
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בערבית, להלן התרגום החופשי)
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בערבית, להלן התרגום החופשי) (ממשיך בשפה העברית) כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על הדיון הזה, ובכלל זו הזדמנות להודות לך על העבודה המאוד חשובה שאתה עושה בוועדת החינוך, ובאופן ספציפי לנושא שלנו של קידום מעמד השפה הערבית והחינוך הערבי.
יוסף ג'בארין: רק לפני שבוע היה לנו דיון עם משרד החינוך על תרגומים של כל ההוצאות, כל הפרסומים של משרד החינוך והיתה הצהרה של משרד החינוך שהם ידאגו, החל מה-1 לספטמבר, שכל הפרסומים שלהם יהיו גם בשפה הערבית ושיעברו התאמה, כמובן.
יוסף ג'בארין: גם היתה התחייבות שתעודות הבגרות יונפקו גם בשפה הערבית, דבר שלא היה, לצערי, עד כה.
יוסף ג'בארין: אז אני חושב שאנחנו מצליחים לקדם את הדברים גם ברמה המעשית.
יוסף ג'בארין: לעניין הדיון היום, השפה הערבית במערכת החינוך, אני רק אשתף אתכם בחזון שלי, שבמדינת ישראל כל מערכת החינוך, יהודים כערבים, יוכלו להיות דו לשוניים.
יוסף ג'בארין: שכולנו נוכל לדבר את שתי השפות.
יוסף ג'בארין: מי שמכיר מעמד של שפות רשמיות בקרב שפות מיעוט – כמו, למשל, הצרפתית בקנדה, שגם שם דוברי הצרפתית הם 25-20% יודע שכל י שרוצה לעסוק בשירות הציבורי חייב לדעת את שתי השפות.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות שפעם נגיע למצב הזה ולחזון הזה, אבל כדי להגיע לשם אנחנו נתחיל מהדיון היום, שמדבר בעצם בכותרת הרחבה שלו על לימוד השפה הערבית בבתי הספר היהודים.
יוסף ג'בארין: המחקרים שלנו ושל הארגונים ששותפים ליום הזה, שאותם, כמובן, נזכיר בכנס שיהיה לנו בשעה 14:00, מראים שבקרב הציבור היהודי בקושי 1% שולט בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני חושב שזו תמונת מצב בלתי מתקבלת על הדעת.
יוסף ג'בארין: לא יכולה להיות שפה רשמית אם קבוצת הרוב לא מכירה אותה.
יוסף ג'בארין: אני אסיים בדברים שאולי ארחיב בהם, בכנס, לגבי הצעת חוק הלאום, שיש אומרים שיש בה הוראה שפוגעת במעמדה של השפה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות שהחוק בכללותו לא יעבור, אבל גם לענייננו – שההוראה הזו לא תהיה שם, ונשמר את מעמדה המשפטי של השפה הערבית כדי שנוכל גם לקדם אותה במציאות שלנו, והחזון שלנו של אזרחים דו לשוניים ושל מדינה דו לשונית יוכל, באמת, להתקיים.
יוסף ג'בארין: הדרך עדיין ארוכה, אבל דרך ארוכה מתחילה ממאמצים קטנים כמו המאמצים של היום.
יוסף ג'בארין: שוב, תודה לך, כבוד היושב-ראש, ובהצלחה בדיונים היום ובדיונים שלנו בוועדות, בכנס ובמליאה.
דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני מצטרף להערכה על קיום הדיון הזה והערכה לחברי, חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין על היוזמה החשובה הזו ליום השפה הערבית בכנסת.
דב חנין: אני מאחל לעצמנו שבעוד שנה או שנתיים ביום אחד בשנה לפחות נקיים בכנסת את כל הדיונים בערבית, עם תרגום סימולטני, למי שעדיין לא יידע את השפה.
דב חנין: זה יהיה משהו יפה שיסמל באופן מעשי את מקומה ואת תפקידה של השפה הערבית בארץ הזו ובמדינה.
דב חנין: ידיעת השפה הערבית מאוד מאוד חשובה בישראל.
דב חנין: היא חשובה כי אנחנו קודם כל נמצאים בתוך מרחב ערבי מאוד מאוד גדול, וזו שפתו של המרחב, וגם בגלל שזו שפה מאוד מאוד יפה, מאוד עשירה ומעניינת, עם עושר תרבותי עצום.
דב חנין: ידיעת השפה הערבית וקידום מקומה של השפה הערבית מאוד מאוד חשוב לאזרחים הערבים בישראל, מיעוט לאומי גדול של 20%, שזו שפתו, וחלק מהזכות שלו במרחב הזה, המשותף, שבו אנו חיים היא הידיעה שלשפה שלו יש מקום, מעמד ויש את כל הכבוד המגיע בתוך המרחב המשותף ובתוך המדינה.
דב חנין: אבל השפה הערבית חשובה גם, וידיעתה חשובה גם לאזרחים היהודים בישראל.
דב חנין: האזרחי היהודים בישראל צריכים לדעת שאנחנו נמצאים בתוך המרחב הזה וכשאנחנו לומדים את השפה הערבית אנחנו לומדים אותה גם כדי לחיות ולהבין את השכנים והשותפים הערבים שלנו בתוך ישראל, גם כדי לחיות יחד ולהכיר את השותפים הפוטנציאלים העתידיים שלנו בתוך המרחב הערבי העצום שסובב את מדינת ישראל מכל הכיוונים.
דב חנין: זו הגישה שצריכה להיות ללימודי השפה הערבית בישראל.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לקדם פה שתי מטרות.
דב חנין: המטרה הראשונה היא – עצם לימוד השפה הערבית, ידיעת השפה הערבית, ומקומה של השפה הערבית במערכת החינוך ובכלל בחברה שלנו.
דב חנין: אבל המטרה השנייה שגם עליה צריך להגיד משפט זה איך אנחנו תופסים את לימוד השפה הערבית.
דב חנין: אני אומר את זה כיוון שיותר מדי פעמים אנחנו נתקלים במצב שבו לימוד השפה הערבית מוצע כ "הכר את האויב, קבל כלים כדי להגיע למודיעין".
דב חנין: זו היא הגישה שאיננו מעוניינים בה.
דב חנין: אנחנו מעוניינים בהכרת השפה הערבית כגשר לשלום, להידברות, להיכרות, להבנת התרבות, להתפתחות אנושית של כל אחד מאתנו שמתעשרת ומעמיקה כאשר אנחנו רוכשים שפה נוספת כל כך משמעותית.
דב חנין: זו צריכה להיות הגישה שלנו לנושא.
חיים ילין: אני קודם כל רוצה לברך את יוסף ג'בארין שהרים יום ממש יפה, כל חצי שעה יש פה דיון בוועדה.
חיים ילין: אני מסכים לחלק מהדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין.
חיים ילין: אני קורא לזה בשפה אחרת: להוציא את הפוליטיקה מהשפה.
חיים ילין: כשאתה מוציא את הפוליטיקה מהשפה אז יש לך נטו שפה, אין לך שום דבר מעבר לזה.
חיים ילין: הבעיה היא שאנחנו כל הזמן דוחפים את הפוליטיקה לתוך השפה ואנחנו מתבלבלים מה המשמעות של שפה.
חיים ילין: המשמעות הבסיסית היא תקשורת, היא לתקשר בין בני אדם, ואת זה אנחנו צריכים ללמוד לעשות, בכל שפה שלא תהיה.
חיים ילין: אחר כך אנחנו נבוא ונרים את השפה הערבית יחד עם השפה העברית, שהן השפות שקיימות אצלנו.
חיים ילין: אבל אני רוצה לציין משהו שמעטים יודעים.
חיים ילין: הרי בזמנו, איך הגיעה השפה הערבית לספרדית?
חיים ילין: מעטים יודעים, וכשאני מספר את זה אומרים לי – לא יכול להיות.
חיים ילין: אז בספרדית יש, למשל, מילים כמו "אלחיבה", "אלפומברה","אלאחה" – כל המילים האלה באו מספרד, אבל איך הם, מילים בערבית, הגיעו לדרום אמריקה?
חיים ילין: מה שקרה זה דבר מאוד פשוט.
חיים ילין: מי שהיה בספרד באותה תקופה היו המוסלמים.
חיים ילין: ב-1492 הספרדים כובשים את דרום אמריקה, כמעט את כולה, ומביאים אתם את השפה הספרדית שבתוכה כבר יש מילים בערבית, ובעצם היום, אף אחד לא יודע את זה, כל דוברי הספרדית מדברים בתוך השפה במילים שהן בכלל לא ספרדיות, הן לא ספרדית.
חיים ילין: המילים שאמרתי הן בדיוק המילים שהשתרשו לתוך שפות אחרות.
חיים ילין: זה אחד הדברים הכי מעניינים שיש.
חיים ילין: גם אם יתקפו פוליטית, ואני מקווה שלא יתקפו פוליטית את הספרדית, כי יש שם בתוכה עירוב של מילים בערבית.
חיים ילין: אז זה מה שאני מנסה להגיד תמיד: שפה זו תקשורת, שנלמד לעשות תקשורת.
חיים ילין: הערה אחרונה – בשנות הקמת המדינה מגיע גרעין בבלי, כך זה נקרא, מעיראק לקיבוץ בארי, אחד הקיבוצים הראשונים בנגב.
חיים ילין: הם מפיצים את השפה הערבית.
חיים ילין: לימים, אחד המקימים של הקיבוץ, ד"ר צמח, הפך להיות אחד המפקחים הגדולים ביותר של השפה הערבית בנגב, במשך איזה 30 שנה.
חיים ילין: אז תראו את הגשר בין העלייה היהודית שהגיעה מעיראק, לבין החיבור שלהם לשפה הערבית, ולאחר מכן החיבור של ד"ר צמח לחברה הבדואית בנגב, שזה דבר שהלוואי שתקשורת כזו היתה קיימת בכל החברה.
ג'מעה אזברגה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני גם מברך אותך ומצטרף לברכות ליוסף ג'בארין, חברי, שיזם ת היום הזה של השפה הערבית.
ג'מעה אזברגה: אני חושב ששפה זה לא רק תקשורת, שפה זה הרבה יותר.
ג'מעה אזברגה: שפה זה גם תרבות, ובמזרח התיכון, במדינת ישראל – לא יעזור כלום, אנחנו חייבים לגלוש לפוליטיקה.
ג'מעה אזברגה: בסופו של יום אנחנו מדברים על מדינת ישראל שחיה בתוך המזרח התיכון, שהשפה השולטת בו היא ערבית, לא יעזור כלום.
ג'מעה אזברגה: כיוון שזו תרבות, ואני חושב שעד עכשיו השפה הערבית היתה שפה רשמית, אני מקווה שחוק הלאום לא יגזול ממנה, ואני מקווה שהוא בכלל לא יעבור, סתם חוק מיותר.
ג'מעה אזברגה: אני לא רוצה לגלוש לזה עכשיו, אבל פגשתי אתמול עם חבר את אחד העוזרים או המבקרים - - - מכירים את השפה, לצערי, רק אנשי מודיעין או אנשי הביטחון – שלומדים אותה על מנת "להכיר את האויב", כמו שאמר חבר הכנסת חנין.
ג'מעה אזברגה: זו בכלל בעיה.
ג'מעה אזברגה: עניין של תרבות ושפה, וגם היום מנסים = אם תיקח ערים שהוגלו או הוגרו בשנת 48, כמו לוד, למשל, מבחינת האזרחים הערבים.
ג'מעה אזברגה: יש הרבה עתיקות שבמקום לשמר אותם הולכים ומוחקים את התרבות.
ג'מעה אזברגה: תרבות זו שפה וזה שני דברים שקשורים יחד.
ג'מעה אזברגה: בכל אופן, אנחנו היום רצים מוודה לוועדה ואני אצטרך לעזוב על מנת להגיע לוועדה אחרת.
ג'מעה אזברגה: שיהיה בהצלחה לכולנו, ואני חושב שזה תחילתו של עניין ואולי זה תורם גדול לשלום.
ג'מעה אזברגה: שפה חשובה מאוד גם לשלום, גם לתקשורת והבנה.
עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) יישר כוח וברוכים הבאים לכל הנוכחים.
עיסאווי פריג': (ממשיך את דבריו בעברית) אני אעבור לשפה העברית כדי שיהיה קל לכולם להבין.
עיסאווי פריג': ברכות על היום, יוסף, זה יום שהפכת להיות מזוהה אתו, כל הכנסת עסוקה בו ומגיעות לך ברכות.
עיסאווי פריג': לפי דעתי זה דבר שהיה צריך להיות הרבה לפני כן.
עיסאווי פריג': כשאנחנו בכנסת מציינים יום של משהו צריך שזה יהיה יום של חג, וביום הזה צריך שתהיה לנו הישגיות, כמו עכשיו, כשאתה דן בהצעת החוק מרחיקת הלכת שאמורה להיות חלק אינטגרלי מכל המערכת ולא צריכים להגיע לזה.
עיסאווי פריג': אני מאוד מקווה שהצעת החוק שאנחנו דנים בה היום – לחייב את כל מוסדות החינוך ללמוד מכיתה א' את שתי השפות, עברית וערבית, אכן תעבור.
עיסאווי פריג': אני אתייחס לשתי נקודות בקיצור.
עיסאווי פריג': אני שואל אותך – יש עובדות.
עיסאווי פריג': ציוני הבגרות בערבית בחברה הערבית הם הנמוכים ביותר.
עיסאווי פריג': זה מעלה סימני שאלה.
עיסאווי פריג': 20% מאזרחי המדינה דוברי ערבית.
עיסאווי פריג': הערבים, כבוד היושב-ראש, וזה נתון מעניין – הערבים שניגשים לבגרות בערבית, יחסית אחוז הבגרות הכי נמוך מכל הציונים.
עיסאווי פריג': פיזיקה, מתמטיקה, עברית, אנגלית – הציון גבוה.
עיסאווי פריג': ערבית – הערבים מביאים ציון נמוך.
<קריאה: זה תלוי גם בעוד הרבה דברים.
עיסאווי פריג': שתיים, לאשתי יש תואר שני בערבית.
עיסאווי פריג': איפה היא למדה?
עיסאווי פריג': באוניברסיטה העברית.
עיסאווי פריג': מי המורים שלימדו אותה?
עיסאווי פריג': יהודים.
עיסאווי פריג': למדה ערבית בשפה העברית והיא צריכה ללכת, לחזור לבית הספר, ללמד את השפה שלמדה אותה על ידי יהודים שאינם דוברי השפה כשפת אם.
עיסאווי פריג': אז לאיזה מצב נגיע?
עיסאווי פריג': ברור שההישגיות תהיה בהתאם.
עיסאווי פריג': כי השפה הערבית לא שפה אקדמית.
עיסאווי פריג': זה נתון מעניין.
עיסאווי פריג': קראתי מחקר שהערבית לא שפה אקדמית.
עיסאווי פריג': אז אני אומר: זו סוגיה מאוד רגישה ומאוד חשובה, שאנחנו חייבים לתת את הדעת עליה, איך באוניברסיטאות במדינה, 4 האוניברסיטאות החשובות – בחיפה, כש-25% מהסטודנטים בחיפה ערבים, האוניברסיטה העברית, תל אביב ובן גוריון – בחוג לערבית מלמדים מרצים שזו לא שפת האם שלהם, ומלמדים ערבית בעברית.
עיסאווי פריג': אתה מקשיב, דב?
עיסאווי פריג': מלמדים אותך ערבית בעברית.
עיסאווי פריג': אז איך תצא?
אורן אסף חזן: אי אפשר ללמד ערבית, ערבית זה מקצוע, אחי.
עיסאווי פריג': אבל בפועל – זה מה שקורה.
עיסאווי פריג': אז המורים האלה הולכים לתיכון, והתוצאה היא בהתאם.
עיסאווי פריג': זו לאקונה שחייבים לתת את הדעת עליה.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע את משרד החינוך בנקודה המעניינת הזו.
חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, קודם כל – התודה וההערכה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין על היום הזה.
חנין זועבי: אנחנו, כאשר אנחנו מדברים על חשיבותה של השפה הערבית בדרך כלל מתקדמים בחשיבותה לערבים.
חנין זועבי: זה לא תקשורת, זה לא עניין טכני, זה זהות, זה עניין של היסטוריה, עניין של כבוד עצמי.
חנין זועבי: זה חלק מאתנו.
חנין זועבי: כל אחד מאתנו – בלי השפה, בלי ההיסטוריה והתרבות – הוא חסר, הוא חצי בן אדם.
חנין זועבי: אז בטח זה לא עניין טכני ולא עניין של תקשורת, אבל מה החשיבות של ללמוד את השפה הערבית ליהודים?
חנין זועבי: אני חושבת שזה חלק מלהילחם באולי תופעה של סכיזופרניה.
יעקב מרגי: ידעתי שתביאי משהו מיוחד שעוד לא נאמר.
חנין זועבי: אצל אלה שהיה להם חלום – אנחנו לא נדבר על הלגיטימיות של החלום הזה – להיות פה, במקום הזה, בחלק מהמרחב הזה - -
אורן אסף חזן: אנחנו הגשמנו את החלום הזה.
חנין זועבי: - - ובו בזמן ליצור גישה – אם להשתמש במילה העדינה, ולא להגיד "עוינת" אלא – לא ידידותית לשפת המקום, שפת המרחב, אפילו להיסטוריה של המרחב, לזהות של המרחב.
חנין זועבי: אם רוצים לטפח קשר טבעי, קשר נורמלי עם המקום הזה, צריך לטפח קשר טבעי וקשר נורמלי עם ההיסטוריה של המקום הזה, עם ההיסטוריה של המולדת הזו ועם ההווה שלה - - -
אורן אסף חזן: כן, אבל לא לפתח קשר טבעי עם טרור, כמו שאת עושה.
יעקב מרגי: אורן, ביום ציון יום השפה הערבית - - -תן לה - - - .
יעקב מרגי: נכבד כל אחד.
חנין זועבי: החשיבות גם ליהודים של להיות חלק מהמרחב הזה, חלק מהמולדת הזו, כי השפה היא שפת המולדת הזו.
חנין זועבי: אז גם אם ישראל תשנה את המעמד שלה, ואנחנו עכשיו במלחמה על זה, היא השפה של ההיסטוריה וזה חלק מהזהות של היהודים הערבים.
חנין זועבי: המדינה לא רק קיפחה את הערבים כאשר היא מקפחת את השפה הערבית.
חנין זועבי: היא קיפחה את חבר הכנסת מרגי.
חנין זועבי: היא קיפחה יהודים, סקטור, חלק מהותי מרכזי מהמקום הזה, שהם היהודים הערבים שהשפה הערבית היתה צריכה להיות חלק מהזהות שלהם, והיא חלק מהזהות שלהם.
חנין זועבי: הדיכוי של השפה הערבית הוא לא רק דיכוי לפלסטינים ולערבים, הוא גם דיכוי לחצי, אולי ל-50% מהיהודים במולדת הזו.
יעל כהן-פארן: קודם כל אני רוצה לברך את חבר הכנסת יוסף ג'בארין על קיום היום החשוב הזה, ואותך, אדוני היושב-ראש, על קיום הישיבה.
יעל כהן-פארן: אני מסתכלת על הצעת החוק ואני אומרת – למה אני לא חתומה עליה?
יעל כהן-פארן: ואז אני רואה שהיא מ-2015, עוד בדיוק לפני שנכנסתי.
יעל כהן-פארן: אבל באמת, אנחנו ב-2017, עוד מעט יוצאים לפגרה, הגיע הזמן מה שנקרא - - -
<קריאות: יש כמה הצעות.
אורן אסף חזן: יש הצעת חוק ומלא טרמפיסטים.
יעל כהן-פארן: כולם רוצים את אותו הדבר, בואו נגיד.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לספר וידוי אישי.
יעל כהן-פארן: אני למדתי ערבית בבית ספר, מכיתה ד' ועד כיתה י', 7 א 8 שנים.
יעל כהן-פארן: לא סתם למדתי.
יעל כהן-פארן: קיבלתי 100, כל הזמן המורים אמרו - - -
<קריאה: אז דברי בערבית.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת ערבית.
אורן אסף חזן: למדת ספרותית, נכון?
יעל כהן-פארן: למדתי ספרותית.
יעל כהן-פארן: אולי בשנה הראשונה מדוברת.
יעל כהן-פארן: וזו אחת הבעיות.
יעל כהן-פארן: לא צריך ללמוד ספרותית, אין מה לעשות.
יעל כהן-פארן: אולי ספרותית זה למתקדמים, לאלה שרוצים להרחיב את ידיעתם הספרותית בערבית.
יעל כהן-פארן: צריך ללמוד מדוברת.
יעקב מרגי: אני חושב שהחברה היהודית צריכה לדבר מדוברת והערבים – ללמוד ספרותית, כי יש להם את המדוברת ממילא.
יעל כהן-פארן: אז יפה.
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים עכשיו על חוק בממלכתי יהודי שחייבים ללמוד ערבית מדוברת.
יעל כהן-פארן: דבר שני, אם אולי אחרי כיתה י' היה לי איפה לתרגל את הערבית שלי, אז אולי הייתי זוכרת מזה משהו, גם – ספרותית, תזכרו.
יעל כהן-פארן: אבל אנחנו בבעיה, וכאן זה לב העניין, שחלק מהמערך של ללמוד את השפה הוא גם להיפגש, גם להיות באינטראקציה בין החברות.
יעל כהן-פארן: אנחנו חווים בישראל משבר בין החברה היהודית והערבית וחוסר מפגשים ביניהם, וזה צריך להיות גם על שולחן הוועדה וועדת החינוך, כחלק ממערכת החינוך.
אורן אסף חזן: יש פה חוסר איזון בכוחות - - -
מסעוד גנאים: אורן, אל תקלקל.
מסעוד גנאים: אל תקלקל.
מסעוד גנאים: רצינו לברך אותך על הצעת החוק.
מסעוד גנאים: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) בוקר טוב לכולם, אני שוב רוצה לברך את עמיתנו יוסף ג'בארין על היוזמה המבורכת והמופלאה הזו.
מסעוד גנאים: (ממשיך בשפה העברית) בוקר טוב לכולם.
מסעוד גנאים: אני רוצה לברך את חברי, יוסף ג'בארין, על היוזמה החשובה.
מסעוד גנאים: מאחר ואנחנו ביום השפה הערבית אני אומר כמה משפטים בשפה הערבית.
מסעוד גנאים: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) חשיבותו של יום זה, לדעתי, נובעת משני עניינים, הראשון זה לחשוף את האחר, היהודי, לזה שהשפה הערבית היא איננה השפה של האויב.
מסעוד גנאים: כי מי שמתייחס לשפה הערבית כשפת אויב לא יכיר בבעליה, והוא תמיד יתייחס אל בעליה כאל סכנה בטחונית.
מסעוד גנאים: על כן, להכיר את השפה באופן מפורט.
מסעוד גנאים: (ממשיך בדברים בשפה העברית) אני מדבר על כך שזו לא שפת האויב.
מסעוד גנאים: לא צריך לראות את השפה הערבית בטרמינולוגיה או מאחורי – לא הטנק ולא הרובה ולא לראות בדובריה שהם איום ביטחוני ושהם אויבים.
מסעוד גנאים: זה העיקר, לא? (ממשיך בדבריו בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) נמשיך בערבית, ערבבנו ערבית עם עברית.
מסעוד גנאים: בכל מקרה, להכיר את השפה, כי בסופו של עניין, שפה זה לא אותיות ולא משפטים, אלא נשמה שמשקפת רוח מסויימת והבנה, ונושאת את מסר הרעיונות והתרבות.
מסעוד גנאים: זה הראשון.
מסעוד גנאים: שנית, אנחנו לצערי הרב חיים בעידן שבו הפכה השפה הערבית, גם בעולם, בצל כל המלחמות אזרחים והבלאגן והפיגועים, והקבוצות ועוד.
מסעוד גנאים: הפכה להיות שפה מאיימת.
מסעוד גנאים: שפה מפחידה.
מסעוד גנאים: כאילו שפה של חורבן.
מסעוד גנאים: מוות ורצח.
מסעוד גנאים: אבל לא, השפה הערבית היא שפה של תרבות, שפה של אנושות וחיים.
מסעוד גנאים: ותמיד נגיד, שמבחינה היסטורית, בימי הביניים, כשאירופה הייתה טובעת בחושך, התרבות הערבית אסלאמית בימי המדינה העבאסית, ובאנדלוסיה, היו שם מגדלורים, אוניברסיטאות, קורדובה, טולידו, וגראנאדה.
מסעוד גנאים: ולא החשיבו את האדם למשכיל ומלומד אם לא היה לומד את השפה הערבית.
מסעוד גנאים: השפה הערבית הייתה שפה עולמית.
מסעוד גנאים: זו שפה שאנחנו גאים בה, ומי שרוצה להכיר אותנו, עליו ללמוד את שפתנו.
מסעוד גנאים: ויישר כוח.
יעקב מרגי: איימן, לפני שהגעת אמרתי שלא אתן יותר לח"כים לדבר.
יעקב מרגי: עזוב את החברים, אם אתה רוצה – בוא, שב, דבר.
יעקב מרגי: אתן לך דקה-שתיים ונתחיל את הדיון.
איימן עודה: אז אני רוצה לברך את חברי, יוסף ג'בארין, גם, אדוני היושב-ראש, אי אפשר להפריז בחשיבות מפגש כזה.
איימן עודה: השפה היא לא רק כלי דיבור, היא גם זהות, והיא עוד חשובה שבעתיים כאשר היא מאוימת.
איימן עודה: לכן, בצל חוק הלאום והניסיון להמעיט בחשיבותה ומעמדה של החברה הערבית, אין ספק שיש ביום הזה ערך מוסף, ואני מצטרף לחברי, מסעוד גנאים, לדבר בשפתה של לא רק האוכלוסייה הערבית, אלא, אני חושב – הרוב במדינה.
איימן עודה: מה, אתה לא ערבי בן דת משה, חבר הכנסת מרגי?
יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין מכנה אותי "ערבי-יהודי".
<קריאה: יהודי-ערבי.
איימן עודה: לא רק שפה ילידה אלא שפת הרוב של אזרחי המדינה.
איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) יוסף, יישר כוח.
איימן עודה: זו פגישה חשובה ביותר עם נוכחות של השפה הערבית, המעמד של השפה הערבית.
איימן עודה: שפה היא המרכיב העיקרי של הזהות הלאומית.
איימן עודה: אנו חיים בארץ וזהותנו מאויימת, ההשתייכות הלאומית מאויימת, חותרים לחלק אותנו, להמציא עדות וקבוצות וכו', השפה היא הדבק שמאחד את כולם, והנוכחות הבולטת שלה כאן ובכל מקום הינו עניין עיקרי בכדי שנשמור על קיומנו, יישר כוח אבו תייסיר.
יעקב מרגי: משרד החינוך, לפני שניכנס לקריאת החוק, התייחסות למצבה של השפה הערבית – איך מלמדים אותה, מה התוכניות לשנה הבאה לאור ההצהרות גם של ראש הממשלה, גם של שר החינוך, גם של הכנסת.
<משה זעפרני: אני מנהל אגף שפות במשרד החינוך, בוקר טוב.
<משה זעפרני: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) בוקר טוב לכל הנוכחים, אני מנהל אגף שפות במשרד החינוך.
<משה זעפרני: כשהאדם מדבר בשפה זרה, הוא מדבר אל השכל.
<משה זעפרני: אבל אנחנו נדבר בשפה הערבית בכדי לדבר אל הלבבות.
יעקב מרגי: עכשיו תרגם, לאלה שלא הבינו.
<משה זעפרני: אמרתי: כשאדם מדבר בשפה זרה הוא מדבר לשכל.
<משה זעפרני: כשהוא מדבר בשפה שהיא שפת אם של השני, הוא מדבר אל הלב.
<משה זעפרני: אנחנו רוצים – המדיניות שלנו היא לדבר ללב, במשרד.
<משה זעפרני: אנחנו רוצים שתלמידים ילמדו גם עברית, גם ערבית, גם יהודים, גם ערבים – וזו המדיניות שלנו כבר מספר שנים.
<משה זעפרני: אנחנו מנסים להכניס ממש בגיל כמה שיותר צעיר, לתלמידים יהודים ללמוד ערבית ולתלמידים ערבים ללמוד עברית.
<משה זעפרני: אנחנו נמצאים בתהליך הזה.
<משה זעפרני: אנחנו עושים פעולות מפעולות שונות.
<משה זעפרני: יושבים לידי – סיגלית שושן, שממונה על הוראת הערבית במגזר היהודי, וד"ר האני מוסא שממונה על הוראת העברית במגזר הערבי.
<משה זעפרני: שניהם עושים ימים כלילות כדי לקדם את הנושא הזה.
יעקב מרגי: לילות כימים.
<משה זעפרני: לילות כימים, אתה צודק.
<משה זעפרני: לנו חשוב שתלמידים יגדלו עם שתי השפות ולא רק שתי השפות, אלא גם ילמדו אנגלית, כי זו שפת העולם ועוד שפות מורשת.
<משה זעפרני: חשוב לנו נושא השפות.
חנין זועבי: אז למה זה לא מקצוע חובה?
<משה זעפרני: המקצוע הוא חובה מכיתה ז' עד כיתה ט' ואחר כך הוא הופך להיות מקצוע בחירה.
<משה זעפרני: אנחנו הרחבנו את ההוראה בכיתות ה'-ו'.
<משה זעפרני: הכנו תוכנית לשפה המדוברת.
<משה זעפרני: אנחנו היום מתמקדים בשפה המדוברת כי אנחנו רוצים שתלמידים יוכלו לדבר.
<משה זעפרני: זה שלמדו 10 שנים ולא יכולים לדבר את השפה, הם לא עשו כלום.
חנין זועבי: כלומר, כל בתי הספר מלמדים?
<משה זעפרני: לא כל בתי הספר.
<משה זעפרני: אנחנו בתהליך, מכניסים את זה לאט לאט.
<פז כהן: מתי זה ייושם?
<פז כהן: בישיבה הקודמת שישבנו משרד החינוך בא עם הצגה מאוד מרשימה של תוכנית שרוצים להכניס אותה החל מהשנה הבאה.
<פז כהן: היה ויכוח אם זו השנה שעברה או השנה הזאת.
<פז כהן: עכשיו מתחילה עוד שנת לימודים.
<פז כהן: נאמר שם - - -אני קורא שתי מסקנות של הוועדה: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לנקוט בצעדים של הגברת המוטיבציה בקרב התלמידים ללימוד השפה הערבית, והוועדה קוראת למשרד החינוך להגביר את שעות ההוראה לבתי הספר להוראת השפה, ומברכת את משרד החינוך על התוכנית החדשה שמתגבשת.
<פז כהן: התחושה היא שנשארנו באותו מקום.
<פז כהן: אם אפשר להגיד מה קורה ומתי זה ייכנס לפועל, אותה תוכנית שדיברנו עליה.