GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: כוונת המחוקק בתקופה שהחוק הזה חוקק, הנוסח הזה של כל ילד שזכאי לחינוך חינם – ואם אתה קורא את סעיף 6 מי זכאי, זה כל ילד למעשה – זה היה הנוסח המקובל שהוועדה הכניסה בכל פעם שהיא רצתה לכלול את כל הילדים, אחרת היינו אומרים ילד שלומד במוסד הזה וילד שלומד בזה.
<מירב ישראלי: לכן ננקטה הלשון הזאת.
<מירב ישראלי: מבחינה הגיונית, גם אם אתה מכניס את המוכר שאינו רשמי, הרי מה זה זכאי לחינוך חינם?
<מירב ישראלי: גם הוא לא זכאי לחינוך חינם כי גם הוא לא לומד בממלכתי או ממלכתי דתי ברישוי.
<מירב ישראלי: לכן הפרשנות שלכם היא לא הגיונית, כי היא מכניסה את המוכר שאינו רשמי.
<מירב ישראלי: מכל הבחינות הפרשנות הזאת היא לא הגיונית.
<מירב ישראלי: לכן ביכולת
<מירב ישראלי: כם כלשכה משפטית, לא צריך לשנות מילה בחוק, צריך פשוט ללכת להיסטוריה של החקיקה ולפרש את הסעיף הזה כמו שהמחוקק התכוון שהוא יפורש ויש את זה גם בחוקים אחרים.
יעקב מרגי: כי בחוקים אחרים – אם אני יורד לסוף דעתה של היועצת המשפטית - כשאנחנו רוצים להתייחס לחלק מהילדים במערכת החינוך, אנחנו מתייחסים בשם המוסד.
<מירב ישראלי: באיזה מוסד הם לומדים.
יעקב מרגי: בהגדרה של המוסד.
יעקב מרגי: פה לא.
יעקב מרגי: אם הבנתי בחקיקה ראשית זה כל ילד.
<מירב ישראלי: תקרא את סעיף 6 לחוק לימוד חובה, תראה שהכוונה היא כל ילד זכאי.
<מירב ישראלי: אחר כך הוא יכול לבחור לאיזה בית ספר הוא הולך.
<מירב ישראלי: אם הוא לא הולך לרשמי, זה נכון שהוא לא יקבל את הלימוד חינם, אבל הוא עדיין זכאי ללימוד חינם אם הוא ילך למוסד רשמי.
<מירב ישראלי: זאת הייתה כוונת המחוקק.
<מירב ישראלי: הפרשנות שלכם, אם אתם אומרים אוקיי, רק ילד שזכאי לחינוך חינם, אז לפי ההיגיון שלכם זה צריך להיות רק הרשמי, לא המוכר שאינו רשמי, כי מהבחינה הזאת המוכר שאינו רשמי והפטור אין ביניהם הבדל לכאורה, אז גם הפרשנות היא לא הגיונית.
יעקב מרגי: לכן צריך להישען על הפרשנות שאומרת שאחר כך עומדת לו הזכות לאיזה מוסד הוא הולך.
<מירב ישראלי: זה נתון בידיכם כלשכה משפטית הנושא הזה.
<מירב ישראלי: אתם לא צריכים לשנות מילה בחקיקה.
יעקב מרגי: טוב, יש לי איזה 18 הסתייגויות מהותיות של החוק הזה.
<מירב ישראלי: מה שתגיד, אני מוכנה לשמוע.
<קריאה: חי הסתייגויות.
יעקב מרגי: טוב, אנחנו נמשיך, בבקשה.
<מירב ישראלי: אז בעצם רק צריך לקרוא את התקנה.
יעקב מרגי: אתה לא חוזר בך לפני נעילת שער?
יוסי יונה: תראה, היו לי כמה ספקות לפני שהגעתי לכאן, אבל הם התפוגגו משעה שראית אותך, אדוני יושב הראש.
יעקב מרגי: אני שמח שאני מקור השראה חיובי לאדוני.
יעקב מרגי: כן, משרד המשפטים.
יעקב מרגי: היא הייתה המומה - - -
<יהודית גידלי: מהמהירות.
<הדס אגמון: לא, אני יכולה להעיר גם אחר כך.
<הדס אגמון: זה רק כדי-.
<הדס אגמון: שמי הדס אגמון ממשרד המשפטים.
<הדס אגמון: נציגי משרד העבודה היו מוטרדים רגע לפני הדיון אם זה בטעות או שלא בטעות חל גם על ילדים מאפס עד 3.
<אילן פרץ: לא.
<הדס אגמון: אז רק להבהיר שזה לא חל.
<הדס אגמון: שזה מתייחס רק למי ש - - -
<גאולה קשת: אבל אנחנו נשמח לעבוד על זה.
<קריאה: כן, אנחנו נשמח מאד שילדים במוענות יום היו מקבלים.
יעקב מרגי: רבותי, אני מבין את האווירה החגיגית, אבל אין ספק בהצהרת כוונות, במהלך חיינו הציבוריים אנחנו שואפים שאכן א' מגיל לידה כל עוד הוא לומד הוא יהיה תחת חסות משרד החינוך ויוגדר, אבל בעתיד אני מאמין שעם היכולות הכלכליות שלנו אנחנו לאט לאט נוכל להרשות לעצמו עם הנטו משפחה ועוד הרבה דברים טובים שנעשים, נוכל להרשות לעצמנו גם להכליל את אפס עד שלוש, אבל כרגע זה לא שם.
<ולרי זליכה: יש הצעת חוק כזו, אדוני.
יעקב מרגי: תבחרי לך את האנשים הטובים שיכולים לעבור את המשוכה של ועדת השרים לחקיקה, אני אתמוך בה.
<מירב ישראלי: הצעת חוק חינוך חינם לילדים חולים (תיקון מס' 3) (זכאות לחינוך חינם מגיל שלוש), התשע"ז-2017.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 1 בחוק חינוך לילדים חולים, התשס"א-2001, בסעיף 1, בהגדרה "ילד חולה", המילים "שגילו מעל 5 שים" – יימחקו.
<מירב ישראלי: אני מזכירה שההגדרה של ילד חולה היא ילד שהיום כתוב שגילו מעל 5 שנים, השוהה בבית במשך תקופה העולה על 21 ימים רצופים על פי הוראת רופא; וכן ילד החולה במחלה מתמשכת, כשמחלה מתמשכת זה מחלה שמצריכה טיפול לא רציף בבית חולים, אלא בהפוגות לתקופה העולה על 4 שבועות.
<מירב ישראלי: בעצם לגבי ילד מאושפז אין בעיה.
<מירב ישראלי: ההגדרה מחריגה רק לגבי ילד חולה בבית.
<מירב ישראלי: לכן ברגע שאנחנו משמיטים את המילים שגילו מעל 5 שנים וחוזרים להגדרה של ילד שזה מי שזכאי לחינוך חינם, היום למעשה ילדים מגיל 3 זכאים לחינוך חינם ולכן זה יחול מגיל 3.
<גאולה קשת: כן, לי יש שאלה.
<גאולה קשת: שלום, קוראים לי גולי קשת, אני אמא גדולה מהחיים, אני אמא לגל, שחלה בגיל 8, היום הוא בן 19.
יעקב מרגי: רגע, את אמא גדולה מהחיים או שהארגון נקרא גדולה מהחיים?
<גאולה קשת: זה התואר שלי, שאני מאד מתגאה בו.
<גאולה קשת: אני היום יושבת ראש עמותת גדולים מהחיים וכמי שהייתה 35 שנה במערכת, מן הסתם - - -
יעקב מרגי: איזו מערכת?
<גאולה קשת: מערכת החינוך.
יעקב מרגי: צריך להגיד.
יעקב מרגי: לך זה מובן, לנו לא מובן.
<גאולה קשת: סליחה.
<גאולה קשת: כמי ששרתה את מערכת החינוך במשך 35 שנה גם בתפקידים נלווים, אני היום עוסקת בכל הנושא של חינוך גם בעמותה.
<גאולה קשת: כמובן בהתנדבות מלאה.
<גאולה קשת: יש לי שאלה פה לאנשי משרד החינוך.
<גאולה קשת: חוק ילדים חולים כולל גם חלק שלישי.
<גאולה קשת: החלק השלישי מדבר על החזרה לשגרה.
<גאולה קשת: ילדים שמאושפזים מעל שישה שבועות וכל מה שכתוב, ברגע שהם חוזרים למערכת החינוך הם זכאים לשעות ילדים חולים.
<גאולה קשת: שאלתי, האם זה מופיע כאן בחוק, האם יש - - -
יעקב מרגי: את נתת עכשיו ליוסי יוני מה להמשיך לשפר את החוק.
יוסי יונה: מאמץ נוסף לעשות תיקון בחוק שאומר שבעצם גם שעות שיקום ייחודיות לילדים שכבר שולבו במערכת החינוך, לאחר שהם נעדרו מבית הספר - - -
יעקב מרגי: אלא אם כן זה קיים.
יוסי יונה: זה מאמץ.
יוסי יונה: זה לא קיים.
<מירב ישראלי: זה קיים לא בחוק.
יוסי יונה: אה, זה קיים?
<רחלי אברמזון: זה קיים בחוזר המנכ"ל.
יעקב מרגי: אז רחלי, בבקשה.
<רחלי אברמזון: ילדים שחוזרים למערכת מקבלים תמיכות בתוך המסגרות החינוכיות, אבל לדעתי זה כתוב בחוזר המנכ"ל שלנו.
<גאולה קשת: השאלה אם עכשיו ילדים בני 3, שיחזרו למערכת, יקבלו את השירות הזה דרך מתי"א.
<רחלי אברמזון: בסדר, אז זה - - -
יוסי יונה: כן, מה שמגיע לאלה, מגיע לאלה.
יעקב מרגי: רחלי, שלא יהיה כמו הדיון הקודם.
<רחלי אברמזון: לא, לא, לא.
יעקב מרגי: בדיון הקודם השר החליט משהו ולא דאג-.
יעקב מרגי: שלא נתקן את החוק ולא נשלים בו את זה.
יעקב מרגי: אני אומר את זה באופן חיובי, לא בציניות.
<רחלי אברמזון: ברור, ברור, בהחלט.
יעקב מרגי: אין ספק שהחוק הזה, כוונת המחוקק היא – ושניים מהמחוקקים הרבים נוכחים כאן ואומרים לך שכשאנחנו הארכנו את זה עד לגיל 3, הורדנו את הגיל למטה – זה כולל את כל מה שזכאי.
<רחלי אברמזון: כן, אז זה תקף לכל הגילאים.
<רחלי אברמזון: אז אני למשל גם רוצה לבחון את זה.
<גאולה קשת: אני מאד שמחה.
<גאולה קשת: אני רוצה להוסיף עוד משהו לפרוטוקול, לכל מכובדי שיושבים כאן, ואני באמת לא באה ממקום של ביקורת אלא ממקום של חוויה אישית.
<גאולה קשת: התמיכה שהילדים מקבלים בבית החולים ובתקופה שהם שוהים בבית, היא תמיכה מאד חשובה.
<גאולה קשת: התמיכה היותר חשובה מתוך מה שקורה בשטח, ואני כבר 10 שנים בתוך זה, זה התמיכה של החזרה לשגרה.
<גאולה קשת: חברה', משפחות מתמוטטות בקטע שהילדים חוזרים לשגרה.
<גאולה קשת: וכל הפוסט טראומה וכל הפירוק, אנחנו במלחמה.
<גאולה קשת: בתוך המלחמה אנחנו מתפקדים נהדר ונעזרים ועוזרים לנו בהכל.
<גאולה קשת: ברגע שאנחנו חוזרים לשגרה, קצת שוכחים אותנו.
<גאולה קשת: ולכן נורא חשוב לי שגם הקטע הזה, של שעות התלמידים החולים, שיגיעו גם למוסדות בגיל הרך.
<גאולה קשת: תודה רבה.
יעקב מרגי: רחלי ואילן, מפנים את תשומת ליבי שלחוק הזה היו צריכים שיתוקנו תקנות ועדיין לא תוקנו.
יעקב מרגי: מתי חוקק החוק הזה במקורו?
יעקב מרגי: מה, מה?
<מירב ישראלי: לפני זמן רב.
יעקב מרגי: מה זה זמן רב?
<מירב ישראלי: החוק הוא משנת 2001 והתקנות היו צריכות להיות עם הארכה, עד 30 באפריל 2005.
יוסי יונה: ועדיין לא תוקנו?
יעקב מרגי: לתשומת ליבכם.
יעקב מרגי: כרגע אני שם את זה עכשיו בפוקוס וגם התכתבנו אתכם לגבי כל התקנות שבחסר, מכל החוקים שחוקקו.
<מירב ישראלי: עם לשכת השר.
יעקב מרגי: ואם יש לכם בעיה עם משרד המשפטים, תגידו לנו.
<אילן פרץ: לא, זה לא.
<אילן פרץ: הייתה לנו מחלוקת שעכבה את זה, עם משרד הבריאות.
<אילן פרץ: הייתה לנו ישיבה לפני שבועיים עם משרד הבריאות, הם הקימו שם יחידה חדשה, חטיבה חדשה, שהטיפול בתקנות - - -
יעקב מרגי: 2001.
יעקב מרגי: מה התשובה?
יעקב מרגי: כל תשובה לא מתקבלת.
<אילן פרץ: אני מקווה שזה יהיה עכשיו - - -
יעקב מרגי: מה אתה מקווה?
<אילן פרץ: נראה, לפחות - - -
<מירב ישראלי: שהמחלוקת הסתיימה?
<אילן פרץ: נראה, לפחות עוד לא הגענו לשלב של להעביר את הניירות הכתובים, אבל בעל פה בפגישה נראה שהמחלוקת הסתיימה.
יעקב מרגי: אוקיי, אם לא נביא לכם את רובינשטיין, הוא מתפנה היום.
יעקב מרגי: בהעדר התייחסויות נוספות אני מביא זאת להצבעה.
יוסי יונה: אכן, אדוני יושב הראש.
יעקב מרגי: ואתה מחליף את?
יעקב מרגי: אתה חבר ועדה?
יוסי יונה: אני לא חבר ועדה.
<יהודית גידלי: אבל הוא חבר כבוד.
יעקב מרגי: אבל אתה מחליף את איתן ברושי.
יוסי יונה: יש.
יוסי יונה: יש כאלה שאומרים שכן.
יעקב מרגי: אז מי בעד הצעת החוק לקידום לשנייה ושלישית?
יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית – פה אחד.
יעקב מרגי: שניים בעד.
יעקב מרגי: בהעדר מתנגדים ונמענים, אני מודיע שהצעת החוק אושרה בוועדה והיא תועלה במליאה לקריאה שנייה ושלישית.
יוסי יונה: אדוני, מילה אחת לפני כן.
יעקב מרגי: לפני שאני נועל, בבקשה.
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, אני רוצה להודות גם לך וגם למזכירת הוועדה - - -
יעקב מרגי: וליועצת המשפטית.
יוסי יונה: וליועצת המשפטית, על כך שפעלתם ללא לאות.
יעקב מרגי: אני מציע שתודה גם לנציגי משרד המשפטים ומשרד החינוך, שלא התנגדו.
יעקב מרגי: חרגו ממנה
יעקב מרגי: גם ולא התנגדו.
יוסי יונה: שני סוגים של תודה, אדוני יושב הראש.
יוסי יונה: האחד לכל אלה שידם הייתה במלאכה החיובית והיפה הזו, ותודה לכל המעורבים באמת על התמיכה בחוק.
יוסי יונה: לכם אני רוצה לומר תודה ולך בוודאי, היועצת המשפטית, שתמכה בחוק בכל ליבה; ולכם אני רוצה לומר על כך שפעלתם ככה שאנחנו נוכל להביא את זה במהירות האפשרית כדי להעלות את זה להצבעה שנייה ושלישית במליאה וזה כבר דבר ש - - -
יעקב מרגי: מירב שמעה אותך.
יוסי יונה: ששלושת
יוסי יונה: כם כאן עזרו בכך.
<מירב ישראלי: כבר קבעתי מחר עם הנסחית.
יעקב מרגי: ואנחנו הכרנו בכך שאכן כל המוסדות, כל הילדים נכנסים לחוק.
יעקב מרגי: בפרוטוקול.
יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 3 ביולי 2017, ט' בתמוז ה'תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא: היערכות משרד החינוך והרשויות לחופשת הקיץ בחינוך המיוחד, הזנה לילדים עם מוגבלות בתקופת הארכת הלימודים בקיץ.
יעקב מרגי: אומר לכם, זה דיון ביוזמתי.
יעקב מרגי: אמרתי, תקבלו החלטות לטובת אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.
יעקב מרגי: במהלך חופשת הקיץ ובשנים עברו שמענו על חריקות כאלה ואחרות.
יעקב מרגי: מטבען של מערכות שהן צריכות התאמות שמקבלים החלטות, לא תמיד מקבלים החלטה וזה תואם את כל המעטפת של הילד או המעטפת של המוסד ולכן אמרתי, השנה אנחנו נקדים את פני הטובה, נסתכל על חצי הכוס המלאה, שכל ההחלטות הטובות שהמשרד קיבל ואנחנו עוד מצפים שהנושא הזה ילך וישתפר.
יעקב מרגי: להזכירכם, שנת הלימודים לילדים עם הצרכים המיוחדים, עם המוגבלות הקשה, הלקות הקשה מסתיימת ב-15 באוגוסט, לא לכולם.
יעקב מרגי: במהלך התקופה הזו אנחנו צריכים לוודא שמבחינתם זו שנת לימודים לכל דבר ועניין כולל כל הטיפול ההוליסטי.
יעקב מרגי: כדי שיהיה על מה לדון אני הייתי מצפה שמשרד החינוך ייתן לנו סקירה, אבל לפני כן קצת נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא הארכת שנת הלימודים בחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: לאחר מכן אתן לרחלי אברמזון ממשרד החינוך לתת לנו סקירה איך המשרד נערך לחופשת הקיץ בחינוך המיוחד.
<אתי וייסבלאי: אתי וייסבלאי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אתי וייסבלאי: אני אציג ממש כמה נתונים בסיסיים בנושא חופשת הקיץ בחינוך המיוחד.
<אתי וייסבלאי: הדברים מבוססים על מסמך מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ילדים עם צרכים מיוחדים בישראל, נתונים וסוגיות מרכזיות.
<אתי וייסבלאי: זה נכתב בשנת 2015 תוך עיבוד לנתוני משרד החינוך לשנת הלימודים הקודמת, תשע"ו.
<אתי וייסבלאי: באותה שנה היו כ-214,000 תלמידי חינוך מיוחד, מתוכם כ-85,000 תלמידים במסגרות חינוך מיוחד, גנים, כיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים ובתי ספר לחינוך מיוחד וכ-130,000 תלמידי חינוך מיוחד שהשתלבו בחינוך הרגיל.
<אתי וייסבלאי: בכל הנוגע לתלמידים המשולבים שהם כ-60% מתלמידי חינוך מיוחד, הם לומדים לפי לוח החופשות הרגיל של משרד החינוך.
<אתי וייסבלאי: חופשות תלמידים שלומדים במסגרות חינוך מיוחד מוסדרות בחוזר מנכ"ל לשנת 2004, נוהל הפעלת תוכנית חופשות בחינוך המיוחד.
<אתי וייסבלאי: מה שהחוזר הזה קובע, זה שמשך שנת הלימודים בחינוך המיוחד תלויה במגבלה של התלמיד ובמסגרת שבה הוא לומד.
<אתי וייסבלאי: המצב הוא שמתוך אותם 85,000 תלמידים, תלמידים עם מגבלות פחות שכיחות לא לומדים עד ה-15 באוגוסט ללא קשר למסגרת שבה הם לומדים.
<אתי וייסבלאי: מדובר בבערך 16,500 תלמידים שזוכים להארכה הזאת.
<אתי וייסבלאי: תלמידים עם מגבלות יותר שכיחות שלומדים רק בבתי ספר או בגנים לחינוך מיוחד זכאים להארכת שנת הלימודים עד ה-30 ביולי, שהם כ-31,000 תלמידים.
<אתי וייסבלאי: תלמידים עם מגבלות יותר שכיחות שלומדים בכיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים לא זכאים להארכת שנת הלימודים כלל.
<אתי וייסבלאי: מדובר פה ב-36,000 תלמידים.
<אתי וייסבלאי: באוגוסט 2016 שר החינוך הודיע כאן בוועדת החינוך על שינויים במועדי החופשות של תלמידי החינוך המיוחד.
<אתי וייסבלאי: מה שנאמר אז, שכ-2,000 עיוורים ולקויי ראייה וחרשים יהיו זכאים ללימודים גם בזמן חופשות בית הספר, כמו כל התלמידים שהלקויות שלהם פחות שכיחות.
<אתי וייסבלאי: כ-2,500 תלמידים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה, רק אלה שלומדים במסגרות חינוך מיוחד יהיו זכאים להארכת שנת הלימודים גם הם עד ה-15 באוגוסט.
<אתי וייסבלאי: לגבי כל האוכלוסיות האחרות שעליהן דיברתי, אין שינוי.
יעקב מרגי: רחל.
<רחל אברמזון: טוב, בהמשך לסקירה אני אדגיש שהמוגבלויות לתלמידים בשכיחות נמוכה באוכלוסייה אכן מקבלים הארכת שנת לימודים עד ה-15 באוגוסט כשאנחנו מדברים על כך שעל פי החלוקה למוגבלויות הם נמצאים החל מתום שנת הלימודים שלהם ברצף, זאת אומרת הילדים יכולים גם אם בעבר למשל מועד הלימודים הסתיים ב-20 ביוני ואי אפשר היה להתחיל מייד את הפעילות או שהיו מתחילים את הפעילות ומסיימים ב-4 באוגוסט, היום המשרד איפשר להמשיך ברצף לתלמידים עם אוטיזם.
<רחל אברמזון: אנחנו מדברים רק על החטיבה, כי בדרך כלל ה-20 ביוני זה החטיבה העליונה, אז זה חטיבת ביניים חטיבה עליונה.
<רחל אברמזון: אנחנו יכולים לדבר על כ-16,000 תלמידים בערך, משהו כזה, אולי אפילו יותר, שיכולים להמשיך את הארכת שנת הלימודים מה-20 ביוני עד ה-15 באוגוסט.
<רחל אברמזון: העשרה ימים האלה באמצע עומדים לרשותם, זאת אומרת אם מבצעים את הימים האלה, אפשר ברצף להמשיך את תוכנית הקיץ.
<רחל אברמזון: זה דבר אחד.
<רחל אברמזון: הדבר השני שהוא מאוד משמעותי זה באמת שנכנסה קבוצה שבעבר לא נכללה מסיבות כאלה ואחרות, המוגבלות השכלית ההתפתחותית הקלה שנכנסה.
<רחל אברמזון: אנחנו מדברים על היקף של כ-3,000 תלמידים שהצטרפו לתוך המהלך הזה וקיבלו את הזכאות להארכת שנת לימודים עד ה-15 באוגוסט.
<רחל אברמזון: בעבר הם קיבלו עד ה-30 ביולי.
<רחל אברמזון: הדבר הנוסף שאנחנו פתחנו ואפשרנו זה לקבל גם את החופשות, את סוכות, חנוכה ופסח.
יעקב מרגי: רחל, הטענה שעלתה בדיונים הקודמים, שאמנם זו הארכה אבל זו לא בדיוק הארכה.
יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על הארכת שנת לימודים, זאת אומרת שזו שנת לימודים לכל דבר ועניין כולל כל הטיפולים הפרא רפואיים, כולל כל מפעל ההזנה.
יעקב מרגי: השאלה אם אנחנו השנה, כבר שנה שנייה אחרי אותה החלטה מבורכת של השר, אנחנו ערוכים לספק את המענים האלה?
<רחל אברמזון: אז אני רוצה להגיד שבאופן חלקי.
<רחל אברמזון: קודם כל הטיפולים ממשיכים אבל הם ממשיכים באופן אחר.
<רחל אברמזון: הם לא נפסקים.
<רחל אברמזון: אנחנו הרי אפשרנו גם למטפלים עם מקצועות הבריאות לחופשה גמישה במהלך השנה, זאת אומרת הם יכולים לקחת את החופשה שלהם לאו דווקא בקיץ.
<רחל אברמזון: הם יכולים לקחת את זה בתחנות זמן לאורך השנה, אז קודם כל חלקם כן עובדים.
<רחל אברמזון: לא כולם לא עובדים.
<רחל אברמזון: יכול להיות שהמתכונת של הטיפול היא לא באותה מתכונת של יום לימודים שגרתי.
<רחל אברמזון: זה הדבר הראשון.
יעקב מרגי: לא מבין.
יעקב מרגי: תסבירי לי.
יעקב מרגי: הילד, יש לו צרכים.
יעקב מרגי: הטיפול, לא נתנו לו אותו כבונוס.
יעקב מרגי: נתנו לו את הטיפול הזה בגלל שהוא זקוק לו, בין אם זה בבית כשהוא בבית, בין אם הוא במערכת החינוך.
יעקב מרגי: מה קורה באותה תקופה, 1 ביולי, 20 ביולי עד 15 באוגוסט, האם הילד, יש לו את כל המעטפת?
יעקב מרגי: זה מה שאני צריך לדעת.
יעקב מרגי: את אומרת לי חלקית, זה תלוי אם ההוא יצא לחופש.
יעקב מרגי: אני מקבל תשובה מאוד לא ברורה.
<רחל אברמזון: לא, לא.
<רחל אברמזון: אז אני אומרת, הוא לא מקבל את כל המעטפת שהוא מקבל במהלך שנת הלימודים.
<רחל אברמזון: כי אנחנו מדברים על תוכניות חופשה, על הארכת שנת לימודים בתוכנית חופשה.
יעקב מרגי: הרציונל היה הארכת שנת לימודים.
<רחל אברמזון: נכון, אז בהארכת שנת לימודים הוא מקבל בשלב הנוכחי את מה שהמשרד ואת מה שהמערכת יכולה לתת וזאת המעטפת שאנחנו נותנים בהפעלת תוכניות החופשה.
<חיים הלפרין: הרי אפשר לפתור את הבעיה אם מוסיפים תקנים במיוחד בתקופה הזאת, אבל נגיד שלא, הרי את גוררת את זה לכל השנה, כי אם הם עובדים בקיץ והם לוקחים את החופשות שלהם במשך השנה, את חייבת איזושהי יציבות ניהולית.
<רויטל לן כהן: אין רצף טיפולי.
<חיים הלפרין: רצף טיפולי, כל מי שקצת מבין, זה אחד הדברים היותר חשובים שיש כי זה בעצם הביטחון וזה החוסן וזה הרוטינה.
<חיים הלפרין: עם מה אנחנו מתמודדים?
<חיים הלפרין: אנחנו מתמודדים ברוטינה.
<חיים הלפרין: ברגע שאת מוציאה את הילדים, בכלל דרך אגב, כל ילד מהרוטינה, את משלמת על זה מחיר, אז קשה לי להבין כשאת אומרת משפט כזה בעצם את מוציאה אותו מהרוטינה.
<רחל אברמזון: אני יכולה לומר שמה שאנחנו מנסים לעשות זה באמת לשמור על הרצף שגם הצוותים יעבדו.
<רחל אברמזון: אני חייבת לומר שגם מבחינת הצוות עצמו אין חובה שהצוות יעבוד.
<רחל אברמזון: הצוות נמצא ורוב הצוותים עובדים ורוב הצוותים נמצאים ומגויסים.
<רחל אברמזון: יחד עם זה, אנחנו לא יכולים לחייב אותם.
<רחל אברמזון: יש הסכמי עבודה.
<רחל אברמזון: מותר להם גם לצאת לחופשות וזאת זכותם.
יעקב מרגי: השאלה, כשקיבל שר החינוך החלטה להאריך את שנת הלימודים.
יעקב מרגי: דרך אגב, אני עכשיו קורא את המכתב שהוא הוציא.
יעקב מרגי: יש שם בעיה התנסחותית.
יעקב מרגי: לא שמו לב או שאני לא מבין את זה נכון.
יעקב מרגי: "כמו כן ילדים עם לקות ראייה או שמיעה, תוארך חופשת הקיץ שלהם בשבועיים נוספים", זאת אומרת פיצל להם את שנת הלימודים בשבועיים.
<רחל אברמזון: לא, למה?
<יהודית גידלי: חופשת הקיץ תוארך.
<יהודית גידלי: <קריאה:> פעילות חופשת הקיץ.
יעקב מרגי: זה מה שהוא כתב.
יעקב מרגי: הוא התכוון ההיפך.
יעקב מרגי: רחל, אני מבין את המצוקה שלך.
יעקב מרגי: השאלה אם שר החינוך שקיבל את ההחלטה הזו להאריך את שנת הלימודים עד ה-15 באוגוסט לקח בחשבון את סוגיית ההסכם הקיבוצי?
יעקב מרגי: סליחה, הסכם קיבוצי, שנת הלימודים שלי מסתיימת ב-30 ביוני, אני לא מתייצבת.
יעקב מרגי: איך הוא מיישם את ההחלטה שלו?
<רחל אברמזון: יש לפעמים קשיים.
יעקב מרגי: אין "לפעמים".
<רחל אברמזון: אני אומרת שיש לפעמים קשיים.
יעקב מרגי: אם לא סגרתי את זה, זה לא לפעמים, זה יהיה לי קושי מעיקרא לקיים את ההחלטה שלי.
יעקב מרגי: קחי את ההורים האלה.
יעקב מרגי: הם יבואו בצדק אל מנהל המוסד שלהם, סליחה, יש החלטה של המשרד.
יעקב מרגי: אתה חייב לתפקד במאת האחוזים.
יעקב מרגי: מבחינת ההורים, ההורים לא יודעים את השורות הקטנות.
יעקב מרגי: לא מכירים את המצוקות ואת הפרטים, הסכם קיבוצי.
יעקב מרגי: זה גם לא צריך לעניין אותם.
יעקב מרגי: ברגע שמשרד מקבל החלטה ששנת הלימודים מוארכת עד ה-15 באוגוסט, מטבע הדברים האימא תלך ותפרע את השטר הזה ממנהל המוסד ואל מי יבואו?
יעקב מרגי: ואתם גנבים ואתם עושקים על גב הילדים המסכנים.
יעקב מרגי: זה טענות שנשמעות.
<חיים הלפרין: מה חסר לך?
<חיים הלפרין: הרי זה התפקיד שלנו, לנסות ללחוץ על מקבלי ההחלטות.
<רחל אברמזון: זה לא עניין של חסר.
<רחל אברמזון: צריכה להיות הסכמה.
<חיים הלפרין: לא, כשאת באה ואת אומרת לי, זה לרשות המורים, אני לא יכולה להכריח, יש לך אחריות אבל אין לך סמכות.
יעקב מרגי: משרד החינוך, מישהו נוסף רוצה להתייחס?
יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור, רחל, עוד נושא שהיה בכותרת של הדיון, סוגיית ההזנה, אז אני מבקש להתייחס לזה.
<חיים הלפרין: ואני מקווה שיש רצף.
<חיים הלפרין: סוגיית ההזנה היא כמו שרחלי אמרה, נסגרת ב-30 ביוני יחד עם תום שנת הלימודים.
<חיים הלפרין: אנחנו השנה התחלנו בפיילוט משותף בחמש רשויות לבחון את ההספקה של ההזנה באמצעות הספקים של המשרד במקום בהזנה דרך הרשות כפי שהתקיימה עד השנה.
<חיים הלפרין: גילינו הרבה מאוד דברים מעניינים.
<חיים הלפרין: דבר שני, אנחנו בוחנים לקראת השנה הבאה באמת את האפשרות לבחון לעשות התאמות לצרכי הארכת שנת הלימודים.
<חיים הלפרין: זה עוד לא מגובש עד הסוף אבל הכיוון הוא לבחון את זה באופן הכי רציני שאפשר.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני מלין על עצמי איך אכלתי את הלוקש הזה שנה שעברה, שנקרא 15 באוגוסט, ובירכתי.
יעקב מרגי: עכשיו לעשות פיילוט, חמש רשויות.
יעקב מרגי: בבקשה, אמיתי שוחט.
<אמיתי שוחט: ככלל אני אגיד כותרת לשני הנושאים של הדיון של הוועדה, שהארכת שנת הלימודים זה הארכת שנת לימודים לכל דבר.
יעקב מרגי: על מה אתה מתבסס?
<אמיתי שוחט: על החוק.
יעקב מרגי: משפטי?
יעקב מרגי: ההחלטה של השר הייתה בקביעה משפטית שמחייבת?
יעקב מרגי: היה שינוי לחוק חינוך חובה חינם?
<אמיתי שוחט: מבוסס על חוק חינוך מיוחד.
יעקב מרגי: הייתה החלטה שזה תוקן?
<חיים הלפרין: לא היה שימוש בסמכות הסטטוטורית.
<אמיתי שוחט: לא צריך.
<אמיתי שוחט: זה כבר קיים לפני כן.
<אמיתי שוחט: גם בחוזר מנכ"ל של חופשות בחינוך המיוחד כתוב בכל מקום שנכתב בו תוכניות החופשה, הכוונה להארכת שנת הלימודים על פי חוק החינוך המיוחד, זאת אומרת שמה שנקרא החופשות זה הארכת שנת הלימודים.
<אמיתי שוחט: גם בדיון שהיה כאן בוועדה לפני כשנתיים רחלי אמרה, אני מצטט, "אני מבקשת שנשמור על המושג הארכת שנת הלימודים כי אנחנו מדברים על הארכת שנת הלימודים בכל ההיבטים הפדגוגיים, בעיקר בעקבות הדיון החשוב הזה".
יעקב מרגי: הדיון הזה יוליד הצעת חוק תיקון לחוק חינוך חובה.
<אמיתי שוחט: אז קודם כול זו המסגרת לשני הנושאים.
<אמיתי שוחט: קודם כול נושא של החופשות.
<אמיתי שוחט: דיברו כאן על נושא של החינוך המיוחד.
<אמיתי שוחט: אני באמת שמח שהם מכירים בפער הזה.
<אמיתי שוחט: אני באמת רוצה להעלות את הנושא של הילדים המשולבים.
<אמיתי שוחט: אני מתאר לעצמי שצריך לפתור אותו אבל האמירה שאנחנו רוצים להגיד כאן היא שהילדים המשולבים זכאים וצריכים את זה.
<אמיתי שוחט: בעיקר צריכים.
<אמיתי שוחט: גם בחופשות הם צריכים מענה.
<אמיתי שוחט: הייתי לפני כשבועיים בהשתלמות של מתי"א כאן בירושלים.
<אמיתי שוחט: דיברו על ילדים עם הפרעות נפשיות.
<אמיתי שוחט: שאלו מה הם הטיפולים שהילדים מקבלים בבית הספר, האם אפשר להשוות אותם לטיפולים פסיכולוגיים שהם מקבלים במסגרות פרטיות.
<אמיתי שוחט: אמרו, אי אפשר להשוות את זה כי אין רצף בסיפור הזה.
<אמיתי שוחט: טיפול פסיכולוגי הוא מחויב.
<אמיתי שוחט: הוא לאורך כל השנה.
<אמיתי שוחט: הטיפולים שקיימים במערכת החינוך הם בהפסקות ואי אפשר לסמוך עליהם, אז לכן צריך לתת את המענה הזה גם בחופשות, אם זה בשילוב עם החברה למתנ"סים.
<אמיתי שוחט: צריך לחשוב על כל מיני מסגרות של פתרונות, אבל זה לילדים המשולבים.
<אמיתי שוחט: הנושא של ההזנה בהארכת שנת הלימודים, אז באמת זה נושא שצריך להיפתר.
<אמיתי שוחט: גם אם משרד החינוך כרגע עובד בפיילוט, אז לא יתכן שיהיו רשויות שלא יקרה.
<אמיתי שוחט: צריך בינתיים להגיע להסדר זמני עם רשויות או דברים כאלה.
יעקב מרגי: כל הבסיס של הדיון הזה, של הארכת שנת הלימודים, מה שאני מתרשם כרגע, אם אני אקח את הביטוי הכי נכון, זה וולונטרי כזה.
<אמיתי שוחט: לצערנו.
יעקב מרגי: אם זה המינוח הנכון.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני אתן לכם שוב להתייחס לכל ההערות.
יעקב מרגי: תודה רבה, אמיתי.
יעקב מרגי: אמירה חדר.
<אמירה חדר שושן: אני אימא למתבגרת על הספקטרום האוטיסטי, יושבת ראש הנהגת הורי בית ספר גיל בתל אביב.
<אמירה חדר שושן: אני רוצה להתייחס לפיילוט, לנושא של ההזנה בקייטנות.
<אמירה חדר שושן: עד לפברואר השנה כל ילד תוקצב בערך קרוב ל-25 שקלים ליום להזנה כשהכסף הזה, 25 שקלים בערך ליום לילד הספיק להזנה לאורך כל השנה כולל הקייטנות.
<אמירה חדר שושן: מול הקייטרינג שאנחנו עובדים איתו אנחנו משלמים בערך 15 שקלים לארוחה חמה וזה באמת נפרס לאורך כל השנה והספיק לכל השנה.
<אמירה חדר שושן: מפברואר התבשרנו, הנחיתו עלינו פיילוט.
<אמירה חדר שושן: פיילוט, משמעו לבחון איזה קונספט אחר.
<אמירה חדר שושן: מה שקרה, שהפיילוט הזה, אנחנו משלמים מהכיס שלנו, ההורים, את דמי הלימוד של הפיילוט.
<אמירה חדר שושן: יכול להיות שהוא לא יצליח, יכול להיות שהוא כן יצליח.
<אמירה חדר שושן: אנחנו משלמים, לא בכל הארץ.
<אמירה חדר שושן: אנחנו נכנסנו לפיילוט ואנחנו משלמים את שכר הלימוד של משרד החינוך.
יעקב מרגי: איך אתם משלמים את שכר הלימוד?
<אמירה חדר שושן: יש 25 שקלים תקציב ליום לילד.
<אמירה חדר שושן: הם החליטו ש-no more להשתמש בתקציב הזה גם לקייטנות.
<אמירה חדר שושן: החל מפסח מצאנו את עצמנו, ההורים, משלמים 12,500 שקלים מהכסף שלנו לקייטרינג כי משרד החינוך לא מוכן לממן את הקייטנה.
<אמירה חדר שושן: אנחנו עומדים על חוב עתידי של 70,000 לקיץ.
<אמירה חדר שושן: אני אתן לכם רק מספרים.
<אמירה חדר שושן: קייטנת סוכות, 10,670 עולה הזנה, חנוכה, 10,670, פסח, 12,448 שקלים, קיץ, 69,356.
יעקב מרגי: כמה ילדים לומדים בבית הספר?
<אמירה חדר שושן: 114 ילדים בבית הספר.
<אמירה חדר שושן: אין סיכוי שבעולם לגבות מההורים את הכסף הזה.
<אמירה חדר שושן: נטל הטיפול של הילדים האלה עולה אלפי שקלים ביום.
<רויטל לן כהן: זה גם לא חוקי.
<אמירה חדר שושן: זה לא חוקי.
<אמירה חדר שושן: אין שום יכולת.
<אמירה חדר שושן: אנחנו מממנים גם את הפעילויות בתקופה הזו.
<אמירה חדר שושן: עשרות אלפי שקלים השקענו הקיץ.
<אמירה חדר שושן: אין לנו כסף לשלם גם על ההזנה.
<אמירה חדר שושן: זה יהיה או שהילד יאכל או שהוא יהיה כלוא בבית ספר או שהוא לא יעלה לאוטובוס או שלא יהיה לו טיפול.
<אמירה חדר שושן: למה אנחנו צריכים לקחת את זה על עצמנו?
<אמירה חדר שושן: מה פתאום הפיילוט צריך לבוא על חשבוננו?
<רויטל לן כהן: עורכת דין רויטל לן כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: אני חושבת, מעבר לעובדה שחוזרי מנכ"ל לאורך שנים בהרבה תחומים וגם בתחום הזה מצמצמים את החוק ופוגעים בזכויות הבסיסיות שהמחוקק כבר נתן לילדים עם המוגבלויות, כל פעם באמת מוצאים איזושהי דרך חדשה להסביר למה זה בסדר, זה לא בסדר, זה לא חוקי.
<רויטל לן כהן: החוק מאוד ברור.
<רויטל לן כהן: חוזר מנכ"ל לא.
<רויטל לן כהן: אני חושבת שכל עוד משרד החינוך החליט שיש הארכת שנת לימודים ושהשעות של הלימודים הן כאלה שמגיעות עד 13:00, 14:00, 15:00, 16:00, 17:00, לא יעלה על הדעת להשאיר את הנושא של ההזנה ואת הנושא של מה עושים בתוך הזמן הזה נתון לחסדים לא של הרשות המקומית, לא של ההורים, לא ליכולות של איש כזה או אחר לארגן את זה.
<רויטל לן כהן: הם בעצם לא עושים כלום, לפחות בתחושה שלנו ההורים.
<רויטל לן כהן: יכול להיות שהם עושים.
<רויטל לן כהן: אני לא רוצה אפילו להיכנס לשם, אבל יוצא שרשות חזקה או רשות שזה בראש מעייניה, תעזור.
<רויטל לן כהן: רשות שאין לה או שלא מעניין אותה, לא תעזור.
<רויטל לן כהן: הורים שיש להם, יכולים.