GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי גרוס: חלקו, חלק נכבד מהפעילות שלנו עוסק במחקר, הן במחקר של האנוסים, היסטורי ועכשווי, יותר סוציולוגי ואנתרופולוגי, מתוך לקשר את ההווה אל העבר בתחום הזה.
<אבי גרוס: לפניכם חוברת שאני מתנצל על זה שזה באנגלית, 'אתגרים', מחקרים ופרויקטים שונים שאנחנו עושים ומעוניינים לעשות.
<אבי גרוס: זה באנגלית משום שזה פונה אל תורמים.
מירב בן ארי: למה לא ספרד ופורטוגל?
<אבי גרוס: ובכן, כמו שאמרתי ביום חמישי בפורום אחר, ספרד זה ספרד ופורטוגל, בפורטוגל - - -
יעקב מרגי: זה לא אומר שרק שם יש, יש אנוסים בברזיל ו - - -
מירב בן ארי: לא, התופעה היא בספרד ובפורטוגל, לברזיל אין אנוסים.
מירב בן ארי: לברזיל הגיעו, התופעה של האנוסים - - -
יעקב מרגי: הגיעו לשם.
יעקב מרגי: אני מדבר היום איפה הם נמצאים.
מירב בן ארי: אבל אני מדברת שהתופעה של הקונברסוס הזה התחילה, היא התחילה - - -
<אבי גרוס: אנחנו לא עוסקים עכשיו בקונברסוס, אני מדבר עכשיו על - - -
מירב בן ארי: היא התחילה בספרד ובפורטוגל, בגלל זה כשאתה כותב ספרד זה קצת מפריע לי.
מירב בן ארי: אני, את כל המחקר שלי על אנוסים עשיתי בפורטוגל בכלל.
<אבי גרוס: היות שרוב הקריירה שלי על פורטוגל ואני קורא לזה ספרד, אז תסמכי עליי שאני לא אקפח את פורטוגל.
<אבי גרוס: גם שגריר פורטוגל היה פה ביום חמישי ושגריר ספרד בפורום מכובד של המוזיאון, שפתחנו פחות או יותר את הקמפיין.
<אבי גרוס: אני רק אשלים.
<אבי גרוס: כשר' יוסף חיון, שהיה הרב הכי חשוב בפורטוגל במאה ה-15, שהיה מורה של הרב אברבנאל, שהיה פורטוגזי, בתחילת הפירושים שלו הוא יאמר 'אבי אברהם', יוסף בן אברהם חיון, ספרדי ממלכות פורטוגל.
<אבי גרוס: כי הם הרגישו שהם חלק מספרד.
<אבי גרוס: חלילה לי, אני האחרון פחות או יותר בעולם שלא רואה את פורטוגל בעניין הזה.
<אבי גרוס: אנחנו רואים בעניין האנוסים שני דברים.
<אבי גרוס: קודם כל אני חושב שבאופן עקרוני אנחנו רוצים לראות בהם חלק מאיתנו, חלק, אלה שרוצים להיות איתנו, שראוי לסייע, לעזור להם, לקבל אותם בסבר פנים יפות, כדוגמת רוב פוסקי המאה ה-16-17.
יעקב מרגי: הם רוצים?
<אבי גרוס: חלקם.
<אבי גרוס: למשל יהיה לנו בעוד פחות מחודש סמינר של שבועיים של דוברי פורטוגזית, מברזיל, שנקרא leadership seminar, של אנשים שהם מובילים קהילות, הם מתחילים ליצור קהילות.
<אבי גרוס: אז יש, אלה שרוצים רוצים.
<אבי גרוס: בכל אופן זו הגישה שלנו לעניין.
<אבי גרוס: ככל שנוכל לסייע מול הרבנות והממסד אנחנו נשמח.
יעקב מרגי: כשאמרת לגבי התקשורת 'ברוכים הבאים למועדון', אותו דבר.
<אבי גרוס: אין ספק.
<אבי גרוס: נוכל להאריך בזה אולי בשיחה פרטית, אבל מכירים את זה.
<אבי גרוס: זה צד אחד, אבל צריך להבין שנושא האנוסים איננו רק של אותם שרוצים לחזור ליהדות, להם אנחנו מדברים בעיקר.
<אבי גרוס: בזמן האחרון הסתבר לנו, גם בעקבות כנס גדול שעשינו במיאמי, שמטרה אסטרטגית של מדינת ישראל היום בארצות המערב, זאת אומרת אמריקה הלטינית כולה וארצות הברית, היא האוכלוסייה של הלטינוס ושל ההיספנים, לאמור בארצות הברית למשל יש 55 מיליון היספנים שהם כבר והולכים להיות גורם הרבה הרבה יותר חשוב בעתיד בארצות הברית ולכן כל השגרירים והקונסולים שלנו, דני דיין, ליאור חייט, דוברי ספרדית והם הדגישו שזה חלק חשוב של הפעילות הדיפלומטית שלהם, לקשור קשרים עם הקהילה ההיספנית.
<אבי גרוס: האנוסים, מה שאנחנו קוראים האנוסים, שהם היספנים, הם משלנו, הם מבחינתנו מעין גשר בגלל הבנה של האוכלוסייה ההיספנית של קרוב לחצי מיליארד איש, שלחלק גדול מהם יש איזה שהיא קרבה אלינו, תרבותית בוודאי, ימי הביניים, אבל גם גנאולוגית, גם גנטית, וגם פרופ' דלה פרגולה, דמוגרף חשוב, טען ש-10% מהם הם ממוצא יהודי.
<אבי גרוס: לא, אנחנו לא חושבים שהם יהודים, אני לא בטוח שאנחנו רוצים שהם יהיו יהודים, אבל שיידעו שיש להם מקום כאן, שחלק גדול מעם ישראל, הספרדי, יש קרבה.
<אבי גרוס: שיבואו לארץ, בסופו של דבר שיבואו גם דרך נתניה וגם דרך המוזיאון שאנחנו מדברים עליו.
<אבי גרוס: אתם תראו בדפים שלפניכם, יש דף אחד שהוא הסטייטמנט פחות או יותר של המכון ועליו אני סימנתי כבר בעט את הסעיפים שמדברים על הפעילות שלנו, בעיקר מול בני נוער, אבל גם חינוך מבוגרים, להכיר את הנושא.
<אבי גרוס: זה לא רק הנושא של האנוסים, אלא של יהדות ספרד.
<אבי גרוס: במובן הזה אני חושב שהנהלת המכללה הקדימה את ארז ביטון, את הוועדה הזאת, בלפחות שנתיים.
יעקב מרגי: חסכת לי שאלה, זה מתחבר לפעילות שקורית במשרד החינוך היום או שאין קשר?
<אבי גרוס: יש לי קשר עם פרופ' חביבה פדיה, אישי, ואנחנו נרצה כמובן - - -
יעקב מרגי: זה לא מתחבר, לדלות ממה שכבר עשיתם?
יעקב מרגי: לא להמציא את - - -
<צבי ארד: אולי אני אעיר הערה בעניין.
<צבי ארד: התורמים יתרמו למוזיאון אם ממשלת ישראל תגיד שזה פרויקט חשוב.
<צבי ארד: מאוד חשוב לנו לקבל הכרה.
<צבי ארד: הוקמה שדולה בכנסת לנושא קשר עם צאצאי האנוסים, אנחנו צריכים הצהרה - - -
יעקב מרגי: אבל אתה מבין שזה שני דברים שנשמעים שונים.
יעקב מרגי: מכון לחקר יהדות ספרד ומוזיאון או אפילו אם זה מכון לחקר האנוסים, השדולה נתפסת נטו לסוגיית האנוסים.
<אבי גרוס: למרות שהמילה אנוסים לא מוזכרת.
יעקב מרגי: אני לא יודע עד כמה.
יעקב מרגי: אני בא לסייע, לכן אני אומר, תחשבו על המיקוד.
<אבי גרוס: המיקוד למעשה בסופו של דבר, צריך לומר, גם מסיבות פרקטיות, עובר ליהדות ספרד.
<אבי גרוס: המוזיאון שיוקם, ראשית אני אומר, נוטה יותר ויותר להיות ספרדי מאשר האנוסים, השליחות החברתית הישראלית היא מאוד מאוד חשובה בתחום הזה.
<אבי גרוס: סביב זה נראה אולי סרטון של ארבע דקות, ברשותכם, על העניין הזה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אחת הנקודות שבאמת הדגשנו והדגשנו בסוגיית המלצות ועדת ביטון, שאם לא תהיה עבודת מחקר זה לא יחלחל, לא לכוחות ההוראה, לא לשטח.
יעקב מרגי: לכן תנסו להיכנס, אנחנו ננסה לעזור לכם להיכנס ב - - -
<אבי גרוס: בדיוק.
<אבי גרוס: אני רוצה לומר, זה שזה נעשה תחת מטריה של מכללה, אנחנו יודעים, יש לנו פניות, שאנחנו ניתן איזה שהיא גושפנקה לכל מיני דברים, משום שבאמת המחקר, ואני איש אוניברסיטת בן גוריון במשך 30 ומשהו שנה האחרונה, ולכן הביאו אותי לכאן, בגלל איזה שהיא תדמית של יוקרה או איזה שהוא מעמד אקדמי.
<אבי גרוס: זה נכון לגמרי.
<אבי גרוס: בתחום הנוער, קודם כל, אנחנו נקיים מהשנה הבאה קורסי השתלמויות למורים לתחום הספציפי הזה של יהדות ספרד ואנוסים, זה עכשיו במשא ומתן.
<אבי גרוס: במידה שמשרד החינוך יסכים יום אחד לשתף פעולה בעניין נסיעות של בני נוער לספרד ופורטוגל, נסיעות מורשת לשם, יש לנו את כל התכניות כולל עד היורו האחרון, כמה זה צריך לעלות ודברים שעבדנו עליהם כבר הרבה זמן.
<יהודית גידלי: כמה באמת?
<אבי גרוס: בערך 1,500 דולר.
<יהודית גידלי: שזה בדיוק כמו המסע לפולין.
<אבי גרוס: בערך, כן.
יעקב מרגי: עוד לא הסתדרו עם פולין ואתה תפתח להם - - - יש גם מי שרוצה שיעברו דרך ליטא ויש מי שרוצה - - - עכשיו תיקח אותם לספרד, בכלל אתה עכשיו - - -
<אבי גרוס: אבל תמצאו כאן את האשכנזי שיאמר לא, צריך ללכת לכיוון ספרד.
<צבי ארד: אני רק רוצה לומר שהקשר עם צאצאי האנוסים, זה לא במטרה לגייר אותם, אלא במטרה להביא קהל גדול שתומך במדינת ישראל, שיתמוך בה.
<צבי ארד: זו המטרה.
<צבי ארד: אני נגד ניסיונות גיור, אבל אני בעד להביא קהלים שיתמכו במדינת ישראל, כמו האוונגליסטים.
יעקב מרגי: אני מסכים עם הגשר, כי גם המדינות האלה, הלטיניות, הציבור האוונגליסטי שם הוא ענק, הוא ציבור גדול ולאחרונה המדינה, גם הגורמים הציוניים הלאומיים משתפים פעולה כדי למנף את זה.
יעקב מרגי: יכול להיות שזה עוד נדבך בקשר ובגשר.
<אבי גרוס: המטרה שלנו במוזיאון הזה, וזה מודגש בחוברת, היא לא אקסקלוסיבי, אבל בעיקר לבני נוער שיבואו, וזה לא מוזיאון במובן המוזיאלי, אלא מוזיאון במובן החוויה החינוכית ההייטקית הגבוהה ביותר שאפשר במה שאנחנו קוראים מנהרת זמן, והיינו מאוד מעוניינים שכל תלמיד תיכון בישראל וגם חיילים, סדרות חינוך, 'תגלית', כל האנשים הצעירים שיעברו את אותו דבר יעברו דרך המוזיאון הזה הם יהיו, נדמה לי, אנחנו מקווים, אנשים אחרים שייצאו ביציאה מהמוזיאון.
<אבי גרוס: אם יש שלוש דקות, אז נראה להם את הסרט על המוזיאון, שיבינו מה זה המוזיאון.
<אבי גרוס: (הקרנת סרטון).
<אבי גרוס: כל הספרים האלה, מכל הז'אנרים השונים של הקלסיקה היהודית נוצרו מספרד בכל תחום אפשרי, הייתי אומר, פילוסופיה, בלשנות.
<צבי ארד: אנחנו נעבור לנושא הבא.
<עמוס ישראלי: שלום לכולם.
<עמוס ישראלי: שמי עמוס ישראלי, אני שמח מאוד להציג בפני הפורום המכובד הזה את הפעילות שלנו בתחום בני הנוער אשר השם שלה הוא פרחי הייטק.
<עמוס ישראלי: מה רוצים כל בני הנוער, או יותר נכון מה רוצים כמעט כל בני הנוער?
<עמוס ישראלי: אנחנו מדענים, צריכים לדייק.
<עמוס ישראלי: להיות במחשב 24/7 או 24/6, בפייסבוק, בווטסאפ, בכל הדברים האלה שלא תמיד אנחנו אוהבים אותם.
<עמוס ישראלי: ומה חושבים על כך ההורים?
<עמוס ישראלי: הם רוצים שלבן ולבת יהיו חיים מאושרים ושלא ישרפו אלפי שעות בשטויות של המחשב וכולם מבינים למה אני מתכוון.
<עמוס ישראלי: ומה צריכה מדינת ישראל?
<עמוס ישראלי: מועמדים מתאימים לשירות הצבאי במערך הטכנולוגי, מהנדסי תוכנה שישתלבו בתעשיית ההייטק והתשובה לכל הצרכים האלה תכנית פרחי ההייטק אשר נערכת במחלקה למדעי המחשב במכללה האקדמית בנתניה.
<עמוס ישראלי: ומהי תכנית פרחי הייטק?
<עמוס ישראלי: תלמידי תיכון מתחילים ללמוד לקראת תואר ראשון במדעי המחשב בכיתה ט' ומשלימים את התואר לפני הגיוס לצה"ל.
<עמוס ישראלי: התכנית מיועדת לבני נוער מוכשרים וחרוצים.
<עמוס ישראלי: תכני התכנית זהים לתכני התכנית הרגילה, הם לומדים בדיוק אותם הקורסים, בדיוק אותם המרצים, בדיוק אותן הבחינות.
<עמוס ישראלי: הרציונל הוא, שפרופ' צבי ארד ופרופ' ברני פינצ'וק לימדו אותי לפני 20 שנה, תלמידים רבים לא מסתפקים בחומרי הלימוד שהם מקבלים במסגרת החינוך הרגילה, חוקרים מובילים קבעו כי גיל התיכון הוא אידיאלי ללימוד בתחומים המדעיים והטכנולוגיים.
<עמוס ישראלי: בהקשר זה אני רוצה להיזכר בשיר היפה שכתב לנו יהושע סובול, ואני לא אשיר אותו הפעם, על הכפר טודרא, אבל לרגע אחד ביקרתי גם בכפר בעזרת האינטרנט שלנו.
<עמוס ישראלי: הנה חלק מהתלמידים שלומדים בתכנית שלנו.
<עמוס ישראלי: איך נראית התכנית הזאת?
<עמוס ישראלי: כיתות ט' ו-י', הסטודנטים לומדים ערב אחד בשבוע, קורסי תוכנה בלבד.
<עמוס ישראלי: כיתות ט' ו-', מתאים מאוד לתוכנה, הם מתלהבים מזה, הם אוהבים את זה ואז ב-י"א ו-י"ב, שני ערבים בשבוע, ממשיכים ללמוד תיאוריה של מדעי המחשב וכמובן גם מתמטיקה כנדרש בתחום הזה.
<עמוס ישראלי: בסוף י"ב הם סיימו 50% מהתואר ולפי כללי צבא ההגנה לישראל הם זכאים לדחיית גיוס בשנה ואז בכיתה י"ג הם נמצאים רק אצלנו, משלימים את התואר ומתגייסים למערך הטכנולוגי של צה"ל.
<עמוס ישראלי: היום לומדים בתכנית שלנו 254 סטודנטים, 193 בנים, לצערי רק 61 בנות.
<יהודית גידלי: מאיפה הם מגיעים?
<עמוס ישראלי: יש לנו שני קמפוסים, אני אדבר ברגע זה על הקמפוס שלנו כאן, הם מגיעים מכל האזור, דרומה מלוד והרצליה, צפונה מחדרה והלאה, ואחר כך אני אדבר על קמפוס גבעת חביבה, עוד שתי דקות.
<עמוס ישראלי: השנה סיים את לימודיו המחזור הראשון ובו 13 בוגרים, 11 משרתים במערך הטכנולוגי בצה"ל, אחת בשירות לאומי במשרד ראש הממשלה, אני לא יודע מה זה בדיוק, אבל אומרים לי שזה קשור.
<עמוס ישראלי: ואחד מתחזק בישיבה, גם זה אני לא בדיוק מצוי, אבל אני מאוד אוהב אותו.
<עמוס ישראלי: המחזור השני ובו 23 כמעט בוגרים מתקרב ליום הגיוס שיהיה באוקטובר וכעת הם ממש שוקדים על סיום לימודיהם.
יעקב מרגי: כמה מתחילים וכמה מסיימים?
<עמוס ישראלי: הנשירה, אני יכול לענות על זה בסוף?
יעקב מרגי: מה שתרצה.
<עמוס ישראלי: אוקיי.
<עמוס ישראלי: מה רוצה או צריכה מדינת ישראל?
<עמוס ישראלי: מועמדים מתאימים לשירות, מהנדסי תוכנה.
<עמוס ישראלי: ומה עוד צריכה מדינת ישראל?
<עמוס ישראלי: מוביליות חברתית, ניעות חברתית, הזדמנות לבנות ובני הדור הצעיר להבטיח לעצמם מעמד כלכלי וחברתי משופר ומכובד.
<עמוס ישראלי: מהי תרומתנו למוביליות החברתית?
<עמוס ישראלי: כל התכנית זו תרומה לכך.
<עמוס ישראלי: בנוסף לקיום התכנית אנחנו מעניקים 20% משכר הלימוד כמלגה לכל הסטודנטים בתכנית, אנחנו מעניקים מלגות נוספות במקרים מיוחדים, יש לנו סטודנט אחד שלומד חינם.
<צבי ארד: אני רוצה לציין שלבנות המלגות יותר גבוהות.
<עמוס ישראלי: כן, לבנות יש לנו מלגה בגובה 30%, זה גם נכון וזה נכון בכל בית הספר למדעי המחשב.
<עמוס ישראלי: תודה על התיקון.
<עמוס ישראלי: מזה שנתיים התכנית מופעלת בקמפוס גבעת חביבה, שזה מרכז סמינרים של השומר הצעיר בשיתוף עם המרכז לחברה משותפת, שזאת תכנית יהודית ערבית.
<צבי ארד: אני רק רוצה להעיר שבגבעת חביבה הם לומדים - - -
<עמוס ישראלי: אנחנו נגיע לזה.
<צבי ארד: נמצאת פה גם נציגת המל"ג.
<עמוס ישראלי: אז תיכף, זה רשום.
<צבי ארד: הם לומדים מספר שעות.
<צבי ארד: במסגרת היחידה לחוץ קורסים אקדמיים, מותר רק 30 נקודות זכות, אנחנו פועלים לפי כללי המל"ג.
<עמוס ישראלי: ובכן, מבין 250 ומשהו שכתבתי קודם 98 בנות ובני נוער יהודים וערבים לומדים יחד במסגרת תכנית פרחי הייטק בגבעת חביבה.
<עמוס ישראלי: צבי, זה בשבילך במיוחד.
<עמוס ישראלי: לאחר שנתיים בגבעת חביבה משתתפי התכנית ממשיכים את לימודיהם בקמפוס המכללה בנתניה.
<עמוס ישראלי: הנה הסטודנטים שלנו מגבעת חביבה וסטודנטית מטייבה ובמיוחד לחבר הכנסת איציק שמולי, שלושה סטודנטים מלוד.
יעקב מרגי: הכינו שיעורי בית.
<עמוס ישראלי: הפסקה לפרסומות, כמעט סיימתי.
יעקב מרגי: הכול היה פרסומת.
<עמוס ישראלי: אני חשבתי שזה אינפורמציה.
<עמוס ישראלי: המגזין פורבס ישראל דירג את הפקולטות למדעי המחשב בארץ ומצא, מקום ראשון טכניון, מקום שני אוניברסיטת תל אביב, מקום שלישי האוניברסיטה העברית, מקום רביעי בן גוריון.
<עמוס ישראלי: נקודות חוזקה, מיקום גבוה במדדים בינלאומיים, מספר רב של ציטוטים - - -
<צבי ארד: והוא גם בחר מכללה - - -
<עמוס ישראלי: רגע, צבי.
<עמוס ישראלי: יש גם הפתעה שצבי קצת קלקל אותה, במקום הרביעי, ביחד עם בן גוריון, המכללה האקדמית נתניה, ולמה אנו במקום רביעי?
<עמוס ישראלי: כי אנחנו במקום ראשון באחוז הסטודנטים המסיימים לימודים בזמן וגם מקום ראשון באחוז הבוגרים המועסקים בתעשייה.
<עמוס ישראלי: זה בדיוק לאן שאנחנו מכוונים, להכין את הבוגרים שלנו להשתלבות בתעשייה.
<עמוס ישראלי: אנחנו לא מוותרים על רמה אקדמית, יש לנו בוגרים שגמרו דוקטורטים באוניברסיטאות מכובדות, אבל מרב הבוגרים מוכוונים לתעשייה ומגיעים לשם.
יעקב מרגי: בוגרים של נתניה מתקבלים באוניברסיטאות במגמות מבוקשות?
<עמוס ישראלי: בוודאי.
<עמוס ישראלי: הבקשות שלנו מכם, אנא פעלו ליישום פרק ב' בהמלצות ועדת וינוגרד בנושא שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: 16 שנה כבר - - -
<עמוס ישראלי: לא הוועדה של מלחמת לבנון, ולמי ששכח, זה היה לפני 16 שנה, הצעת חוק של כמה חברי כנסת שעדיין איתנו, אך לא בכנסת.
יעקב מרגי: תראה מה קרה להם אחרי שהגישו את הצעת החוק הזו.
<עמוס ישראלי: חבר הכנסת מרגי, אני בטוח שאתה תחזיק מעמד הרבה יותר זמן.
<עמוס ישראלי: ותראו, המדינה תומכת בכל סטודנט למדעי המחשב באוניברסיטה ובמכללה ב-31,500 שקל.
<עמוס ישראלי: בסטודנטים שלנו, לא בי, המדינה תומכת במשהו מאוד עגול שנראה כמו אפס שקלים חדשים.
<עמוס ישראלי: אני חושב שזה לא הוגן, אני פונה אל חברי הכנסת שיושבים עמנו ולכל מי שיכול לעזור, בבקשה תעזרו לסטודנטים שלנו.
<עמוס ישראלי: ולחבר הכנסת מרגי, במיוחד, אנא פעל להנגשת בית הספר למדעי המחשב בשכר לימוד סביר לסטודנטים מן המגזר החרדי, ברגע זה יש לנו שלושה, אני חושב שאנחנו יכולים ואנחנו רוצים לתרום לכל מגזרי האוכלוסייה.
יעקב מרגי: אתם לא מח"רים בקטע של הציבור החרדי?
<צבי ארד: לא.
<עמוס ישראלי: לשאלות נוספות אפשר לפנות אליי בדואר הזה ותודה רבה על ההקשבה ובהצלחה בלימודים.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר, ברשותך, מר ארד, בקטע הזה התפרצתי אני, אני צנוע, אני לא אומר התפרצת, אני התפרצתי לדלת פתוחה.
יעקב מרגי: תמיד פחדתי שאני אומר דברי שטות, אני אמרתי שאני מאמין בזה, יש תלמידים שכבר בכיתה ט'-י' אפשר להוביל אותם בסיום התיכון פלוס שנה לתואר אקדמי.
יעקב מרגי: קפצו עליי כל מיני, יש מתנגדים לכך, אני חושב שזה נכון, יש תלמידים שמשתעממים במערכת החינוך בגלל היכולות שלהם.
יעקב מרגי: אני חושב שאם הצבא ידע לעשות את זה בקורס טיס ועוד מקצועות כאלה יחד עם תואר, אני חושב שכבר מכיתה ט'-י', כפי שאתם עושים, לכן שאלתי אותך קודם, התכנית, אני חושב שאפשר להעתיק אותה ולשכפל אותה, כל עוד לא מפריעים לכם תשכפלו אותה ותאתרו הרבה בני נוער.
יעקב מרגי: אני חושב שאפשר לעשות - - -
<צבי ארד: אולי תרשה לי להתייחס לעניין?
<צבי ארד: אני מפעיל את התכנית של הנער המוכשר למתמטיקה שנקראת תכנית אוניברסיטת בר אילן 35 שנה.
<צבי ארד: היום יש 7,500 תלמידים ב-30 מוקדים ברחבי הארץ שלומדים, הם נבחנים בכיתה י' בבגרות 5 יחידות, הממוצע מגיע ל-98 כל שנה, כולל באשקלון, כולל בכרמיאל, בכל רחבי הארץ.
<צבי ארד: האוניברסיטאות, בבר אילן, למשל, לומדים כעת, כולל הנכד שלי במקרה, בכיתה י"א, הוא לומד לתואר B.Sc במתמטיקה, הוא יגמור ב-י"ג.
<צבי ארד: אנחנו מתואמים עם הרמטכ"ל, עם ראש אכ"א, עם שר הביטחון, אני נפגשתי עם ראש אכ"א, לפני שהוא סיים את תפקידו.
<צבי ארד: אוניברסיטת תל אביב, תכנית בנו ארבל, רוב התלמידים שלה זה מהתכנית.
<צבי ארד: תלפיות, רוב התלמידים זה מהתכנית.
<צבי ארד: בבר אילן לומדים השנה יותר מ-100 סטודנטים במתמטיקה עם האוניברסיטה - - -
יעקב מרגי: יוצאי הצבא האלה נחטפים בתעשייה.
<צבי ארד: הם נחטפים ביחידות הטכנולוגיות, הם בונים את תעשיית ההייטק במדינה.
<צבי ארד: האוניברסיטה העברית ביקשה ממני להפעיל את התכנית בירושלים וכל האוניברסיטאות מרושתות על התכנית וניסיון של 35 שנה, שתלמידים בתיכון יכולים לגמור B.Sc במתמטיקה, הם מצטייני הרקטור, מצטייני דיקן.
<צבי ארד: אני דיברתי עם גדעון סער, להפעיל את התכנית למגזר הערבי, ביקשתי ממנו מיליון דולר בשנה, אז הוא אמר לי 'אם אתה תביא תרומות חצי מיליון דולר, אני מוכן לתת מצ'ינג חצי', אבל את התרומות אני מביא למכללה האקדמית נתניה, כי אני מתפרנס מהמכללה אז זה לא הוגן לומר לי להביא חצי מיליון דולר.
<צבי ארד: אנחנו לא נתמכים, לדעתי ניתן, לא להכפיל את התכנית שלנו, אלא לעשות אותה מהפכה ארצית.
<צבי ארד: הניסיון שלי של 35 שנה אומר שהדבר הזה הוא הכרחי, רצוי וחשוב למדינת ישראל.
<צבי ארד: ההשפעה על תעשיית ההייטק היא אדירה, היא פשוט השפעה אדירה שלא ניתן לכמת אותה, אם כי משרד החינוך תמיד רצה לחסל את זה, אבל תמיד המנכ"לים והשרים לא נתנו.
<צבי ארד: השר פירון רצה לבטל את האפשרות להיבחן בכיתה י', ההורים הגישו בג"צ, הבג"צ דחה את ההחלטה לשנתיים ובנט החריג אותנו בעניין הזה.
יעקב מרגי: אני חושב שזו עוולה.
יעקב מרגי: מי שמכיר את שכבת י"א, מה הם עוברים בעומסים, אלה שבאמת רוצים ללמוד, להתכונן לבגרות האמיתית, לבחינות האמיתיות, זה עומס, לדעתי צריך להחזיר חלק מהבחינות לכיתה י'.
יעקב מרגי: שאלה, לגבי פרחי המתמטיקה, זה משתלב להם עם תכנית הלימודים שלהם?
<צבי ארד: בוודאי.
יעקב מרגי: זה בנוסף לעומסים שלהם?
<עמוס ישראלי: כן, הלימודים הם אחר הצהריים.
<צבי ארד: המתמטיקה, הפעילות היא מארבע עד שבע בערב.
יעקב מרגי: תלמידי י"א ב-5 יחידות מתמטיקה, פיזיקה, אנגלית, יודעים כמה עומס יש להם ב-י"א?
יעקב מרגי: אין להם חיים.
<צבי ארד: לא, יש להם חיים.
יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, צריך לפזר את העומס.
<צבי ארד: במתמטיקה בפגישה אחת פעם בשבוע מארבע עד שבע, הנכד שלי בנבחרת הכדורסל של הנוער בפתח תקווה, פעיל בכל מיני פעילויות וגם זה.
יעקב מרגי: לא יזיק אם חלק מהבחינות במעטפת יעברו ל-י'.
יעקב מרגי: לא יקרה כלום אם היסטוריה, ספרות, חלק מאנגלית.
<צבי ארד: אתה תראה את התעודה שלו - - -
<עמוס ישראלי: אני רוצה לתת שתי תשובות, אחת לחבר הכנסת יעקב מרגי.
<עמוס ישראלי: הפרישה מהתכנית קשורה לגיוס לתכנית.
<עמוס ישראלי: אנחנו מבקשים מהמועמדים אך ורק הצטיינות במתמטיקה, לא עורכים שום בחינות.
<עמוס ישראלי: כתוצאה מזה מגיעים כל מיני, טובים יותר וטובים עוד יותר, 50% פורשים במהלך השנה הראשונה ואחר כך אין פרישה, אחר כך יציבות.
<עמוס ישראלי: איך אני מאתר אותם?
<עמוס ישראלי: את הסטודנטים שלומדים בגבעת חביבה מאתרים אנשי גבעת חביבה, הם עוברים בבתי ספר, בשני המגזרים, ומביאים אותם.
<עמוס ישראלי: את הסטודנטים שלומדים כאן אנחנו מאתרים בעזרת דיוור ישיר, מזמינים אותם לפגישה פה ומנסים לשכנע אותם שיבואו.
<צבי ארד: כעת קלוד.
<צבי ארד: כפי שאמרתי, היא מתנדבת, היא עושה עבודת קודש גדולה, קליטת עלייה שקשה לתאר אותה, כל שבוע מגיעים לפה 300 מהעלייה הצרפתית מתושבי העיר להיות בפעילות תרבותית, אבל הפעילות היא לא סתם, קלוד תתאר אותה מהרבה אספקטים.
<קלוד ברייטמן: הבנתם כבר שאי אפשר להגיד לא לפרופ' ארד.
<קלוד ברייטמן: לפני 14 שנה, אחרי שאני תכננתי את האנדרטה של יצחק רבין ז"ל וכשהתבקשתי לבקר בכל מיני מוסדות כדי לנסות לתכנן עוד אנדרטה, אז ישבנו להיכרות ראשונה.
<קלוד ברייטמן: זה לא המקצוע שלי, אתם מבינים, שאלתי למה אין יותר התעניינות בנושא הפרנקופוני, כאשר בארץ יש מאות אלפים של פרנקופונים, דור ראשון, שני ושלישי.
<קלוד ברייטמן: ידעתי גם מה שקורה בצרפת, בגלל שידעתי את המצוקה הגדולה כבר אז, וכתוצאה מהשיחה הזאת הוא אמר לי 'את יודעת מה?
<קלוד ברייטמן: זה רעיון נהדר, בואי נראה איך אנחנו בונים את זה'.
<קלוד ברייטמן: אתם גם מבינים שיש פה שני נושאים מרכזיים, יש ציונות ויש חלק חברתי ובעניין הזה אנחנו עוסקים בדבר שהוא ניכר מהשפה, אנחנו מאתרים סטודנטים צרפתים שמגיעים לכאן עכשיו, זה כבר הבית שלהם אחרי 14 שנה, עברו דרכנו כ-500, כולם עם תואר ראשון ותואר שני, למעלה מ-70 נכדים מהמחזורים האלה, בגלל שמלבד העובדה שהם עובדים ביחד ולומדים ביחד אנחנו גם מספקים חונכים, ישראלים מצטיינים שגם הם זקוקים למלגה, אז יש לנו חונך ישראלי שמלווה עולה חדש מצרפת, שניהם מחויבים לעשרות אלפים של שעות התנדבות ותמיכה בילדים עם בעיות משפחתיות, ליקויי למידה וכן הלאה בנתניה, דבר שיצר מרקם חברתי יוצא מהכלל, מעבר לליווי האקדמי שהוא פשוט ללא פשרה.
<קלוד ברייטמן: אנחנו נמצאים שם בשביל להתגבר על כל מכשול ומכשול לאורך כל הדרך.
<קלוד ברייטמן: זה דורש הרבה מאוד תשומת לב והרבה מאוד לב והרבה מאוד תושייה.
<קלוד ברייטמן: למשל פרופ' ישראלי, החבר'ה שלנו שרוצים להיכנס להייטק, שבאים מתרבות אחרת, זוכים אצלו לטיפול אישי נקודתי, מחפשים ביחד את הדבר שהוא הכי מתאים ואין ספק שזה יוצר תוצאה יוצאת דופן, ואנחנו מאוד גאים בכך.
<קלוד ברייטמן: מעבר לעובדה הזאת, בגלל שאנחנו הבנו מהר מאוד שלצרפתים יש קשר מיוחד עם השפה, עם התרבות, אנחנו יצרנו סדרה של פעילויות, שזה הרצאות ברמה מאוד גבוהה, של כל האינטלקטואלים שיש בצרפת, הפרופסורים הכי מוכרים, עיתונאים, פסיכיאטרים, אנשים באמת מהשורה הראשונה, שמגיעים לכאן כמו לבית שלהם.
<קלוד ברייטמן: למשל השנה הנושא של ההרצאות שלנו זה 'נשים ומראות של העולם'.
<קלוד ברייטמן: אנחנו מדברים על גולדה מאיר, על סימון וייל, על שרלוט טלבור, על אתי הילסום, על נשים שבאמת תרמו, גם במלחמת העולם השנייה ובכלל, ויש לנו תמיכה של 150 אנשים פלוס נקודתיים, מעל ה-150, מדי שבועיים יש 300 צרפתים או דור שני של פרנקופונים שמגיעים לכאן ואז הם יוצרים תמיכה יוצאת מן הכלל, גם פסיכולוגית, גם חברתית וגם רוחנית לאותם הסטודנטים שלנו.
<קלוד ברייטמן: אני יכולה להגיד לכם שהחזון שלנו זה לאפשר עד כמה שניתן ובזכות המעונות שנבנו, זה בהחלט דבר שמוסיף הרבה מאוד, לאפשר לאותם הילדים הצעירים שבאים בלי המשפחה בשלב ראשון ולאחר מכן המשפחה באה בעקבות התארים והתחושה שאפשר לבנות חיים בארץ עם תואר שמתאים לשוק הישראלי הספציפי הזה ויש פה גישה מאוד מאוד ממוקדת לגבי הדברים הקונקרטיים שהם לומדים כאן.
<קלוד ברייטמן: יש הרבה מאוד שהולכים לשוק ההון ובנקאות, לתקשורת, להייטק, לדברים אחרים, למשפטים גם כן, אנחנו הוספנו שני פרויקטים נוספים, אחד של מסע, מסע ביזנס.
<קלוד ברייטמן: אנחנו קולטים פה מדי שנה כ-50 יוצאי בגרויות בצרפת, הם מגיעים לשנה, פרויקט מסע רגיל, כביכול היכרות עם הארץ, לימוד עברית יוצא מן הכלל אם הם כבר אצלנו, אבל מעבר לכך אנחנו מאפשרים להם להתמודד עם שניים, שלושה, לפעמים ארבעה קרדיטים אקדמאים, שזה מאפשר להם כבר להיות עם חצי רגל לתוך המכללה או בכלל להשכלה גבוהה והתוצאות יוצאות מן הכלל.
<קלוד ברייטמן: יש לנו למעלה מ-90% מהמשתתפים בפרויקטים האלה שנשארים בארץ, שעושים צבא ושבונים את החיים שלהם כאן, כמובן עם מסלול להשכלה.
<קלוד ברייטמן: זה הפרויקט השני.
<קלוד ברייטמן: והפרויקט השלישי זה לאפשר לכל מיני קרנות ולכל מיני תורמים מסביבנו לאסוף מספיק כסף, בגלל שאתם שמעתם שאנחנו לא מקבלים אגורה אחת, כל זה עולה הרבה מאוד כסף, מלגות, חונכים, שעות נוספות וכן הלאה, אנחנו מצליחים לגבש מסביבנו אנשים שמבינים שיש פה תוצאות.
<קלוד ברייטמן: אנחנו מוציאים כל שנה מחברת לכל התורמים שלנו, עם הכול, עם הציונים, עם שעות נוכחות, עם שעות התנדבות, עם הכול, הם יודעים בדיוק את מי הם הצילו באותה שנה.
<קלוד ברייטמן: זה המודל של ההתנהגות שלנו וזה מאוד מוצלח.
<קלוד ברייטמן: יש לנו פה כמה דוגמאות של סטודנטים שמוכנים לתת עדות על הדרך, סוניה תציג את החברים שלה.
<קלוד ברייטמן: גם סוניה עובדת עכשיו אצלנו בדסק הצרפתי הגדול, שזה שניים וחצי אנשים.
<קלוד ברייטמן: היא סיימה בהצטיינות בנקאות ושוק ההון, אבל היא כבר אמא לארבעה ילדים, היא צריכה חצי משרה, אז היא מסכימה לנהל לנו חלק מהמשרד, ויש לה פה שני חברים נוספים, שהיא תציג אותם.
<סוניה לוי: אז יש לורה, היא סטודנטית לתואר שני והיא תציג את עצמה.
<לורה אביסרה: שמי לורה אביסרה, אני בת 22, אני לומדת בשנה ג' לתואר ראשון במדעי ההתנהגות, במקביל התחלתי תואר שני בשנה א' בהתנהגות ארגונית.
<לורה אביסרה: עליתי לארץ לפני ארבע שנים, זו השנה החמישית שלי.
<לורה אביסרה: אני עליתי לבד לפני ארבע שנים, עשיתי תכנית באשקלון, שזה אולפן וכל מיני קורסים, אחרי זה עשיתי שנת שירות לאומי בבית ספר יסודי באשדוד ואז עברתי לכאן לנתניה, אני גרה במעונות והתחלתי את התואר הראשון.
<לורה אביסרה: בנוגע לקליטה של הצרפתים פה במכללה, אנחנו גם מקבלים סיוע כספי, שזה המלגות וגם אנחנו מקבלים סיוע שבעיניי הוא מאוד מיוחד ומאוד חשוב, שזה החונכות, בשנתיים הראשונות אנחנו מקבלים חונך שבא ללוות אותנו ולעזור לנו בכל מיני קורסים.
יעקב מרגי: אתם בכיתות נפרדות?
<לורה אביסרה: לא.
יעקב מרגי: אז הייחודיות בעלייה מצרפת, הם לא מבינים את זה, גם במשרד החינוך וגם מהתלמידים, זה מנטליות, הסגנון.
<קלוד ברייטמן: בממשלת ישראל אומרים שהעלייה מצרפת זה אחד מהדברים החשובים ובסופו של דבר - - -
יעקב מרגי: המדינה לא אוהבת לעבוד בפרטני, היא עובדת בפס רחב.
<קלוד ברייטמן: כשמגיעים לבקש עזרה אז אומרים 'אם אנחנו נעזור לכם, צריכים לעזור לכל העולים'.
יעקב מרגי: אני חושב שהשיטה של החונכות היא נכונה.
<לורה אביסרה: היא מאוד טובה גם.
מירב בן ארי: העניין שבתפיסה של מדינת ישראל שכשעלייה מגיעה מאירופה זו עלייה חזקה, זו לא עלייה מאתיופיה, לכן כשבאים ואומרים להם על עניין של תמיכות אז אומרים סדר עדיפויות.
מירב בן ארי: אני יודעת, כי גם היו אצלי, אני ניהלתי פה מרכז נוער לסיכון בנתניה והיו לי ילדים צרפתים במצב קטסטרופה, אבל אתה לא מקבל תמיכות כי מבחינתם מי שמגיע לפה מצרפת זו מדינה חזקה, זה לא כמו מי שמגיע מאתיופיה או - - -
יעקב מרגי: אין עלייה ללא משבר.
מירב בן ארי: בלי קשר למשבר, מבחינה כלכלית מאוד קשה למכור, אני אומרת, את העלייה מצרפת לפילנתרופיה לעומת - - -
<קלוד ברייטמן: צריך לבדוק, ניסיון מהשטח ולראות.
<צבי ארד: לצערי גם את הסטודנטים ממוצא אתיופי במכינה הקדם אקדמית זה עבר לתקצוב ות"ת ולכן אנחנו לא מקבלים את המעטפת.
מירב בן ארי: אני יודעת שזה עבר לתקצוב ות"ת, היינו שם גם, אני ו - - -
<צבי ארד: את מבינה?
<צבי ארד: אז את אומרת העלייה הצרפתית חזקה, אני מודיע לך שהיא לא חזקה.
מירב בן ארי: אני לא אמרתי שזו התפיסה שלי.
מירב בן ארי: היא נתפסת כ - - -
<צבי ארד: אבל העלייה האתיופית, ברגע שהתקציב עבר ממשרד החינוך לוות"ת אנחנו נפגעים.
יעקב מרגי: אנחנו אמורים לקיים דיון על כל המכינות בזמן הקרוב.
<קלוד ברייטמן: יש פה פשוט שליחות ציונית ממדרגה ראשונה.
<לורה אביסרה: אז בעקבות המלגה שאני מקבלת אני עושה את ההתנדבות שלי, שזה 100 שעות בשנה.