GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסעוד גנאים: לכן שאלתי, לאור כל הנתונים האלה, גם בקשר לפריפריה מתוך הנתונים שעדין הסטודנטים מהמטרופולין, מהמרכז, הם האחוז הגבוה ביותר באוניברסיטאות ובפריפריה הם פחות.
מסעוד גנאים: לכן שאלתי בקשר לתכניות של הנגשת השכלה גבוהה לסטודנטים הערבים.
מסעוד גנאים: גם התקציב, לאן זה הגיע וגם שאלה חשובה יותר: האם יש תכניות, ואני יודע, יש אוניברסיטאות כמו הטכניון למשל – האם יש תכניות שהן מוסדרות כדי להתחיל את זה מוקדם, הכוונה בתיכונים.
מסעוד גנאים: איך לעודד את הסטודנטים בבתי ספר תיכון, אם זה בבחירת מה המקצוע, איך מעודדים אותם כדי ללמוד בהשכלה הגבוהה ובאוניברסיטאות.
מסעוד גנאים: גם העניין של כל הלימוד האוניברסיטאי, אנחנו יודעים שהלימודים והתואר זה חשוב אבל גם חשוב יותר האווירה, החיים האוניברסיטאיים, שהם מעצבים בסוף את דמותו של הסטודנט כי בסוף הם אלה שיובילו, שינהיגו, שיהיו בחברה ואני מדבר על העניין של כל החופש האידיאולוגי הפוליטי, הביטוי הפוליטי האידיאולוגי של כל הסטודנטים הערבים.
מסעוד גנאים: אנחנו היינו עדים לכמה מקרים, לא הרבה, שהאוניברסיטה מנעה פעילויות לסטודנטים הערבים.
מסעוד גנאים: אני חושב שחופש ביטוי זה הרוח, זה הנשמה של החיים האוניברסיטאיים.
חנין זועבי: תודה אדוני היושב ראש, קודם כל, אני שיערתי לעצמי שאתה, אדוני היושב ראש, תעצור את הדיון כאשר משתמשים במילה "האוכלוסייה הכללית" לעומת - -
יעקב מרגי: לא עצרתי בחרדים לעומת היהודים?
יעקב מרגי: וכפי שזכור לי הם יהודים גם כן.
חנין זועבי: אני לא מבינה איך מדברים על אוכלוסייה כללית לעומת החרדים והערבים.
חנין זועבי: האוכלוסייה הכללית היא האוכלוסייה הכללית, שהיא כוללת את כולם כאזרחים, בתוך הכללי הזה יש את הערבים והחרדים.
חנין זועבי: אבל לדבר על אחוז של אוכלוסייה כללית ולהוציא את הערבים כאילו זה מעבר לכללי, זה כבר טעות בתפיסה וביחס - -
יעקב מרגי: בטרמינולוגיה, אבל המטרה ידועה לך למה זה נעשה?
מירב בן ארי: אחרי זה אם היו - - -
יעקב מרגי: נא לא להפריע.
חנין זועבי: הטרמינולוגיה והמושגים זה תפיסת עולם, זה לא משהו טכני.
חנין זועבי: השפה שלנו היא לא רק אמצעי לתקשורת, היא אמצעי למחשבה והיא משקפת ערכים והיא משקפת תפיסת עולם.
חנין זועבי: אז יש כללים שזה כולם.
חנין זועבי: אז תגיד הסקטור הלא-חרדי, תיתן לו שם שהוא לא חרדי ולא ערבי, לא יודעת, הוא אשכנזי ויש חרדים ויש ערבים.
מירב בן ארי: דווקא החרדים היו צריכים להתלונן כי - - - החרדים, תכניסי אותם לתוך היהודים.
יעקב מרגי: מירב, תני לה, אני מבקש להתמקד בדיון.
חנין זועבי: עכשיו, אני רוצה להבין: אם אנחנו מדברים על להעלות את מספר הסטודנטים ואם המטרה כמטרה להעלות חרדים וערבים אבל אין אסטרטגיה מרכזית – למה אני אומרת שאין אסטרטגיה?
חנין זועבי: אני מברכת, מאוד מברכת על תכנית ההנגשה.
חנין זועבי: אני חושבת שנעשו שם מאמצים.
חנין זועבי: אני לא רוצה למחוק את החיובי, אני רוצה להתמקד בשלילי כי רק כאשר מתמקדים בשלילי משפרים.
חנין זועבי: אם אין אסטרטגיה למשוך ערבים, סטודנטים בחו"ל שממילא לומדים מקצועות מאוד קשים של רפואה, משקיעים פי שלוש בתקציבי ההוראה בירדן, ואתם יודעים ששם הרמה - אני לא רוצה להנמיך איכות, אני לא רוצה על חשבון איכות.
חנין זועבי: אנחנו רוצים חינוך אקדמי-מקצועי עם איכות מאוד מאוד גבוהה.
עודד פורר: רגע, איפה האיכות יותר טובה, שם או פה?
מירב בן ארי: פה.
מירב בן ארי: היא מעדיפה שהם ילמדו פה.
עודד פורר: רגע, אני רוצה לשמוע אותה.
יעקב מרגי: הפוך, היא באה ואומרת - -
חנין זועבי: למה אני אומרת?
חנין זועבי: הרפואה בירדן מאוד טובה, לכן הם - -
עודד פורר: אז איפה יותר טוב?
עודד פורר: בירדן או פה?
חנין זועבי: אנחנו רוצים להשקיע ברמה איכותית - -
עודד פורר: את רוצה שילמדו פה - - - את יכולה להגיד את זה.
יעקב מרגי: עודד, תנו לה לסיים.
חנין זועבי: אני רוצה שהסטודנטים ילמדו פה.
חנין זועבי: אני ככה - - - אתה לא הבנת את הנקודה הזאת.
יעקב מרגי: עודד, זכות דיבור של שלוש דקות, הפכו אותה ל-10 דקות.
יעקב מרגי: תנו לה סיים בבקשה.
חנין זועבי: הסטודנטים הערבים שמסיימים רפואה עם רמה גבוהה גם בירדן, המסקנה שהם יכולים לסיים רפואה של רמה גבוהה פה כי הם כבר מסיימים עם תארים ועם רמה איכותית טובה בירדן, והם באים ועושים את מבחני המדינה והם נכנסים ועובדים כרופאים.
חנין זועבי: אם ממילא אם הם יכולים, בסופו של תהליך ארוך ומייגע, אם הם עוברים את המבחנים והם מוכשרים ונכנסים כרופאים אז למה שלא ילמדו פה?
חנין זועבי: האם אתם מכירים מדינה אחת בעולם ש-50%, מירב, מהסטודנטים של סקטור מסוים לומדים בחו"ל?
חנין זועבי: על עצם האחוז הזה, אני חושבת אדוני היושב ראש, צריכים להקצות ישיבות מיוחדות לבעיה הזאת, איזו מין תופעה זאת.
חנין זועבי: 50% מהסטודנטים הערבים לומדים בחו"ל.
חנין זועבי: אם אין אסטרטגיה קודם כל למשוך חלק מהם שהם יכולים ומסוגלים - -
יעקב מרגי: זה קשור לתחום שפת ההוראה.
יעקב מרגי: זה קשור גם למערכת החינוך שלנו לגבי התלמידים במגזר הערבי, על איכות ההוראה, על רמת המורים.
יעקב מרגי: יש לזה הרבה פקטורים.
יעקב מרגי: - - בין היתר, המקצועות הנבחרים על ידי האוכלוסייה הערבית הם יותר בתחום הרפואה ופרה-רפואי, כשכאן יש לנו מצוקה בהקצאה.
יעקב מרגי: אני חושב שהמדינה ממזמן צריכה לשדל מערכות, והמספר 700 זה לא ערך מקודש.
יעקב מרגי: צריך להתאים אותו וזו סוגיה של משרד האוצר עם משרד הבריאות והמועצה להשכלה גבוהה, להגדיל את מספר מיטות ההתמחות כדי להגדיל את מספר הסטודנטים לרפואה בארץ.
יעקב מרגי: חנין, לסיכום.
חנין זועבי: אז אני חושבת, וזה חוזר על עצמו כל שנה, שצריכים תכנית מיוחדת כמטרה.
חנין זועבי: סטודנטים שהם יכולים, מוכשרים, לא סטודנטים כמו שאמרה מירב, שהם לא מתאימים לתנאי הקבלה.
חנין זועבי: הרי הם כן מתאימים אבל בסופו של דבר, כמו שאמרתי, אם הם די מוכשרים בשביל לעבור את המבחנים להיות רופאים אז מה המסקנה?
חנין זועבי: המסקנה שתנאי הקבלה, מירב, לא מתאימים, לא נכונים.
חנין זועבי: הרי בסופו של דבר אתם מקבלים אותם.
מירב בן ארי: אמרתי, אמרתי.
חנין זועבי: הדבר השני, ובזה אני מסיימת: אני מאוד מודאגת שאנחנו לא מפרידים בין סטודנטים שמסיימים במכללות לסטודנטים שמסיימים באוניברסיטאות.
חנין זועבי: אם אני לא טועה, מספר הסטודנטים הערבים שסיימו באוניברסיטאות לא עלה ב-15 השנים האחרונות באוניברסיטה.
חנין זועבי: מה שעלו, כל העלייה של הסטודנטים הערבים היא עלייה של סטודנטים בוגרי המכללות.
חנין זועבי: אולי באחוז אחד הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות עלו מאז 2000, אדוני היושב ראש.
חנין זועבי: הכל עליה במכללות.
חנין זועבי: אנחנו מאוד מלינים על הרמה הלא כל כך איכותית במכללות שבהן לומדים סטודנטים ערבים.
חנין זועבי: אנחנו לא רוצים רק להגדיל את כמות הבוגרים.
חנין זועבי: אני חושבת שארבעה אחוז מה-14% האלה של הסטודנטים הערבים, מירב, יש להם תארים שאינם מותאמים לשום עבודה, הם תארים פיקטיביים.
חנין זועבי: הם תארים של אבטלה.
חנין זועבי: ארבעה אחוז, אדוני היושב ראש, התארים שלהם לא, לא נותנים להם - -
חנין זועבי: אז אני חושבת שבהצגה הבאה, אנחנו רוצים להפריד - -
יעקב מרגי: את יודעת מתי התחלת לדבר?
יעקב מרגי: שלא תגידי לי שאת מקופחת.
חנין זועבי: משפט אחרון – אנחנו רוצים שיפרידו בין אחוז הערבים בוגרי האוניברסיטאות לבין אחוז הערבים בוגרי המכללות, ואנחנו צריכים לדון על - -
יעקב מרגי: אנחנו בסיכום נתייחס לזה.
חיים ילין: אני מברך על פתיחת שנת הלימודים האוניברסיטאית.
חיים ילין: פעם שאלתי למה הכנסת מתחילה אז הם אומרים: מתחילים יחד עם הסטודנטים לעבוד ביחד.
חיים ילין: אז יש משהו משותף.
חיים ילין: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות שלדעתי הן מרכזיות: אחת – לגבי סטודנטים מחו"ל וסטודנטים שנוסעים מפה לחו"ל.
חיים ילין: אני רואה את זה בחיוב, אני לא קיצוני.
חיים ילין: אני חושב שסטודנטים מחו"ל שבאים לפה, הם הופכים להיות שגרירים של מדינת ישראל.
חיים ילין: כמו כן, סטודנטים של מדינת ישראל שיוצאים ללמוד בחו"ל הם הופכים ומכירים את המנטליות הבינלאומית, שהיא לא תמיד דומה למנטליות שלנו.
חיים ילין: אנחנו יכולים לייצר את כיפת ברזל בשנה מה שאולי בארצות-הברית היה לוקח להם שמונה שנים.
חיים ילין: זו הגדולה שלנו.
חיים ילין: הגדולה שלנו, שאנחנו פחות "יקים" אבל אנחנו גם יודעים איך לפתור את הבעיות תוך כדי תנועה.
חיים ילין: זה טוב וזה לא טוב אבל זה אנחנו, זה הדי.
חיים ילין: אן.
חיים ילין: איי שלנו.
חיים ילין: אני לא חושב שאתה תעשה תכנית עכשיו לשנות די.
חיים ילין: איי של הסטודנטים באוניברסיטה כי זו הגדולה שיש אצלנו.
יעקב מרגי: אל תיתן רעיונות בבקשה כי יש כאלה שיקפצו על זה.
<מיכל גלברט: - - -
חיים ילין: אני אומר את הדברים האלה כי אני חושב ששיתוף הפעולה בין סטודנטים - זה שגדלים ביחד, אחד באנגליה ואחד במדינת ישראל ולמדו ביחד באותם מוסדות, בסופו של דבר זה מוביל לשיתוף פעולה והם הופכים להיות שגרירים וזה מוביל - -
יעקב מרגי: זה "פינטס" קטן בתוך המועצה.
אברהם נגוסה: אתה יודע שרק מי שיכול נוסע.
אברהם נגוסה: מי שיש לו כסף.
חיים ילין: תקשיבו לי טוב: אני לא רוצה להתחיל עכשיו בדברים אישיים כי זה לא - -
אברהם נגוסה: זה לא אישי.
חיים ילין: לא אישי שלי, לא קיבלתי אישור אבל אני אומר לך שלא תמיד מדובר על כסף, ממש לא מדובר על כסף.
חיים ילין: מדובר על דברים אחרים לחלוטין כי במדינת ישראל קשה.
חיים ילין: סטודנט שרוצה לסיים תואר ראשון ותואר שני צריך לא מעט כסף.
חיים ילין: הנושא השני שאני רוצה לדבר עליו – אני לא יודע אם אתם מודעים מה עשה ומה עושה גידול סטודנטים באזור כמו באר-שבע.
חיים ילין: זה שכונות שלמות שהולכות לפינוי-בינוי, שהולכות לשנות את אורח החיים שלהם - -
יעקב מרגי: שינו כבר.
חיים ילין: לחלוטין.
חיים ילין: מקצה לקצה.
חיים ילין: ואני מדבר אתכם על שכונה ד', שכונת סמים.
יעקב מרגי: היתה.
חיים ילין: אין יותר.
חיים ילין: אני אומר את הדברים האלה בגלל שלאוניברסיטאות, כמו בצה"ל, כל אחד יש לו תפקיד אבל תוצר הלוואי החיובי הוא שינוי החברה מסביב.
חיים ילין: לא החברה בתוך האוניברסיטאות אלא בתוך הקהילה עצמה, שזה אחד הדברים החשובים ביותר שיש.
חיים ילין: תראו, חברת הכנסת זועבי אני רוצה להגיד משהו: בסורוקה מדברים הרבה יותר ערבית מעברית.
חנין זועבי: תשאל אותם איפה הם למדו.
יעקב מרגי: הם דוברי רוסית גם כן.
יעקב מרגי: עניתי לך, הם גם דוברי רוסית, תביני איפה הם למדו.
חיים ילין: הרבה מאוד סטודנטים לומדים במזרח אירופה רפואה יחד עם סטודנטים ישראלים באותה רמה, שלא התקבלו באוניברסיטה פה.
חיים ילין: אותו דבר בווטרינריה ואותו דבר בהרבה מאוד - -
חנין זועבי: איך אתה משווה?
יעקב מרגי: בסדר, זה בולט.
יעקב מרגי: תודה חנין.
יעקב מרגי: עשר דקות התייחסת לזה.
יעקב מרגי: הוא הפנה את תשומת הלב.
יעקב מרגי: לא חייב לפתחת דיון על כל אמירה.
עודד פורר: כמה סטודנטים יהודים לומדים בירדן?
עודד פורר: מה האפשרויות שלנו ללמוד בירדן?
יעקב מרגי: חנין זועבי, אני גמרתי את הדיון על הסטודנטים שלומדים בחוץ.
חיים ילין: אני אומר את זה לחיוב: מי שהולך היום לקחת תרופה מבית מרקחת, כולנו יודעים שענף הרוקחות כולו זה סטודנטים ערבים.
יעקב מרגי: פעם זה היה דרום אמריקאי, היום זה...
חיים ילין: ואני לא מתלונן.
חיים ילין: לא מתלונן שהעדה שלי לא השתלטה בכלל וגנבו לה את כל... הם כל הזמן מקופחים.
יעקב מרגי: קדימה, סיכום.
יעקב מרגי: יש לנו אורחים שרוצים להתבטא ולא דיברו.
חיים ילין: הנושא השלישי: כאחד שגר בפריפריה ומטפל בפריפריה, אני חושב שהשתה - אני אומר את זה מתוך היכרות של שער הנגב, שמכללת ספיר, שהיא התחילה יחד עם בן-גוריון, בשנות ה-90, כשהם התחילו היתה אוניברסיטה מול מכללה, עדין השת"פ הזה הוא חיוני ואני אסביר לכם איך: יש למכללות את הגמישות שאין לאוניברסיטה, ואנחנו יודעים את זה.
חיים ילין: מכללה יכולה לבנות תכנית מיועדת למפעל שיש לו צורך מיוחד.
חיים ילין: אני אתן לכם דוגמה: "אמדוקס" בשער הנגב.
חיים ילין: אבל לפעמים הם דורשים גם את המחקר שלא קיים במכללות והוא כן קיים באוניברסיטאות.
חיים ילין: אם נצליח לחבר מפעל, הון לצורך העניין, אוניברסיטה שזה המחקר עצמו והתארים שיינתנו במכללה בלי אגו – מה אמרתי?
חיים ילין: מי שימציא את הכדור נגד אגו באוניברסיטאות הוא יהיה אלוף העולם, בסדר?
חיים ילין: בלי אגו.
חיים ילין: אני חושב שנצליח להעמיד את הפריפריה ואת האוניברסיטאות ואת המרצים במקום אחר לחלוטין.
חיים ילין: כשאני שומע את הוויכוח שפרופסור – פרח לי השם בנושא של מובילאיי – פרופסור שעשוע, שבעצם יש ריב על קרדיט שאם זה היה מכללה או אוניברסיטה - די, זה לא מעניין.
חיים ילין: מה שמעניין זה שיתוף הפעולה בסופו של דבר, ומי שצריך להרוויח זו מדינת ישראל.
חיים ילין: אני חושב שאם כולנו נתחבר ביחד, הפריפריה תרוויח.
חיים ילין: אני מברך על הנתונים לגבי הפריפריה, זה באמת מחמם את הלב.
חיים ילין: איך תמיד אני אומר?
חיים ילין: אם הגעתם עד הלום אז אפשר הרבה יותר.
יעקב מרגי: עודד פורר בבקשה.
עודד פורר: אני חייב לומר שיש לי הרבה מה להגיד אבל אני אתרכז בנושא אחד גם כדי לאפשר לאחרים לדבר.
עודד פורר: במשפט אחד: האפשרויות של האוניברסיטאות ומאיפה להביא סטודנטים – נגענו בזה, דיברנו על זה, דיברת על זה גם עם חבר הכנסת טרכטנברג.
עודד פורר: יש הערכה של כ-300,000 סטודנטים יהודים ברחבי העולם.
עודד פורר: צריך לבנות תכניות שימשכו אותם ללמוד באוניברסיטאות פה כסטודנטים שבאים מבחוץ גם אם הם לא עושים עליה.
עודד פורר: זה גם פוטנציאל לעליה וזה גם פוטנציאל למשק וזה גם פוטנציאל לאוניברסיטאות ולמכללות, ואתה זה אני שם בצריך עיון.
עודד פורר: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר וזה על דוח שקיבלתי לידיי, דוח של מחקר שעשתה תנועת "אם תרצו", בעקבות דיון שנערך פה, בוועדה, על היחס למילואימניקים ומה נותנים למילואים ומה לא נותנים למילואימניקים.
עודד פורר: אני חייב להגיד שהדוח הזה לצד מעט ממצאים חיוביים הוא מאוד שלילי בעיניי והוא שם או מדליק לא מנורה אדומה אלא גרילנדה של נורות אדומות על כל מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל ביחס שלהם למילואימניקים, והאם מילואים נחשב לפעילות חברתית, והם נחשבים.
עודד פורר: בהתאם ליכולת החקיקה אפשר להכיר במילואים למתן שתי נקודות זכות.
עודד פורר: מתוך 63 מוסדות להשכלה גבוהה רק 16 מכירים בימי מילואים כנקודות זכות - -
חנין זועבי: מה הקשר מילואים לבין - - - בין כורח במלחמה לבין - - -?
יעקב מרגי: שאלת, אוקי.
עודד פורר: העובדה שאת יכולה לשבת פה היא בזכות המילואימניקים האלה, ששומרים עליך ועלי.
חנין זועבי: הצחקת אותי.
עודד פורר: החברים שלך מעבר לגבול טובחים בהם אבל בואו נדבר על מה קורה פה:
עודד פורר: אנחנו מדברים על מספר שעות מופרך בהשוואה למספר השעות שמקבלים על פעילות חברתית נקודות זכות.
עודד פורר: אז כן, אני רוצה לציין ואני אציין לחיוב מוסד שאני במקרה גם הבוגר שלו, המוסד הבינתחומי בהרצליה, ששם אומרים שעל עשרה ימי שירות ברצף במהלך שנה שווים שווה ערך לפעילות חברתית גם כשמכמתים את השעות.
עודד פורר: במקומות אחרים זה לא ככה.
עודד פורר: אני כן אציין פה, ואני רוצה שזה יהיה לפרוטוקול, האוניברסיטאות שבהן משרת מילואים לא זכאי לנקודות זכות: אוניברסיטת תל-אביב, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת בן-גוריון והאוניברסיטה העברית ואוניברסיטת אריאל והאוניברסיטה הפתוחה ומכון ויצמן לא מעניקים נקודות זכות למילואימניקים.
עודד פורר: אני חושב שזו אות קלון על האוניברסיטאות האלה.
עודד פורר: אני כן אציין את אוניברסיטת חיפה במובן הזה שהיא לא נמצאת ברשימה הזאת.
עודד פורר: יש לי טענות אליהם הרבה פעמים בדברים אחרים.
עודד פורר: בעניין הזה אני חושב שהם חלוצים, ואני מצפה שכל האוניברסיטאות והמוסדות להשכלה גבוהה ילכו אחריהם.
עודד פורר: אני מבקש, אדוני, שזה ייכנס לסיכום שכל מוסדות ההשכלה הגבוהה צריכים – ועוד פעם, אנחנו לא רוצים לחייב את זה בחוק.
עודד פורר: תנו את זה אתם, שתי נקודות זכות על עשרה שלא נמצאת ברשימה הזאת.
עודד פורר: בעניין הזה הם חלוצים.
עודד פורר: אני מבקש, אדוני, שזה ייכנס לסיכום שכל מוסדות ההשכלה הגבוהה צריכים – תנו אתם שתי נקודות זכות על עשרה ימי מילואים כשווה לשעות שאתה עושה פרח, לשעות שאתה עושה מילואים.
עודד פורר: תאמינו לי, זה שירות למען הקהילה ואין היום מילואימניקים היום לצערי, ולא כולם מופיעים לשירות המילואים שלהם.
עודד פורר: זה שירות למען הקהילה לא פחות משירות אחר שאנשים עושים.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה.
יעקב מרגי: אתמול ציינו בכנסת את יום העלייה.
אברהם נגוסה: בהחלט, אדוני היושב ראש, אני מברך על קיום הדיון הזה ביום שהאקדמיה חוזרת, ואני חושב שזה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני מצטרף לברכות על פתיחת מערכת ההשכלה הגבוהה.
אברהם נגוסה: אתמול אנחנו חגגנו את יום העלייה במדינת ישראל על פי החוק שנחקק בכנסת הנוכחית, בכנסת ה-20.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה היה יום גדול אתמול, שכל המוסדות קיימו אירועים כדי להבין, ללמוד, לחזק את הידע בתרומתה של העלייה למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אני קראתי אתמול גם במליאה וגם באירוע החגיגי שעשינו באודיטוריום עם ראש הממשלה – ואהבת את העולה כמוך.
אברהם נגוסה: למה אמרתי את זה?
אברהם נגוסה: אני מתכוון את הדברים האלה, שאנחנו צריכים לעשות את זה במעשים ולא רק בסיסמאות.
אברהם נגוסה: והמעשים שאנחנו מחבקים את העולים החדשים, לפתוח את שערי האוניברסיטאות, לתת להם שוויון הזדמנויות להשתלב באקדמיה, במכללות, במוסדות החינוך של המדינה, זה מה שאני מבין את הפסוק.
אברהם נגוסה: ולכן, חשוב מאוד שהמערכת להשכלה גבוהה צריכה להשתנות, לפתוח את השערים לאוכלוסיות שונות בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: להשתחרר מהדעות הקדומות שיש להם בעיה של שפה, הם לא יצליחו.
אברהם נגוסה: בואו נשחרר את זה.
אברהם נגוסה: היה לי גם הדבר הזה כשעליתי והתחלתי את זה, ואני חושב שזה שנתנו לי הזדמנות אז הצלחתי לסיים את הלימודים שלי, ואני היום אחד המחוקקים של מדינת ישראל.
יעקב מרגי: דוקטור אברהם נגוסה.
אברהם נגוסה: ולכן, אני קורא לתת שוויון הזדמנויות ולא לסגור בפני העולים החדשים וגם אוכלוסיות שונות, נקרא להן חלשות, בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני חלקתי על דעותיו של חבר הכנסת חיים ילין, חבל שהוא יצא.
אברהם נגוסה: אני הייתי ברומניה, קבוצת חברי כנסת, היינו ברומניה בחול המועד, ושם שמענו שהרבה ישראלים לומדים רפואה שם.
אברהם נגוסה: אני אומר שהם חוזרים עם התואר מקבלים אותם פה.
אברהם נגוסה: אז אני אומר: מה היתרון לצאת מהבית שלהם, להיות במדינה אחרת?
אברהם נגוסה: אוקי, אבל מי עושה את זה?
אברהם נגוסה: ברגע שלא נותנים לו את ההזדמנות, מי שיש לו כסף נוסע לרומניה או למדינות אחרות או לירדן כמו שהיא אמרה אבל מי שאין לו כסף הולך לשמור את שערי האוניברסיטאות כשומרים.
אברהם נגוסה: וכאשר יש להם את אלה מהחברות האליטה שיש להם כסף, הם אלה שימלאו את האוניברסיטאות, ואלה מהאוכלוסיות החלשות ישמרו אותם בשער האוניברסיטה.
אברהם נגוסה: ואת זה צריך לשנות, וצריך להראות גמישות וצריך להראות אכפתיות וצריך להראות שליחות לאומית לחבק ולחזק ולהביא שוויון בחברה שלנו.
אברהם נגוסה: אם לא ניתן השכלה גבוהה, לא יהיה שוויון בחברה שלנו.
אברהם נגוסה: ולכן, אני מברך אותך.
יעקב מרגי: אחרון חברי הכנסת – 12 חברי כנסת באו, כבדו ודיברו - טלב אבו עראר, בבקשה.
טלב אבו עראר: תודה כבוד היושב ראש.
טלב אבו עראר: אני רוצה להתייחס לנושא ואני מציע לך להעלות אותו באחד הדיונים שלך בוועדה הזאת, שהוא למה האחוז הקטן של הסטודנטים הערבים לומדים בארץ, והאחוז הגבוה, הגדול בחו"ל ובבית?
טלב אבו עראר: אני יכול לענות לך אבל זה צריך דיון בשביל זה, שהוא החסמים - -
יעקב מרגי: קיימנו ונקיים עוד.
טלב אבו עראר: - - שעומדים בפני הסטודנט הערבי בדרכו לאוניברסיטאות או למכללות והמכללות הפרטיות אפילו.
טלב אבו עראר: מי כמוך יודע, אדוני היושב ראש, שאתה ואני גרים באותו אזור בנגב, שהמצב הסוציואקונומי בישובים הערבים בנגב הוא מהאחוז הנמוך ביותר.
טלב אבו עראר: הדבר הראשון שיש זה האבטלה שם והעוני, דבר שמקשה על הסטודנט הבדואי, הערבי ללמוד בארץ בהשכלה הגבוהה.
טלב אבו עראר: הנושא השני הוא מדיניות הממשלה.
טלב אבו עראר: כל יום הריסת בתים, כל יום השמדת יבולי החקלאות, כל יום הפקעת קרקעות.
טלב אבו עראר: אומרים שבמקום לראות את מוסדות ההשכלה הגבוהה, רואים את התחתית.
יעקב מרגי: אבל עכשיו פרופסור אדו - - -
טלב אבו עראר: בסדר - - -
יעקב מרגי: הוא בא מאזור חיפה, מהגליל.
יעקב מרגי: שם הוא רואה רק ירוק.
טלב אבו עראר: אין אף אזרח בארץ ישראל שלא מעורב היום במערכת הפוליטית ששולטת במדינה הזאת.
טלב אבו עראר: אין.
עודד פורר: אתה רוצה מערכת אחרת שתשלוט?
יעקב מרגי: עודד, תן לו, זה לא דיון מדיני.
יעקב מרגי: עזוב, רק השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אני רוצה למצות את הדיון יחד עם האורחים שהגיעו לוועדה.
טלב אבו עראר: ולכן, רואים את הסטודנטים הערבים ברובם הגדול או ברשות הפלסטינית או בחו"ל.
טלב אבו עראר: זה המצב.
טלב אבו עראר: אני עוד לא סיימתי, מה תודה?
טלב אבו עראר: שניה.
יעקב מרגי: הנושא הזה, דנו בו כבר כמה פעמים.
טלב אבו עראר: מבחן יע"ל - הנושא הזה הוא חסם בפני הרבה הרבה סטודנטים שלא יכולים להתקבל למוסדות ההשכלה הגבוהה.
טלב אבו עראר: אפילו גם במכללות פרטיות התחילו לבקש אותו, שהסטודנט הערבי יעבור אותו.
טלב אבו עראר: אני מציע, בדומה לאיחוד האירופי, להקים ועדה ארצית לסטודנטים ששפת האם שלהם לא עברית, שתבחן את אמות המידה בעניין לימוד השפה העברית האקדמית.
טלב אבו עראר: אז לכן, להקים מרכזים בישובים ערבים, בערים כמו רהט, כדי שיקל על הסטודנטים להתקבל לאוניברסיטאות.
יעקב מרגי: הסוגיה של שפת ההוראה ושפת הדיבור ורמת ההוראה היא קריטית בסוגיה הזאת כהכנה.
יעקב מרגי: בכלל הכנה של הבוגרים במערכת החינוך במגזר הערבי לאקדמיה.
יעקב מרגי: זה קריטי ואני לא יודע למה – יש שיפור אבל.
חנין זועבי: זה לא ביעדים.
יעקב מרגי: לא שלהם.
יעקב מרגי: זה של משרד החינוך.
טלב אבו עראר: אם אנחנו לא נדאג לסטודנטים הערבים להתקדם, לא בארץ ולא בחו"ל, אז לאן נשלח אותו?
טלב אבו עראר: שולחים אותו למעגלים שלא רוצים אותו.
טלב אבו עראר: מעגל פשע, דברים שבכלל לא קשורים לחינוך, לעוני.
יעקב מרגי: סיימנו עם חברי הכנסת בסבלנות רבה של האורחים.
יעקב מרגי: דוקטור צחי מילגרום, בבקשה ובקצרה.
יעקב מרגי: לא כמו חברי הכנסת, תהיו ממוקדים.
<צחי מילגרום: אני סגן נשיא המכללה האקדמית הדסה ומייצג את ור"ם – ועד רשאי המכללות הציבוריות המתוקצבות.
<צחי מילגרום: קודם כל, אני מברך על הדיון הזה, ואני שמח שהתחלנו את שנת הלימודים.
<צחי מילגרום: אצלנו במכללות אמנם היה יום אחד של שיבוש בלימודים אבל לשמחתנו, השביתה הסתיימה ואני רוצה לקחת דקה לומר את זה, בגלל נכונות ורצון טוב של כל הצדדים, קודם כל המועצה המתאמת של ארגוני הסגל, שהיושבת ראש שלה יושב כאן והנהלת ור"ם – ועד ראשי המכללות אבל כמובן, אי אפשר היה להגיע להסכם ללא הבנה מלאה של אנשי האוצר וות"ת, של החשיבות שבקיום של הסכם יציב לאורך שנים, ואני חושב שבאמת צריך לברך על זה.
<צחי מילגרום: אני מבקש להתייחס לכמה נקודות שנאמרו כאן על ידי חברי הכנסת – כמה מילים שאמרו, שכמו שנאמר שלפעמים גם למילים יש משמעות.
<צחי מילגרום: היושב ראש הזכיר את המכללות כשכבה נוספת בין התיכונים לאוניברסיטאות.
<צחי מילגרום: אני לא מקבל את ההגדרה הזאת, כבוד היושב ראש.
<צחי מילגרום: אני חושב שהמכללות היא לא שכבה בין התיכונים לאוניברסיטאות.
<צחי מילגרום: המכללות קיימות לצד האוניברסיטאות וממלאות תפקיד מאוד חשוב.
יעקב מרגי: לא הבנת את העקיצה שלי, את הרמיזה שלי.
יעקב מרגי: האם אין בכך רצון של קבוצה אליטיסטית ליצור את המעמד הזה.
<צחי מילגרום: אתה הרמת להנחתה ואני הזמנתי את זה, בסדר גמור.
<צחי מילגרום: הזמנתי את ההבהרה הזאת, אני חושב שהיא חשובה מאוד.
<צחי מילגרום: דבר נוסף שהוזכר כאן הוא חוסר שביעות הרצון של הסטודנטים.
<צחי מילגרום: אנחנו מאוד מחשיבים את שביעות הרצון של הסטודנטים.
<צחי מילגרום: אנחנו מאמינים ששביעות הרצון הזאת היא משמעותית יותר כאשר הסטודנטים האלה עוברים לשלב הבא, ומאוד חשוב, אנחנו עושים את זה, לברר בכל פעם את שביעות הרצון של הבוגרים בדיעבד מהלימודים שלהם, כיצד הם עזרו להם להמשיך בחיים שלהם, המקצועיים והאקדמיים.
<צחי מילגרום: ופה אנחנו שמחים לראות במכללות שביעות רצון גבוהה מאוד של הסטודנטים שאומרים: אכן הכנתם אותנו לשלב הבא.
<צחי מילגרום: אני יכול להגיד על המכללה שלי, ש-85% מהבוגרים עוסקים תוך חצי שנה בתחום המקצוע שהם למדו, ואני חושב שאם אמרו כאן שהסטודנטים מוכשרים לאבטלה, לפחות לגבי הבוגרים שאנחנו מכירים זה פשוט לא נכון, ואני חושב שכדאי להזכיר - -
יעקב מרגי: גם כאן אני מתקן אותך:
יעקב מרגי: גם אלה שאמרו מה שאמרו, אמרו לגבי אותן מכללות, לרוב זה הפרטיות, שאכן - -
<צחי מילגרום: אני לא רוצה להתייחס - - -
יעקב מרגי: לא משנה, הבהרנו.
<צחי מילגרום: אני חושב שאנחנו לא רוצים להתייחס לזה.
חנין זועבי: אבל אל תגיד שהטענה לא נכונה.
חנין זועבי: אולי אתה מוחרג מהטענה הזאת אבל היא טענה.
יעקב מרגי: לא, המציאות היא אכן כך.
יעקב מרגי: זה מתחלק לרוב ונופל בגדול - -
<צחי מילגרום: בתחומים מסוימים.
יעקב מרגי: במכללות הפרטיות.
חנין זועבי: יכול להיות אבל אני במפורש אומר שאנחנו, לגבי הסטודנטים שלנו, בהחלט מכירים את התועלת העצומה ואת התפקיד החברתי העצום שיש למכללות הציבוריות, המתוקצבות בעניין הזה.
חנין זועבי: ראינו בשקף שפרופסור פרלמן הציג את העלייה במוסדות, ראיתם שהעלייה הגדולה ביותר היא באמת במוסדות שלנו, ואני חושב שצריך לברך על זה.
חנין זועבי: אצלנו במכללה כדוגמה, אני לא יודע את המצב בכל המכללות שבעולם, אני יודע שהוא דומה.
חנין זועבי: אצלנו במכללה היתה עלייה ב-20% במספר הנרשמים לשנה א'.
חנין זועבי: השנה יש עליה של 10% בנרשמים לשנה א' ומה שאני שמח לציין שזה בכל התחומים.
חנין זועבי: כלומר, זה גם בביוטכנולוגיה וגם בחשבונאות.
חנין זועבי: זה לא רק בתחום אחד.
יעקב מרגי: ולסיכום?
יעקב מרגי: אני אוהב את הברכות, את ההישגים.
יעקב מרגי: אף אחד לא מדבר על האתגרים והקשיים.
<צחי מילגרום: אני חושב שאחד האתגרים שלנו, וזה גם דבר שראינו בשקף – פרופסור פרלמן דיבר על הצמצום, על הזהות בין בוגרי בעלי זכאות לבגרות לבין המתקבלים לשנה א'.
<צחי מילגרום: אני חושב שכל הגדולה שלנו והערגה שלנו והחובה שלנו זה בדיוק לכל אלה שלא סיימו מכל מיני סיבות את הבגרות ולא זכאים לבגרות, לזכות להשכלה גבוהה, איכותית, למשל בזכות המכינות הקדם-אקדמיות, שבזכות הוועדה הזאת ויושב ראש הוועדה נכנסו למל"ג וות"ת, ואני חושב שהתפקיד שלהם החברתי, האקדמי, ההשפעה שלהם על החברה בישראל, אני חושב שהיא לא תסולא בפז, והאתגר הזה חייב להתקדם מכיוון שעדין נערכים במל"ג ובוות"ת להפעלה התקינה והאיכותית של המכינות.
<צחי מילגרום: דברים אחרונים: הנושא של המחקר – הוזכר פה מחקר באוניברסיטאות.
<צחי מילגרום: לא רק באוניברסיטאות קיים מחקר.
<צחי מילגרום: חייבים להזכיר את זה, ובזכות - -
יעקב מרגי: אני אומר לך כבר מראש שהסיכום שלי, כתבתי אותו תוך כדי הדברים ואנחנו נדרוש מהמל"ג – זה חזון שלי, שאני מטפטף אותו ומטפטף, להתחיל להגדיל את עוגת המחקר גם במכללות כפרמטר שיעודד תלוי מצוינות של מכללות מתוקצבות.
יעקב מרגי: שזה יהיה פרמטר מעודד מכללות להרים את הרמה, להצטיין כדי שכך זה יהיה גם הבסיס להגדלת תוספות - -
<צחי מילגרום: אמרת את זה יותר טוב ממני.
<צחי מילגרום: אני רק חייב לציין שזה הובא בחשבון - -
יעקב מרגי: יש כאלה שעכשיו הפסידו פעימה וילכו לבדוק את ההמוגלובין אחרי הדיון.
יעקב מרגי: הם צופים בנו ויכול להיות שיש חלק באולם הזה אבל לא יעזור כלום.
יעקב מרגי: התהליך שקורה בחברה הישראלית זה שהמדינה אפשרה.
יעקב מרגי: יש מגמות מבורכות, ולפחות במכללות המתוקצבות אני חושב שצריך להתחיל.
יעקב מרגי: זהו, אנחנו בשנת ה-70 של מדינת ישראל, צריך להתחיל לפתוח את השורות ולהביא משאבים.
יעקב מרגי: אני לא אומר להקטין את תקציבי המחקר לאוניברסיטאות, ההיפך הוא הנכון.
יעקב מרגי: אני מבקש להביא משאבים נוספים ולהתחיל להפנות גם תקציבי מחקר.
יעקב מרגי: יאמרו לך שמפנים.
יעקב מרגי: זה זעום, זה אפילו לא מדיד כמעט.
יעקב מרגי: לכן, להתחיל להפנות תקציבי מחקר גם למכללות המצוינות, וזה יהיה תלוי רמת המכללות.
<צחי מילגרום: הללויה.
<צחי מילגרום: אני רק רוצה להגיד שבאיזה שהוא מקום זה גם בא לידי ביטוי בהסכם האחרון שנחתם, וההכרה של כל הגופים, גם אלה שהתייחסת אליהם, לעובדה שהמכללות מחויבות בקיום מחקר כדי לשמור על האיכות של הסגל, הדברים האלה אכן באים לידי ביטוי.
עודד פורר: הוא לא התייחס לעניין המילואים.
<צחי מילגרום: אין מה להתייחס.