GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל אמיתי: זאת אומרת, התלמיד יוכל לקבל שיעורי בית.
<דניאל אמיתי: אני אקרא לזה שיעורי בית אבל מדובר כאן בתכנית אישית מותאמת שהמורה מכין לכל תלמיד בצורה אישית כדי שהוא יתעסק בספורט ושהוא יבין מהי תזונה נכונה.
<דניאל אמיתי: לימודי פיזיולוגיה.
<דניאל אמיתי: אלה דברים ברמה מדעית.
מירב בן ארי: הוא מסיים את תפקידו בסוף החודש.
<דניאל אמיתי: נכון.
מירב בן ארי: בכל מקרה, אנחנו כבר קבענו עם מפמ"ר הספורט החדש.
<עירית ליבנה: נבחר מפמ"ר חדש.
מירב בן ארי: הוא נכנס לתפקידו בינואר.
מירב בן ארי: מה אתם עושים כמועצת תלמידים?
מירב בן ארי: עזוב את משרד החינוך.
מירב בן ארי: אני מתעסקת אתם כל הזמן אבל מה אתם כמועצת התלמידים עושים לטובת הנחלת הנושא של תזונה נכונה ואורח חיים בריא?
<דניאל אמיתי: סיכמתי את הפגישה הזאת יחד עם שאר חברי המליאה במועצה הארצית והגענו למסקנה שבגלל היעדר פיקוח על בתי הספר, התלמידים לא מקבלים את מה שמגיע להם וכתוצאה מכך הם לא באמת מבינים את ערכי התזונה הנכונה, את ערכי הכושר הגופני.
<דניאל אמיתי: זאת אומרת, החינוך לבריאות לא מיושם עד הסוף.
<דניאל אמיתי: אי אפשר להנחית – אני אשתמש במילה הזאת – על התלמידים קפיטריות בתפריט שונה לחלוטין כי זה גם מיושם ברוב בתי הספר בארץ, לפי בדיקה שלנו, כי בסופו של דבר הם ינסו למצוא את הפתרון האחר.
<דניאל אמיתי: הם ינסו לצאת למכונה באולם הספורט בה יש שתייה מתוקה, הם ינסו לצאת למרכז מסחרי מחוץ לבית הספר כדי לקנות להם את ההמבורגרים, את הצ'יפס ואת השתייה המתוקה.
מירב בן ארי: זאת הוועדה הראשונה שלך ולכן אני אקל עליך, למרות שהחבר'ה במועצת התלמידים כבר מכירים אותי.
מירב בן ארי: אל תלך לי סחור סחור.
מירב בן ארי: אני כל הזמן אומרת כאן בוועדה שאתם צריכים להיות פעילים, אתם צריכים לקחת אחריות.
מירב בן ארי: אמרתי את זה כבר הרבה פעמים.
מירב בן ארי: יש כנס של כל יושבי ראש מועצת התלמידים – אני הייתי בכנס אחד כזה בירושלים – תקדישו שעה לאורח חיים בריא, לתזונה נכונה, לספורט שציינת כאן.
מירב בן ארי: בית ספר, פיקוח, אתה יודע מה?
מירב בן ארי: אני אגיד לך עוד משהו.
מירב בן ארי: ביום שהתקנות ייכנסו לתוקף, יהיה כאן דיון והן ייכנסו לתוקף, הקפיטריה תשתנה וזה נכון מה שנאמר כאן לגבי הסודה, הם יצטרכו את העזרה שלכם מול התלמידים.
מירב בן ארי: הם יצטרכו אתכם שתהיו אתם בחזית ותסבירו את העניין, אבל אתם צריכים לעשות צעד שבא מכם ולא כל הזמן לדבר על הפיקוח בקפיטריה.
מירב בן ארי: דע לך, אני הייתי במועצת התלמידים לפני שנים והעניין הוא שמנהיגות לוקחים.
מירב בן ארי: לא מקבלים.
מירב בן ארי: קחו.
מירב בן ארי: ראשית, תהיו שותפים שלהם כי הם יצטרכו אתכם בחזית הזאת בבית הספר, אבל בלי קשר, תעשו מיזמים שלכם.
<איתי שובל: דובר מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<איתי שובל: אני מתיכון היובל בהרצליה, כיתה י"ב.
<איתי שובל: החבר'ה של עירית ממשרד החינוך ואנחנו עובדים בחודשים האחרונים, מתחילת השנה, ובזמן הקרוב אמור לצאת, אחרי חנוכה, קמפיין בנושא הזה שכולל סקר מקיף מאוד בו אנחנו הולכים לאפיין גם את כל הנושא של הקפיטריות וגם את כל הנושא של התזונה הבריאה, החינוך הגופני בבתי הספר, ומשם יוצאת לדרך.
<איתי שובל: יש לנו נתונים ממשיים מבתי הספר בארץ.
<איתי שובל: אנחנו יודעים שזה תהליך שהוא מורכב והוא לא ייקח שבוע.
מירב בן ארי: ברור שזה יהיה תהליך ארוך.
<איתי שובל: זה יהיה תהליך ארוך.
<קריאה: איזה קמפיין?
<איתי שובל: הקמפיין נקרא "בחרתי בריא".
<איתי שובל: אנחנו נוציא עליו הודעות בהמשך.
<איתי שובל: הסקר כבר יצא.
<איתי שובל: אנחנו כמובן מרחיבים את הפעילות שלו מיד אחרי חנוכה כי בתקופה הזאת לא ממש יענו עליו כי לא נמצאים בבתי הספר.
<איתי שובל: אנחנו ניכנס בנושא הזה מאוד מאוד חזק.
<איתי שובל: אנחנו גם רוצים להביא לתלמידים בצורה הכי פשוטה שיש את ההסברים על החינוך הגופני בבתי הספר, מה יש בתכנית הלימודים שהם לא יודעים עליה שלדעתי זה אחד הדברים הכי חשובים שיכולים להיות.
<איתי שובל: תלמיד שרואה שהמורה שלו עושה משהו והוא יכול לעשות אותו בנוסף, לפי התכנית הזאת, והוא לא יודע.
<איתי שובל: דברים פשוטים שיעזרו לו ויקלו עליו בשיעורי הספורט ולפעמים אלה הדברים שבסופו של דבר יגרמו לו לרצות לעשות ספורט.
<איתי שובל: לי יש לא מעט חיסורים בספורט ואני גם צריך לסדר את זה, מודה, ואחת הסיבות היא לא בגלל המורה אלא אני פשוט מרגיש שאני לא יכול להביא מעצמי את מה שאני רוצה בחינוך גופני, לעשות את הכושר שמתאים לי.
<דניאל אמיתי: יש כמה ספרים.
<איתי שובל: נכון.
<איתי שובל: שמעתי מדניאל אחרי הפגישה עם המפמ"ר לחינוך גופני מה אני יכול לעשות וממש הופתעתי.
<איתי שובל: זה מה שאנחנו רוצים להביא לתלמידים ולהגיע ממש לכל בתי הספר ולדעת גם מהם מה הבעיות.
<מהרטה ברוך רון: יש גם תלמידות במועצה שלכם?
<מהרטה ברוך רון: אתה מדבר על תלמידים.
<מהרטה ברוך רון: אני חושבת שאם תצרפו תלמידות, אתם תזיזו דברים הרבה יותר טוב.
מירב בן ארי: הרוב במועצה הן נשים.
מירב בן ארי: פגשתי אותן.
<איתמר רז: הערה קצרה למועצה.
<איתמר רז: הבת שלי מספרת לי שאחת הבעיות של המורים היא שהם לא יודעים לדבר עברית.
<איתמר רז: אני רוצה שאתם כמועצה תתחילו לחשוב איך מדברים עברית.
<איתמר רז: למשל, תביאו מילה חדשה לקמפיין.
<איתמר רז: אין מילה.
<עירית ליבנה: אני רוצה להרחיב לגבי מועצת התלמידים.
<עירית ליבנה: התחלנו בקיץ, ישבנו.
<עירית ליבנה: בנתניה היה ניסיון מדהים משותף ודרך אגב, זה הוצג גם בכנס ערים בריאות ובכנס שדרות לחברה ומה שהם לקחו, מתוך התובנה, זה להפיץ את זה ברמה הארצית כדי לשמוע ולעשות.
מירב בן ארי: זה היה לי חשוב.
<עירית ליבנה: זה לשבחה של מועצת התלמידים.
<עירית ליבנה: בכל בית ספר יש מועצת תלמידים.
<עירית ליבנה: יש נציג בכל הרמות והם עובדים.
<גלעד בוק: השאלה מה קורה במגזר החרדי והערבי, אם עושים את הדברים האלה.
<קריאה: לחרדים אין מועצות.
מירב בן ארי: מהרטה ברוך רון, סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו.
<מהרטה ברוך רון: שלום.
<מהרטה ברוך רון: האמת היא שזה מרגש לראות את כל השותפים שיושבים כאן סביב השולחן וחושבים על הדבר החשוב ביותר שהיא הבריאות שלנו.
<מהרטה ברוך רון: אני שמחה להיות כאן כנציגה של עיריית תל אביב.
<מהרטה ברוך רון: בעיריית תל אביב אנחנו מובילים תכנית מזון עירונית.
<מהרטה ברוך רון: העירייה החליטה יחד עם הרשות לאיכות הסביבה שרות מובילה ומובילה תכנית מזון עירונית שהמשמעות שלה היא חשיבה עירונית בכל מה שקשור למזון, לחינוך למזון בריא ולהנגשה של מזון לכלל התושבים.
<מהרטה ברוך רון: המהלך הזה נעשה בשיתוף פעולה גם עם עמותת מהיום.
<מהרטה ברוך רון: אני חושבת שהחשיבות של המהלך העירוני היא באמירה העירונית שהנושא הזה הוא חשוב לנו כעיר.
<מהרטה ברוך רון: חשוב לנו, חשוב להנהלת העיר, לראש העיר, למנכ"ל העירייה והמסר הזה קודם כל הוא חשוב ומשם אנחנו מתחילים.
<מהרטה ברוך רון: התחלנו בזה ששינינו את הכיבוד שאנחנו מגישים, את האוכל שאנחנו מגישים באירועים של העירייה.
<מהרטה ברוך רון: אנחנו עושים סדנאות לגננות.
מירב בן ארי: הכול על חשבון העירייה?
<מהרטה ברוך רון: הכול על חשבון העירייה.
<מהרטה ברוך רון: תקציב העירייה.
<מהרטה ברוך רון: כמו אמרתי, יש לנו שיתוף פעולה עם עמותת מהיום.
<מהרטה ברוך רון: אני חושבת שהמהלך העירוני, המשמעות הנוספת החשובה שלו היא שכשאנחנו מדברים על מזון בריא ועל נגישות למזון בריא, יש כאן ממד של פערים חברתיים.
<מהרטה ברוך רון: גם אצלנו בעיר אנחנו יודעים שבדרום העיר ארבעים אחוזים מהילדים סובלים מהשמנה בעוד שבצפון העיר אלה עשרים אחוזים.
<מהרטה ברוך רון: העובדה שהעירייה לוקחת את המהלך הזה, זה מהלך שיש לנו יכולת להשפיע על כל החלקים של העיר.
<מהרטה ברוך רון: דיברנו על פעילות גופנית.
<מהרטה ברוך רון: אני יודעת שאצלי בשכונה, ואני גרה בחלק הצפוני של העיר, יש ילדות בנות 11, ההורים משלמים עבור שיעורי התעמלות פעמיים בשבוע.
<מהרטה ברוך רון: כמובן שהדבר הזה לא נגיש לכל המשפחות ולא נגיש בכל האזורים.
<מהרטה ברוך רון: העובדה שהעירייה לוקחת את זה על עצמה, בעיני חשובה.
מירב בן ארי: דיברת על הגננות, אבל איך זה למשל בבתי הספר?
<מהרטה ברוך רון: על כך רותי תוכל להרחיב.
<רות שטסל ויינר: אני רכזת מדיניות מזון עירונית.
<רות שטסל ויינר: לתכנית שלנו קוראים "תכנית בתיאבון".
מירב בן ארי: עירית, את מכירה את התכנית שלהם?
<רות שטסל ויינר: אנחנו בקשר עם משרד החינוך, עם משרד הבריאות ועם עמותת מהיום.
<רות שטסל ויינר: מה שאנחנו עושים בבתי הספר, אנחנו התחלנו עם דרום ומזרח העיר, כאשר הדבר הראשון שעשינו השנה הוא שינוי התפריט שמוגש לילדים.
<רות שטסל ויינר: הוצאנו יום אחד בשבוע את המנה הבשרית, הוספנו קטניות - - -
מירב בן ארי: לתפריט של הצהרונים?
<רות שטסל ויינר: של הצהרונים בבתי הספר.
<רות שטסל ויינר: אני מדברת כרגע על בתי הספר.
מירב בן ארי: היכן שהתלמידים מקבלים ארוחת צהרים.
<רות שטסל ויינר: כן.
<רות שטסל ויינר: שם אנחנו מתחילים השנה – זה פיילוט חדשני – בהובלה של קבוצות מובילות של תלמידים לתלמידים.
<רות שטסל ויינר: התלמידים ייקחו אחריות.
<רות שטסל ויינר: כמו שפנית כאן למועצת התלמידים, כך אנחנו מצפים שהתלמידים שלנו יעשו בדיקה מה מתנהל בבית הספר, מה הילדים אוכלים, מה הם לא אוכלים, למה הם לא אוכלים וכמה נזרק, וייכנסו לכיתות ילדים מכל השכבות ויעודדו ילדים אחרים לאכול.
<רות שטסל ויינר: אנחנו גילינו שהאוכל שמוגש לילדים בסך הכול הוא טוב.
<רות שטסל ויינר: אין כאן כרגע בעיה.
<רות שטסל ויינר: אני לא צריכה ללכת לחברת הקייטרינג.
<רות שטסל ויינר: יש לי שתי בעיות מרכזיות: האחת, שברוב מערכת החינוך יש אנשים עם הרגלים וההרגלים האלה לא נכונים ואני לא רוצה שהם יקנו את ההרגלים האלה לדורות הבאים כי אני רוצה לגדל כאן דור ילדים שחושב בצורה פתוחה על תזונה, שאוכל מגוון מזונות, שלא מפחד לטעום, והדבר השני, שילדים קצת מפונקים וצריכים לבוא ולשווק להם את האוכל בצורה אחרת.
מירב בן ארי: מה את עושה עם ההורים?
<רות שטסל ויינר: שאלה מצוינת.
<רות שטסל ויינר: עם ההורים אנחנו עושים שני דברים.
<רות שטסל ויינר: האחד, אנחנו מתחילים מגני הילדים.
<רות שטסל ויינר: כל סייעת וגננת שעוברת הכשרה – ומדובר על הכשרה שנתית בת עשרה מפגשים – ומדובר על שינוי עמוק.
<רות שטסל ויינר: לא מדובר על מפגש קטן של שגר ושכח אלא אנחנו עובדים אתן על תכנית שמפתחת לשינוי התנהגות בתוך הגן.
<רות שטסל ויינר: היא גם מקבלת פעילות בשיתוף עמותת מהיום, פעילות הורים וילדים או פעילות רק של הורים.
<איתמר רז: גם טיפות חלב.
<רות שטסל ויינר: אנחנו בעצם מייצרים קשר בין מה שקורה בגן לבין מה שקורה בבית.
<רות שטסל ויינר: דבר נוסף שאנחנו עושים, אנחנו בקשר עם ועד הורים מרכזי.
<רות שטסל ויינר: כרגע אנחנו יושבים אתם ויש לנו יוזמה עירונית של נאמני מזון בצהרונים.
<רות שטסל ויינר: הורים שרוצים להיכנס לצהרונים, כדי לא לייצר מהומות רתמנו אותם אלינו.
מירב בן ארי: מה הם עושים?
<רות שטסל ויינר: הם רוצים לבוא ולבדוק.
<רות שטסל ויינר: הם אומרים שיצא חוזר מנכ"ל, הם רוצים לבוא למפעיל הפרטי לראות שהוא עומד בחוזר מנכ"ל.
<רות שטסל ויינר: תחשבי שהורה שהילד שלו נמצא בגן ייכנס לגן, זה לא נעים לא לילד ולא לגננת.
מירב בן ארי: לכן אני שואלת.
<רות שטסל ויינר: רתמנו אותם אלינו ואנחנו נמצאים אתם עכשיו בקש.
מירב בן ארי: מה העלויות של תכנית כזאת?
<מהרטה ברוך רון: נכון לעכשיו אנחנו מתוקצבים ברבע מיליון שקלים.
מירב בן ארי: הכול תקציב של הרשות.
<מהרטה ברוך רון: כן.
מירב בן ארי: מיכל, יש עוד דוגמאות?
<מיכל מנקס: יש מוסד מדהים שהוא רשת ערים בריאות שבוודאי תכף יספרו עליו.
מירב בן ארי: היא הבאה בתור.
<מיכל מנקס: אני יודעת אבל אני רוצה לומר שאני שומעת כאן דברים מדהימים ומוטרדת יותר.
<מיכל מנקס: אני מוטרדת בעיקר נוכח העובדה שאין מדיניות ממשלתית מוסדרת.
<מיכל מנקס: רשות שיכולה – מממנת, גוף שיכול וסמוך – עובד, הרשויות שצריכות אותנו באמת – לא בטוח יקבלו את החינוך ההוליסטי כמו שאנחנו רוצים.
<מיכל מנקס: כמו שאמרתי קודם, חייב לצאת לא רק פרסום ממשלתי אחיד אלא באמת תכנית.
מירב בן ארי: את מערים בריאות?
<אילנה שמלה ללום: אני סגנית יושבת ראש רשת ערים בריאות.
<אילנה שמלה ללום: אני מנהלת את מחלקת הבריאות בעיריית אשדוד וגם מייצגת כאן את הרשת כי נבצר ממילקה להגיע לכאן.
<אילנה שמלה ללום: אני אתחיל קודם כל בנימה אופטימית.
<אילנה שמלה ללום: באמת כשאנחנו מסתכלים היום, אנחנו כעיר כבר הרבה מאוד שנים בתהליך הזה.
<אילנה שמלה ללום: לפני חמש שנים חברנו גם לעמותת מהיום.
<אילנה שמלה ללום: רשת ערים בריאות פועלת ב-46 רשויות אבל לא כולן יכולות לפעול באותה רמה, כמו שאמרה מיכל.
<אילנה שמלה ללום: אלה שנמצאים ברשת מתחילים איכשהו, אבל שוב, הרמה של מה שרשות חזקה כמו אשדוד או תל אביב יכולה לתת, לא בהכרח מה שיכולות לתת רשויות אחרות.
<אילנה שמלה ללום: אני יכולה לציין שהחשיבות של חיבור רשות לעשייה משפיעה במעגלים רחבים יותר על נושא החינוך כי בהתחלה, כאשר התחלנו, אנחנו כבר חמש שנים מכשירים נאמני בריאות בתכנית שהעירייה מממנת.
<אילנה שמלה ללום: בתי ספר שאין להם כסף, אנחנו מתקצבים אותם תקצוב מלא.
<אילנה שמלה ללום: בתי ספר שהם במימון עצמי ויש להם יכולת לשלם, הם משלמים חצי ויש כאלה שאני כבר לא משלמת להם אלא הם פשוט מפעילים את התכנית כבר שנה חמישית.
<אילנה שמלה ללום: המעגלים הורחבו כי זה בא מתוך הילדים.
<אילנה שמלה ללום: זה גיוס התלמידים עצמם.
<אילנה שמלה ללום: את דיברת על לקיחת אחריות - וחבל שמועצת התלמידים לא הביאה נציגות מאשדוד – אנחנו חמש שנים פועלים עם קמפיין, מסע תעמולת פרסום.
<אילנה שמלה ללום: תעמולה שיווקית.
<אילנה שמלה ללום: אנחנו כבר חמש שנים.
<אילנה שמלה ללום: יצאנו עם קמפיין של אשדוד שותה מים, כאשר בהתחלה היו דוגמנים אקראיים שמשרד הפרסום הציב ושנה לאחר מכן הבנו שאנחנו לא רוצים מישהו שלא שייך ובשנה השנייה לקחנו את הספורטאים שלנו שזכו במדליות, ויש לנו הרבה.
<אילנה שמלה ללום: שנה לאחר מכן לקחנו את תלמידי בית הספר שהם נאמני הבריאות שהעבירו את המסר.
<אילנה שמלה ללום: שנה לאחר מכן הבאנו הורים מתוך האוכלוסייה.
<אילנה שמלה ללום: גולת הכותרת הייתה שבשנה שעברה הבאנו הצגת ילדים לגן ובהצגה הזכירו שאולי ילד צריך לשתות פטל, אז ילד בגיל חמש קם ואמר: אבל אצלנו לא שותים פטל, אנחנו שותים רק מים.
<אילנה שמלה ללום: זאת אומרת, גם הנושא של הסודה לא צריך להיחשף אבל הם כבר רגילים לשתות מים.
מירב בן ארי: את אמרת שאת מרשת ערים בריאות חוץ מזה שאת באשדוד.
מירב בן ארי: זה ארגון שיש לו תקציב?
מירב בן ארי: בערים שמדורגות נמוך, מי מממן להן את התכנית?
<אילנה שמלה ללום: השנה הגענו להסכמה עם משרד הבריאות.
<אילנה שמלה ללום: דרך "אפשרי בריא" משרד הבריאות יתקצב על פי קול קורא רשויות שיבקשו, במיוחד רשויות בסוציו אקונומי נמוך.
<אילנה שמלה ללום: הן יתוקצבו לפעילות.
<אילנה שמלה ללום: שוב, התקציבים הם מזעריים.
<אילנה שמלה ללום: כאשר אתה מסתכל ברמה ממשלתית, אין מה להשוות.
<אילנה שמלה ללום: כשאני נכנסתי לתכנית כפיילוט לפני שלוש שנים, קיבלתי תקציב של 250 אלף שקלים ואני הבאתי את המצ'ינג שלנו אבל יכולתי לעשות.
<אילנה שמלה ללום: יש רשויות שאין להן את המצ'ינג, נתנו להן פחות.
<אילנה שמלה ללום: כאשר אתה נותן תקציב של שבעים-שמונים אלף שקלים לשנה, אל תצפה.
<אילנה שמלה ללום: אני אופטימית, אני באמת אופטימית ואני שמחה להיות בשולחן הזה.
<קריאה: כמה תושבים יש באשדוד?
<אילנה שמלה ללום: באשדוד יש 250 אלף תושבים וכאשר אתה מסתכל על מעגלי ההשפעה, עשינו - - -
<מהרטה ברוך רון: אני מוכרחה לציין שברור שיש ערים שזקוקות ליותר, אבל אנחנו את התכנית העירונית עושים במקסימום 300 אלף שקלים.
<מהרטה ברוך רון: אני לא חושבת שזה עניין תקציבי.
<אילנה שמלה ללום: אני לא באתי לכאן כדי להסתמך על נדיבותם של אנשים.
<אילנה שמלה ללום: אני חושבת שממשלה צריכה לקחת אחריות.
<אילנה שמלה ללום: אני רשות שיש לה כסף ואני חושבת שאשדוד יכולה להוות מודלינג לכל פעילות הבריאות אבל אני גם בכובע השני שלי.
<אילנה שמלה ללום: אנחנו לא מרפים את ידינו.
<אילנה שמלה ללום: אני חושבת שהוכחנו שגם באפס תקציב.
<אילנה שמלה ללום: זה לא שפתאום נפלו עלינו תקציבים אלא אנחנו עשינו גם בלי כסף וגייסנו אוכלוסייה.
<אילנה שמלה ללום: יש לנו גם קורסים.
<אילנה שמלה ללום: אתמול בערב סיימנו סדנה שלישית לתושבים שהכשרנו אותם כפעילי בריאות וסביבה כאשר רובם יעסקו בפרויקטים שעוסקים באורח חיים בריא ושילוב תזונה ופעילות גופנית.
<אילנה שמלה ללום: אני רואה שמעגלי השפעה של עיר הם הרבה יותר רחבים.
<אילנה שמלה ללום: אני פועלת גם בשולחן העגול של עירית וגם מול משרד הבריאות בשותפות.
<אילנה שמלה ללום: השנה עשינו גם כנס ועסקנו הרבה בנושא של תזונה גם מהגיל הרך כולל הוצאת חוברת עם הסברים ועם מתכונים.
<אילנה שמלה ללום: עיר יכולה להוביל מהלכים אבל שוב, כאשר עיר יודעת והיא גם עוברת הכשרות, מנהלי המחלקות ומקדמי הבריאות עוברים הכשרות דרך רשת ערים בריאות ויש לנו בית מקצועי, אבל עדיין אי אפשר לפסול את זה שאתה לא יכול לעשות אם אין לך תקציב.
<אילנה שמלה ללום: שוב, בתי ספר שיש להם – עושים, ובתי ספר שאין להם – עושים פחות.
<אילנה שמלה ללום: עוד דבר אחד חשוב שעלה דווקא מהתלמידים.
<אילנה שמלה ללום: הנושא של בתי הספר התיכוניים.
<אילנה שמלה ללום: קשה מאוד לחבר אותם.
<אילנה שמלה ללום: השפה היא שפה אחרת.
<אילנה שמלה ללום: אנחנו עכשיו לומדים אותם.
<אילנה שמלה ללום: גם ברשת עשינו יומיים של השתלמות בנושא של צעירים ואחד הדברים שחייב לצאת כנוהל, עירית, זה שינוי הפסקות האוכל.
<אילנה שמלה ללום: ילדים בתיכון, אין להם את אותן שעות הפסקת אוכל כמו ילדים ביסודי.
<אילנה שמלה ללום: זה עלה מצורך של תלמידים שלנו.
<אילנה שמלה ללום: אנחנו שינינו בחלק מבתי הספר, בשיתוף מועצת התלמידים, את השעה שתהיה שעת אכילה גם בתיכון.
<אילנה שמלה ללום: זאת אומרת, בשעה 10:00 יוצאים.
<אילנה שמלה ללום: הם בחרו לצאת קודם להפסקה ואחר כך לאכול.
מירב בן ארי: יש דברים שאני כן יכולה לעסוק בהם ויש דברים שאני יכולה פחות לעסוק בהם.
<אילנה שמלה ללום: זה תפקיד מערך החינוך, גם להגדיר שעות הפסקה.
מירב בן ארי: דוקטור רחל ווילף מירון.
<רחל ווילף מירון: אני רופאת ילדים ונוער ואני מנהלת מיזם חברתי של חברת תקשורת שנקראת ענני תקשורת שמעמידה את כל הערוצים שלה כדי לחולל שינוי.
<רחל ווילף מירון: אנחנו שותפים של כולם.
<רחל ווילף מירון: אני אקלקל את השמחה ואני אומר - איתי בעצם רמז לכך - שהמורים לצערי בחלק גדול מהמקרים הם לא מודל לחיקוי.
<רחל ווילף מירון: אני מסתובבת הרבה שנים בארבעה בתי ספר של אורט בהם יש לנו תכנית ורואה שבמקרה הטוב שבעים אחוזים מההורים לא עומדים ביעד של פעילות גופנית.
מירב בן ארי: הורים או מורים?
<רחל ווילף מירון: ההורים.
<רחל ווילף מירון: חלקם הגדול לא אוכלים בריא והמורים והמנהלים מספרים לנו על כך.
<רחל ווילף מירון: אני חושבת שצריך לגייס מודלים לחיקוי לבני הנוער ולהורים שלהם בקמפיין תקשורתי.
<רחל ווילף מירון: ה-CTC למשל הריץ קמפיין שנקרא "ורב", למתג מחדש את הפעילות הגופנית לצעירים בני תשע עד 13, שם במיוחד מתחילה לנו בעיה.
<רחל ווילף מירון: אחת מ-13 או מ-14 נערות עומדות ביעד של פעילות גופנית.
<רחל ווילף מירון: דרך אגב, הבעיה בעיקר היא בקרב נשים וכולם יודעים זאת.
<רחל ווילף מירון: צריך לדבר בכלים של הנוער.
<רחל ווילף מירון: בשנת 2017 הנערים נמצאים בדיגיטל, הם נמצאים ברשתות החברתית, הם צריכים מודל לחיקוי ואני חושבת שצריך לקחת כוכבי נוער - אתם יודעים כמה הכוכבים האלה משפיעים – ושפים כדי למתג מחדש את התזונה הבריאה והפעילות הגופנית כמשהו נכון.
<רחל ווילף מירון: זה יחד עם כל הפעילות הקדושה שנעשית במשרדי החינוך והבריאות.
<רחל ווילף מירון: צריך לעשות משהו ארצי.
<רחל ווילף מירון: היום בין גדרה לחדרה, לכל ילדה יש שני חוגי ספורט וכשבאים לרשום ילדה לשיעורי שחייה בבריכה, שואלים בעוד כמה חוקים היא פעילה.
<רחל ווילף מירון: מעל גדרה ומתחת לחדרה, זה לא כך.
מירב בן ארי: גם בין גדרה לחדרה יש הרבה ילדים שלא משתתפים בחוגים.
מירב בן ארי: אני לא מסכימה אתך.
מירב בן ארי: במרכז הארץ יש הרבה ילדים שלא הולכים לחוגים אלא מעדיפים את הדיגיטל.
<רחל ווילף מירון: צריך להשתמש בדיגיטל כדי לשנות את המודעות ולהפוך את ההתנהגות לקולית.
<רחל ווילף מירון: זה יחד עם הצופים, עם התנ"סים.
<רחל ווילף מירון: פעילות בעירייה, אין ספק.
<רחל ווילף מירון: בהולנד למשל יש 110 ערים שעושות תכניות פעילות, בועטות וחיות עם תוצאות יפהפיות.
<רחל ווילף מירון: שווה ללמוד מהם.
<רחל ווילף מירון: זאת רשת ה-איפוד, הרשת הבין-לאומית למלחמה בהשמנת ילדים.
<רחל ווילף מירון: הם הופכים את ראש העיר – כמו שאילנה מספרת כאן – לסוכן.
<רחל ווילף מירון: מחויבות פוליטית, צריכים לשים את הבריאות על שולחן ראש העיר כי שם חיים בריא.
<רחל ווילף מירון: הסביבה בה בית הספר חי, הוא לא חי בוואקום.
<אילנה שמלה ללום: אצלנו ראש העיר, דוקטור לסרי, נתן חוג חינם לכל ילד.
מירב בן ארי: גם פדלון נתן את זה אבל זה עדיין לא אומר שכולם יכולים לעשות את זה.
<איתי גוטלר: אני עובד בעמותת מהיום עם פרופסור רז ואיילת אבל רציתי להתייחס בכובעי כחבר מועצת העיר ירושלים ומחזיק תיק הבריאות.
<איתי גוטלר: גם בירושלים הולכת לצאת תכנית שאני לא אכנס לפרטיה.
מירב בן ארי: אתה חבר מועצת העיר ירושלים?
<איתי גוטלר: כן.
<איתי גוטלר: התכנית מאוד דומה למה שקורה באשדוד ובתל אביב.
<איתי גוטלר: אני מכיר היטב את שתי התכניות ואני מברך גם את אילנה שהתחילה בזה בזמנו.
<איתי גוטלר: זאת התכנית שספציפית נעשתה עם משרד הבריאות והיא הולכת להיות מושקעת מאוד גם בטיפות חלב, גם בקהילה וגם בבתי הספר ועם דגש מאוד מאוד מרכזי על מזרח העיר ועל האוכלוסייה הערבית וגם על צפון העיר והאוכלוסייה החרדית.
מירב בן ארי: מה אתם עושים בירושלים?
<איתי גוטלר: התכנית כנראה עומדת להיכנס במרץ.
<איתי גוטלר: תכנית התערבות בתוך טיפות חלב יחד עם האחיות.
<איתי גוטלר: זאת אומרת, ברמת חינוך להורים שמגיעים לטיפות חלב.
<איתי גוטלר: בבתי הספר שנבחרו, חינוך תזונתי שהוא תוספת של שיעורים גם לחינוך תזונתי וגם בהפסקות על כושר גופני.
<איתי גוטלר: בקהילה, הרצאות ותגבור הרצאות של רופאים וגם קבוצות ריצה משותפות להורים וילדים ביחד.
מירב בן ארי: ירושלים היא לא בין הערים הבריאות שלך.
<אילנה שמלה ללום: ירושלים היא גם ברשת.
<אילנה שמלה ללום: תל אביב ברשת ערים בריאות.
<קריאה: אבל זה מודל ייחודי נפרד.
<אילנה שמלה ללום: זה מודל שהם בנו בירושלים.
<איתי גוטלר: זה מודל ייחודי.
<איתי גוטלר: אני מדגיש גם את מה שנאמר כאן ואומר שבסוף יש הבנה שאני לא חושב שהיא חלחלה בממשלה ובכל העיריות, שהעיריות צריכות לקחת אחריות על הנושא של בריאות ברמה העירונית.
<איתי גוטלר: זה הסיפור הגדול של אורח חיים בריא.
<איתי גוטלר: פרופסור רז יזם לפני מספר שנים חוק שנקרא חוק אורח חיים בריא שכולל התייחסות לעניין הזה.
<איתי גוטלר: החוק הזה כבר שלוש קדנציות רץ ומי שהתחילה אותו זאת רחל אדאטו והוא מתייחס למקום הזה.
<איתי גוטלר: החוק הזה קובע תמריצים לרשויות להיכנס לסיפור של בריאות, שקובע תקנות לרכזי בריאות ברמה העירונית.
<איתי גוטלר: בסוף, כמו שאת מכירה לדעתי מכל התפקידים שמילאת בעבר, זה שיש רכזת בריאות עירונית בעיריית אשדוד, זה עושה את השינוי.
<איתי גוטלר: זה שיש רכזת מדיניות מזון בתל אביב, זה מה שעושה את השינוי.
<איתי גוטלר: בירושלים יש עכשיו פרויקטור לתכנית שאני מדבר עליה, תחת האחריות שלי, שהוא מטפל בזה.
<איתי גוטלר: לא בכל העיריות זה קורה.
<איתי גוטלר: ברור שלא כל העיריות יכולות לעמוד בעלויות האלה ואז השאלה איפה הממשלה נכנסת לזה אבל אם רוצים לייצר את המעטפת שמשנה את כל הדברים וגם נכנסת לבתי הספר, בירושלים במסגרת הפרויקט הזה הולך לקום פורום של הורים ושל מנהלי בתי ספר ליישום הפיקוח על התקנות האלה ולראות איך אנחנו יכולים להיכנס בתיאום עם עירית.
<איתי גוטלר: זה השינוי הגדול.
<איתי גוטלר: אלה דברים מאוד מאוד טכניים.
מירב בן ארי: מדהים אותי שבירושלים רק עכשיו יש פרויקטור לזה.
<אילנה שמלה ללום: זה במסגרת "אפשרי בריא".
<אילנה שמלה ללום: בירושלים יש לכם רכזת כבר קרוב לעשרים שנים.
<אילנה שמלה ללום: היא שותפה דרך ערים בריאות ועכשיו איתי נכנס לזה.
<עירית ליבנה: זה לא מדויק.
<עירית ליבנה: ירושלים היא עיר בריאה.
<עירית ליבנה: היא הייתה הראשונה, היא מובילה והיא עוברת תהפוכות.
<עירית ליבנה: יש יוזמות נוספות.
<איתי גוטלר: אני מדבר על יוזמה נוספת.
<עירית ליבנה: דיברנו על תכנית לאומית של "אפשרי בריא" וצריך להרחיב אבל אחד מעמודי התווך של "אפשרי בריא" זה באמת תמיכה ברשויות מסוימות.
<עירית ליבנה: ראש העיר ניר ברקת לקח את זה קדימה.
<עירית ליבנה: צריך ללמוד ממודלים כדי להמשיך ולהרחיב את זה.
מירב בן ארי: התאחדות התעשיינים.
<גליה שגיא: אני רוצה קודם כל לברך על הדיון החשוב והעיסוק בנושא ולנצל את הפלטפורמה שיושבים כאן נציגים של הרשויות המקומיות ולהביא גם את החשיבות של התיווך, בעיקר בגני הילדים.
<גליה שגיא: מהשיחות שלנו עם חברות ההסעדה שכמובן מקיימות וכפופות וכולי, רואים את השינוי בין רשות מקומית שעושה הדרכות לסייעות בגנים ולמעשה מובילות כסוכן שינוי לילדים את השינוי, לבין רשויות שלא מלוות – אני מדברת על גני הילדים ולא על בתי הספר – מבחינת האמנות, היכן השינוי התזונתי מצליח לעשות את קפיצת המדרגה.
<גליה שגיא: הרשות באמת מתגייסת יחד עם הסייעות בגני הילדים ועושה ליווי לאורך כל התהליך.
<גליה שגיא: יש חברות הסעדה שאומרות לי שהן ממש מבקשות מהרשות שתיתן להן לעשות איזושהי הדרכה כדי שהמזון שהוא לעתים שונה ממה שהילדים מכירים מהבית, באמת יצליחו לעשות את קפיצת המדרגה ושהוא יתקבל גם בקרב הילדים.
<גליה שגיא: אני רוצה לחזק את שיתוף הפעולה בין הרשויות המקומיות לבין חברות ההסעדה באמצעות איגוד המזון ובעיקר להעביר את החשיבות כי כמו שאמרו כאן, אם אנחנו נייצר את האוכל בריא עם ערכים תזונתיים ככל שיהיו, אם הצד השני לא ירצה לצרוך אותם, המהפכה לא תצלח.
מירב בן ארי: האגודה לסוכרת נעורים בישראל.
<אפרת טיש: אני רוצה לייצג כאן את הקול של הילדים שכבר חולים באיזושהי מחלה כרונית וכל נושא המזון מהווה אתגר כל כך קשה.
<אפרת טיש: זאת לא רק המניעה והעתיד אלא ביום יום כל החשיפה הזאת לכל המזון הלא בריא גורמת לערכי סוכר גבוהים.
<אפרת טיש: אני חושבת שבאמת שוכחים לחבר, מערכת החינוך והבריאות – את מתייחסת לעיר אשדוד אבל ברוב הערים העמותה שלנו עושה מאמצים רבים בהדרכות, לעבור בית ספר, עבודה סיזיפית כדי להראות עד כמה היום יום הזה משפיע.
<אפרת טיש: אני חושבת שזה עוד תמריץ.
<אפרת טיש: אני מייצגת את הילדים הסוכרתיים.
<אפרת טיש: שוב, גם בעמותות אי אפשר בלי התקציבים והשחיקה בתמיכה בעמותות בכלל ובעמותה שלנו בפרט קיימת.
<אפרת טיש: זאת היכולת להשפיע, להתערב ולעשות תכניות שהיא קשה.
מירב בן ארי: מה הפעולה שלך בבתי הספר?
<אפרת טיש: אנחנו עושים תכניות כשכבר יש ילד סוכרתי בבית הספר ומנסים להגיע להדרכות.
מירב בן ארי: אבל מה לגבי מניעה?
<אפרת טיש: אנחנו מציגים את הנושא.
מירב בן ארי: את אומרת שיש ילד סוכרתי בבית הספר.
<אפרת טיש: נכון.
<אפרת טיש: זה לא שהוא צריך תזונה מסוימת.
<אפרת טיש: התזונה הבריאה היא לכולם.
מירב בן ארי: האם יש תכניות מניעה של האגודה לסוכרת בתוך בתי הספר.
<אפרת טיש: אין תכניות שלמות.
<אפרת טיש: אנחנו עובדים עכשיו עם עמותות נוספות כי מבחינתנו כל השינוי הזה, יש לו ערך מאוד מאוד משמעותי.
<אפרת טיש: אני רוצה לחזק את הקול הזה ולהזכיר לכם כי אחר כך זה חוסך עוד דיונים שכל פעם מתקיימים לגבי הילדים עם מחלה כרונית, ילדים שיש להם אלרגיות והמזון אליו הם נחשפים.
<אפרת טיש: אני חושבת שבכל הנושא הזה צריך להשפיע.
<אפרת טיש: עוד נקודה חשובה.
<אפרת טיש: זה נכון שאורח חיים בריא, לתת לילדים את כל הכלים ופעילות גופנית, אבל בלי הפרסום, בלי החברות, בלי הסימון התזונתי, גם ילדים שעושים פעילות גופנית וכן שומרים על איזשהו אורח חיים בריא, הם אפילו לא מודעים לכמויות הסוכר או לכמויות החומרים שיש בתוך האוכל שהם קונים כך שהפעילות הגופנית לא משפיעה ולא עוזרת לירידה במשקל ובטח לא מונעת.
מירב בן ארי: חברת הכנסת לביא, בבקשה.
עליזה לביא: תודה גברתי היושבת ראש.
עליזה לביא: פרופסור איתמר רז.
עליזה לביא: כל הכבוד על הדיון הזה ועל היום הזה.
עליזה לביא: סוכרת היא מחלה קשה ואיומה.
עליזה לביא: אני גדלה עם אבא שנלחם שנים.
עליזה לביא: גיבור גדול.
עליזה לביא: עוד לפני שהיו את כל התחליפים, בגיל צעיר הוא חלה בסוכרת.
עליזה לביא: קשה.
עליזה לביא: קשה מאוד.
עליזה לביא: אבל החינוך והמודעות בבית קיימים בבית שלנו מגיל צעיר כי אבא שלי הוא גיבור גדול והוא נלחם.