GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: אז רק לפני ההתייחסות של חברי הכנסת, נציג האוצר.
איציק שמולי: תוכל לומר לנו מה עמדתכם וגם מה העלות של המהלך המבוקש הזה?
<דניאל לורברבוים: קודם כל, שמי דניאל לורברבוים, רפרנט חינוך באגף תקציבים במשרד האוצר.
<דניאל לורברבוים: זאת אומרת, אני לא מתעסק בכל עניין הסכמי השכר.
<דניאל לורברבוים: אני לא חלק בזה.
<דניאל לורברבוים: יש את אגף שכר, אני עכשיו מברר אם הם יכולים לבוא לוועדה ולהרחיב עוד.
<דניאל לורברבוים: מעבר לזה לעלות אני אצטרך לשאול אותו גם.
<דניאל לורברבוים: אז כשזה יגיע לעניינים תקצייבים אני אוכל.
איציק שמולי: טוב, אני לא רוצה ליפול עליך כי אתה רק השליח.
איציק שמולי: אבל אם כל המחלוקת היא תקציבית ועל עניין שכר והמשרד לא שולח לפה את מי שמטפל בענייני שכר, אז יש בזה טעם נפגם, תסכים איתי.
איציק שמולי: אבל תעשה בבקשה מאמץ בזמן שנותר לנו, לקבל אולי מספר - - -
<דניאל לורברבוים: מה שאני כן יכול להגיד, זה שבדיוני התקציב האחרונים כן עלה עניין החינוך המיוחד.
<דניאל לורברבוים: משרד החינוך זה היה הדגל שהוא נשא אותו והיה גידול של מעל 650 מליון שקלים, יהיה בין תקציב 2016 ל- 2017, מתוכם 130 מליון לחינוך המיוחד המוכר שאינו רשמי.
איציק שמולי: ועמדתכם הספציפית לגבי העניין הזה של הכלת אופק חדש גם במוסדות האלה, אתה יודע מהי עמדת המשרד או שאתה אומר שאתה מעדיף לברר?
<דניאל לורברבוים: אני מעדיף לברר.
איציק שמולי: אז תברר בבקשה.
איציק שמולי: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח קודם כל שאתה מנהל את הדיון הזה.
ישראל אייכלר: יש לי אמון גדול מאוד בחבר הכנסת יעקב מרגי והוא חבר שלי והוא יושב ראש ועדת חינוך מצוין.
ישראל אייכלר: אבל היות ואנחנו עוסקים פה בנושא שנושק בין רווחה לחינוך, חשבתי שזה שאתה יושב פה הדבר הכי מתאים כי אתה האיש החברתי הכמעט יחיד ומהראשונים בכנסת.
ישראל אייכלר: ולמה עשיתי את ההקדמה הזאת?
ישראל אייכלר: כי יש דבר אחד במדינת ישראל שתמיד התגאנו בה, אני זוכר עוד כששרת הרווחה הייתה הגברת אורה נמיר.
ישראל אייכלר: אני אמרתי לה פעם בשידור פומבי, שאם יש למדינת ישראל זכות עודפת של קיום על פני כל מדינות האיזור, זה העניין של הרווחה.
ישראל אייכלר: כי בכל הנושאים האחרים יש אפליות ויש קיפוחים ויש העדפות ויש מקורבים ויש מרוחקים, בנושא הרווחה ברוך ה' זה הולך ומשתפר אפילו, מדינת ישראל לא עושה אפליה בין יהודים לערבים, בין אשכנזים לספרדים, חרדיים לחילוניים, מוכשר, ממוסד, ממלכתי או לא ממלכתי, הכל אותו דבר בנושאי רווחה.
ישראל אייכלר: והחינוך המיוחד היה הטופ של נושאי הרווחה, תמיד ידענו שבחינוך מיוחד אין את כל החלוקות והמחלוקות של הדברים האלה.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לראות, היות והחינוך המיוחד משתלב והתפתח להרבה כיוונים, גם בעלויות פרטיות וגם כיתות שילוב.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדאוג לכך שכל מוסדות החינוך המיוחד של כל הדרגים, גם מוכר שאינו רשמי וגם רשמי יקבלו תקצוב של 100% כמו כולם.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות שילד בחינוך מיוחד, בגלל שהמוסד שלו הוא לא בדיוק ממלכתי, אז מורידים להם 25% תקציב משעות לימוד כמו בחינוך הרגיל.
ישראל אייכלר: דבר שני, משרד החינוך צריך לתקצב את כל מרכיבי השכר כמו שעות גיל, עלות משרת מנהל, מבנים, כל הדברים האלה, בחינוך מיוחד אסור שיהיו ההבדלים כמו שיש בחינוך הרגיל.
ישראל אייכלר: גם במוכר שאינו רשמי לא צריך להיות שינוי בין כיתות חינוך מיוחד שמופעלות בבתי ספר רגילים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, גם השילוב צריך להיכנס בחינוך המוכר שאינו רשמי.
ישראל אייכלר: ושאלה אחרונה, אדוני היושב ראש, ואולי זו תשובה לדברים האלה.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שהסתדרות המורים, שזה גוף חזק מאוד, יעשה הסכם על חשבון מורים אחרים שהם לא יקבלו.
ישראל אייכלר: הם יכולים לדאוג לעצמם וזה בסדר גמור, אבל משרד החינוך כמשרד ומשרד האוצר כמשרד לא יכולים להגביל את עצמם במתן שיוויון למורים אחרים בגלל שמורים בארגון המורים - - -
איציק שמולי: אנחנו לא בטוחים, לא בטוח שיש פה התנגדות של ההסתדרות.
ישראל אייכלר: בדיוק, אז אם אין התנגדות - - -
יפעת קריב: סביר להניח שזה רק האוצר.
יפעת קריב: זה הכל בידיים של האוצר.
ישראל אייכלר: אם אין התנגדות אז על אחת כמה וכמה.
איציק שמולי: יש פה נציגות של הסתדרות המורים?
מסעוד גנאים: יש נציגות?
<קובי הלל: יש לנו מכתב מהסתדרות המורים שהם תומכים במהלך הזה.
<קובי הלל: אגב, המורים שלנו הם עובדי מדינה.
ישראל אייכלר: אז יופי, אני מבקש שאם יש הסכמה של ההסתדרות, וודאי שמשרד החינוך ומשרד האוצר לא צריכים להתכסות מאחורי ההסכם כדי למנוע זכויות מעובדים אחרים.
איציק שמולי: תודה, בבקשה, חבר הכנסת ברושי.
איתן ברושי: בוקר טוב, היושב ראש.
איתן ברושי: אני, כמי שהיה ראש רשות עמק יזרעאל וכמי שליווה גם בתפקידים אחרים, חושב שהשאלה של החינוך המיוחד היא לא שאלה של מגזרים ולא שאלה פוליטית.
איתן ברושי: אני לא יודע מי יושב פה במשרד החינוך.
איתן ברושי: אני חושב שהמכנה המשותף הוא שתמיד חסר תקציב ולעולם זה לא מספיק למלא את מה שצריך, בוודאי למי שחי עם זה לאורך כל הימים והשנים וזה לא נגמר בגיל בית ספר.
איתן ברושי: חלק מהצרכים אולי אפילו לא מקבלים את התשובות שמקבלים בגיל בית ספר בגילאים יותר מבוגרים, ולכן אני חושב שהחלוקה פה היא לא נכונה.
איתן ברושי: אני מבין שיש פה איזה מניע, לא הייתי בתחילת הדיון, יש מניע לדיון הזה דווקא מהזווית הזאת שאייכלר חברי ציטט.
איתן ברושי: אבל לפי דעתי, ולכן מוזר פה גם ההשתתפות של משרד האוצר, תראו.
איתן ברושי: תקציב משרד החינוך הוא השני בגודלו בארץ.
איתן ברושי: בישיבה שהייתה פה לפני ימים ספורים שאני יזמתי אותה בוועדת חינוך, על התקלה שלא נגמרת בשכר המורים, שאלתי ולא קיבלתי תשובה של המנכ"לית, ששר החינוך פותח כל דיון בהשתתפותה, הוא אומר "המנכ"לית המצוינת".
איתן ברושי: אז המנכ"לית המצוינת לא ידעה להגיד כמה כסף מחזירים בסוף 2016 לאוצר, משום שיש תקציבים שחוזרים כתוצאה מאי ניצול ומאי ביצוע.
איתן ברושי: ואני חושב וזה מתחלק לפיתוח ולשוטף, אני לא רוצה להתייחס לזה למי שאיננו נמצא פה, אבל אני יודע שזה לא בעיה של תקציב.
איתן ברושי: זה בעיה של סדר עדיפות ואני חושב שעד כמה שאני יכול להתרשם מהנושא, אני לא מכיר פה את כל הנוכחים, אבל אני יודע וליוויתי מקרוב את היכולת לסייע למי שנקלע לסיטואציה מאוד קשה, וזה גם בתי ספר על איזוריים, כי לא בכל איזור יש את היכולת בצדק, לא ניתן לתת תשובה לכל דבר בכל רשות קטנה וההסעות והעלויות וכל מה שבטח בחדר הזה אני לא צריך להגיד.
איתן ברושי: לכן, אדוני היושב ראש, לפי דעתי מה שצריך להישאל פה זה לא מה קורה בסקטור זה או אחר, אלא מה קורה בתחום, ומה שקורה בתחום, האם זה מספק או לא.
איתן ברושי: אבל אני חושב שלא.
איתן ברושי: אני חושב ששכר המורים נמוך בכל מקרה, על אחת כמה וכמה למורים שקשרו את גורלם המקצועי והאישי עם הצרכים והחינוך המיוחד.
איתן ברושי: אני לא יודע אם יש מורים שנפגעו בשכר.
איתן ברושי: כלומר, יושב פה חשב חצוף מהאוצר- משרד החינוך וכך אמרתי לו.
איתן ברושי: והוא מסביר שבעוד חודשיים אולי יפתרו את בעיית השכר כשישבו פה מורות שקיבלו מחצית מהשכר בחגי ישראל.
איתן ברושי: וזה נקרא שמשרד החינוך, כולל בנט, חושב שזה באמת מעמד המורה התייצב כתוצאה ממדיניות שהוא חושב שמדברים עליה ועכשיו הציגו פה תמונה עלובה, לא עכשיו, בדיון הזה על שכר המורים.
איתן ברושי: היום גם יש יום בכנסת "מעמד המורה".
איתן ברושי: איזה מעמד יש למורה שחוסר הביתה עם חצי משכורת?
איתן ברושי: זה הכל דיבורי סרק.
איתן ברושי: לכן אני חושב, לסיכום, שתקציב המדינה בדרך שדנים פה, אתם יודעים, זה לא תמיד שיא הרצינות בימים ובלילות האחרונים, הוא יאושר ברוב הקואליציה בסוף השבוע הזה, ברביעי- חמישי.
איתן ברושי: תקציב דו שנתי, תקציב גדול.
איתן ברושי: אבל סדר העדיפות הוא בתוך המשרדים.
איתן ברושי: אנחנו מאשרים את המסגרות בתוך משרד החינוך, בתוך משרד הרווחה, בתוך השלטון המקומי, מי שקובע את סדר העדיפות זה אלה שמנהלים אותו.
איתן ברושי: ואני חושב שוודאי חבר הכנסת איציק שמולי יסכים, שצריכה להיות פה איזו התייחסות, אולי איזה צוות מצומצם, אני מוכן להיות שותף אם איציק יוביל אותו, וללכת ולטפל בסוגיה של התקציבים בכל המגזרים ולא רק בתחום אחד, איך לתת העדפה לחינוך הזה שאתם באים לכאן בשמו, למורים ולמי שמתעסק בחינוך המיוחד.
איציק שמולי: תודה, איתן.
איציק שמולי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את כל האורחים ומברך על קיום הדיון החשוב הזה.
מסעוד גנאים: אני חושב שכל הטענות ששמענו והם בצדק, הן מחזירות אותנו לשאלה הבסיסית: התלמיד, האדם הוא הבסיס.
מסעוד גנאים: כל דבר שמשרת אותו, שנותן לו את כל הזכויות שלו, שנותן לו את הדבר המיטבי כדי באמת בסוף שנגיע למטרה, צריך לספק אותו.
מסעוד גנאים: אני מתכוון לתנאי עבודתם של המורים, למשל.
מסעוד גנאים: לשעות, לכל התנאים האלה.
מסעוד גנאים: אני חושב שאת כל המוסדות אם הם רשמיים או הם מוכרים לא רשמיים שמטפלים באוכלוסיה הזאת, צריך לתמוך בה.
מסעוד גנאים: בקשר לכל העניין של אופק חדש ותנאי עבודתם של המורים, אופק חדש בהתחלה הוא צריך להיות למען הילדים, למען התלמידים בהתחלה.
מסעוד גנאים: יותר שעות, יותר כל הדברים האלה.
מסעוד גנאים: נכון, הדבר הזה גורם, מאחר והמורים הוסיפו להם יותר שעות עבודה, אז גם תנאי עבודתם של המורים השתפרו והשכר השתפר, אבל העיקר זה בשביל התלמיד.
מסעוד גנאים: לכן, אני מבקש ממשרד החינוך אבל בעיקר ממשרד האוצר שכל מה שדרוש כדי שבאמת מוסדות אלה יספקו את השירות הזה, את הטיפול הזה שנותנים לאוכלוסיה הזו שהיא יקרה לנו, שיעשו את זה.
מסעוד גנאים: שיעשו את זה במהירות.
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אני סיירתי כמה פעמים בבתי ספר לחינוך מיוחד ובמוסדות כאלה.
מסעוד גנאים: המורים נותנים שירות שהיא עבודת קודש לפי דעתי.
איציק שמולי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לרויטל לן כהן, עורכת דין מהקואליציה של ההורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: אחרי שגמרנו לדבר על הבעלויות ועל תקציבים, אני רוצה לדבר על מה שהוא בעצם הבסיס והעיקר לדיון הזה, בעיני, והוא בכלל לא תלוי תקציבים וזה האפליה של הילדים עצמם, תסלחו לי, על ידי הבעלויות.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על כמה דברים בנושא הזה.
<רויטל לן כהן: אחד מהם זה לא לקבל ילדים עם מוגבלויות מורכבות שמבקשים להשתלב בחינוך, בין אם זה באולפנות ובין אם זה בישיבות תיכוניות ובין אם זה במוסדות מוכרים אחרים שאינם רשמיים, שמרשים לעצמם להגיד לתלמידים "לא אצלנו".
<רויטל לן כהן: משרד החינוך יודע מזה, משרד החינוך לא עושה עם זה כלום - - -
איציק שמולי: רגע, רויטל.
איציק שמולי: שניה רגע.
איציק שמולי: אני רוצה לעצור אותך.
איציק שמולי: תראי.
איציק שמולי: קודם כל, הטענות שאת מעלה פה הן מאוד חמורות וכמו שאני מכיר אותך את אישה מאוד רצינית, בדרך כלל את יודעת כמעט תמיד, בכל הפעמים שאני פגשתי אותך, את יודעת על מה את מדברת.
איציק שמולי: והדברים הם חמורים.
איציק שמולי: הדברים - - -
<רויטל לן כהן: יש פה אמא שיכולה לדבר בגוף ראשון.
<רויטל לן כהן: בואו, אני מציע את הדבר הבא.
<רויטל לן כהן: זה לא הנושא של הדיון, ומה שאני מציע זה שאם יש לכם משהו להתייחסות לנושא של הדיון, תגידו אותו.
<רויטל לן כהן: אם לא, אם לא - - -
<רויטל לן כהן: אני אגיד לך למה הוא גם נושא הדיון, מדובר פה על האפליה של החינוך המיוחד בתוך המוכר שאינו רשמי ואי אפשר לדבר על האפליה הזו בלי לדבר על האפליה האינהרנטית של התלמידים עצמם.
איציק שמולי: אני מציע לך המלצה בשמי ובשם שאר חברי הוועדה.
איציק שמולי: היה ויש בעיה כזו, אני מבקש לבקש מכם התייחסות בכתב ואני נותן לך את התחייבותי שיהיה דיון כאן בוועדת החינוך לגבי הסוגיה.
איציק שמולי: אני חושב שזה הרבה יותר מכובד ונכון מלעשות על זה דיון של שתיים וחצי דקות בתוך נושא שהוא אחר.
<רויטל לן כהן: אני אשמח לעשות את זה, אז אני רק עוד אוסיף שבעצם אני חושבת שמשרד החינוך באיזשהו מקום מרשה לעצמו לא לבקש או לא לדרוש מהבעלויות דברים שהוא כן דורש מהמוסדות המוכרים הרשמיים.
<רויטל לן כהן: למשל, הנושא של פמי פרימיום עם האחיות ולמשל דברים אחרים.
<רויטל לן כהן: ואני חושבת שלא יעלה על הדעת שבשורה התחתונה הילדים שכן נמצאים במסגרות האלה לא יוכלו לקבל את השירותים האלה ואני אומרת את זה בעדינות, כנראה נוח לשני הצדדים לא להתעקש על הדברים האלה, אבל מי שנפגע מזה בסוף זה אותם ילדים עם הצרכים המיוחדים שנמצאים בתוך המסגרות הללו.
איציק שמולי: אביגיל מטעם פורום מוסדות לחינוך מיוחד נמצאת איתנו?
איציק שמולי: בבקשה, אם רק יש דברים להוסיף, לא לחזור על דברים.
<שקוביצקי אביגיל: כן, יש הרבה, אני אוסיף חלק.
<שקוביצקי אביגיל: גם העברתי חומר לאתי.
<שקוביצקי אביגיל: אני רואת חשבון ומייצגת למעלה מ- 10 מוסדות, רשתות של חינוך מיוחד, וגם ליוויתי תקציבית גם את בית אקשטיין וגם את אור שלום ועזרנו ביחד להציף את החסרים.
<שקוביצקי אביגיל: אז אני ברשות
<שקוביצקי אביגיל: כם אדבר על 4 נקודות בקצרה כי זה פתח.
<שקוביצקי אביגיל: הכותרת הכללית היא שזה הרבה יותר גדול גם ממה שאפשר לדבר בשעה- שעתיים, וגם בדרג הנוכחי שכאן.
<שקוביצקי אביגיל: זה הרבה יותר כסף ממה שאני חושבת שמישהו חושב, מניתוחים שלי זה סכומים גדולים מאוד ולכן זה דרג אחר, תקציב אחר וזה ראוי למחקר לוועדה.
<שקוביצקי אביגיל: מה שאני אדבר זה טעימות בשביל לפתוח את החשיבה.
<שקוביצקי אביגיל: אז נקודה ראשונה שאני אתחיל זה לא כסף, כדי שזה לא יראה שיש פה רק בעיה של כסף, יש פה בעיה של שקיפות ובהירות.
<שקוביצקי אביגיל: אין איזושהי חוברת, אם יש מנהל מוסד של חינוך מיוחד, ואני אומרת את זה למרות שאני מתפרנסת מזה, מנהל של מוסד של חינוך מיוחד לא יודע כל מה שהוא צריך, מה הוא צריך ואיך להרגיש בצורה בהירה.
<שקוביצקי אביגיל: נתקלתי כולל בגופים שיושבים פה סביב השולחן שהם יכלו לקבל קייטנות, כלומר אין הפניה במודל של התקציב, אבל הם לא הבינו איך הם צריכים להגיש את החומר לקייטנות או מה הם זכאים לקייטנות ואז הם פספסו קייטנות.
<שקוביצקי אביגיל: עוד דבר שהוא לא כסף אלא התנהלות, זה אג"ח.
<שקוביצקי אביגיל: חלק גדול מהתקציב של המוסדות כאן זה אגרות חוץ שמקבלים מהרשויות המקומיות.
<שקוביצקי אביגיל: עד שהפרסום של האג"ח יוצא, יוצאת הנשמה, ויש מינוס בבנק ואי אפשר לשלם משכורות.
<שקוביצקי אביגיל: אין שום סיבה שהאג"ח לא יפורסם חצי שנה מראש, מדוע הוא מפורסם חצי שנה אחרי?
<שקוביצקי אביגיל: ושוב פעם, לא כסף, כי בסוף הם יקבלו את זה, כולל פירוט למה מיועד האג"ח כדי למנוע חילוקי דעות ומחלוקת עם מרכז השלטון המקומי.
<שקוביצקי אביגיל: אותו דבר גם לגבי בגרות, שהתייחסו.
<שקוביצקי אביגיל: זה נכון שבסוף בית אקשטיין קיבלו את סל הבגרות, אבל עד היום הם לא יודעים מה המפתח, איך הם קיבלו - - -
<אהוד ליפשיץ: סליחה, זה נאמר למשרד החינוך.
<אהוד ליפשיץ: המורים אצלנו לא מקבלים גמול הגשה לבגרות.
<שקוביצקי אביגיל: גמול בגרות לא.
<אהוד ליפשיץ: זה הרבה מאוד כסף, המורים נפגעים.
<שקוביצקי אביגיל: נכון.
<שקוביצקי אביגיל: גמול בגרות הם לא קיבלו וגם מה שהם קיבלו שזה סל שעות, הם לא יכולים לדעת מה שנה הבאה הם יקבלו, הם לא יודעים מה המפתח, אין שקיפות, יש מוסדות אחרים שלא קיבלו בכלל את השעות האלה.
<שקוביצקי אביגיל: אין להם בהירות ורוגע שזה לא רק כסף אלא איזושהי ראיה קדימה ולדעת, וזה מה שיוסי בר אמר, תשובות ומענה.
<שקוביצקי אביגיל: אז זה הדוגמאות לגבי דברים שהם לא כסף אלא בהירות ומפתחות.
<רויטל לן כהן: ואם זה מנחם אתכם גם בחינוך הרגיל אף אחד לא יודע, ומשרד החינוך יודע שאף אחד לא יודע.
איציק שמולי: רגע, אביגיל, זאת רק הנקודה הראשונה?
<שקוביצקי אביגיל: יש לי ארבע.
איציק שמולי: אז בבקשה, יש לך דקה וחצי.
<שקוביצקי אביגיל: אלה דברים חדשים ונראה לי שחבל.
<שקוביצקי אביגיל: הנקודה השניה זה לגבי הרבה דברים שאמרו אז אני אכניס את זה למסגרת אחת.
<שקוביצקי אביגיל: בחינוך מיוחד, בתי הספר מוגדרים כבתי ספר יסודי.
<שקוביצקי אביגיל: גם ברשיון זה בית ספר יסודי.
<שקוביצקי אביגיל: המחלקה המשפטית תוכל לומר את זה וגם מחלקת רישוי.
<שקוביצקי אביגיל: כתוצאה מזה, המורים שמלמדים בכיתות ט' ו-י', אינם מתוקצבים וגם אינם זכאים לפעמים לזכויות של על יסודי ודוגמא משמעותית זה פדיון ימי מחלה.
<שקוביצקי אביגיל: כשמורה בכיתה ט' עוזב, יש ועדה במשרד החינוך שדנה בעל יסודי ופדיון ימי מחלה.
<שקוביצקי אביגיל: לעומת זאת, כשהוא עובד במוסד של חינוך מיוחד, הוועדה לא מוכנה לדון בו, והיא עונה לעובד "לך למוסד, שהמוסד ישלם".
<שקוביצקי אביגיל: אז המוסד רוצה לקבל את הכסף מהוועדה, והוועדה אומרת "אני לא דנה בך כי אתה מוגדר כיסודי".
<שקוביצקי אביגיל: כלומר, יש לנו בעיה מובנית שמגדירים בתי ספר חינוך מיוחד כרב גילאי יסודי ולא מפרידים, וכתוצאה מזה נוצר העיוות של הבגרות, כתוצאה מזה יש לי פה שורה ארוכה, נוצר עיוות של 100,000 ש"ח לכיתה שזה למערכות של על יסודי - - -
איציק שמולי: בבקשה תתכנסי לנקודה האחרונה כי - - -
<שקוביצקי אביגיל: אוקי.
<שקוביצקי אביגיל: הנקודה השלישית זה לגבי חסרים.
<שקוביצקי אביגיל: כן, אמרו שאין אפליה לעומת רשמי אז אני אתן שתי דוגמאות שכן יש: למשל, בנושא של פרא-רפואי.
<שקוביצקי אביגיל: לפרא-רפואי לרשמי, יש מתי"אות שהם יכולים גם לתת הדרכה, ובית ספר מוכר שאינו רשמי, אין לו תקציב בכלל להדרכה של פרא-רפואי שזה תקציב לא קטן.
<שקוביצקי אביגיל: זו דוגמא משמעותית.
<שקוביצקי אביגיל: דוגמא נוספת, זה מרכיבים כמו נסיעות.
<שקוביצקי אביגיל: בחינוך הרשמי מורה מקבל לפי הנסיעות שלו, במוכר שאינו רשמי מקבלים ממוצע.
<שקוביצקי אביגיל: עכשיו, מאחר וחינוך מיוחד זה מרחקים ולפעמים זה רב איזורי, העלות של הנסיעות גבוהה מאוד והיא ניתנת לפי איזה ממוצע, לכל המורים ברחבי הארץ כמו בחינוך הרגיל, כאשר בחינוך המיוחד, אינדבדואלי אם יבדקו, זה הרבה יותר עלות וברשמי בגלל שמשלמים ישירות למורה, בודקים ספציפית.
<שקוביצקי אביגיל: הנקודה הרביעית והאחרונה זה לגבי ההסכם שכן היה חשוב לנו להבין.
<שקוביצקי אביגיל: ההסכם עם ההסתדרות, הרבה פעמים יש הסכמים.
<שקוביצקי אביגיל: גם תוספת 2011.
<שקוביצקי אביגיל: ואז היא הוחלה על כל המורים.
<שקוביצקי אביגיל: זו פעם ראשונה שהיה הסכם עם ההסתדרות והוא לא הוחל על כל המורים ולכן התשובה שמה שמסכמים עם הסתדרות המורים לא חל על כלל המורים היא תשובה לא ברורה, כי זה לא פעם ראשונה, לא שניה ולא חמישית שעשו הסכמים והוא חל על כולם.
<שקוביצקי אביגיל: תודה רבה.
איציק שמולי: אני רוצה לקבל התייחסות גם של ד"ר אורה לנדא.
<אורה לנדא: אני מופתעת מתשובת משרד החינוך.
<אורה לנדא: אחד, המורים שלנו עובדי משרד החינוך, עובדי מדינה ולכן חייב לחול עליהם ההסכם הזה.
<אורה לנדא: אתה אדוני, היועץ המשפטי, אמרת שהם לא עובדי המדינה, טעות בידיך.
<אורה לנדא: 40% מהם לפחות עובדי מדינה.
<אורה לנדא: זה דבר אחד.
<אורה לנדא: הגברת רחלי אברמזון, אני התכתבתי איתך רבות.
<אורה לנדא: אנחנו לא מלינים על שעות תגבור.
<אורה לנדא: אנחנו מלינים על כ- 400 שעות שבועיות שהן שעות פרטניות שהילדים שלנו לא מקבלים.
<אורה לנדא: למה?
<אורה לנדא: כי הם לא באופק חדש.
<אורה לנדא: לא יעלה על הדעת, זה ממש גזילת כבשת הרש.
<אורה לנדא: גם המורה נגזל, גם מגיע מורה באיכות יותר ירודה וגם פחות שעות לתלמידים.
<אורה לנדא: לא ברור העניין הזה.
<אורה לנדא: אגב, כל התלמידים שלנו מופנים על ידי משרד החינוך לבתי הספר שלנו, לכן האפליה מגיעה מכם.
<אורה לנדא: אני מצפה שאתם המשרד תילחמו על זה.
<אורה לנדא: אנחנו אין סוף מכתבים כותבים, אף אחד לא עונה לנו.
<אורה לנדא: לכל היותר עונים לנו "זה על שולחנה של המנכ"לית".
<אורה לנדא: שלוש שנים על שולחנה של המנכ"לית, לא יעלה על הדעת.
יפעת קריב: רק אם אפשר לחזק במילה ולהגיד שזה לא רק המכתבים שלכם, אנחנו שנה נפגשים בפגישות בכל משרד החינוך בלי יוצא מן הכלל.
יפעת קריב: אין פקיד אחד שעוסק בתקציבים, המנכ"לית עצמה שהיינו אצלה מעל ל- 3 פעמים, כל הבעיות שמוצגות כאן הוצפו, כל החומרים שאביגיל הביאה, הכל הוצג בפני משרד החינוך.
יפעת קריב: אולי הוועדה הזו תיקח את זה ותביא את זה לכאן, זו ההזדמנות.
איציק שמולי: רחלי, אתם רוצים להתייחס לטענות?
<רחלי אברמזון: אני רוצה רק להתייחס לכמה נקודות.
<רחלי אברמזון: קודם כל לגבי מידע, הנגשת מידע למוסדות חינוך, אז אני רוצה לעדכן ולומר שקודם כל, כל החוברות שלנו מפורסמות גם באתר משרד החינוך אבל גם מנהלי בתי הספר מקבלים את כל המידע, הבעלויות מקבלות, אם מישהו מכיר את החוברות של התקצוב המוניציפלי הסגולה והירוקה, מפרטות מפתחות לכל דבר ועניין.
<רחלי אברמזון: הקמת בסיס הדיווח, חוברת שמטופלת ומסבירה בדיוק את המנגנונים בחטיבות העל יסודיות כך שמה שאני מבקשת - - -
<קריאה: אבל הם לא על יסודי.
<רחלי אברמזון: אז שוב אני אמרתי, לגבי התקצובים שהתקצוב, הבעלות, אמורה לקבל, יש את המפתחות בתוך החוברות הסגולות והירוקות, אתם וודאי מכירים אותם טוב ממני.
<רחלי אברמזון: ולגבי הנושאים האחרים שכלולים גם לגבי בגרויות, נמצאים בהקמת בסיס הדיווח.
<רחלי אברמזון: החטיבה העליונה מפורט שם לפרטי פרטים כל סעיף, כך שזה דבר שאני רוצה לומר.
<רחלי אברמזון: דבר נוסף שחשוב לי להגיד זה לגבי הנושא של הדרכה במתי"אות, אני מבקשת לא להתבלבל.
<רחלי אברמזון: בתוך התקציב שמועבר גם בגין תלמיד במוסד רשמי ובין אם במוסד שאינו רשמי, ישנו חלק שנגזר עבור הדרכה ואת זה מוזמנות הבעלויות לבצע, אבל אם הם לוקחים את הכל ועושים - - -
איציק שמולי: סליחה, רחלי.
<רחלי אברמזון: - - בעניין הזה.
<רחלי אברמזון: תקשיבו רגע, אני לא נמצאת כאן כדי להגיד "כל הטענות מופרכות" ו"אין בעיות" ואין דברים, יש.
<רחלי אברמזון: יחד עם זה, באמת.
<רחלי אברמזון: ההקשבה והניסיון באים בראש ובראשונה כדי לתת את המענים עבור הילדים, אז אני קצת תוהה - - -
<שחר פיינשטיין: מה העמדה של המשרד?
<רחלי אברמזון: אז אמרנו מה עמדתנו בשלב הנוכחי.
<אורה לנדא: אני חושבת שצריך לשים את הדגש על השעות שנזגלות מילדי החינוך המיוחד בעקבות זה שאין אופק חדש.
<אורה לנדא: זה מלחמה שלכם המשרד, לא שלנו.
<רחלי אברמזון: אופק חדש בא בעקבות הסכם קיבוצי - - -
<שחר פיינשטיין: מה העמדה שלכם בנוגע לרפורמה?
<שחר פיינשטיין: אתם בעד הרפורמה או לא?
<שחר פיינשטיין: אני לא הצלחתי להבין מה העמדה של המשרד.
<רחלי אברמזון: אני קודם כל רוצה לומר שאנחנו לא באנו לדון כאן בענייני הרפורמה.
<רחלי אברמזון: קודם כל אם הרפורמה הזאת לא הייתה רפורמה פדגוגית, משמעותית וחשובה, המשרד לא היה מאמץ אותה, ומכיוון שכך הוא - - -
<קריאה: אז למה מדירים אותנו?
איציק שמולי: חבר'ה, הבא שמתפרץ יוצא החוצה.
<רחלי אברמזון: ולעניין הזה של דיון לגבי מוסדות החינוך המיוחד והחלת הרפורמה לגבי נושא החינוך המיוחד ברפורמת אופק חדש, צריך להתקיים דיון נוסף.
<רחלי אברמזון: אנחנו נמצאים באיזשהו הליך של - - -
<קריאה: כבר התקיים דיון נוסף.
<רחלי אברמזון: אנחנו מדברים על מה אנחנו עושים, אנחנו נמצאים באיזשהם דיונים, כשהדיונים האלה יסתיימו אני מניחה שכולם ידעו.
ישראל אייכלר: רק שאלה חשובה של רב גילאי שדיברו על זה, שתלמידים נתקעים ברגע שהם עוברים את הגיל היסודי, יש לכם פתרון לבעיה?
<רחלי אברמזון: מה זאת אומרת?
ישראל אייכלר: שזה יהיה רב גילאי, מה שאביגיל דיברה שכשילד נהיה בכיתה ט' או י' הוא מפסיק להיות יסודי ואז מפסיקים לו - - -
<אילן שי: הוא לא מפסיק, הוא ממשיך להיות יסודי.
איציק שמולי: רחלי אברמזון, יש איזה - - -
<אילן שי: יש מוסדות, לא כולם, אבל יש הרבה מאוד מוסדות בחינוך המיוחד שהם רב גילאי יסודי.
<אילן שי: זאת אומרת, שיש מוסד שהוא בטווח גילאים של מכיתה א' עד יב' או מכיתה א' עד גיל 21 והוא מוגדר - - -
יפעת קריב: זאת אומרת שהבחורה הנפלאה שיושבת פה שדיברה כל כך יפה בעצם מוגדרת כיסודי.
יפעת קריב: זו אמירה שבעצם את אומרת ניקח את זה ונממש את זה ונבין מה אנחנו בעצם אומרים, איזו רגיעה עצומה לאנשים שנמצאים ברמה כל כך גבוהה והתקדמות בזכות החינוך.
<רחלי אברמזון: ולכן עשינו את התיקון בהתייחסות הזאת למוסדות העל יסודי.
<רחלי אברמזון: החטיבות העליונות מקבלות את התקצוב לא לפי היסודי אלא בהתאמות שלהם למה שהם עושים.
איציק שמולי: אוקי - - -
<קריאה: ממש היתממות כל התשובות של משרד החינוך, היתממות.
איציק שמולי: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון, אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
איציק שמולי: אני מצטער, לא כולם - - -
<אסתר קרמר: אדוני, אני הכנתי המון חומר, אני ביקשתי לדבר עוד לפני שהתחילה הוועדה.
<אסתר קרמר: אני הגעתי מוקדם, אספתי הרבה חומר ואני ממש מבקשת לדבר על כמה דברים שלא נאמרו.
<אסתר קרמר: אני אסתר קרמר, אני מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<אסתר קרמר: אז קודם כל, נושא אחד שלא עלה פה ממש, לגמרי לא דיברו עליו, זה ילדים בשילוב במוכר שאינו רשמי.
<אסתר קרמר: ילדים שהם בעצם משולבים בתוך המוכר שאינו רשמי, הם מופלים מראש והם מקבלים רק 70% מהתקציב.
<אסתר קרמר: זה אומר שילד במוכר שאינו רשמי שיש לו סייעת צמודה, במקום לקבל על שעת סייעת 25 שקלים, הוא מקבל 17 שקלים לשעת סייעת ומישהו צריך לשלם את ההפרש.
<אסתר קרמר: אם הוא בחינוך עצמאי, החינוך העצמאי משלם את ההפרש ואם הוא בבית ספר שהוא תחת בעלות שזה לא חינוך עצמאי, אז בית הספר צריך לשלם.
<אסתר קרמר: זה אומר שהתקציב הולך להורים, זה אומר שאם אני רוצה לשלב את הילדה שלי בבית ספר מוכר שאינו רשמי שהוא בעלות שהיא לא חינוך עצמאי או מעיין החינוך, אז ההורים, כל ההורים של בית הספר, צריכים לשלם את הפער בשביל הסייעת, אז בית ספר לא ירצה לשלם ילדים משולבים כי זה יעלה לו כסף - - -
<אסתר קרמר: דבר נוסף, בירושלים קיימת תכנית שנקראת "דורנר".
<אסתר קרמר: אי לכך, כל הילדים בירושלים מקבלים דורנר, חוץ מילדים שנמצאים במוכר שאינו רשמי.
<אסתר קרמר: ילדים במוכר שאינו רשמי לא מקבלים דורנר ולכן הם מופלים מאוד והמתי"א של ירושלים לא יודעת לטפל בהם, אז אין הדרכה למשל מותאמת של מומחיות תחום בירושלים למוכר שאינו רשמי, יש מדריכה אחת לכל המוכר שאינו רשמי בירושלים שאחראית על כל התחומים.
איציק שמולי: ולסיכום.
<אסתר קרמר: רגע.
<אסתר קרמר: גננות שיח במוכר שאינו רשמי, לא עלתה כמות הגננות שיח ועלתה כמות הילדים, ולכן היום מקבלים ילדים חצי שעה זוגית בשבוע שזה ממש לא מספיק.
<אסתר קרמר: עכשיו, עוד שני דברים שאמרו.
<אסתר קרמר: אמרו שיש את אותם חופשים, זה לא נכון.
<אסתר קרמר: בחול המועד סוכות לא למדו בתי ספר תקשורת של המוכר שאינו רשמי החרדיים ולכן זה לא נכון, ועוד דבר קטן.
<אסתר קרמר: גני הילדים במוכר שאינו רשמי כתוב באופן רשמי בחוק, שלא חייבים להנגיש אותם לילדים עם נכות, אפשר לשאול בנציבות, יש פה את הנציג של הנציבות אני חושבת - - -
<אילן שי: זה אכם כתוב כך בחוק.
<אסתר קרמר: זה כתוב, זאת אומרת, אני אישה נכה, אני נוסעת על כסא גלגלים, לא יכולה לבקר בגן של הבת שלי כי הגן של הבת שלי לא נגיש.
<אסתר קרמר: למה?
<אסתר קרמר: כי הוא מוכר שאינו רשמי.
<אסתר קרמר: אם היא הייתה בגן רשמי, היא הייתה מקבלת נגישות.
<אסתר קרמר: זאת אפליה מבסיס.
איציק שמולי: את מכירה באופן אישי מקרים כאלה?
<אסתר קרמר: לכל המקרים יש לי פה שמות.
איציק שמולי: לא, של הורים.
<אסתר קרמר: כן, אני נכה על כסא גלגלים.
<קריאה: אדוני, כל מה שאנחנו מעלים פה זה מתוך הפניות של השטח.
איציק שמולי: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון ולומר את הדברים הבאים.
איציק שמולי: אחד, הוועדה כן מכירה, בוא נגיד כך.
איציק שמולי: גם אם משרד החינוך עושה מאמצים כדי לתגבר את החוסר במקומות מסוימים של התלמידים של החינוך המיוחד שנמצאים במוסדות של הבעלויות, עדיין ברור שיש הבדל גדול מבחינת השעות בין מה שמקבל ילד בחינוך המוכר והרשמי לבין מה שמקבל ילד בחינוך המוכר שאינו רשמי.
איציק שמולי: אני הולך לגישתה של רחלי אברמזון ואומר, ילד הוא ילד הוא ילד.
איציק שמולי: ולא משנה לי מה הוא לובש, ומה הרקע שלו, ומה צבע העור שלו ומה הדת שלו, קל וחומר בחינוך המיוחד.
איציק שמולי: ואני חושב שיש פה טעם נפגם כאשר יש הבדל כזה מהותי מבחינת השעות שהילד מקבל בשני סוגי החינוך הללו בתוך המערכת.
איציק שמולי: אני חושב שיש מקום שמשרד החינוך יעביר התייחסות רצינית יותר וברורה יותר לפניות שנעשות אליכם כבר משנת 2014, גם אם עמדתכם היא כפי שהבעתם אותה פה, שמצד אחד אתם באים ואומרים שיש פה איזה עניינים שתלוים גם באוצר וגם בהסתדרות המורים ובין אם עמדתכם היא שבשלב זה העניינים עדיין נמצאים בדיונים, צריכים לתחום את זה בזמן ואני מצפה שתוך חודש וחצי לכל היותר אנחנו נקבל תשובה, גם ועדת החינוך וגם הארגונים לגבי העמדה הסופית שלכם להחלת הדרישה של אופק חדש על המוסדות של הבעלויות.
איציק שמולי: אני חוזר על משך הזמן, חודש וחצי.