GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונן פלוט: נכנסים אומרים - - -, אומר אין בעיה.
<רונן פלוט: אבל פה, אין בעיה.
<רונן פלוט: אוקיי.
<רונן פלוט: נו, חברה, הכל בסדר.
<רונן פלוט: לא.
<רונן פלוט: למה?
<רונן פלוט: זה לא מקום קדוש.
<רונן פלוט: זהו.
<רונן פלוט: נגמר.
<רונן פלוט: אני בטוח שהם צודקים.
<רונן פלוט: מי שלא צודק זה אני, כי אני לא מבין בזה, אז אני חייב תקצוב קודם כל לזה.
<אורנה שמחון: אם אפשר בהקשר הזה רק לחדד ולחזק את מה שאתה אומר.
<אורנה שמחון: כפי שאתה יודע הוקם אגף לחינוך חרדי בירושלים.
<אורנה שמחון: מה הבעיה - - -
יעקב מרגי: במחוז.
<אורנה שמחון: מחוז חרדי, סליחה.
<אורנה שמחון: ואחת הבעיות הקשות ואמרתי את זה גם למנכ"ל, זה בעצם חוסר הזמינות, בגלל שזה מנוהל בירושלים, אין את הראייה של מה קורה בשטח.
<אורנה שמחון: ואז אני כמנהלת מחוז, בלית ברירה, בא אלי רונן, הוא לא יודע מה זה מקום חרדי.
<אורנה שמחון: הוא בא אלי, תפתרי לי את הבעיות.
<אורנה שמחון: אני מוצאת את עצמי מטפלת ב - - -.
<אורנה שמחון: לפי דעתי מה שצריך לעשות, כמובן אין מה לעשות, מחוז חרדי צריך שיהיה, אבל לפי דעתי צריך שהמחוזות ינהלו יחד בתיאום עם המחוז החרדי, את מה שקורה בגזרות שלהם, כי מה שקורה – יד ימין לא יודעת מיד שמאל.
<אורנה שמחון: גם הפתיחה של בתי הספר.
<אורנה שמחון: תקנים.
<אורנה שמחון: הנה, היום יש לי במושב עלמה תשעה אנשים, החליטו שהם פותחים לי בית ספר.
<אורנה שמחון: מאיפה הם לקחו?
<אורנה שמחון: - - - הטילו לי שבעה תקנים בתוך בית הספר.
<אורנה שמחון: אז לדעתי הנושא של התכנון הוא קריטי וזה גם כמובן - - -
עודד פורר: הנה, במגזר הערבי ובמגזר הלא יהודי את מנהלת.
עודד פורר: יש להם מנהל אגף, אבל את מנהלת.
<אורנה שמחון: נכון, הוא עושה עוסק בתכנים.
<אורנה שמחון: אני עוסקת בתפעול.
עודד פורר: אז בשביל מה את צריכה מחוז?
<אורנה שמחון: לא, אבל ברמת התפעול.
<אורנה שמחון: קשה לשלוט - - -
יעקב מרגי: אני אומר לך המחוז הוקם, זו עובדה.
יעקב מרגי: טוב, לא טוב, זה ויכוחים.
<אורנה שמחון: נכון, זו עובדה קיימת.
יעקב מרגי: הוא קיים?
יעקב מרגי: יש לו חוסר?
יעקב מרגי: יש מפקחות, הפרישה של המפקחות, זה לא דומה למחוז שנותן מענה.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, יכול היה להביע עמדה של ראש קטן, מי צריך את כל הצרות שהוא מנה אותן, וזה צרות.
יעקב מרגי: נכון, צריך לעשות שדרוג מערכות במשרד - - -
עודד פורר: צריך מישהו שרואה את כל התמונה.
יעקב מרגי: אני אתייחס לזה, שבמשרד אכן יהיה מחוז חרדי אבל הליווי המקצועי, חוץ מהתכנים, לתת את המטריה שיש לו בחינוך הממלכתי ובממלכתי דתי.
<רונן פלוט: דבר שני, אז אני אומר ברוכים הבאים, שמח והכל טוב ויפה, אבל משום מה זה גם נופל על העירייה, כי לא כל הזרמים מוכרים על ידי משרד החינוך.
<רונן פלוט: ואם אני מדבר על כך שאנחנו הולכים להוציא סכום כיוון, מכיוון שבימים אלה כל אחד מחפש מסגרת שבה הוא יכול ללמוד, שאין לנו אותה, אני משלם לאותו בית ספר כסף והוא - - -.
<רונן פלוט: חוץ מזה מתחיל הסיפור של הסעות.
<רונן פלוט: פה זה בכלל מיליון שקלים.
<רונן פלוט: מיליון שקלים בשנה.
<רונן פלוט: תקשיב, ילד אחד נכנס עם ילד שני.
<רונן פלוט: ילדה וילד לא נוסעים וילד נוסע בשעה כזאת.
<רונן פלוט: לפעמים אני מוציא מוניות לילד אחד ולפעמים זה הרבה.
<רונן פלוט: ילד אחד נוסע מחיפה או - - - ואחר כך - - - צריכים לבוא, לקחת ולהחזיר אותו.
<רונן פלוט: זה פשוט - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה אומרים על זה במקרא?
יעקב מרגי: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה.
יעקב מרגי: הם קיבלו את ההחלטות ואתה אוכל - - -
<רונן פלוט: סליחה, זה הכל בסדר, אבל יש מציאות, מציאות לא פשוטה.
<רונן פלוט: סליחה חברים, שזה עול מאד מאד כבד על העירייה.
<רונן פלוט: אני קיבלתי את העירייה עם 70 מיליון שקלים גירעון.
<רונן פלוט: תבינו.
<רונן פלוט: אנחנו - - - חצי שנה עכשיו עם גירעון של 20,000 שקלים של חצי שנה.
<רונן פלוט: אבל כמה שאנחנו נכנסים עוד יותר עמוק, אני רואה שאני בסוף אצטרך למכור את העירייה, כי זה בלתי אפשרי.
<רונן פלוט: תשמע, הכל אני מוכן, רק אני פונה למדינה, לממשלה, שזה תפקידה ושום דבר לא קורה.
<רונן פלוט: אז או שמשרד החינוך יקום ויגיד אנחנו מכירים באנשים האלה, או שאותו מחוז חרדי, שיבנו לו תקציבים למקומות כמו שלנו ויגידו בוא, העירייה לא צריכה להוציא כסף.
<רונן פלוט: עם כל הכבוד.
<רונן פלוט: בואו, בשביל זה אתם קיימים.
<רונן פלוט: אני לא יודע.
<רונן פלוט: אורנה עוד הייתה עדינה.
<רונן פלוט: אם אתה שואל אותי, רק אלוהים יודע בשביל מה הקימו את זה.
<רונן פלוט: או לחלק ג'ובים או בשביל משהו שאני לא יודע.
<רונן פלוט: נפגשתי, היינו, הכל בסדר.
<רונן פלוט: שקל אחד לא רואים.
<רונן פלוט: אז אם לא נותנים- - -
יעקב מרגי: נפגשת עם המחוז החרדי?
<רונן פלוט: הם היו.
<אורנה שמחון: הם היו אצלי.
<אורנה שמחון: שלחתי את - - -
<רונן פלוט: היו, בסדר, היה והכל מצוינים.
<רונן פלוט: מחייכים, משתתפים בצער שלי, הכל בסדר.
<רונן פלוט: נו, אבל מה הלאה?
<רונן פלוט: כלום.
<רונן פלוט: אז אלה שני הדברים – גם תשלום עבור התלמידים וגם הנסיעות, זה דבר חשוב.
<רונן פלוט: הלאה.
<רונן פלוט: אנחנו מתחילים לבנות כמו שאני אומר - - - ומפה נעשה סיבוב קצר באריה - - -.
<רונן פלוט: אז זה נכו, אבל עשינו עכשיו והבאנו את כל היבילים הזמניים ממש לשנה, שנה וחצי, אבל גם במקביל ליבילים אנחנו גם בונים.
<רונן פלוט: אבל עכשיו מתחיל הסיפור.
<רונן פלוט: אוקיי, אז יהיה בית ספר ל - - - , וההוא יהיה בית ספר לבלזים, ושם צריכים כמה כיתות לעשות קודם כל בנים ובנות, בנים ובנות.
<רונן פלוט: זאת אומרת אתה עובד פה פעמיים.
<רונן פלוט: אני מצטער, אני לא יודע מה עשיתם פה, אבל צריכים לעבוד פעמיים.
<רונן פלוט: גם בנים וגם בנות.
<רונן פלוט: אצלנו הכל ביחד.
<רונן פלוט: אצלכם שני תקציבים.
<רונן פלוט: אז חברים, תפתח את הכיס.
<רונן פלוט: תפתח את הכיס.
<רונן פלוט: אז בניית בתי ספר.
<רונן פלוט: אותו דבר בגנים.
<רונן פלוט: גן זה לא פשוט.
<רונן פלוט: גן זה גן, אבל לגנים יש תוספות.
<רונן פלוט: אז פה אתה צריך לשים את הרב.
<רונן פלוט: גם הוא רוצה כסף.
<רונן פלוט: ופה אתה צריך לשים מפקח, גם הוא רוצה כסף.
<רונן פלוט: וזה לא נגמר.
<רונן פלוט: אז אני אומר רגע, רגע, אז מי משלם?
<רונן פלוט: הוא אומר לי, החברה שמפעילים שם אומרים לי רונן, אנחנו עושים כסף מאירועים.
<רונן פלוט: 250 שקלים, בואו, זה אירועים שהם לא מרוויחים מיליונים.
<רונן פלוט: אנחנו לא כמו בעפולה, ששם זה 350.
<רונן פלוט: בנצרת עילית התחלנו.
<רונן פלוט: היה 200, עכשיו 250.
<רונן פלוט: בסדר.
<רונן פלוט: אבל אין לנו כספים.
<רונן פלוט: אנחנו צריכים למכור את עצמנו.
<רונן פלוט: גם החברה האלה בקושי מרוויחים את הלחם שלהם ואי אפשר לקחת את העול הזה ולזרוק עליהם.
<רונן פלוט: אז פה גם אתם חייבים לחשוב מה אנחנו עושים.
<רונן פלוט: אדוני, אני רוצה קצת לחזור ל - - - ולומר לך שדווקא תמיר עושה עבודה מאד טובה
<אורנה שמחון: בינוי - -
<רונן פלוט: וכל פעם שמנהלת המחוז ואני פונים אליו הוא עושה את זה, מה שאתם רוצים.
יעקב מרגי: אלף אני שמח, כי זה חריג בנוף של פיתוח, סוגיות הפיתוח.
יעקב מרגי: זה חשוב שייאמר, בסדר גמור.
<רונן פלוט: הוא היה אפילו בארצות הברית, מיד חזר למחרת, אבל בדיוק מה שאומר אלכס, תקשיב.
<רונן פלוט: אנחנו מביאים 11 יבילים שאני מתנגד בתוקף, כי אני לא רוצה עיר הקרוואנים.
<רונן פלוט: לא רוצה.
<רונן פלוט: אבל זאת ברירה בין זה לבין שהילדים ישבו בבית.
<רונן פלוט: אז הילדים צריכים לשבת בבית?
<רונן פלוט: אמרנו לא.
<רונן פלוט: מביאים 11 קרוואנים - - -
יעקב מרגי: אבל יחד עם זה מיד צריכה להיות אחריות.
<רונן פלוט: ברור, ברור.
<רונן פלוט: מביאים 11 קרוואנים - - - מחייבים אותם לשים ואף קרוואן לא יפתח בלי חדר ביטחון.
<רונן פלוט: זה עוד 150,000 שקלים.
<רונן פלוט: אנחנו.
<רונן פלוט: משרד החינוך לא בלופ.
<רונן פלוט: אחר כך אומרים רגע, רגע, ההפרש בין הקרוואן שאתם קונים, שמשרד בחינוך נותן לך, לבין מה שאתה משלם, זה עוד 120,000 שקלים.
<רונן פלוט: אז ב-11 קרוואנים גם חדר ביטחון וגם עוד 110,000 שקלים זה 3 מיליון שקלים שהרשות צריכה להוציא כסף מהכיס.
<רונן פלוט: חברים, תבינו, זה לא יכול להיות.
<רונן פלוט: זה לא יכול להיות.
<רונן פלוט: וזה מה שאנחנו עושים על מנת שיהיה בינוי.
<רונן פלוט: אדוני, יש לנו בתי ספר של 40 שנה, שהם לא שופצו.
<רונן פלוט: ברור כשנכנסים למבנה שהוא 40 שנה עומד, - - - כמעט מבראשית וזה הוצאה מאד מאד כבדה.
<רונן פלוט: כסף להתמודד עם זה אין לנו.
<רונן פלוט: עכשיו מתחיל.
<רונן פלוט: צריכים לבנות מבנה לישיבה תיכונית ומדרשה.
<רונן פלוט: יש לנו ישיבה תיכונית שקיבלה פרס, חבל על הזמן.
<רונן פלוט: חבר הכנסת מוטי יוגב מלווה אותם ויודע.
<רונן פלוט: פשוט מאד - - - בניית בית ספר, תלמוד תורה.
<רונן פלוט: תראה איך הסתבכתי עם כל החרדים.
<רונן פלוט: אני אומר לך.
יעקב מרגי: הם בדרך, שיהיו להם אותן צרות כמו של החרדים.
יעקב מרגי: גם אצלם יש בעיות.
<רונן פלוט: ברור.
<רונן פלוט: עכשיו תשמע, עכשיו ב - - - ג' אנחנו רוצים להקים מתנ"ס שלהם, מתנ"ס קדוש.
<רונן פלוט: אנחנו רוצים להקים שם מועדונים, שאפשר להיכנס, שאפשר לשבת, חוץ מבית הספר.
<רונן פלוט: גם לזה אין לנו כסף.
<רונן פלוט: אני רוצה לומר לכם, גם בהצטיידות עכשיו לגנים הוצאנו הרבה מאד כסף להצטיידות.
<רונן פלוט: אין כתובת.
<רונן פלוט: אבל זה לא יכול להיות שאין כתובת לכלום.
<רונן פלוט: כל עניין החרדים – אין כתובת.
<רונן פלוט: אז מי?
<רונן פלוט: אני רוצה לשאול, יש לך את גפני ויש לך את ליצמן שאלה הם האנשים שלהם.
יעקב מרגי: יש לך גם את סגן שר החינוך.
<רונן פלוט: סגן שר החינוך וגם שר החינוך.
<רונן פלוט: אני דיברתי איתו פה.
<רונן פלוט: יש לך את שלושת האנשים ואתה מדבר ללמפה.
<רונן פלוט: כאילו זה לא קשור.
<רונן פלוט: אני לא רוצה לספר מתי זה כן חשוב.
<רונן פלוט: הרי זה לא יכול להיות שכולם אמרו יאללה, רונן, כל הכבוד איך שאתה עושה את זה, בלי תקלות, בלי שום דבר, כשאני בא לבקש שקל, אני לבד.
<רונן פלוט: אני מסתכל ואני רואה שאין שום דבר מסביבי שיותר חשוב.
<רונן פלוט: דבר אחרון שאני רוצה לבקש, אני חייב לעשות, כמו שאמרתי, אני רוצה למשוך הרבה חרדים לנצרת עילית.
<רונן פלוט: יש לי הרגשה, למרות שהיינו אצל הרב שטיינמן והיינו אצל - - - של מבלעז, ואנחנו הולכים עם - - -, כן, כן, נפגשתי עם כל גדולי התורה.
<רונן פלוט: דרך אגב, הרב הראשי הרב הספרדי היה פה לפני כמה ימים, הרב יוסף.
<רונן פלוט: היה.
<רונן פלוט: ואני אומר דבר פשוט, אנחנו חייבים לקבל כסף - - - כמו של העיר, של השכונה.
<רונן פלוט: אני מעוניין להסביר לאותם החרדים שמ-600,000 שקלים הם יכולים לקבל בית חדש.
<רונן פלוט: אני רוצה להסביר להם שאנחנו מקימים את כל המוסדות שהם צריכים אותם – גנים, מעונות, בתי ספר, מקוואות, בתי כנסת, כל מה שהם צריכים.
<רונן פלוט: ואני אומר לכם, זוג נורמטיבי שרואה תמונה כזאת, לוקח את עצמו, קם ומגיע.
<רונן פלוט: והוא ומגיע לשכונה.
<רונן פלוט: ואני רוצה להגיד לכל הפורום הזה, אני מאמין מאד בשכונה הזאת.
<רונן פלוט: השכונה הזאת כרגע מצילה את נצרת עילית מדברים אחרים.
<רונן פלוט: השכונה הזאת מתפתחת וכל מי שמגיע לשכונה פתאום, הרי היא הייתה בהקפאה מוחלטת, כאילו לקחו את השכונה והכניסו אותה לפריזר.
<רונן פלוט: פתאום אתה נוסע, פה טרקטורים, פה טרקטורים, פה.
<רונן פלוט: אני רוצה לראות גם מנופים וזה בדרך.
<רונן פלוט: יישרנו.
<רונן פלוט: כבר עוד דירות ועוד דירות ואני אומר לך אנחנו נגיע ל-7,000 דירות, שלפי דעתי אם מדובר בחרדים, אתה יכול להביא גם 100,000 איש.
<רונן פלוט: 100,000 איש.
<רונן פלוט: שכונה.
<רונן פלוט: אז מכיוון שאנשים מרגישים שם טוב, טוב להם, אוויר טוב כמו שאתה אמרת, מזג אוויר טוב, בבקשה אדוני, אנחנו צריכים פה מערכת חינוך.
<רונן פלוט: כל מה שאני מצאתי, בכל הרבדים האחרים אצל מנהלת המחוז, כך אני לא מוצא שום דבר במחוז החרדי.
<רונן פלוט: הוא טס לשום מקום.
<רונן פלוט: יש לי הרגשה שהם טסים, איך לפני רגע אמרת, טס לשום מקום.
<אורנה שמחון: לא, אבל בוא נגיד שזה חדש, אבל - - -
<רונן פלוט: כן, זה חדש, אבל אני לא חדש.
<רונן פלוט: אין לי זמן.
<רונן פלוט: תקשיבי לי רגע, לו אני הייתי בא לפה והייתי אומר שלוש שנים אני חדש, לא עושה כלום, אני חדש, אני לומד.
יעקב מרגי: אדוני ראש העיר, אני חושב שהטבת להציג את הבעיה.
יעקב מרגי: עכשיו בואו ניתן לחברי הכנסת להתייחס, נשמע את מנהלת המחוז ואני אסכם לקראת סוף הדיון איך אנחנו מטפלים בבעיות ששמענו.
מרדכי יוגב: אני אהיה קצר, אבל אלף אני באמת מעריך את כולם, ברשותך כבוד ראש העיר, כל החברים, מנהלת המחוז.
מרדכי יוגב: אני חושב שנצרת עילית היא אתגר משמעותי מאד ואם הייתי יכול לחשוב, אז היא דומה לירושלים, אבל עם מורכבויות יותר גדולות מעצם זה שירושלים - - - בפוקוס, במרכז, וצריך לשים את נצרת עילית במרכז.
מרדכי יוגב: החזון כעיר מחוז ולשם אנחנו רוצים ללכת.
מרדכי יוגב: יש קשיים גדולים יותר ועם הצורך לייהד את הגליל.
מרדכי יוגב: נשים גם את הילד על השולחן בשמו.
מרדכי יוגב: צעירים לצערנו עוזבים, מוצאים את העתיד בתל אביב וצעירים במגזר הערבי נשארים, כי זה מקומם.
מרדכי יוגב: יש פה מורכבויות גדולות.
מרדכי יוגב: ראש העיר הזכיר את העולים שצריכים גם את השפות, כל אחד ואנחנו בעד להביא לפה עוד עולים.
מרדכי יוגב: גם ראש העיר כבר - - - .
מרדכי יוגב: השבוע למשל ביום שלישי בכוונתי, ישיבה על עולי ונצואלה.
מרדכי יוגב: אלפים רוצים לבוא לפה.
מרדכי יוגב: יש שם סגן נשיא - - - חיזבאללה - - - בוונצואלה והם בדרך הנה.
מרדכי יוגב: נשיא הקהילה היהודית - - -
יעקב מרגי: אבל הם בדרך הנה, לא החיזבאללה.
יעקב מרגי: אנחנו מקווים.
יעקב מרגי: עכשיו בהקשר הזה באופן כללי.
יעקב מרגי: מנהלת המחוז פה והשר יהיה פה בשבוע הבא והמנכ"ל, שליבו מאד על נצרת עילית יגיע בהמשך.
יעקב מרגי: אני חושב שחובתנו כוועדת חינוך לעשות ישיבה במושב החורף ישיבת מעקב על הצרכים והאם הם ממולאים.
יעקב מרגי: אני חושב שזו חובתנו כוועדת החינוך ובזה אני כמעט מסיים את דברי.
יעקב מרגי: אני מכיר פה הרבה מהצרכים ואני מקווה שהדינאמיקה הזאת-.
יעקב מרגי: אני אוסיף עוד דבר אחד לגבי החרדים.
יעקב מרגי: שאלתי את מנהלת המחוז, אני אנסה עכשיו שהוא יהיה פה, גם עם השר ואז ממילא הוא יוכל לקבל מדיניות, כי אין לי ספק שנופל פה תיק גדול על ראש העיר ומורכב.
יעקב מרגי: אני פותח סוגריים, סוגר סוגריים, שהייתי מח"ט אפרים נדרשתי ביום אחד לתת אבטחה לכל רכב שיוצא להסעת תלמידים.
יעקב מרגי: היה לי בלב אפרים את העיר עמנואל.
יעקב מרגי: להבין שמשם הייתי צריך בכל בוקר 72 אבטחה.
יעקב מרגי: זה מטורף.
יעקב מרגי: זה אותו סיפור שאתה נכנס אליו.
יעקב מרגי: לא אוטובוס אחד שאיתו נוסעים, זה כל אחד והמקום האחר בבני ברק - - -.
יעקב מרגי: כך שהציור הזה הוא מחייב מענה מיוחד ונצרת עילית צריכה לקבל מענה מיוחד, מענה לאומי מיוחד ואני מקווה שאנחנו בוועדת החינוך - - - את זה.
עודד פורר: אני אתחיל מאיפה שאתה סיימת, מוטי, שאם הממשלה לא יידעו לתת לנצרת עילית את מה שהיא צריכה, אז יכול להיות שגם פה יצטרכו אבטחה כל פעם שיוציאו אוטובוס של תלמידים באיזה שהוא שלב, כי אני מדבר על הגליל באופן כללי.
עודד פורר: איך הגליל נראה ומה המשמעות של נצרת עילית ברמה הלאומית והיא לא השתנתה ממה שהיה לפני 60 שנה, כשהקימו את נצרת עילי.
עודד פורר: בהקשר הזה אני לא מאריך.
עודד פורר: אדוני יושב הראש, אני חושב שנכון לקיים בהקדם ישיבת ועדה משותפת של ועדת חינוך וועדת כספים.
עודד פורר: גם ליושב ראש ועדת הכספים יש עניין בנושאים שהעלה פה ראש העיר.
עודד פורר: בואכה אישור השינויים בתקציב, שהאוצר יבקש לעשות לקראת שנת 2018 והוא יבקש לעשות שינויים בתקציב, אפילו שזה תקציב דו שנתי.
עודד פורר: זה בדיוק המקום להכניס ולהגיד אדוני, הסכומים האלה הם קטנים, הם פשוט מצחיקים בהשוואה למה שקורה בוועדה.
עודד פורר: אתה מכיר את זה גם כן.
עודד פורר: אנחנו בדיוק נמצאים בשלב הזה.
עודד פורר: אני חושב שישיבת חירום כזו, אבל היא חייבת להיות ישיבה משותפת כי ועדת החינוך היא חשובה, אבל מבחינת היכולת שלה להחזיק את הממשלה מה שנקרא במקומות רגישים - - -
<רונן פלוט: עם יושב ראש ועד כספים יש לך גיבוי אוטומטי.
עודד פורר: אז אני אומר ישיבה משותפת של הוועדה עם ועדת הכספים על נצרת עילית תוציא תוצאות, וכל השאר אנחנו - - -
<רונן פלוט: אבל לפני, אתה מדבר ואני חייב להגיד משהו על עודד.
<רונן פלוט: הוא פטריוט של העיר שלנו.
<רונן פלוט: אני אומר לכם את זה בפה מלא.
<רונן פלוט: רצו לפגוע בנצרת עילית מבחינת עיר עולים, הוא נלחם, הוא צרח.
<רונן פלוט: התקשרו אלי ממשרד הפנים ואמרו לי רונן, נעשה לך הכל, רק תגיד לו שייצא משם.
<רונן פלוט: הוא כמעט והפך שם את השולחנות בכל מה שאני רוצה וזאת באמת הזדמנות להגיד לך תודה רבה.
<רונן פלוט: תודה רבה על המלחמה, כי אתה עוזר.
<רונן פלוט: אתה עוזר לא כי אתה חושב סתם, אתה יודע שזה מגיע ואתה עושה את זה מכל הלב.
<רונן פלוט: באמת, בשם כל החברים אני רוצה להודות לך על כל מה שעשית ועל כל מה שאתה עוד אמור לעשות.
<רונן פלוט: תהיה בריא, תודה רבה.
יעקב מרגי: לפני מנהלת המחוז, מישהו רוצה להתייחס?
יעקב מרגי: אורנה?
<אורנה פישר: אני מקווה שנהניתם.
יעקב מרגי: ערכתם לנו תמהיל עמוס וזה האתגר שלנו.
יעקב מרגי: זו ההנאה שלנו.
יעקב מרגי: מה שהולך בקלות וטוב ומצליח, טוב לדעת על זה, אבל זה לא מספיק.
<אורנה שמחון: אני רק - - -
<רונן פלוט: רק שנייה, לפני שאת פותחת, רק משפט.
<אורנה שמחון: בטח.
<רונן פלוט: מחזיק תיק החינוך.
<איתי רק: לי קוראים איתי רק, אני מחזיק תיק החינוך, ממלא את מקומו של רונן בוועדת החינוך.
<איתי רק: אני רוצה להגיד קודם כל תודה לכל האורחים שבאו, לוועדת הכנסת, תודה שבאתם לעיר.
<איתי רק: רונן די מיצה ודי סיפר הכל, הוא דבר בשבחם של כולם, אז תרשו לי לדבר בשבחו ולהגיד שתמיד אומרים שעד שרונן נכנס החינוך בנצרת עילית היה טוב.
<איתי רק: אחרי המהפכות שהוא עשה פה בשנה האחרונה, תנופות אדירות, תוספת תקציב של 3.6 מיליון שקלים ומעלה.
<איתי רק: - - - מחשבים, בכל מקום שרק נוגעים בו אנחנו רואים את המהפכות האדירות ואפשר גם לראות את השינויים ואת מתיחות הפנים שבתי הספר עברו.
<איתי רק: השיפוצים בסדרי גודל של תקציבים שלא היו מעולם.
<איתי רק: אז זו ההזדמנות שלי להגיד לרונן תודה על מה שאתה עושה פה בחינוך, כי אני יודע - אנחנו עובדים צמוד - כמה זמן אתה משקיע, כמה אנרגיות ומשאבים אתה משקיע בחינוך.
<איתי רק: אמרת שאנחנו רוצים לשמור על צביון העיר ועל העיר בכלל, אז אני חושב שהחינוך הוא המפתח הראשון להצלחה.
<איתי רק: וזה הזמן להודות לך ולכל צוות אגף החינוך, - - - לכל צוות המורים, תודה על מה שאתם עושים בחינוך בנצרת עילית, כי זה לא היה מעולם ו - - -
<אורנה שמחון: טוב, אז קודם כל אני באמת שמחה שבחרתם להיות כאן, בצפון וכפי שאתם רואים הצפון הוא מאתגר, מאד מורכב.
<אורנה שמחון: קשה לנהל אותו בגלל המורכבות והשונות, אבל זה אתגר בלתי רגיל שמחייב אותנו לשנס מותניים עם כל משרדי הממשלה ויחד עם הרשויות המקומיות, כדי לתת מענה הכי טוב לרשות.
<אורנה שמחון: רונן לא העלה את זה, אבל אני רוצה להעלות פה עוד נקודה שאנחנו מתמודדים איתה וזה הקרבה הפיזית בין נצרת לנצרת עילית, שגורמת לכך שבאים יותר תושבים מנצרת לגור בנצרת עילית.
<אורנה שמחון: יש לזה הרבה מאד השלכות גם ברמה התכנונית וגם לתרומה של זה להגירה שלילית.
<אורנה שמחון: יותר אנשים מוכרים את הבתים ועוזבים את העיר.
<אורנה שמחון: בנוסף לעניין הזה, גם הנושא של הרצון העז של ראשי הרשויות הקודמים להביא תושבים לכאן כדי להילחם על ההגירה השלישית, בעצם הביאה גם לפתיחת השורות לגרעינים תורניים וזה בסדר גמור שבאים לכאן וזה רק טוב, אבל לפי דעתי דרוש תכנון מעמיק לכל ההיבטים.
<אורנה שמחון: גם לשיכון, גם לחינוך, גם לתיירות ודיבר על זה רונן בצורה מאד מדוקדקת.
<אורנה שמחון: גם תעסוקה - - -.
<אורנה שמחון: המשרד שלנו מתמודד ואני רוצה להגיד שרק עכשיו העברתי 2 מיליון שקלים לעיר הזאת, רק כדי להתמודד עם בתי ספר קטנים, שאין להם זכות קיום.
<אורנה שמחון: הנה, יושבת פה מנהלת בית ספר, 12 כיתות, הפכה להיות 6 כיתות.
<מנהלת בית ספר: בשנתיים.
<אורנה שמחון: בשנתיים.
<אורנה שמחון: יש לי בתי ספר שאנחנו צריכים לסגור אותם.
<אורנה שמחון: מבחינה כלכלית חייבים לסגור אותם.
<אורנה שמחון: אנחנו נלחמים בשיניים כדי להשאיר את מוסדות החינוך האלה עם איזו שהיא תקווה שיבואו - - -
יעקב מרגי: הכל מהגירה שלילית או חתך הגילאים של האוכלוסייה?
<אורנה שמחון: גם הגירה.
<אורנה שמחון: זה הרבה מאד - - - זה גם וגם.
<מנהלת בית ספר: אני יכולה לציין שאצלנו בבית הספר - - - שעבר בעיר מבית ספר לבית ספר, כל ה - - - שעוזבות - - - בכאב לב מאד גדול, אם היינו יכולים להישאר כאן וזה אחד מבתי הספר שהיינו מסכימים אפילו להסיע - - - שנתיים מ-12 כיתות ירדנו השנה ל-6 כיתות.
<אורנה שמחון: כשאני צריכה להחזיק את כל השעות האלה ולתת כיתות או כיתות - - - עלה לי 2 מיליון שקלים.
<אורנה שמחון: עכשיו סיכמתי עם - - -
יעקב מרגי: מ-12 ל-6?
<אורנה שמחון: 2 מיליון שקלים רק לשעות שבועיות, לכיתות - - -, גמולי חינוך ולא איחדתי אפילו כיתות.
<אורנה שמחון: אז זה מחייב השקעה מאסיבית.
<אורנה שמחון: אני חושבת שאם אני שמה את האצבע על המוקד של הבעיות, אחד זה שצריך לתת פה השקעה יוצאת דופן לעיר הזאת, כי צריך להציל את העיר הזאת.
<אורנה שמחון: פשוט ככה.
<אורנה שמחון: רונן עוד היה עדין, אבל הוא חי את זה ואוכל את זה כל בוקר.
<אורנה שמחון: צריך לעשות פה פעולה מאסיבית לדעתי ואנחנו נתמוך בחינוך ככל שרק ניתן.
<אורנה שמחון: הדבר השני, אני אדבר גם עם זהבי, צריך לעשות פה חשיבה הוליסטית לגבי החינוך החרדי, כי אין מה לעשות.
<אורנה שמחון: הם תושבים של נצרת עילית.
<אורנה שמחון: צריך לתת להם מענה.
<אורנה שמחון: אני ביקרתי יחד עם רונן וראיתי איך נלחמים בתוך בתי ספר קיימים, ממש חוטפים כל פינה ופינה כי אין תנאים.
<אורנה שמחון: אי אפשר לעבוד בתנאים כאלה ואי אפשר לחיות בתנאים כאלה.
<אורנה שמחון: לכן צריך פה תכנון מאסיבי עם בנייה מאסיבית, עם תקציבים מאסיביים ועם מענה לאוכלוסייה המאתגרת שמגיעה לכאן, כי כולם היו בנינו.
<אורנה שמחון: אני רוצה להגיד תודה לרונן ולצוות שלו על קבלת פנים באמת מדהימה.
<אורנה שמחון: ראית את הטוב, ראית את הבעיות.
<אורנה שמחון: ולהודות לחברי הכנסת ולך, כמובן, שמצאת לנכון להגיע לכאן ובאמת אין לי ספק בכלל שאתה תמנף את כל העשייה הזאת ואת כל האתגרים האלה קדימה, איפה שצריך.
יעקב מרגי: תודה לראש העיר על האירוח.
יעקב מרגי: להנהלת העיר.
יעקב מרגי: למנהלת המחוז.
יעקב מרגי: לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: צוות החינוך ברשות המקומית.
יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על תופעת ההגירה השלילית ועל מ - - - הוועדה התרשמה לחיוב מהדגש שהרשות המקומית שמה בנושא חינוך, למנהלת המחוז על הליווי והסיוע לנוכח האתגרים של העיר נצרת עילית, בעוד מצוקותיה של הרשות המקומית אל מול ייחודיותו של החינוך החרדי ומורכבותו על כל גווניו.
יעקב מרגי: במקרה הזה נוצרים צרכים בלתי סבירים בסוגיות כמו הסעות ילדים ועוד סוגיות שדיבר עליהן ראש הרשות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראשות מקומית להכין מסמך ולא לשנה הבאה, לימים הקרובים.
יעקב מרגי: כמה שיותר מהר שיכינו את כל הצרכים והחסכים שיש לרשות המקומית אל מול ההיערכות של המחוז החרדי והחינוך החרדי בעיר.
יעקב מרגי: אני קורא לממשלה – וכשאני קורא לממשלה אני קורא לשר החינוך והוועדה תפעל מולו – כעיר קולטת אוכלוסייה שונה מהקיימת.
יעקב מרגי: הן מציבור העולים, הן מהציבור החרדי, הן מהציבור הדתי לאומי.
יעקב מרגי: מכוח זה תהליך זה מאופיין בצרכים מיוחדים, צורכי פיתוח שאי אפשר להשתית אותם על הרשות המקומית.
יעקב מרגי: זה יהיה פשע מבחינתך לקחת על עצמך את כל הקריטריונים והנהלים שקיימים בפיתוח רגיל מול רשות מקומית, כך שיש פה - - - העיר נצרת הושיטה יד לממשלה בקטע הזה של הצלת העיר.
יעקב מרגי: הן בבלימת ההגירה השלילית, הן בסוגיה הדמוגרפית.
יעקב מרגי: אני חושב שהממשלה צריכה, משרדי הממשלה צריכים להתייחס לזה בצורה שונה.
יעקב מרגי: אם אתה תיכנס לתוך המסלול הרגיל של הקריטריונים הרגילים של פיתוח, אני חושב שאתה תשים, אם יש לך חוזה כזה של היישוב הקיים, אתה משעבד אותו לטובת העניין.
יעקב מרגי: אני חושב שפה הממשלה צריכה לצאת מהקופסא, מה שאצלי מוגדר בצורה, כפי שאתה רואה את המחוז ואז - - - תקנים - - - יכלה גם כן.
יעקב מרגי: לו יצויר שמנהלת המחוז, הפקידים במשרד החינוך היו אומרים לך אנחנו לא מתקצבים חצאי תקנים, תסגרו את בתי הספר ואיבדתם את כל הייחודיות של בתי הספר המובילים.
יעקב מרגי: אני חושב שזה הדבר וכך צריך להתייחס גם לסוגיות הפיתוח בדחיפה.
יעקב מרגי: והנה אני אומר לך, אתה מנית חלק מהבעיות שמאפיינות את החינוך החרדי.
יעקב מרגי: ברגע שהשכונה הזאת תתאכלס במאסות שאתה אמרת, אתה לא תצא עם זה.
יעקב מרגי: לכן המסמך הזה יצטרך להוות לי מסמך עבודה או לפגישת עבודה מול המחוז והנהלת המשרד או לדיון ועדה מיוחד.
יעקב מרגי: אנחנו לא נצא מכאן בלי שאנחנו יודעים איך אתה מתמודד עם הבעיות האלה.
יעקב מרגי: מתי השר מגיע לכאן?
<אורנה שמחון: ב-14 בספטמבר.
<רונן פלוט: ביום שלישי הבא.
יעקב מרגי: אז יש עשרה ימים, מתוכם זה שבוע עבודה.
יעקב מרגי: בוא, אם יש מי שיכין לך את המסמך הזה ביומיים שלושה הקרובים, תביאו לי.
<רונן פלוט: אני מקווה.
יעקב מרגי: אני מתחייב להכין את השר לקראת זה.
<רונן פלוט: מצוין.
יעקב מרגי: להכין את השר לקראת זה, כי אני חושב שאתה לא תצליח לתפוס ראש.
<רונן פלוט: אני אשמח מאד שתעשה את זה.
<רונן פלוט: אשמח מאד.
יעקב מרגי: בוא, איך אמרת?
יעקב מרגי: 40 משפחות, 200-.
יעקב מרגי: כמה ילדים?
<רונן פלוט: 200.
יעקב מרגי: כל פתיחת גן, אם אתה צריך להיערך לכך בלי שקיבלת או כל מבנה יביל.
יעקב מרגי: אתה מקבל מבנה יביל עד לגדר מה שנקרא.
יעקב מרגי: כל הצרכים מעבר לזה, אתה לא יכול לשאת אותם עליך.
יעקב מרגי: אני חושב שזה לא דומה לעיר מתפתחת שיש לה צרכים.
יעקב מרגי: פה לקחת על עצמך משימה.
יעקב מרגי: אני חושב שהממשלה צריכה לתת כתף בקטע הזה.
יעקב מרגי: זה לא כתף לאורך זמן, אבל לפחות בשנים הראשונות לתת את התנופה, כדי להעמיד את זה נכון.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לך מניסיון של אחרים, אם לא תתמודד עם זה נכון בשנים הראשונות, אתה תסחב והנה אני אומר לך – אתה תסחב את הגיבנת הזאת של עיר קרוואנים - - -
יעקב מרגי: ותסחב את הגיבנת הזו של צפיפות בכיתות ותסחב את סוגי החינוך.
יעקב מרגי: במדינות אחרות יש פאבליק סקול, יש איזו אחידות וזו נקודת הסנגוריה שלי על משרד החינוך, כשאני אומר את זה.
יעקב מרגי: מי שרוצה משהו אחר הולך ומשלם.
יעקב מרגי: פה המדינה הכירה בזרמים בחינוך, הכירה בצורות אחרות.
יעקב מרגי: בתוך החינוך החרדי – תאמינו לי – הוא מנה רק חלק מזה וצריך לדעת, צריך להתמודד עם זה.
יעקב מרגי: מסכים איתך בקטע הזה שאתה צריך מישהו שייעץ לך כי החסידות הזה תמשוך לכאן והזרם הזה ימשוך לכאן וזה ימשוך לשם.
יעקב מרגי: תקן כזה זו סוגיה למשרד הפנים.
יעקב מרגי: אני מוכן להעלות את זה גם בסיכום לשר הפנים, למשרד הפנים, את הסוגיה הזאת של יועץ מיוחד, כי באמת צריך את זה.
יעקב מרגי: אתה לא אמור להכיר את זה.
<רונן פלוט: שמישהו ייתן לך מפה.
יעקב מרגי: יכול להיות שיהיה לך גם יועץ, יכול להיות שלא כל דבר הוא חרדתי וצריך להקצות.
יעקב מרגי: כשיש יועץ זה מאגם משאבים.
<רונן פלוט: אותו יועץ יכול להיות שימשוך לכיוון אחר.
יעקב מרגי: לא, לא, אז זה התפקיד שלך לא ליפול שם.
יעקב מרגי: אתה צריך יועץ שיבוא ויגיד לך עם כל הכבוד מה הוא מבלבל לך את המוח, זה יכול לחיות עם זה וזה לא יכול.
יעקב מרגי: אתה תחסוך משאבים ותחסוך כאבי ראש.
יעקב מרגי: רבותי, אני מודה לראש העיר שאתגר אותי בפתיחת שנת הלימודים.
יעקב מרגי: אני אמרתי לו בכניסה איך זה יכול להיות שאתה לא פותח שנת לימודים באיזה מוסד חרדי כזה או אחר.
יעקב מרגי: אמרתי קודם כל - - - שאני פותח שנת לימודים במוסד חינוכי.
יעקב מרגי: זה הכי חשוב.
יעקב מרגי: דבר שני אמרתי – מי שטורח בערב שבת, אוכל בשבת.
יעקב מרגי: ראש העיר רונן פנה - - - וזה הסוויץ' שבקטע הזה, ד"ר אורנה, אני אומר לך, אני אומר למשרד החינוך, בקטע שהפקנו לקחים הן ברישום של מוסדות החרדים והן בקטע של החינוך המיוחד.
יעקב מרגי: במוסדות החרדים הצלחנו לשפר בקטע הזה.
יעקב מרגי: כתבנו תקנון לרישום - - - ואני אמרתי למשרד החינוך תעשו סוויץ'.
יעקב מרגי: שנת לימודים לא מתחילה באחד בספטמבר.
יעקב מרגי: משרד החינוך צריך לנקות שולחן ב-30 ביוני.
יעקב מרגי: לנקות שולחן.
יעקב מרגי: אי אפשר לאתגר לא את המחוזות, לא את מנהלי בתי הספר.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה, גם לא את המשרד עצמו.