GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לירון ספרד: עד עכשיו עד ה' בניסן היה צריך לתת הודעה, אנחנו אומרים עד א' בניסן - - -
יעקב מרגי: ארבעה ימים חסכת.
<קריאה: משמעותי.
<לירון ספרד: תראו, אני מציע בלי הערות אגב.
יעקב מרגי: בלי הערות.
יעקב מרגי: אני אנהל את הדיון, אל תדאג.
<לירון ספרד: בא' בניסן יהיה מועד המצאה אחרון להורים, מהי ההחלטה לגבי הילד שלהם, התקבל למוסד או לא התקבל.
<לירון ספרד: החלטה חיובית או שלילית.
<לירון ספרד: קבלה או דחייה.
יעקב מרגי: תעצור פה רגע.
יעקב מרגי: אנחנו נעשה כך.
יעקב מרגי: לגבי השלב הזה של א' בשבט, היה מצב שרשות מקומית חרדית, כדי לתת, עולם המושגים שלי הוא מאוד עשיר, אני לא רוצה ללכת לזואולוגיה, בסדר?
יעקב מרגי: כדי לתת למנהלי המוסדות להסתדר, לא פתחת את עונת הרישום.
יעקב מרגי: באו הורים, בא' שבט, דופקים בדלת, עוד לא התחלנו.
יעקב מרגי: י' שבט – עוד לא התחלנו.
יעקב מרגי: עבר ראש השנה לאילנות, א' אדר, לא התחיל רישום.
יעקב מרגי: משכו את סוגיית הרישום עד שמנהלי המוסדות מילאו את כרסם ברישום ואמרו, "אין, אני תפוס, אני עם 40 תלמידות, יש לי 45 תלמידות".
יעקב מרגי: איך אתה מתמודד עם זה?
יעקב מרגי: איפה הרגולטור פה לוודא?
יעקב מרגי: מתי רגולטור נכנס?
יעקב מרגי: אני צריך לדעת.
יעקב מרגי: על הרגולטור לוודא שבא' שבט התחיל הרישום, איזה תחנות בקרה יומיות או תלת יומיות לשטח, אם בכלל יש תוכנת האח הגדול, שהמשרד אולי צריך לפתח.
יעקב מרגי: אולי המשרד צריך לפתח תוכנת האח הגדול שתעקוב אחרי הרשויות המקומיות ברישום, לא לעקוב ולהגיד לו - - - לעקוב ברישום ולראות.
יעקב מרגי: בסוף בסוף, תקשיבו, גם הרשויות המקומיות הן זרוע ביצוע של המשרד, יש שְנתונים, השנתונים זה מדע מדויק, זה לא משהו שפתאום נוחת עלינו כמו מזג האוויר.
יעקב מרגי: אפילו היום תחזיות, פעם היו אומרים יומיים נכון, היום נותנים לך תחזית מזג אויר לשבוע והם קולעים.
יעקב מרגי: ודאי ששנתון לכיתה א', שנתון לכיתה ח', שנתון לכיתה י"ב הוא ידוע מראש.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים, איך אמר צביקה?
יעקב מרגי: השנה יהיו לי כך וכך.
יעקב מרגי: אני שואל, האם יש דרכי התערבות למשרד?
יעקב מרגי: האם יש בקרה?
יעקב מרגי: אם לא, אני מבקש לדעת איך אתם נערכים לסוגיה הזו.
<לירון ספרד: ההליכים פה הם תמצית של הנחיות קיימות.
<לירון ספרד: המטרה הייתה להציג בצורה תמציתית ותכליתית את לוחות הזמנים.
<לירון ספרד: אני לא נתקלתי עדיין במקרים מובהקים שבהם לצורך העניין בית ספר אמר:
<לירון ספרד: אני בכלל לא עושה אצלי הליכי קבלה.
<לירון ספרד: כשיש דבר כזה זה עומד בניגוד מוחלט להנחיות - - -
יעקב מרגי: לא בית ספר, סליחה.
<לירון ספרד: אבל כרגע אנחנו מדברים על דברים שהם באחריות מוסדות חינוך, לא באחריות רשות מקומית.
<לירון ספרד: מוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים, יש להם אוטונומיה מסוימת, יש אוטונומיה מסוימת למוסדות האלה מתוקף היותם מוכרים שאינם רשמיים, לבוא ולהחליט.
<לירון ספרד: הרי כל המקור הזה, לבצע הליכי קבלה, לא כל מוסדות החינוך בארץ יכולים לבצע הליכי קבלה.
<לירון ספרד: אנחנו מכירים בייחודיות המגזרית.
<לירון ספרד: מכירים את זה שכל בית ספר רוצה לשמר את נגזרת הערכים הקהילתית שלו ובגלל זה אנחנו מכירים באפשרות לבצע הליכי קבלה.
יעקב מרגי: אתה אומר לי שמה שהולך להיות בשנת הלימודים הבאה הוא שמנהל בית ספר יתנהל מא' שבט עד א' ניסן, בהליך פנימי שלו.
מאיר כהן: מה שהיה הוא שיהיה.
<לירון ספרד: זה המצב בשנים האחרונות וההליך הזה מרביתו - - -
יעקב מרגי: רגע, סליחה, סליחה.
יעקב מרגי: אף אחד לא מפריע.
<לירון ספרד: ההליך הזה עובד והוא עובד טוב בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: הוא לא עובד בכלל, סליחה.
<לירון ספרד: ההליך הזה הוא הבסיס לפנייה של הורים לוועדת הערר.
<לירון ספרד: בעצם בית ספר - - -
יעקב מרגי: לירון, אולי לא הבנת.
יעקב מרגי: אני אמרתי, אתה נותן אוטונומיה מא' שבט עד א' ניסן.
<לירון ספרד: זו לא אוטונומיה, יש פיקוח, יש ועדת קבלה שהוא צריך, יש מפקח, יש תקנות שצריך לאשר, הם לא עובדים בחלל ריק - - -
יעקב מרגי: רגע, בחלל הלא ריק הזה שקיים ייצרנו את העוולות, בסדר?
יעקב מרגי: אני צריך לוודא שלא יחזרו השנה.
יעקב מרגי: איך אני מוודא שלא יחזרו השנה, כרגולטור?
יעקב מרגי: אני לא רוצה שאתה תעשה את הרישום במקומו, אבל אני רוצה שהעין שלך תהיה פקוחה.
יעקב מרגי: אתה, או איציק זהבי, מא' שבט, סליחה על הביטוי, מצדי נפתלי בנט עצמו, או מי שיסמיך מטעמו, יישב עם עין פקוחה.
יעקב מרגי: כל עוד הפצע מדמם הוא יישב.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת שיש פונקציה שמה שהיא עושה זה יורדת על כל הרשויות המקומיות החרדיות, על כל מנהלי המחלקות של החינוך החרדי ובודקת, כל תלת יומי.
יעקב מרגי: לא כל יום, כל תלת יומי.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה ניגשו, כמה רשמת.
יעקב מרגי: מבחינתי רשות מקומית, בטווח הזה מא' שבט, ואני לא יודע אם לגבי א' ניסן אני אסכים איתך כי אני חושב שזה ארוך מדי, אבל מא' שבט, מרגע שהתחילה עונת הרישום, חייב שכל יומיים שלושה, מישהו מהרגולטור יבדוק.
יעקב מרגי: אני לא יכול לסמוך על רשות מקומית.
יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לשחרר אותך מזה והייתי אומר שרשות חינוך מקומית תעשה זאת, אבל היא לא עושה זאת, כי אנחנו מדברים על רשויות חרדיות ששם יש לא ניגוד עניינים אלא שיתוף עניינים עם המוסדות.
יעקב מרגי: הם ניגוד עניינים יש להם עם אזרחים שלהם שהם צריכים לשרת אותם.
<איציק זהבי: אני מקבל את ההערה שלך, אדוני, ואנחנו נדאג שצוות הפיקוח ילווה.
<איציק זהבי: ייקַבע מפקח אחד שמלווה כל רשות מקומית ואותו מפקח אחת לשבוע יאסוף את הנתונים ונבחן את ההתקדמות של תהליך הרישום, בטווח הזה שבין א' שבט לא' ניסן.
יעקב מרגי: עכשיו אנחנו מתקרבים ואני מיד אתן להתייחסויות לקטע הזה.
יעקב מרגי: אני אשנה את שיטת העבודה.
יעקב מרגי: אני מוכן לקיים דיון ענייני.
יעקב מרגי: אני מדבר עכשיו על א' שבט עד א' ניסן, האם יש התייחסויות לסוגיה הזו?
יעקב מרגי: אנחנו ניתן סבב מימין לשמאל.
יעקב מרגי: איציק, אני חושב שצריך לבחון את א' שבט עד א' ניסן.
יעקב מרגי: זה הרבה זמן, זה ייתן לך גיבנת, והרציונל, רגע, לירון, אני אסביר לך, תהליכים - - -
<לירון ספרד: אלה תהליכים שדורשים - - -
יעקב מרגי: אדוני, אני חולק עליך.
יעקב מרגי: אני אפילו לא מתאפק כדי לתת לך לסיים, סליחה, אני מתנצל.
יעקב מרגי: האמפתיה וההבנה לייחודיות של המגזר החרדי, יש לי אותה, אבל על האמפתיה הזאת אני לא יכול לתת להם לשחק הרבה זמן.
יעקב מרגי: אתה יודע כמה לוקח זמן להורה נורמלי, נורמטיבי, בלי קרניים ובלי גיבנת, בלי אף עקום, סליחה על ההשוואות שאני עושה, לרשום ילד?
יעקב מרגי: אני רשמתי ילד במוסד ממלכתי, כמה זמן לקח לי?
יעקב מרגי: כמה זמן לקח לי?
יעקב מרגי: למה צריך לקדש את הוועדות, ללכת לרבנים, לחזור מהרבנים, לשאול חוות הדעת?
יעקב מרגי: אנחנו מאפשרים ריבוי של בקטריות.
יעקב מרגי: ותסלחו לי על עולם הדימויים שלי.
יעקב מרגי: למה א' שבט עד א' ניסן, למה?
<לירון ספרד: כי זה תוצר של הסכמות - - -
יעקב מרגי: אנחנו רושמים מיליון ילדים, שנתון שלם, שנתון שלם, רשויות מקומיות בחינוך הממלכתי לוקח להן יום יומיים, אני לא מבין למה לתת להם 60 יום?
<לירון ספרד: אז אני רוצה להסביר - - -
יעקב מרגי: תראה, אני לדיון הזה הגעתי כשהבנתי שמשרד החינוך הולך אתי, שב-30 ביוני אני לא סוגר שנת לימודים עד שנפתחה לי שנת לימודים.
יעקב מרגי: זאת אומרת שב-30 ביוני לא יהיה תלמיד או תלמידה, אחרי ועדות הערר, אחרי כל הגיהינום, אחרי כל הוויה דולורוזה החרדית, שהם לא יודעים איפה הם לומדים.
יעקב מרגי: אם אין לי את זה – נכשלנו.
יעקב מרגי: 30 ביוני, אחרי ועדות הערר, אחרי שימועים, אחרי פעם שנייה, נקודה.
יעקב מרגי: יישארו לך 10, 15 כשיש מחלוקות, סרבנים, סרבניות, תתמודד עם 15, אבל לא ייתכן שנתמודד עם 150.
<יואב ללום: הרב מרגי, אפשר?
יעקב מרגי: רגע, אני רוצה להבין שמשרד החינוך - - -
<יואב ללום: לנקודה הזו.
יעקב מרגי: זה שורש הדיון, איציק.
<איציק זהבי: אנחנו קיצרנו באופן משמעותי את התהליך הזה, כולל במצגת הנוכחית.
<איציק זהבי: כולל במצגת הנוכחית, אנחנו התכוונו להגיע למצב שבו במהלך יולי, בתחילת יולי, נסיים את כל התהליכים.
<איציק זהבי: ההבדל בין מה שאתה מתאר כרגע לבין מה שאנחנו מדברים עליו זה הבדל של כ-10.
<איציק זהבי: אנחנו נבחן.
<איציק זהבי: אני מוכן לבחון גם את - - -
יעקב מרגי: תרשמי את זה, בבקשה.
<איציק זהבי: ד' תמוז, נבדוק איזה תאריך זה יוצא.
<איציק זהבי: רגע, רק כדי שנהיה בוודאות, ד' תמוז, מתי - - -
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא נכנס איתך עכשיו לתחנות, יש הרבה תחנות.
יעקב מרגי: אני בסוף הדרך אוכל לומר שהתקנות מקובלות עלינו או שאני מגיש תקנות אלטרנטיביות לשר.
<לירון ספרד: זה לא תקנות.
יעקב מרגי: זה תקנות הרישום.
<לירון ספרד: זה הנחיות מנהליות.
יעקב מרגי: אני אדרוש שהם יהיו בתקנות, תקנות לא צריכות חקיקה, לא צריכים ועדה ולא צריך אפילו לעבור את משרד המשפטים, רק את המחלקה המשפטית של המשרד.
יעקב מרגי: הנחיות מנהליות לא יהיו, הנה אני אומר לכם, הנחיות מנהליות לא יהיו, זה יהיה בתקנות הרישום.
יעקב מרגי: מגיע לתלמיד החרדי או לתלמידה החרדית להיות באותו מעמד משפטי של כל ילד וילד בישראל.
יעקב מרגי: לכן אני אומר לך שזה יהיה בתקנות הרישום, אני אתעקש על כך - - -
<לירון ספרד: הן תוצר של תקנות הרישום, אדוני.
<לירון ספרד: כל זה נובע מתקנות הרישום.
יעקב מרגי: בסדר, אני רוצה שזה יופיע בתקנות הרישום, נקודה.
יעקב מרגי: תן להם סטטוס.
יעקב מרגי: הרציונל הוא, נגמר, בוא, בוא תקשיב.
יעקב מרגי: אנחנו עוסקים בסוגיה הזו עשרות בשנים, נגמר.
יעקב מרגי: צריך לצמצם את התופעה הזו לאפס.
יעקב מרגי: לכן הרציונל יהיה שבסוף, אתה, איציק זהבי, ב-1 ביולי יכול לצאת לחופשה.
יעקב מרגי: לא מתעסקים עם - - -
<איציק זהבי: מי כמוך יודע שזו השאיפה - - -
יעקב מרגי: כולל ועדות ערר.
יעקב מרגי: זה לא מה שהצגתם, אבל אתה מסכים, אתה הולך - - -
<איציק זהבי: העיקרון שאתה מתווה הוא עיקרון שמקובל עלינו.
יעקב מרגי: אני אתן סבב התייחסויות.
יעקב מרגי: אבל רק על א' בשבט.
<יואב ללום: אני אשמח, הרב מרגי, אני מכבד את מה שאתה מבקש, אבל אני אשמח לדבר עקרונית.
<יואב ללום: אני אדבר רק לשאלה, אבל אחרי כן אני אשמח לקבל רשות דיבור.
<יואב ללום: הרב צביקה כהן נמצא כאן.
<יואב ללום: בוועדות הקודמות הרב צביקה כהן אמר במפורש, שהבעיה היא לא בתחילת ומועד הרישום, הבעיה היא שהסמינרים עושים את הרישום בכיתה ז'.
<יואב ללום: כל זה תרגיל שהם עושים על משרד החינוך ומשרד החינוך התמים בולע את התרגיל הזה - - -
<מיכל מנקס: זה הרשות המקומית - - -
<יואב ללום: לא דיברתי איתָּך, אני מדבר ליושב ראש הוועדה.
יעקב מרגי: סליחה, גבירתי.
<יואב ללום: אני אומר במפורש, המשחק הזה של מנהלי הסמינרים, ואני מאוד מתחבר לדברים שאמר חבר הכנסת מאיר כהן, המשרד משחק אותה 'לא ראיתי לא שמעתי לא ידעתי' - - -
יעקב מרגי: יואב, התחייבת - - -
<יואב ללום: אני אומר משפט - - -
יעקב מרגי: תן לי על א' שבט.
<יואב ללום: אני אומר מילה אחת בנקודה הזאת ואני רוצה שעורך הדין לירון ספרד יכחיש אם הוא לא קיבל ממני פירוט מדויק של פניות של הורים שפנו להירשם בכיתה ז'.
<יואב ללום: הוא קיבל את המכתבים למייל שלו ממני.
<לירון ספרד: פנייה.
<לירון ספרד: והיא בבירור.
<יואב ללום: פנייה של הורים בתהליכי בירור.
<יואב ללום: מה עשיתם עם הפניות שלי משנה שעברה?
יעקב מרגי: לא, לא, בוא, יואב, תודה.
יעקב מרגי: צביקה, בבקשה.
יעקב מרגי: אני רוצה לעשות את הדיון הזה איכותי.
יעקב מרגי: בעבר ראש עיריית אלעד ובעבר ראש מועצת תפן.
<צביקה כהן: בעוונותיי הרבים.
יעקב מרגי: ראש מועצת תפן, ראש מועצת רמת חובב.
<צביקה כהן: טוב, חברים, בנקודה הזו של הטבלה שמוגשת על ידי משרד החינוך, יש לי מה להגיד.
יעקב מרגי: א' שבט, צביקה.
<צביקה כהן: יש לי מה להגיד.
<צביקה כהן: זה קצת מאוחר, תאריך מאוחר יותר ממה שצריך לעשות אבל זה לא הנושא.
יעקב מרגי: א' שבט.
<צביקה כהן: תראו, על השולחן שלי יש טבלה, יש לנו כבר 100 פניות של הורים, עוד טרם התחיל הרישום הרשמי שאתם מציגים מול ההורים.
<צביקה כהן: 100 פניות ואני אומר לכם שכשפונים אליי בדרך כלל אלה בנות מצוינות.
<צביקה כהן: יש לנו בתום הרישום קבוצה של 500, 700 בנות, תלוי, השנה כנראה זה יהיה 700.
<צביקה כהן: בעיקרון הרישום בירושלים הסתיים, התהליך הזה הוא מצגת אחיזת עיניים.
<צביקה כהן: הוא אמיתי מבחינת מנהל המחוז ומבחינת היועצים המשפטיים, אבל הוא הליך טכני לחלוטין.
<צביקה כהן: נגמר הרישום בירושלים.
יעקב מרגי: תסביר, אני לא מבין.
יעקב מרגי: אני רוצה שהם יתייחסו לזה אחרי כן.
<צביקה כהן: אני אסביר.
<צביקה כהן: הטלפון הקטן הזה מקבל עשרות פניות ביום.
יעקב מרגי: מה אומרים לך?
<צביקה כהן: שבו, "אדוני, לא קיבלו את בתי".
יעקב מרגי: עוד לא התחיל הרישום.
<צביקה כהן: בשנה שעברה, בלב הרישום של השנה הנוכחית, אני צריך לפענח האם את מתכוונת, אימא יקרה, לשנה הנוכחית או לעוד שנה-שנתיים.
<צביקה כהן: זאת אומרת שהרישום הזה הוא פיקציה.
<צביקה כהן: או שהרישום של המנהלים הוא פיקציה.
<צביקה כהן: תגיד לי אתה, יושב הראש אדוני הנכבד, איפה האמת?
יעקב מרגי: לירון, איציק, איך אתם - - -
<צביקה כהן: עוד דקה.
יעקב מרגי: תכינו תגובה לגבי רישום מוקדם.
<צביקה כהן: עוד דקה, חברים, חברים.
יעקב מרגי: תמשיך, תמשיך.
<צביקה כהן: לא, הם בונים עליי כולם.
<איציק זהבי: אנחנו - - -
יעקב מרגי: מיד, מיד, משרד החינוך.
<צביקה כהן: רבותיי, תקשיבו לי, רבותיי, אני מתחנן בפניכם.
<צביקה כהן: אנחנו באותו צד.
<צביקה כהן: לא מחפשים חס וחלילה, אנחנו באותו צד.
<צביקה כהן: אם הדבר הזה, שהוא עוולה, הוא מעשה פלילי, הוא שערורייה ציבורית שאין כמוה, לא ייפסק, אם לא יהיו כלים למשרד החינוך, אני לא יודע, אני לא בולשת ואני לא חוקר, אני אומר לך, מנכ"ל החינוך העצמאי הוציא מסמך רשמי לפני שנה לאותם מנהלים ביסודי, "אל לכם לשתף פעולה עם אותם ראשי סמינרים".
<צביקה כהן: זאת אומרת שהדבר הזה צף, עלה.
<צביקה כהן: איך אפשר להתמודד עם סוגיה שאני אומר לך, אנחנו שלחנו לכל בתי הספר היסודיים בירושלים הודעה מסודרת, טבלה מסודרת, חלקם כבר נתנו לנו תשובות, מי התקבלה לכיתה שלכם ומי לא התקבלה.
<צביקה כהן: אני אומר לכם, תדעו לכם, אני מוכן להצהיר בהצהרה את הדבר הזה, מה שנכון להיום הוא נכון לסוף הרישום.
<צביקה כהן: זאת אומרת, אם יש לנו היום 500 בנות שלא התקבלו, אנחנו ניפגש בהן יום למחרת הרישום.
<צביקה כהן: לא יקרה כלום בתהליך הזה שקוראים לו רישום, חוץ מאיזה שהוא - - -
יעקב מרגי: תעצור בשלב הזה, תעצור עכשיו.
יעקב מרגי: תתייחסו לקטע הזה הרישום המוקדם.
יעקב מרגי: אני שואל אתכם שאלה ותתייחסו.
יעקב מרגי: אני בתהליך הטיפול של תשע"ז שקלתי להציע לכם להוריד - - - אתה אמרת את זה בפתיח שיש להם את זה בגלל שהם מוכר שאינו רשמי ודרך אגב, אני, בעל יסודי, לא יודע עד כמה מוכר שאינו רשמי הוא ייחודי, כי אפשר לומר שכמעט כל החינוך העל יסודי במדינת ישראל הוא מוכר שאינו רשמי, אפשר.
יעקב מרגי: לכן, למה שלא נשלול מהם את הזכות הזו לרישום?
יעקב מרגי: למה שלא נעניק זאת לרשות המקומית?
יעקב מרגי: יש לי בעיה איתה, עם הרשות המקומית, אבל יש לי רגולציה יותר חזקה על הרשות המקומית מאשר על מנהל מוסד.
יעקב מרגי: תתייחסו בבקשה, איך אתם פותרים את סוגיית הרישום המוקדם?
<איציק זהבי: אני רוצה קודם כל להתייחס לעניין של רישום תלמידים בכיתות ז', או דברים שכאלה.
<איציק זהבי: רבותיי, תראו, צריך - - -
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם, ייתכן מאוד שהדיון היום לא יסתיים, כי אנחנו רוצים לעשות את זה יסודי.
יעקב מרגי: תהיה עוד ישיבה.
<איציק זהבי: צריך בעניין הזה להיות מאוד מאוד ברורים וחד משמעיים.
<איציק זהבי: אין שום מקום לרישום מוקדם בכיתות ז' - - -
יעקב מרגי: איך אתה אוכף את זה, שזה לא יקרה?
<איציק זהבי: קודם כל, מי שאחראים על הרישום, וצריך לחזור ולומר, שהאחראי על רישום בכל מקום ומקום זה הרשם ברשות המקומית.
<איציק זהבי: במידה וצביקה, אתה - - -
יעקב מרגי: זה סותר את מה שאמר לירון ספרד.
<איציק זהבי: רגע, רגע.
<איציק זהבי: תן לי לומר את הדברים בצורה מסודרת.
<איציק זהבי: במידה שאתם מזהים שיש - - -
מאיר כהן: הוא אמר שהרישום באחריות מנהלי בתי הספר.
מאיר כהן: עכשיו שמענו אותו.
יעקב מרגי: כן, אמרת.
<איציק זהבי: רגע, בואו נעשה סדר.
<לירון ספרד: זו סמנטיקה.
<לירון ספרד: הסברתי את הליכי הקבלה.
מאיר כהן: סמנטיקה?
<לירון ספרד: יש הליכי קבלה, רישום הוא תמיד בסופו של דבר באחריות הרשם הראשי, שזה מנהל אגף החינוך באותה רשות מקומית.
<יואב ללום: כן אבל על הרישום הלא חוקי אני מדבר, לא על הרישום החוקי.
<איציק זהבי: רישום - - -
<לירון ספרד: מנהל המחוז מתייחס לזה ואחר כך אני אתייחס לזה.
<איציק זהבי: רישום לא חוקי מבחינתנו לא קיים, צביקה.
<צביקה כהן: נו באמת, באמת.
<איציק זהבי: רגע, צביקה - - -
<צביקה כהן: איך אתה אוכף - - -
יעקב מרגי: רגע, צביקה, תן לו.
יעקב מרגי: אני צריך אכיפה.
<איציק זהבי: אל"ף, רישום לא חוקי, אם לכם יש נתונים, אתה או יושב פה ברוך הלפגוט, שהוא הרשם ואיש המקצוע - - -
<צביקה כהן: תעשה בדיקה - - -
<איציק זהבי: רגע, והוא יאמר, "הילדה הזו רשומה, נרשמה, המורה הזו או הסמינר הזה קיבל ילדה", זה רשום כבר וזה מופיע באיזשהו נייר שאני יכול לתקוף אותו, אני אתקוף אותו ברמה של להזמין את אותו מנהל סמינר ואני כבר אזמין אותו לשימוע עוד טרם התחלנו את כל התהליכים.
<איציק זהבי: זה אחת.
<איציק זהבי: שתיים, רגע, תנו לי רגע לסיים, תנו לי רגע לסיים.
<איציק זהבי: אני גם אל מול החינוך העצמאי, אני ישבתי עם מנכ"ל החינוך העצמאי, יש לי פה טיוטת החוזר - - -
יעקב מרגי: הוא הזכיר אותו.
<איציק זהבי: על שנה שעברה.
יעקב מרגי: אבל זה לא עוזר.
<איציק זהבי: אדוני יושב ראש הוועדה, כמו שאתה אמרת, עשינו תהליכים גם ביחס לשנה שעברה.
<צביקה כהן: סליחה, אבל אתם פה מיתממים - - -
<איציק זהבי: תן לי להשיב לך.
<יואב ללום: איציק, תקשיב טוב.
יעקב מרגי: צביקה, תן לו לסיים.
<צביקה כהן: יעקב, תבינו את הבעיה - - -
<קריאה: למה יש מפקחים?
<צביקה כהן: כדי לפתוח בית ספר חדש בירושלים, הרי אנחנו מחזיקים 50 בנות בכיתה אחת.
<צביקה כהן: אנחנו החלטנו השנה לפתוח בית ספר חדש, בסדר?
<צביקה כהן: אחר כך נבוא נשבור את הראש בשאלה מי צריך לממן את הדבר הזה.
<צביקה כהן: אנחנו לא יודעים לפתוח אותו.
<צביקה כהן: אם תיגע בשמות של הבנות שצריכות להיכנס לבית הספר הזה, בתחילת שנה, הרי הן כבר מסודרות.
<צביקה כהן: אתה מחכה לסוף הרישום, אתה פותח - - -
<איציק זהבי: אבל אני אומר שלא.
יעקב מרגי: תן לו, רגע.
<צביקה כהן: אתה לא יכול - - -
<איציק זהבי: צביקה, אני אומר שלא.
יעקב מרגי: רגע, איציק, איציק.
<איציק זהבי: אני אענה.
יעקב מרגי: אני אתן לך, רק תקשיב לי.
יעקב מרגי: בוא, מאחר ואנחנו רוויים טיפול בסוגיה הזו, כולל ההורים שליוו את הילדים שלהם, אני לא רוצה נאומים, לכן מנעתי גם מיואב וגם מצביקה, אני לא רוצה גם ממך, תאמר לי תשובה לשאלה קונקרטית.
יעקב מרגי: השאלה ממוקדת, איך אתה כמשרד החינוך, איך שר החינוך מתמודד?
יעקב מרגי: מבחינתי אתה שר החינוך, איך אתם מתמודדים עם פתרון הבעיה?
יעקב מרגי: זאת אומרת, שכשמתחילה עונת הרישום, מנהל הסמינר כבר יודע מי אמורה ללמוד אצלו, לא מועמדת, מי אמורה ללמוד אצלו.
<איציק זהבי: אנחנו אוסרים בצורה מאוד מאוד ברורה - - -
יעקב מרגי: איך אתה אוכף?
<איציק זהבי: אני אומר עוד פעם, אל"ף, יחד עם מנכ"ל החינוך העצמאי, ותרשו לי, אני אקריא, בסדר?
<איציק זהבי: "יש להקפיד כי צוותי בתי הספר לא ישמשו בשום אופן כנציגות הסמינרים לצרכי איסוף מידע על התלמידות והעברתו - - -
יעקב מרגי: איציק, איציק.
<איציק זהבי: צביקה, אני לא הפרעתי לך, אל תפריע לי.
יעקב מרגי: צביקה, אתה מפריע לי.
יעקב מרגי: איציק, תקשיב.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את החוזר של החינוך - - -
<איציק זהבי: זה חוזר חדש.
יעקב מרגי: גם את החוזר החדש, ואני מאמין בכנות דבריו של מנכ"ל החינוך העצמאי.
יעקב מרגי: הוא לא פקטור, אתה יודע למה הוא לא פקטור?
<קריאה: כי המנהלות לא סופרות אותו.
יעקב מרגי: תנו לי, אם אני לא אעשה את זה טוב, תאמרו לי, תכתוב לי פתק, "אתה גרוע", אני אתן למישהו שייעשה את זה במקומי.
יעקב מרגי: הוא לא פקטור.
יעקב מרגי: מעל הראש שלו, הן יודעות, המורות, זה כמו באקדמיה, במכללות, יש מפעלים שיודעים ללכת לראש הפקולטה, הנציג אומר לו, "תשמע, תסמן לי ארבעה מהנדסי פיזיקה מהטובים שלך בקורס הזה, אני כבר רוצה להחתים אותם".
יעקב מרגי: עשיתי את זה במקום העבודה הקודם שלי, היינו עושים את זה ומחתימים אותם על הסכם עבודה של מלגאים והם היו עובדים.
יעקב מרגי: אני בא ואומר לך, הם יודעים לעשות את זה מעל הראש שלו.
יעקב מרגי: אני עכשיו שואל אותך, אתה, למרות החוזר ולמרות הכול, לכן קצרה רוחו של צביקה כהן, תן לי רגע, שאלתי את זה ארבע פעמים ואני שואל עוד פעם, איך אתה כרגולטור, כמשרד, מוודא שזה לא קורה?
יעקב מרגי: לירון ספרד, אני אומר לך, חד משמעית, צא מהקופסה.
יעקב מרגי: התקנות ונוהלי הרישום הקיימים, מבחינתי לא רלבנטיים.
יעקב מרגי: תנסה לצאת מההגדרות ומהקיבעון שהיה במשרד, לא יהיה, זה לא יחזור על עצמו.
<איציק זהבי: אני אומר משפט ואחרי זה לירון ספרד ימשיך.
<איציק זהבי: האחריות על הנושא הזה היא אצלנו.
<איציק זהבי: ברגע שאנחנו נקבל פנייה, פניות, תלונה, תלונות, על בתי ספר, יסודיים ועל יסודיים, שעסקו בתהליך הרישום, אנחנו נטפל בזה בצורה חמורה.
<איציק זהבי: זה יגיע לשולחני, מנהלי בתי הספר יוזמנו לשימועים - - -
יעקב מרגי: איך זה יגיע אליך?
<איציק זהבי: מפקחי בתי הספר - - -
יעקב מרגי: כשאתה מציג לי רגולציה, כשאתה מציג לי בקרה, אתה צריך להציג לי איך אתה עושה את זה.
<לירון ספרד: אני אשמח להסביר.
<לירון ספרד: רשות מנהלית מסתמכת על עובדות.
<לירון ספרד: כשיש אצלנו עוּבדות כאלה אנחנו מטפלים בהן.
<לירון ספרד: כשקיבלנו פנייה לאחרונה מעורך דין ללום בעניין הזה - - -
<יואב ללום: קיבלתם גם בשנה שעברה - - -
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, רגע.
יעקב מרגי: לירון, אני אתן לך, אתן לך, שלא תטעה כמו איציק, אני אתן לך מיד ולא אפסיק אותך.
יעקב מרגי: למה אני מתעקש?
יעקב מרגי: למה אנחנו מתעקשים?
יעקב מרגי: כי זו פעולה שבאמת נעשית שקופה, קשה לזהות אותה.
יעקב מרגי: זה מילה מול מילה.
יעקב מרגי: תן לי רגע, זה מילה מול מילה של הורה מול מנהל מוסד.
יעקב מרגי: תחושות, קשה להוכיח אותן.
יעקב מרגי: יש לי בעיה ואמרתי את זה לאיציק בישיבה הקצרה, המקדימה, בינינו.
יעקב מרגי: אמרתי גם בדברי הפתיחה שלי, רמזתי לכך כשאמרתי שכולם במשרד, כולם, בלי יוצא מן הכלל, כולם יהיו מגויסים למטרה הזו, זה אומר שכרגע, בשלב הזה, אין לי אמון גם בחלק מעובדי המשרד.
יעקב מרגי: אין לי אמון בחלק מעובדי המשרד, כי אני מקבל ריקושטים מהשטח, איך מפקחות מדברות ואם מפקחת יודעת, ואנחנו יודעים, לא רק מהחינוך החרדי, מערכות היחסים בין מפקחות למורות למנהלי בתי ספר, אני מכיר אותן, מה לעשות.
יעקב מרגי: אחד החסרונות שלי הוא שאני יודע דברים יותר מדי.
יעקב מרגי: לכן אני סובל הרבה.
יעקב מרגי: לכן, כשאני אומר לך שכולם חייבים להיות מגויסים כדי להצליח במטרה הזו, אז כולם חייבים להיות מגויסים, כולל חלק מהמפקחות של המשרד ושל המחוז החרדי, חסר לי רק לומר את שמם.
<לירון ספרד: אני מבטיח שאנחנו מגויסים לעניין הזה.
<לירון ספרד: תרשו לי שני משפטים ברצף.
<לירון ספרד: אתם מבקשים פה שאנחנו נבוא וניכנס לנורמות שהשתרשו עמוק - - -
<לירון ספרד: עמוק.
יעקב מרגי: מודה, קשה - - -
<לירון ספרד: אלו נורמות, זה תוצר ארוך שנים, שמחנכים ילדות כבר בכיתה א' ובכיתה ב' לאיזה סמינר הן צריכות להגיע.
<לירון ספרד: בבית הספר היסודי, כבר בא' אומרים להן, "אתן, רק לשם אתן צריכות להגיע".
יעקב מרגי: גם בא' זה קורה.
<קריאה: גם בגן זה קורה.
<לירון ספרד: רגע, גם בגן.
<לירון ספרד: אי אפשר לבוא, אני רק רוצה להגיד, שאי אפשר לבוא ולהגיד לרגולטור, תופעות של עשרות שנים על גבי עשרות שנים בוא תמחק ביום.
<לירון ספרד: זה לא קורה.
<יואב ללום: לא ביום, זה עשר שנים.
<לירון ספרד: אנחנו כל שנה לומדים.
<לירון ספרד: המחוז החרדי קם לפני כמה שנים, כל שנה אנחנו משכללים את ההנחיות שלנו, וכמו שהיושב ראש אמר, אנחנו נחסום פה, יפרצו מפה, נחסום משם, יפרצו משם.
<לירון ספרד: לא סתם קבענו שנה שעברה הנחיות כבר לקדם-יסודי וליסודי, כי כשאנחנו חסמנו את האפליה ומנענו את השיקולים הזרים בעל יסודי, הם ירדו לגנים וליסודי והיו צריכים לעשות הנחיות ביסודי.
<לירון ספרד: כי ככה, אתה זה ופרצת, כל אחד פורץ.
<יואב ללום: זה לא נכון - - -
יעקב מרגי: רגע, יואב, הנה, אני אומר לך, לו יצויר שהמחלקה המשפטית של משרד החינוך, וזה חלום בלהות מבחינת, ייתנו לי את המנדט לכתוב את התקנות איך שאני חושב ואיך שצביקה חושב ואיך שיואב, עדיין הם ימצאו דרכים, אבל לפחות עשינו.
<לירון ספרד: יש הליכים שהיו בהסכמות אחרי בג"ץ עמנואל, שרצו לבוא ולמנוע.
<לירון ספרד: הבינו את הצורך של מוסדות החינוך העל יסודיים החרדיים להחליט איזה בנות ייכנסו בשעריהם, כי אמרו, זה מוסד ייחודי.
<לירון ספרד: כל מוסד יש לו - - -
יעקב מרגי: הגעת לקריטריונים, אני עוד לא.
<לירון ספרד: לכל מוסד יש את הערכים.
<לירון ספרד: כל ההליך הזה מבוסס על קריטריונים, מבוסס על תקנון, מבוסס על מבחן, מבוסס על רעיון.
<לירון ספרד: אני אומר בצורה ברורה, וחוזר על הדברים שמנהל המחוז אמר, אם - - -
יעקב מרגי: מה הקשר לרישום בכיתה ז'?
<לירון ספרד: אני בדיוק אמרתי את זה.
<לירון ספרד: אנחנו עובדים על תשתית עובדתית.
<לירון ספרד: יגיע אלינו מידע, ואנחנו נעשה מאמצים גם לאתר את המידע הזה, יגיע אלינו מידע שיש דילים סגורים מראש, אנחנו - - -
יעקב מרגי: מה עומד לרשותך?
<לירון ספרד: יש לנו - - -
יעקב מרגי: תגיד לי מה עומד לרשותך.
<לירון ספרד: יש לנו את מינהל אכיפה ובקרה, יש לנו את מערך פניות הציבור של המשרד, יש לנו - - -
יעקב מרגי: לא הבנת את השאלה שלי.
<לירון ספרד: איזה סנקציות?
<לירון ספרד: אל"ף, ביטול - - - אם יש הסכמות אני מודיע מראש - - -
<לירון ספרד: יש לי סמכות - - -
יעקב מרגי: איפה היא?
<לירון ספרד: סעיף 28 לחוק פיקוח על בתי ספר, לתת כל הוראה נדרשת לשם קיום מטרות החינוך הממלכתי, אחת ממטרות החינוך הממלכתי זה שוויון הזדמנויות.
<לירון ספרד: אם לא היה שוויון הזדמנויות אני יכול להודיע בצורה ברורה, אחרי הליך תקין מנהלית, זה לא שמגיעה תלונה וזהו, התלונה היא קודש.
<לירון ספרד: אחרי הליך תקין מנהלית של שימוע אנחנו יכולים להודיע לבית הספר: כל הרישום המקדמי הזה לכאורה שביצעת אינו תקף ואנחנו הולכים ללוות איתך עם מפקח שלנו את ההליך מן ההתחלה עד הסוף.
יעקב מרגי: תרשו לי, רגע, רגע.
<לירון ספרד: להוסיף עוד משפט אחד, אדוני היושב ראש.
<לירון ספרד: מר צביקה כהן אמר שיש לו 100 פניות עכשיו, של תלמידות שדחו אותןף או שיש רשימה, אז אני מבקש עכשיו לקבל את הרשימה הזאת, עכשיו.
<לירון ספרד: אם הרשימה הזו קיימת אני מבקש לקבל אותה.
<לירון ספרד: אתמול הייתי צריך לקבל אותה.
<צביקה כהן: אני כבר העברתי.
<לירון ספרד: אני מתחייב בצורה ברורה, עם המפקחות, לעבור הורה הורה שברשימה הזאת ולברר מה היה.
<לירון ספרד: אם צריך נזמן את מנהלי היסודי, נזמן את מנהלי הסמינרים, את מי שערכו את הרישום ונערוך בירור ונדווח לוועדה.
<לירון ספרד: אם קיימת כזאת רשימה אני מבקש לקבל אותה היום.
יעקב מרגי: למה התעכבנו דווקא בקטע הזה?
יעקב מרגי: תראה, אנחנו מדברים על נקודה ראשונה במצגת, והיא יסודית.
יעקב מרגי: היא כמעט הכול, היא לא הכול, היא כמעט הכול כי יש את נושא התקנות שיהיה שקוף ותלוי בלוח מודעות, יפורסם באתר אינטרנט - - -
<לירון ספרד: כתוב שמאושר על ידי המפקח.
יעקב מרגי: תשובה שתינתן פעם אחת על ידי המוסד, לא תוכל להיות משופצרת בבירור השני.
יעקב מרגי: כמו שאמרנו, עוד הרבה דברים יש לנו להפיק לקחים.
יעקב מרגי: הנקודה היא כזאת.
יעקב מרגי: תראו, ואני אומר לך, הלכו איתנו המחוז החרדי והמנכ"לית, נתנו לנו יד חופשית, כי הבאנו תלונה, טיפלנו, אבל זה לא עמד - - - למרות שאתה אומר שיש באפשרותך, יש באפשרותך, לא נעשה.
יעקב מרגי: אני אסביר לך, תן לי רגע.
יעקב מרגי: פגיעה בתכלית ראויה של קיום חוק חינוך חובה, נפגעה על ידי המוסדות שנקראים, לא יודע מה השם שלהם?
יעקב מרגי: מנדלסון-איינהורן, נפגעה.
יעקב מרגי: הסנקציה היחידה שננקטה כלפיהם, לא ביטול הרישום, לא סגירת המוסד, עצירת תקציב.
יעקב מרגי: אחרי בירור, אחרי שימוע ראשון, שימוע שני ואורך רוחף ואתה יודע מה?, זרמתי עם האורך רוח, כי אני חושב שכשאתה מפעיל סנקציה אתה צריך לספור אחת, שתיים, שלוש, ולא רק עד שלוש אלא ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה, תשע, עשר.
יעקב מרגי: עשינו זאת.
יעקב מרגי: ספרנו עד עשר, אבל הנה, מסתבר שלמוסדות האלה יש גב כלכלי חזק.
יעקב מרגי: ראיתם שחודש שלם הוא עמד במריו.