GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה אשכנזי: כולם מסכימים, למעט חברת הכנסת מירב בן-ארי, שהיא גם מסכימה אבל נעלבת.
<משה אשכנזי: נעלבת, כי אני משוכנע שאת לא רוצה לפגוע בהורים, אבל הפרה הרעה הזאת של תשלומי הורים היא מס לכל דבר.
<משה אשכנזי: אנחנו פה שמענו מנהל בית ספר.
<משה אשכנזי: אתם שמעתם אותו טוב.
<משה אשכנזי: אם אתם לא תאשרו לנו את תשלומי ההורים, לא יהיו טיולים, לא יהיו פעילויות.
<משה אשכנזי: מה, ההורים צריכים לשלם את זה?
<משה אשכנזי: אז אני מאוד מבקש, תשלומי הורים זה מס לכל דבר, מגדיל את הפערים, זה מס שפוגע בשוויון הזדמנויות בחינוך, זה פוגע בילדים וגם בבתי ספר.
<משה אשכנזי: אני רואה את המנהלים, אני במגע יום יומי איתם.
<משה אשכנזי: זאת מעמסה עליהם, הם לא רוצים להתעסק איתם, וזה לא תפקידם.
<משה אשכנזי: אני מאוד מקווה, חבר הכנסת מרגי, מנכ"ל משרד החינוך, שתשימו סוף לסאגה הזאת, שבשנה הבאה כשנשב פה, הדבר הזה יהיה כבר מאחורינו, ולא באופן חלקי או פרטני, אני לא בדעה הזאת.
<משה אשכנזי: אין פה חצי הריון, או שמבטלים אותם או שנשארים איתם.
מירב בן ארי: אגב, אני חייבת להגיד שלא נעלבת, בכלל לא.
חיים ילין: גם אם אני אופוזיציה, אי אפשר לבטל במכה אחת.
חיים ילין: אתה יכול לקבל החלטה לבטל בשלוש שנים, בארבע שנים, אבל לא לבטל בשנה אחת, כי זה לא יקרה.
מירב בן ארי: זה בדיוק מה שאמרתי, כי אתה לא יכול להגיד בהינף יד "אני מבטל", כי אתה כן צריך להיכנס לדיונים.
מירב בן ארי: אני והיושב ראש נמצאים שנתיים וחצי בוועדת החינוך, אתם יודעים שכמעט אין דיון שפספסתי חוץ מתקופת הלידה.
מירב בן ארי: אנחנו נעלבים, כי אנחנו נעלבים בשביל ההורים שאנחנו יושבים פה, אבל לא אני ולא מרגי, לא היינו עושים את זה, לא היינו יושבים פה ומאשרים – וחבל שאת הולכת – אם לא היינו יודעים שאנחנו הולכים לשינוי.
מירב בן ארי: תאמין לי ואתה יודע את זה, וזה שהיא צעקה לנו, הצביעות בכלל לא רלוונטית בעיניי, כי אנחנו נמצאים פה כל שבוע עם ועד ההורים ומתעסקים בכל כך הרבה נושאים, נכון פז?
מירב בן ארי: וכן מבטיחים להיות כאן איתם בדיוני התקציב.
מירב בן ארי: לא היינו יושבים פה, אם לא היינו יודעים שיש עם מי לדבר.
חיים ילין: שים לב, על כל אחד שאתה מביא, אני גם מביא אחד.
חיים ילין: אנחנו נמשיך עד שתיים בלילה את הדיון הזה, עד שיהיה לך רוב.
<זאב גולדבלט: ראשית, אני רוצה לברך את משרד החינוך על הפעולות הרבות שהושגו על ידי המנכ"ל.
<שמואל אבואב: על ידי השר.
<זאב גולדבלט: והשר כמובן, אבל כעת אנחנו עוסקים בתשלום ההורים, ואני אתמקד כרגע רק בתשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: המלצה על ביטול וצמצום תשלומי ההורים התקבלה על ידי שלוש ועדות שונות, שמינו שרי החינוך לדורותיהם, לא ההורים, לא אנשים מהרחוב, אלא שרי החינוך, במהלך 25 השנים האחרונות, ועיקרה מס שיש לראות במה שקרוי תשלומי הורים מס גולגולת רגרסיבי ולא צודק, ולכן על המדינה לבטלו לאלתר ולמצוא חלופה פרוגרסיבית והוגנת, חלופה שתממן את כל התוכניות של משרד החינוך עצמו, שרואה אותן כחלק מובנה מתכנית הלימודים.
<זאב גולדבלט: זה לא דבר שאנחנו כהורים ביקשנו, זה תכניות שמשרד החינוך רואה אותן כחלק מובנה מהתכנית שלו.
<זאב גולדבלט: השונות הגבוהה של התשלומים היא מהגורמים להתרחבות הפער החברתי במערכת החינוך ויצירת בידול בין בתי הספר, עד כדי כך שאפשר לנבא את הישגי התלמידים על פי הרמה החברתית-כלכלית של בתי הספר.
<זאב גולדבלט: זכורים לנו היטב דברי יו"ר ועדת החינוך, חבר הכנסת מרגי, בשנה שעברה שסוגיית תשלומי ההורים צריכה להיעלם מהעולם, הוא חזר על זה היום פעם נוספת, וחרף זאת, גם השנה, אתם חברי הוועדה נקראים לאשר את התשלומים כמבוקש.
<זאב גולדבלט: מעצם היותו של המס הזה מס רגרסיבי שאינו תלוי בגובה ההכנסה, הוא הרי פוגע בצורה קשה יותר דווקא ובעיקר בשכבות החלשות ביותר, כי הרי הוא מהווה חלק משמעותי וכבד יותר מהכנסתם.
<זאב גולדבלט: חמור מכך, בבתי ספר שממוקמים באזורים שרמת ההכנסה של האוכלוסייה בהם היא נמוכה, ידי ההורים אינה משגת והם נמנעים מתשלום, דבר שהתוצאה שלו היא שתלמידים אלו לא זוכים לצאת לטיולים, לא לחוות הצגה, לא לראות תערוכה ולא לחגוג את סיום השנה, כפי שעושים רוב תלמידי ישראל.
<זאב גולדבלט: אני בכוונה רוצה להעלות על נס דווקא ישוב שחבר הכנסת מרגי מכיר, למשל ג'סר א-זרקא.
<זאב גולדבלט: אין כאן ייצוג של היו"ר שלא הצליח להגיע לכאן היום, אבל שם לא יוצאים לטיולים כבר שנים רבות כי אין כסף, ולא רואים הצגה, ובטח לא תערוכה, כי אין כסף.
<זאב גולדבלט: ביטול מס הגולגולת הלא-חוקי הזה שקרוי "תשלומי הורים" היה מוביל למצב שכל משפחה היתה נמנעת מהוצאת אלפי שקלים בשנה, הפער החברתי היה מצטמצם והיתה נחסכת לאלפי ילדים בושת הפנים שעליה דיבר חבר הכנסת מרגי לאורך השנה כולה, שעה שהם יודעים שתלמידים אחרים כן זוכים לפעילות חוץ בית-ספרית או מחוץ לבית הספר והם לא; או כשמישהו אחר מממן את הפעילות שלהם וכולם יודעים על זה, שהם קיבלו כאילו את הסובסידיה הזאת מהממשלה.
<זאב גולדבלט: כל שצריך כאן בוועדה זה או להגדיל את תקציב משרד החינוך או לחייב לממן את הפעילות הזאת מתקציבו, או לאמץ את ההמלצות של ועדת לנגרמן – ועדת לנגרמן לפני 25 שנים המליצה לבטל לחלוטין את תשלומי ההורים – או לחלופין לייעד את כל עודפי הגבייה שעליהם אנחנו מתבשרים חדשות לבקרים למימון הפעולות והשירותים שהיו מממונים באמצעות אותו מס גולגולת, תוך צביעתם למניעת זליגתם לשימושים אחרים.
<זאב גולדבלט: לסוגיה או לנושא שהעלה חבר הכנסת טרכטנברג, נשאלנו במהלך השנה האחרונה בשתי הוועדות שקיימנו מול הכנסת מצד אחד ומול משרד החינוך מצד שני, אם נסכים לביטול בצורה מדורגת, או מה שקרה לזה יו"ר ועדת החינוך, "שיטת הסלאמי".
<זאב גולדבלט: התשובה שלנו היתה חד-משמעית כן, רק שיתחילו.
<זאב גולדבלט: שיתחילו ויגדירו גם תאריך יעד.
<זאב גולדבלט: לצערי, אין לנו כרגע תכנית, כי לא הצלחנו להגיע לזה.
<זאב גולדבלט: אני קורא לכם חברי הכנסת, אל תדחקו אותנו למצב שניאלץ, במידה ולא תחול התפתחות משמעותית, לצאת להורים בקריאה להימנע מתשלום, מהלך שיביא להערכתנו לקריסת מגזרים שלמים במשק, כמו מערך התובלה וההיסעים שמוביל כל יום אלפי תלמידים לטיולים, מערך מדריכי ידיעת הארץ, שמורות הטבע, אתרים וכל גוף אחר שנשען על תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: חברי ועדת החינוך, בבקשה תפגינו עצמאות של הגוף המחוקק ואי כפיפותו לגוף המבצע, זאת אומרת לרשות המבצעת.
<זאב גולדבלט: בשיעורי אזרחות אנחנו לומדים חדשות לבקרים, שבבסיס הדמוקרטיה עומדת הרשות המחוקקת – תוכיחו את זה.
<זאב גולדבלט: צר לי שארגוני המורים, שצריכים ללמד אותנו, נעדרים, ולא פעם ראשונה.
אחמד טיבי: כפרומו להצבעה, אני מודיע שלמשותפת יש בדרך כלל שלושה נציגים בוועדת החינוך – עאידה, אני ואלעזר שטרן...
אחמד טיבי: אני אסביר למה.
חיים ילין: סוף סוף יש לכם אלוף במשותפת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נותנים לו הזדמנות לעשות משהו טוב.
מירב בן ארי: עאידה, הוא צבא כיבוש.
אלעזר שטרן: אני רוצה לברך את הרשימה המשותפת, שבניגוד לעמדה המסורתית, הם מסכימים לגייס אלופים.
אלעזר שטרן: .
אלעזר שטרן: זאת תחילת החזרה בתשובה שלהם.
יעקב מרגי: אבל האמת שהתקלה היא לא שלכם, אחמד, היא של יש עתיד שנתנה לכם את הייצוג בוועדה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, אפשר להצביע?
אחמד טיבי: האמת היא שהנציג השלישי או הנציגה השלישית שלנו היא על חשבון יש עתיד, אבל הם החליטו להגיע היום ולהצביע.
אחמד טיבי: זאת תהיה אותה הצבעה, כאילו היו במשותפת.
אחמד טיבי: מדובר במס גולגולת.
אחמד טיבי: הדוגמה שניתנה על ידי זאב לגבי ג'סר א-זרקא היא מובהקת, היא משכנעת, היא בוטה.
אחמד טיבי: יש ילדים שלא יוצאים כבר שנים לטיולים שנתיים, או שלא עושים פעילות חינוכית או פעילות אחרי סיום הלימודים, ולכן העמדה שלנו היא נגד, ואני מבקש ללכת להצבעה.
אלעזר שטרן: אדוני המנכ"ל, באמת לא הבנתי למה לא משלמים על לימודי מתמטיקה, כאילו טיולים בארץ ישראל זה פחות חשוב ממתמטיקה.
יעקב מרגי: לי אין בעיה, אתה רוצה לפתוח את הדיון?
עודד פורר: אולי תיקח את הצעתו של חבר הכנסת טרכטנברג כאקט סימבולי?
יעקב מרגי: אתם לא מצביעים, יש לכם זכות דיבור.
חיים ילין: פיליבסטר עשיתם מספיק.
יעקב מרגי: חיים, בינתיים מי שהכי מעכב את היושב ראש זה – עאידה רשומה לדבר.
עאידה תומא סלימאן: מוותרת, רוצה הצבעה.
יעקב מרגי: רבותי, ישנה הצעה של חבר הכנסת טרכטנברג שיש בה יותר אמירה.
מירב בן ארי: הם לא רוצים.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, הם מצביעים?
מירב בן ארי: אבל הם מובילים - - -
יעקב מרגי: החגיגיות שלי הולכת להיעלם.
יעקב מרגי: מי שיפריע לי, אני אוציא אותו.
יעקב מרגי: כשאני מדבר, אף אחד לא מפריע.
יעקב מרגי: יש פה הצעה של חבר הכנסת טרכטנברג שיש בה אמירה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, גם לי יש הצעה.
יוסי יונה: הקואליציה בלחץ.
יעקב מרגי: לא, לא בלחץ, קצת תרבות דיון, לא יותר.
יעקב מרגי: יש פה הצעה, אני אומר מראש, כי היא לא באמת יותר משמעותית, היא יותר אמירה ברוח הדברים שנעשים בוועדה, נעשים במשרד, ויש בה באמת ביטוי לכוונה ולתחושה שלנו שהולך להיות שינוי בסיפור של תשלומי ההורים.
יעקב מרגי: אפשר להגיד שדוחים אותה, אבל תנו להציע אותה קודם כל.
יעקב מרגי: אפשר לומר שלא רוצים אותה, ועם כל הכבוד, להורים אין להם זכות הצבעה.
יעקב מרגי: ההורים אמרו את שלהם, ובזה זה נגמר.
יעקב מרגי: אם מישהו חושב שיש מעבר לזה, אני מודיע שאין מעבר לזה.
יעקב מרגי: ההצעה היא עם דקלרציה, אמירה והצהרה ברורה.
יעקב מרגי: אני מבין שאם באמת רוצים לקחת את הדברים של המנכ"ל ולהאמין שזה הכיוון, שיהיה מעשה כבר השנה, מעשה סמלי ביותר, בוא נראה אם יש פתיחות – לא כאן, כי באמת לא התקיים דיון במשרד, אבל אני רוצה להעמיד אותם במבחן.
יעקב מרגי: השאלה אם חברי הכנסת ירצו ללכת על זה.
יעקב מרגי: אם לא ירצו, נחזור למבנה המקורי.
יעקב מרגי: להרגיע את חברי האופוזיציה?
יעקב מרגי: יש לי רוב.
יוסי יונה: מה ההצעה?
מירב בן ארי: הוא אמר, להוריד שקל.
יעקב מרגי: אבל אני רוצה לומר, לחזור, כי יש כאלה שלא היו, נכנסו באמצע הדיון ומבינים בכול.
יעקב מרגי: בוא נסביר להם.
<פז כהן: אנחנו מבקשים להוריד סעיף, כבוד היושב ראש, כי לא כל הסעיפים הם אחידים.
יעקב מרגי: שמעתי את ההצעה שלך, פז, היא היתה ברורה.
יעקב מרגי: אני אומר אותה ואחזור עליה.
יעקב מרגי: אתם לאורך כל הדרך אמרתם לבחון את הרצינות, בוא נוריד סעיף אחד.
יעקב מרגי: סעיף אחד זה עשרות מיליוני שקלים.
<פז כהן: אפשר לאשר אותו אחר כך.
יעקב מרגי: בינוני זה מאות מיליוני שקלים.
מירב בן ארי: כמה זה עולה להוריד שקל?
יעקב מרגי: שקל אחד לאורך כל הסעיף של הטיולים, טיולים על פי תכנית קדם יסודי 59 שקלים.
יעקב מרגי: תזלזלו בזה?
יעקב מרגי: זה מילוני שקלים.
יעקב מרגי: אשכנזי, אל תפריע לי.
<איריס הרינג: זה לעג לרש.
יעקב מרגי: את לא הרשע ואני לא לועג לך.
יעקב מרגי: אם את מרגישה רשע, אין לי בעיה, אז אני לועג לך, אז בוא נעשה את זה הדדי.
<איריס הרינג: אני לא מבינה - - -
יעקב מרגי: אז למה קריאת הביניים הזאת?
יעקב מרגי: אמרתי שאין בזה כלום.
<איריס הרינג: אז למה להציג את זה בכלל?
יעקב מרגי: סליחה, עם כל הכבוד, אני לא פונה אליך, אני פונה לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אתם אמרתם את דבריכם, נגמר.
<פז כהן: היושב ראש, אנחנו עובדים בהתנדבות, הפעילות שלנו מבוססת על שקל וחצי.
<פז כהן: אם אתם מורידים שקל מהסעיפים האלה, הצורה שזה נעשה מאוד מצחיקה.
<פז כהן: לא כל הסעיפים אותו דבר.
<פז כהן: אנחנו מבקשים משהו מאוד פשוט, תיקחו סעיף, אנחנו מוכנים לשלם מחיר - - -
מירב בן ארי: אדוני היושב ראש, אם אתה מפחיתים, תפחית סעיף, בבקשה, אין בעיה.
<פז כהן: החיתוך הרוחבי פוגע בנו באופן לא פרופורציונלי.
יעקב מרגי: חברי הכנסת יחליטו תוך כדי.
יעקב מרגי: קודם כל אני רוצה שהמנכ"ל יתייחס להערות שעלו כאן.
<שמואל אבואב: הוערה הערה על ידי חבר הכנסת יוסי יונה באשר לצמצום פערים, אני רוצה להגיד את שלושת הפעולות המרכזיות המשמעותיות בנושא החשוב והרגיש שהעלית.
<שמואל אבואב: אחד, התקציב הוא דיפרנציאלי, אין יותר כפתור במשרד החינוך שמעביר את הכסף לכולם.
<שמואל אבואב: אם אתה תראה את היקף ההסטות של הכספים לפריפריה של האשכולות הנמוכים, אתה תראה תקציב דיפרנציאלי מה הוא.
<שמואל אבואב: אתה תראה בתי ספר שבמהלך של שלוש שנים יקבלו למעלה מ-100 שעות נוספות.
<שמואל אבואב: שניים, כל הפריפריה מסומנת בבתי ספר שלא הגיעו להישגים, שלעניות דעתנו יכולים להגיע להישגים – למה?
<שמואל אבואב: כי הכישרון מחולק בכל שדרות הציבור באוןפ שווה, ולכן איתרנו בשנה הזו 500 בתי ספר, שבהם יקבלו טיפול של התערבות בכדי להעלות את הרמה של ההישגים.
<שמואל אבואב: דבר שלישי, בכדי לצמצם את הפערים, הלכנו לתכניות חומש, למי?
<שמואל אבואב: ערבים, בדואים, דרוזים, יוצאי אתיופיה, עולים, מזרח ירושלים, חרדים.
<שמואל אבואב: כל האוכלוסיות שבהן ראינו שלא מגיעים למימוש הפוטנציאל והוא אפשרי, ולכן אם תסתכל במשאבים, זה לא היה שנים רבות, ולכן יש אפשרות להגיע לצמצום פערים, ואת זה אנחנו נבחן שנה אחרי שנה.
<שמואל אבואב: דבר שני, הועלתה הערה צודקת – מה קורה עם אלה שלא יכולים לשלם תשלומים?
<שמואל אבואב: מה, מביכים אותם בכיתה?
<שמואל אבואב: אומרים להם: אם לא תביא את התשלום, אתה לא תצא?
<שמואל אבואב: 250,000 ילדים בשנה הזאת יקבלו מלגות שמשחררות את ההורים מהחלק הארי של נטל התשלומים, לא 1,000 ולא 2,000 ולא 10,000.
<שמואל אבואב: 250,000 ילדים ב-1,500 בתי ספר מקבלים מלגות, שמשחררות את ההורים מנטל התשלומים.
<שמואל אבואב: אם זאת לא הקלה, אם זאת לא דיפרנציאליות, אם זאת לא רגישות כלפי האוכלוסיות הקשות, אני לא יודע מה עוד.
עודד פורר: אבל מי אחראי שידעו את המלגות, שיכירו?
עודד פורר: זאת היתה השאלה גם לגבי המלגות.
<שמואל אבואב: המלגות לבתי הספר מגיעות על פי הצורך של הילד הספציפי, שהוא אצלנו בפרופיל שמחייב את זה, ובסוף אם אנחנו אומרים - - -
עודד פורר: זה בדחיפה, זה לא בדרישה?
<שמואל אבואב: בוודאי, בוודאי, 1,500 בתי הספר מסומנים – מספר ילדים, לא נותנים להם שמות כדי לא להביך אותם, אבל בסופו של דבר מנהל בית הספר מקבל עליהם כסף של מאות שקלים, שהם חופפים בחלק הארי את התשלומים.
<שמואל אבואב: רבותי, זה כלי משמעותי בידי מנהלי בתי הספר, ואני מבקש שהם יעידו בשם עצמם, הם נמצאים כאן והם יודעים לדבר על העניין הזה, זה כלי משמעותי.
<שמואל אבואב: דבר שלישי, מה בשנה הזאת שונה משנה שעברה?
<שמואל אבואב: מה בכסף?
<שמואל אבואב: רבותי, צהרון, 1,000 שקל פחות, ואם השר יסגור בשנה הזו את הקייטנות של החופש הגדול, זה עוד 500, 600 שקלים – זה 1,500 שקלים.
<שמואל אבואב: רבותי, על מה זה עומד?
<שמואל אבואב: זה עומד מול האם לוותר על סעיף אחד ששוויו 25 שקלים או מדובר פה על מהלך של 1,500, 1,600 שקלים למשפחה.
<שמואל אבואב: חבר הכנסת יונה, במידה ואתה צריך להכריע בין שתי הכרעות – בין שתי הכרעות, אי אפשר הכול – בין פתרון לקייטנות של חנוכה ופסח, או אתה צריך להכריע בנושא של הצהרון שהיה אבן ריחיים על המשפחות הצעירות, או לוותר על סעיף אחד בתשלומי ההורים, על מה אתה מוותר?
<קריאה: חד-משמעית תשלומי הורים.
<שמואל אבואב: לכן השר וגם חברים מקבלי ההחלטות חשבו שהדבר הנכון, הראוי, הרצוי והמתבקש חברתית, חינוכית, כלכלית הוא ללכת לשני הצעדים של צהרון ופתרון ימי החופש במהלך השנה.
<שמואל אבואב: רבותי, אלו הישגים מרחיקי לכת.
<שמואל אבואב: אם אפשר היה לעשות הכול, היו עושים הכול, אבל אכן כאשר יש סכום מסוים, אחרי שהתקציב כבר נסגר – אני לא מקל בפתיחות שנעשתה פה לפתוח תקציב מחדש, אבל רוצים באותו סד עוד ועוד, אבל בהיעדר היכולת, כאשר יש תקציב מסוים, על מה אנחנו שמים את יהבנו?
<שמואל אבואב: במה אנחנו בוחרים?
<שמואל אבואב: לוותר על הצהרונים?
<שמואל אבואב: לוותר על ימי החופש של חנוכה ופסח, וללכת על סעיף אחד, שאני לא מקל בו ראש, אבל הוא לא משתווה לאין שיעור ולאין ערוך לעומת ההישג שהילדים לא יסתובבו וההורים לא יוציאו כסף בחנוכה ובפסח ולא בצהרונים?
<שמואל אבואב: לכן זו היתה ההכרעה.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אתה מציג לפנינו כאילו משחק סכום אפס תמיד, ואני לא חושב שאלה הם פני הדברים.
יוסי יונה: גם חברי כאן, מנואל טרכטנברג, הציג מקורות מימון אפשריים.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, תצביע.
חיים ילין: אם ככה נראה החינוך, אוי ואבוי.
יעקב מרגי: אתה חושב שאני בארגנטינה פה?
יעקב מרגי: יש שם חוק חינוך חינם וגם נעלמו אנשים, עד היום לא מצאו אותם.
יוסי יונה: למה, פה לא נעלמו?
יוסי יונה: אנחנו לא מדברים על משחקי סכום אפס, ניתן לעשות מהלך כזה או אחר.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אתם הקואליציה עכשיו במצוקה.
יוסי יונה: או שנקיים הצבעה - - -
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך שאתה מסייע בידי.
חיים ילין: אז תצביע.
עודד פורר: הסר דאגה מלבך, יוסי, אנחנו לא במצוקה.
יוסי יונה: בכל אופן, אני חושב שאנחנו יכולים להגיע לפתרונות שהם קונסטרוקטיביים.
יוסי יונה: עלתה כאן ההצעה הזאת, אני מאוד מעריך גם את המהלך שחברי מנואל טרכטנברג הציע כאן.
יוסי יונה: הערה אליך אדוני היושב ראש, שאמרת מה שאמרת להורים – כן, אנחנו בין היתר נציגים של ההורים, לכן אנחנו קשובים מאוד.
יעקב מרגי: אתה רוצה לתת להם את זכות ההצבעה?
<זאב גולדבלט: אנחנו נשמח לקבל את זכות ההצבעה מהקואליציה.
יוסי יונה: לכן אני חושב שביכולתך, אדוני היושב ראש, בייעוץ עם המנכ"ל של משרד החינוך ועם השר לגבי סעיף כזה או אחר, להוריד אותו מסדר היום.
יעקב מרגי: איזה סעיף אתה מציע?
יוסי יונה: בוא נדון.
מירב בן ארי: אין לדון, תחליט.
יוסי יונה: נעשה חמש דקות הפסקה, נחליט.
חיים ילין: אני הצעתי שהטיול השנתי ימומן - - -
יוסי יונה: יש לי הצעה קונסטרוקטיבית, הבה ונצא להפסקה של חמש דקות.
יעקב מרגי: אשכולות 3-1.
חיים ילין: 4-1.
יוסי יונה: בוא נצא להפסקה של חמש דקות, אדוני.
מירב בן ארי: איפה חברי הכנסת?
מירב בן ארי: פשוט בושה, בושה.
חיים ילין: דרך אגב, מרגי, אם אתה מקבל את הסעיף הזה, האופוזיציה מצביעה עם הקואליציה, שיהיה ברור.
חיים ילין: האופוזיציה מצביעה עם הקואליציה, אם יש את הסעיף הזה.
מירב בן ארי: אדוני היושב ראש, או שיוצאים עכשיו ועושים הידברות על העניין של הסעיפים, אבל אי אפשר להמשיך לשבת כאן.
מירב בן ארי: אם יש כאן חברי כנסת חסרי אחריות - - -
יעקב מרגי: לא, אנחנו לא יושבים סתם.
מירב בן ארי: אנחנו יושבים פה כבר שעתיים וחצי.
יעקב מרגי: עוד לא הפסקנו לדבר.
יעקב מרגי: יש עוד אדם שביקש רשות דיבור.
עודד פורר: האם היה מצב שמשרד החינוך תקצב בתי ספר, סייע לבתי ספר במימון טיולים באופן דיפרנציאלי?
<זאב גולדבלט: שנה אחת אצל גדעון סער לכל נושא הטיולים באופן דיפרנציאלי.
חיים ילין: בבקשה, מאחד עד ארבע.
יעקב מרגי: זו הצעה שצריך לבדוק.
<גיא ירניצקי: שמי גיא ירניצקי, יושב ראש ועד ההורים היישובי של יבנה וחבר הנהלת פורום ועדי ההורים היישוביים.
<גיא ירניצקי: אנחנו באים בסופו של דבר לעזור לך, שבשנה הבאה, כשאתה מגיע עם המצגת היפה הזאת לוועדה, לא תצטרך למצוא משפחה - - -
יעקב מרגי: אם תהיה לנו הסכמה לאחד המתווים, מיד.
יעקב מרגי: אם לא, נכריז על הפסקה להתדיינות.
מירב בן ארי: לא, אז בוא נעשה - - -
יעקב מרגי: רגע, תנו לגיא לדבר.
אחמד טיבי: עאידה היא יושבת ראש ועדה, והיא הגיעה מהישיבה שלה כדי להצביע.
אחמד טיבי: תודיע לנו על לוח זמנים כדי שהיא תדע.
יעקב מרגי: אחרי שיקבל את רשות הדיבור אתייעץ כמה זמן צריך, לפי זה נקבע.
<גיא ירניצקי: בסופו של דבר, במקום למצוא ילד בגן, ילד בכיתה ב' באשכול 4 כדי שייראו פה מספרים יפים, תבטלו את התשלומים, תבטלו סעיף, ובשנה הבאה תוכל להראות פה כל ילד מגן עד י"ב משלם אלפי שקלים פחות.
חיים ילין: אבל הם קובעים טיולים 4-1 - - -
יעקב מרגי: רבותי, אני מכריז על הפסקה של שעה.
יעקב מרגי: הדיון יתחדש בשעה אחת וחצי בחדר הוועדה, לא כאן באולם נגב.
יעקב מרגי: יכול להיות שבלי מצלמות יהיו פחות דוברים.
יעקב מרגי: רבותי, אני רוצה לחדש את הישיבה, שהסתיימה בהכרזת הפסקה על התייעצות.
יעקב מרגי: לא הצלחנו להשיג התקדמות, לא בגלל שמשרד החינוך לא רצה, אלא לא ניתן להשיג מענה תקציבי בהתראה כזו.
יעקב מרגי: לכן אחזור על ארבעה משפטים, כפי שאמרתי בתחילה, כדי לצקת תוכן לקראת ההצבעה.
יעקב מרגי: אין ספק שבסוף בסוף בסוף תשלומי ההורים צריכים להיעלם מן העולם.
יעקב מרגי: אמרתי שתשלומי החובה והרשות שהוועדה חייבת לאשר היום מוערכים בכמיליארד וחצי ש"ח.
יעקב מרגי: בזמן שאנחנו רבים על המיליארד וחצי, העכבר גונב לנו שלושה מיליארד ויותר בתל"נים, ששם ההפקרות היא הפקרות גדולה.
יעקב מרגי: זה אפילו לא בא לאישור הוועדה.
יעקב מרגי: התחייבתי שבמושב החורף זאת תהיה מלחמת חורמה שלי.
יעקב מרגי: אני אגיע יחד עם משרד החינוך למסלול, להתוויה.
יעקב מרגי: אם נצליח לבטל – נבטל, אם לא נבטל – לפחות כל מי שיקבל אישור, ההורים יידעו עד איזה גובה מותר לגבות, ויהיו תנאים לבית הספר לאשר.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחזור מה גילינו, מה עושים עם התל"נים.
יעקב מרגי: בלהט הוויכוח הטיח אחד הדוברים בבעל תפקיד בכיר, מכובד ומוערך במשרד החינוך שהוא שקרן.
יעקב מרגי: אמר זאת אחד הדוברים על מר גור רוזנבלט, שאני חושב שעושה את עבודתו נאמנה – נכון, בתחילת הדרך, אבל צריך לתת קרדיט.
יעקב מרגי: אפשר להגיד לא בקי בפרטים.
יעקב מרגי: המנכ"ל מנה שורה גדולה של מאמצים, הזרמות תקציבים וקבלת החלטות של המשרד בשנתיים האחרונות, ששווים מיליארדים רבים.
יעקב מרגי: האמת היתה צריכה להיאמר.
אלעזר שטרן: מה מנית, מיליארד וחצי?
יעקב מרגי: הדיון היום, הן מבחינת ההורים והן מבחינת האופוזיציה והקואליציה, מי שזוכר את הדיון בשנה שעברה – זה כמעט עוד שבעה מיליארד.
אלעזר שטרן: תלוי מה.
יעקב מרגי: לא היית בהתחלת הדיון.
יעקב מרגי: לא נחזור עליו.
יעקב מרגי: לכן לא לחינם הדיון היום לא טעון כמו בשנה שעברה.
יעקב מרגי: כולנו זוכרים את פלס הרגשות וההתרגשות בדיון שנה שעברה, כי כולנו כאן – גם המתנגדים, וכולנו מתנגדים לתשלומי הורים, גם אלה שיצביעו היום בעד, מתנגדים לתשלומי ההורים שצריכים להיעלם מן העולם – יודעים שבשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות נעשו צעדים חשובים להורדת נטל התשלומים מכיסי ההורים.
יעקב מרגי: אני חושב שזו מגמה שצריך להמשיך אותה, לאמץ אותה, ועל זה אני יכול רק לברך.
יעקב מרגי: רבותי, אני עושה הצבעה שמית כדי שלא יתבלבלו.
יעקב מרגי: אני יכול לעשות בהרמת יד, אם יהיה סדר.
יעקב מרגי: אני לא פותח דיון, פשוט חבר הכנסת נגוסה ביקש לדבר.
יעקב מרגי: אם כך, נעשה הצבעה ידנית, לא שמית.
אברהם נגוסה: אדוני היושב ראש, הנושא הזה מאוד קשה.
אברהם נגוסה: אני מתנגד לתשלום ההורים.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על צמצום פערים, אבל בעשייה שלנו אנחנו מדברים בשפה של הטלת מיסים על ההורים, והדבר הזה לא יכול להתמשך.
אברהם נגוסה: אני ניסיתי ולא הצלחתי.
יעקב מרגי: גם אני ניסיתי, לא הצלחתי.
אברהם נגוסה: אין לי ברירה, אני מחויב למשמעת קואליציונית, אבל בתוכי הדבר הזה - -
יעקב מרגי: על זה נאמר "עין במר בוכה ולב שמח".
אברהם נגוסה: גם האופוזיציה וגם הקואליציה, בואו נשלב יחד ידיים ונוריד את זה דרך חקיקה, כי זה הפתרון.
יעקב מרגי: מילה במילה אני מתחבר לדברים.
אברהם נגוסה: אני שמעתי את ההסבר של המנכ"ל, אני מבין את תום הלב שלך, אבל בעשייה ובמעשים זה לא קורה ולא יקרה, אלא אם נעצור את זה בחקיקה.
אלעזר שטרן: אני גם רוצה זכות דיבור כמו נגוסה – להתחבר לדברים שלך.
חיים ילין: צריך להעלות את התקציב של השפ"ח, כי חברי הכנסת בקואליציה צריכים הרבה פסיכולוגים.
יוסי יונה: על עמדתם של חברות ושל חברי הקואליציה ניתן לומר "ללכת עם ולהרגיש בלי".
אלעזר שטרן: גם אני רוצה להתחבר לדברים של חברי נגוסה, שמתחבר לדברים של היושב ראש, ולהגיד לכם שלמרות שאלה לא ימי בין המצרים, אני משתתף בצערכם.
יעקב מרגי: זה הומני מצדך.
מירב בן ארי: הוא שכח את התקופה ששר החינוך היה מ"יש עתיד" ושר האוצר היה מ"יש עתיד".
מירב בן ארי: די לצביעות.
עודד פורר: אבל אז הוא היה ב"תנועה".
אלעזר שטרן: דרך אגב, אני כל הזמן הייתי באותו מקום.
יעקב מרגי: ייאמר לזכותך.
אלעזר שטרן: הנה, יודעים את זה פה בבניין.
אלעזר שטרן: נאמר פה קודם שזה כאילו משחק סכום אפס.
אלעזר שטרן: זה לא משחק סכום אפס.
אלעזר שטרן: פרופ' טרכטנברג דיבר על זה גם קודם בהקשרים האלה.
אלעזר שטרן: זה מחזה די עצוב, אני אומר לך את האמת, שכל פעם שניים, שלושה, חמישה חברי קואליציה, על החלטה של מיעוט אומרים: אנחנו חושבים הפוך, אבל אין לנו מה לעשות, אנחנו מוכרחים לעשות, אנחנו מוכרחים להצביע.
אלעזר שטרן: גם בהקשרים האלה, אם הקואליציה הזאת היתה באמת מסתכלת על הכספים שהיא מוציאה ולא באה למנכ"ל המצוין של משרד החינוך ואומרת לו: אדוני, זה הסכום שלך, עכשיו תחליט את סדרי העדיפויות בתוכו – אלא מסתכלת כל פעם על מה חבר קואליציה אומר: אני לא רוצה להצביע, אבל אין לי ברירה אלא להצביע.
אלעזר שטרן: אני לא מדבר על דברים אידיאולוגיים – על דברים של כסף, כשלוקחים את הדברים האלה ושמים אותם במקומות הנכונים במשרד החינוך.
אלעזר שטרן: הרי מה הקושי, גם שלנו, חברי אופוזיציה?
אלעזר שטרן: בגלל שבאמת מה שהמנכ"ל הציג פה אלה דברים חשובים, ואני אפילו מוכן לקבל את סדרי העדיפויות שלו בתוך זה.
אלעזר שטרן: אבל אנחנו יודעים לצערנו הרב, שיש דברים שאותה אמירה בדיוק שנאמרה כאן, היתה יכולה להיאמר עליהם, חבל, ולכן אנחנו לא מצביעים פה נגד משרד החינוך, לפחות אני.
אלעזר שטרן: אני מצביע נגד הקצאת הכספים של הקואליציה הזאת, שתוקעת את התלמידים ואת ההורים.
יעקב מרגי: יצוין שגם אני רוצה להשתתף בפסטיבל - -
אלעזר שטרן: אתה משתתף הכי הרבה.
אלעזר שטרן: אתה משתתף קבוע בפסטיבל הזה.
אלעזר שטרן: מה, אתה נהנה מהפסטיבל.
יעקב מרגי: לו יצוין שאני רוצה להשתתף בפסטיבל של הצביעות, אבל לא רוצה לומר צביעות, אלא ציניות.
יעקב מרגי: לו אני הייתי שר החינוך נפתלי בנט היום ורוצה להיות פופוליסט – כמוני, לא כמוכם, בסדר?
יעקב מרגי: הייתי בא עכשיו, רגע מה נשמע יותר טוב מלומר: השר נפתלי בנט ביטל תשלומי הורים?
יעקב מרגי: עוצר את ההרחבה של הצפיפות בכיתות.
אלעזר שטרן: הוא לא יכול, על זה הוא כבר עשה כותרת.
אלעזר שטרן: על זה הוא כבר עושה כותרת, אתה אל תעשה ככה.
אלעזר שטרן: כל פעם זאת כותרת.
אלעזר שטרן: לא, אתה פוגע באינטליגנציה שלנו.
אלעזר שטרן: על כל מה שאתה אומר עכשיו כבר היו כותרות.
יעקב מרגי: הייתי עוצר את זה, לא מביא, לא נאבק להביא עוד כמה מאות מיליוני שקלים לחופש הגדול, אבל אנחנו לא שם.
אלעזר שטרן: אל תתחיל אתי על מה השר נפתלי בנט - - -
יעקב מרגי: אני מביא את זה להצבעה, מי בעד אישור תשלומי הורים, כפי שהונח בדיון הקודם?
יעקב מרגי: הטבלה שהונחה לפניכם בדיון הקודם – מי בעד?
חיים ילין: תרשה לי להגיד משפט אחד.
חיים ילין: כל הזמן לא מביאים אלינו קייטנה א', ב', ג'.
חיים ילין: לא מביאים אלינו את הסייעת הרביעית או השנייה או השלישית.
חיים ילין: לא מביאים אלינו.
יעקב מרגי: כי היינו מתנגדים, מסיבות כאלה ואחרות.
חיים ילין: לא, אתה לא מבין מה שאני אומר.
חיים ילין: לוועדת החינוך לא מביאים את הנושאים האלה, כי זאת מדיניות של השר.
חיים ילין: מביאים אלינו – מה?
חיים ילין: בדיוק את זה, אבל אומרים לנו: אין לנו כסף, כי אנחנו עושים קייטנות, אנחנו עושים את זה ואת זה ואת זה.
אלעזר שטרן: או ליושב ראש הוועדה.
אלעזר שטרן: או ליושב ראש הוועדה להגיד: בוא נגיד אנחנו את סדרי העדיפויות.
חיים ילין: מכיוון שאנחנו לא שותפים, תדע לך - -
מירב בן ארי: אם היית מביא את זה, בטח הייתם פוסלים את זה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, זה לא עניין של פופוליזם לבוא ולבטל את זה, זה עניין של מדיניות.
אלעזר שטרן: חיים, הוא יודע שאתה צודק.
חיים ילין: ואת הדבר הזה, מיסוי עקיף וישיר מהנטו, לא מביאים לדיון יחד עם המדיניות של השר.
אלעזר שטרן: חיים, היושב ראש יודע שאתה צודק.
אלעזר שטרן: היושב ראש יודע שאתה צודק.
יעקב מרגי: מי בעד אישור טבלת תשלומי הורים, כפי שהוצגה בתחילת הדיון?
יעקב מרגי: נמנעים – אין טבלת תשלומי ההורים, כפי שהוצגה בתחילת הדיון, נתקבלה.
יעקב מרגי: שבעה בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.
זאב בנימין בגין: לא, חבר'ה.
יעקב מרגי: עוד חצי שעה, בשעה שתיים ורבע בדיוק.
זאב בנימין בגין: בלי דיון, היושב ראש.
יעקב מרגי: בלי דיון.
יעקב מרגי: שתיים ורבע בדיוק הצבעה על הרביזיה.
יעקב מרגי: פתחתי את הישיבה.
יעקב מרגי: אנחנו דנים ברביזיה.
יעקב מרגי: חיים ילין, מציע הרביזיה, נמק למה אתה רוצה דיון חוזר.
חיים ילין: אני רוצה דיון חוזר, בגלל שהדבר היחיד שמביאים אלינו לוועדה זה תשלום הורים.
חיים ילין: קובעים לנו את כל המדיניות עם הסל של התקציב של השר.
חיים ילין: באים ומוכרים לנו אחד, שניים, שלוש, דברים מצוינים, הכי טובים בעולם, אבל לא שאלו אותנו אף פעם על הנושא הזה ומה סדר העדיפות של הוועדה.
יעקב מרגי: נראה אם שכנעת את חברי הכנסת.
יעקב מרגי: מי בעד הרביזיה של חיים ילין?
אלעזר שטרן: אתה לא השתכנעת?
מרדכי יוגב: - -