GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: לא העברת לו תקציב, במשרד אמרו לי ככה: מה אתה רוצה?
יעקב מרגי: אין לי כלים.
יעקב מרגי: לירון, אני רוצה לקבל את הדברים שלך כהווייתם כפי שאתה אומר אותם עכשיו, אבל הנה, אני אומר לך, בפרקטיקה התמודדנו ואומרת לי המנכ"לית: "אין לי כלים", מנהל המחוז אומר לי: "אין לי כלים אחרים".
יעקב מרגי: אפילו, אתה יודע מה?
יעקב מרגי: אומרים לי שתיקנו את זה ויתקנו את זה, אפילו להחזיר את זה אחר כך רטרו, אמרו לי שאי אפשר.
יעקב מרגי: אחר כך אומרים שלקראת תשע"ח יתקנו, אבל - - - מה אני בא ואומר לך, לירון?
יעקב מרגי: כשאני מתעקש על א' שבט עם כל המנגנונים אני נותן לך כלים, אני עוזר לך, אני עוזר לך.
יעקב מרגי: תאמין לי, אנחנו הפוליטיקאים, יש לנו דרכים אחרות להתמודדות, אנחנו אוהבים לזרוק בעיות על אחרים, לא עשינו זאת, בשנתיים האחרונות אני בחרתי דרך אחרת, " וירא מנחה כי טוב ואת הארץ כי נעמה ויֵט שכמו לסבול".
יעקב מרגי: אני לקחתי את זה על עצמי יחד, לא זרקתי, אמרתי ששר החינוך, משרד החינוך על כל אגפיו - - -
<יואב ללום: וכל הכבוד לך.
יעקב מרגי: אני חמור גרם, אני - - -
<יואב ללום: כל הכבוד לך.
<לירון ספרד: התוצר הראשון - - -
יעקב מרגי: תנו לו רגע, תנו לו רגע.
<לירון ספרד: - - - בהתאם להנחיה הישירה של המנכ"לית ושל מנהל המחוז זה להפיק לקחים מהאירועים של שנת הלימודים הנוכחית לקראת שנת הלימודים הבאה.
<לירון ספרד: זו הנחייה הישירה של המנכ"לית.
<לירון ספרד: ההנחיה היא של מנכ"לית משרד החינוך ושל מנהל המחוז.
<לירון ספרד: מיד כשסיימנו את ההליכים, קודם כל המטרה הייתה לבדוק שכל התלמידות לומדות.
<לירון ספרד: קודם כל, לפני שעושים הפקת לקחים, כי קודם כל יש ילדה שיושבת בבית.
<לירון ספרד: ובהתאם לדרישה של המנכ"לית ושל מנהל המחוז, ערכנו את הפקת הלקחים כדי לייצר מערך הנחיות שבין היתר אנחנו מבקשים להציג אותו עכשיו בשקפים האלה.
<לירון ספרד: אם תינתן לנו הזדמנות להציג את הדברים מההתחלה ועד הסוף, אני חושב שלמרבית הבעיות שמעלה הוועדה יינתן מענה.
יעקב מרגי: תן לי תשובה לגבי מנגנון אכיפה ובקרה לגבי רישום מוקדם.
יעקב מרגי: אני אתן לחבר כנסת, לפני שאתה משיב, אני צריך ממך תשובה ונתקדם.
מאיר כהן: תראו, לבי עליכם, אנשי משרד החינוך.
מאיר כהן: אתם הולכים לשדה הקל של תקנות, וסליחה שאני פוגע בכבודכם, ושל קשקושים.
מאיר כהן: אין פה רוח המפקד, לא של השר הזה ולא של הרבה מאוד שרים קודמים.
מאיר כהן: אתם יודעים מה קורה, ואני מדבר על סמך בדיקה, מה קורה אם בארצות הברית או במדינות אירופה, תלמיד או תלמידה לא התקבלו לבית הספר בגלל מוצאם העדתי, האתני או גזעם, בית הספר הזה נסגר מיידית, מנהלו מפוטר, לוקחים את הילדים, מפזרים אותם.
מאיר כהן: עכשיו שימו לב מה אתם עושים ואני לא מאשים אתכם.
מאיר כהן: השאלה שדנים כאן בשולחן הזה היא שאלה פוליטית, היא לא שאלה מנהלתית, שאלה פוליטית שמכרסמת בנו, שמדממת כבר הרבה מאוד שנים.
מאיר כהן: אני הייתי ראש עיר בדימונה, אני מכיר את זה לפני ולפנים, איך ילדים חיכו במשך חודשים כי לא רצו לקבל אותם בגלל מוצאם וזה בכל מקום.
מאיר כהן: הרי גם ילדים אתיופים מחכים ובתי ספר לא קיבלו אותם בגלל צבע עורם.
מאיר כהן: אז אתם מנסים ללכת למקום הקל.
מאיר כהן: בדיון כזה צריך להיות כאן שר החינוך, כי זה דיון משמעותי.
מאיר כהן: לא לשלוח אתכם לחטוף את האש שלנו.
מאיר כהן: עוזרת המנכ"ל מגיעה?
מאיר כהן: אתה מגיע?
מאיר כהן: שר החינוך צריך להגיע והמנכ"לית, לשבת כאן.
מאיר כהן: אין לזה אח ורע, אתם יודעים.
מאיר כהן: כל אחד רק יעצום את עיניו ויודע שאין מקום שיש בו אפליה שכזו יותר מאשר במשרד החינוך.
מאיר כהן: זאת אפליה סמויה ואתם יודעים את זה שנה שנה.
מאיר כהן: המנהלים מכופפים אתכם והפוליטיקאים מכופפים אתכם.
מאיר כהן: יש כאן הצעת חוק שלי, שחתומים עליה אנשי ש"ס, הצעה שתעלה ב-5.2 שבסופה אני אומר שמי שיפגע בילדים האלה ולא יקבל אותם בגלל אלף ואחת סיבות, יפסיקו לתקצב אותו.
מאיר כהן: שאף אחד לא יגיד לי שאין כלים.
מאיר כהן: אני הייתי מנהל בית ספר.
מאיר כהן: אם אתה מפסיק תקצוב של בית ספר אתה חונק אותו, אבל אם אתה נחוש, כמו שעושים בכל מדינה מתוקנת.
מאיר כהן: אצלנו משחקים במשחקים.
מאיר כהן: לכן אני אומר - - - אגב, פונים אלי יותר מאשר פונים אליכם, כי יש כאלה שפונים אלי ואומרים לי: "מאיר, אנחנו מפחדים להוציא את שמנו שמא יאונה רע לילדים שלנו", ואני שומע סיפורי זוועה.
מאיר כהן: אני לא מאמין.
מאיר כהן: אני אומר להם: "תגידו, זו ארץ ישראל?
מאיר כהן: זו מדינת היהודים?"
<קריאה: מדינת האשכנזים.
מאיר כהן: גזענות חסרת מעצורים.
מאיר כהן: אימא מקליטה מנהל בית ספר שאומר לה: "אני לא קולט אותך כי את ספרדייה.
מאיר כהן: תביני את זה, לעזאזל".
מאיר כהן: אמרתי לה: "תני לי".
מאיר כהן: היא מבוהלת, היא אומרת לי: "אני גרה ביישוב שאם יידעו שאני נתתי לך, אוי ואבוי מה יהיה".
מאיר כהן: המשפחה מבוהלת.
מאיר כהן: ואנחנו יושבים כאן ומדברים על תקנונים.
מאיר כהן: תגידו, מה, אתם השתגעתם?
מאיר כהן: לכן אני אומר, אין תקנונים, יש חוק.
מאיר כהן: גזענות מתמודדים איתה בחוק ובנחישות.
מאיר כהן: וחבל ששר החיוך שולח אתכם, חראם.
מאיר כהן: צריך לעמוד פה שר החינוך ולתת תשובות ולהגיד, "אני, במערכת החינוך שלי לא אתן מקום לגזענות".
מאיר כהן: זה מה שהוא צריך לעשות.
מאיר כהן: על השאר, נעשה עוד דיון וזה יגיע אליכם, אדוני, ויואב, זה יגיע אליך וימשיך להגיע אליך.
מאיר כהן: תודה אדוני.
יעקב מרגי: הפסקנו בקטע של איך אתה הולך - - -
<איציק זהבי: קודם כל אני רוצה לומר, ואני אחזור ואומר את מה שאמרתי בפתיחה, אנחנו בוודאי לא נותנים יד לגזענות.
<איציק זהבי: גם אני מטפל וטיפלתי במקרים מאוד מאוד קשים וליווינו את המקרים האלה בצורה מאוד מאוד אישית, פרטנית, כדי למצוא את הפתרון הכי טוב.
<איציק זהבי: אני ברשותך, אדוני, רוצה רק להגיב לדברים שנאמרו, בצורה ברורה.
<איציק זהבי: קודם כל,
יעקב מרגי: לא צריך תגובה, תן לי, תן לי - - -
מאיר כהן: אבל מצאתם את עצמכם משכנעים את ההורים לרדת מהתביעות שלהם, נכון?
מאיר כהן: במקרה הזה אתם, משרד החינוך, לא התעקשתם עם ההורה, שכנעתם אותו, אמרתם לו: "גם אני לא יכול אז אתה יודע מה, תתפשר".
יעקב מרגי: יואב, אם הייתי מאיר כהן הייתי נפגע.
<איציק זהבי: מכיוון שאני יושב בתור יו"ר ועדת הערר אני יכול לומר לך שכל מקרה בחנתי לגופו של עניין, התייחסתי אליו בצורה המקצועית האמיתית והכנה ביותר ונתתי את המענה שבעיניי, כאיש מקצוע, נראה המענה המתאים ביותר לסיטואציה.
יעקב מרגי: אבל עדיין הרוב המכריע השלים עם ה - - -
<איציק זהבי: אל"ף, יכול להיות, ובאמת הנושא של הזמן, ואתה ציינת את זה בפתיחת הדברים שלך, שגם משך הזמן גורם להורים להשתנות, אבל אם אנחנו רוצים לפתוח נושא נוסף אז זה הנושא של אחריות הורית וזו סיבה נוספת - - -
יעקב מרגי: תן לי כרגע - - -
<איציק זהבי: אני רוצה להתייחס להערות שלך, שתי תשובות קצרות.
<איציק זהבי: קודם כל, הסנקציות הן סנקציות מאוד קשות לבתי הספר והיטיב להגיד את זה חבר הכנסת מאיר כהן.
<איציק זהבי: כשבית ספר, סוגרים לו תקציב או חוסמים לו תקציב, הוא נמצא במצב מאוד מאוד קשה.
<איציק זהבי: נכון, ישנן מסגרות מהסוגים האלה שאנחנו מכירים, שיש להן אולי גב כלכלי נוסף ואנחנו בעניין הזה, כבר השנה, לא היינו במצב שבו בית ספר שנאשם מבחינתנו בעניין הזה והחלטנו לעצור לו את התקציב, הוא גם לא קיבל את התקציב הזה בחזרה.
<איציק זהבי: בעניין הזה שונה משנים קודמות.
יעקב מרגי: אמרתי שיש שיפור.
<איציק זהבי: דבר נוסף - - -
יעקב מרגי: עמד במריו.
<איציק זהבי: אנחנו בעניין הזה נלך בצורה מאוד מאוד תקיפה.
יעקב מרגי: איפה אחריות אישית?
<איציק זהבי: כולל ביטול אישור העסקה, כולל אחריות אישית.
<איציק זהבי: אני אמנה את הדברים בצורה מאוד ברורה.
<איציק זהבי: חסימת תקציב או קיזוז, שלילת תקצוב, אי מתן או ביטול של אישור העסקה למנהל בית הספר ולעובדי הוראה נוספים בתוך בית הספר, ביטול של רישיון, הטלת מגבלות נוספות על הבעלויות ועל המוסדות החינוכיים בהתאם לסמכויות של משרד החינוך, כל הדברים הללו נמצאים בתוך הדברים ומוצגים פה.
<קריאה: לא מדובר על זה - - -
<איציק זהבי: אני יכול עוד משפט?
יעקב מרגי: אני אתן לך עוד משפט.
יעקב מרגי: אנחנו ב-11:00 נסיים את הדיון.
יעקב מרגי: לא נמצה אותו.
יעקב מרגי: לא נמצה את הדיון היום, כנראה שיהיו כמה פרקים לדיון הזה כדי לעשות את זה בצורה חכמה וטובה לשביעות רצון כולם.
יעקב מרגי: אני רוצה גם לתת לחלק מהאנשים שהגיעו מרחוק להתבטא.
<איציק זהבי: רק משפט.
<איציק זהבי: אני אבקש, מכיוון שעלו פה כל מיני - - -
יעקב מרגי: אנחנו כרגע בנקודה הזו של א' שבט-א' ניסן, רישום מוקדם.
<איציק זהבי: אני אומַר ואמר צביקה והיו פה גם כל מיני קולות אחרים של אנשים שיש להם רעיונות או יש להם הצעות לשיפור ולייעול, אני אשמח לקבל את הדברים האלה בכתב עוד השבוע, כדי שנוכל להתייחס.
<יואב ללום: אני אגיד לך את זה עכשיו.
יעקב מרגי: קודם כל, הייתי צריך לעשות זאת בהתחלה, הייתי צריך לומר לכם שוועדת החינוך מארחת תערוכה של ציורים לזכרו של סגן הדר גולדין ז"ל שנהרג בלחימה באזור רפיח במבצע "צוק איתן", לצערנו הרב גופתו עדיין מוחזקת על ידי ארגון העוולה והטרור החמאס.
יעקב מרגי: הציורים הם פרי יצירותיו של הדר ז"ל.
יעקב מרגי: לאחר הדיון תוכלו להתרשם.
יעקב מרגי: אני אתן לצביקה כהן לומר בקטע הזה של הרישום המוקדם, בבקשה.
<צביקה כהן: אני אתייחס לנושא הזה ממש במשפט וחצי.
<צביקה כהן: אמנם הכנתי המון דברים, עם נתונים מסודרים מאוד, על בנות שהיו אצלנו בשיבוץ והגיעו לשימוע במשרד החינוך והמנהלים עמדו בפניכם בשימוע ובסוף היום לצערי הרב, הן לא הצליחו להגיע לאותם מוסדות כשאתם, משרד החינוך, גיביתם אותנו ברשות המקומית.
<צביקה כהן: חלקן, חלקן האחר, למשל אצל מנדלסון, נכנסו הבנות האלו רק לפני שבוע ב-15 לחודש.
<לירון ספרד: בגלל העתירה.
<צביקה כהן: מתוך תשע בנות חמש הוא קיבל לפני שבוע, והשאר, אנחנו דאגנו להן בחרפה להתפזר בכמה מקומות.
<צביקה כהן: אבל אני לא אתייחס לזה, אף על פי שיש לי נתונים מאוד מדויקים.
<צביקה כהן: אני רק אומר לכם דבר כזה.
<צביקה כהן: בסקטור החרדי, אם אנחנו נעשה את הרישום אצלנו או אצלכם אז געוולד, אנחנו מכבדים את זה - - -
<יואב ללום: הגיע הזמן שיגידו געוולדים.
<צביקה כהן: סליחה, מכבדים את זה מאוד.
<יואב ללום: הגיע הזמן.
<צביקה כהן: רגע, רגע, יואב.
<צביקה כהן: אני אומר דבר כזה, לפחות נעשה מהלך שהוא יהיה בר קיימא.
<צביקה כהן: הרי אתה לא יכול לומר: "אני שולל מכם את זכות הרישום" כי אני לא בטוח שמישהו מבין לאן זה הולך, איזו רעידת אדמה תהיה, בכדור הארץ, לא בישראל.
<צביקה כהן: מה שכן צריך לעשות, לפחות את השלב של האשרור, נגמר הרישום, האשרור עצמו, בסוף, יהיה פה, אצלך, אצלי, נביא את הרישום, אם ראינו דברים כמו למשל רישום מוקדם, אם ראינו למשל תוצאות של 80% בנות אשכנזיות ו-20% בנות ספרדיות, ראינו דברים שהם תמוהים, אפשר לא לאשרר.
יעקב מרגי: תשקלו עד לדיון הבא את הקטע של האשרור של הרישום.
<צביקה כהן: אני לא אומר אישור ברישום, אני אומר אשרור, אבל האשרור הזה חייב להיות ברמה כזאת, בתוקף כזה גדול שאם אין את החתימה הזו שלנו, לא ייצא הרישום לדרך.
יעקב מרגי: אם מנהל המוסד יודע שזה עובר תהליך כזה, יכול להיות שהוא יחשוב פעמיים.
<צביקה כהן: אני נותן לך משהו - - -
<לירון ספרד: משפט.
יעקב מרגי: לא, חכה, עוד לא סיימנו.
יעקב מרגי: יש כאן הורים שרצו להתבטא.
<צביקה כהן: גם תפתרו את הבעיה של החוצניקים.
יעקב מרגי: משפחת נקי.
יעקב מרגי: מה קורה עם החוצניקים?
יעקב מרגי: זה אתה אמור לפתור.
יעקב מרגי: אחרי שנפתור לך את הבעיות בירושלים תפתור את הבעיות - - -
<אליצור נקי: בוקר טוב.
<אליצור נקי: אנחנו ההורים של - - -
<קריאה: אל תגיד שם של קטינה, זה משודר.
יעקב מרגי: הדיון משודר באינטרנט.
יעקב מרגי: בלי שמות של קטינים.
<אליצור נקי: אנחנו משפחת נקי, הבת שלנו למדה בבית ספר בביתר עלית "אהבת חסד", ההמשך הישיר של בית הספר הזה הוא הסמינר הישן - - -
יעקב מרגי: באיזה ממוצע סיימה הבת שלך?
<לימור נקי: 8-9.
<קריאה: למה זה רלבנטי?
יעקב מרגי: כי בתקשורת החרדית, כשעולה הסיפור הזה של אפליה, מציגים כאילו שאנחנו רוצים להכניס בנות שהן לא באותה רמה רוחנית, לא ברמת לימודים גבוהה, למרות שאני, בהשקפת עולמי, הייתי קובע בחוק, גם בחינוך החרדי, שלפחות 15%, 20% יהיו לא ברמה של הטופ, כי לא נולדנו פה לייצר רק 'טופים'.
יעקב מרגי: מה לעשות, לא חוכמה לחנך ילד גבוה, חכם, נבון, יפה, חינני וכריזמטי, זו לא חוכמה, אני לא צריך את בית הספר בשביל זה, הפוך, בית הספר משעמם אותו.
יעקב מרגי: לכן, במקרה הזה, אמנם זה לא לעניין מה ששאלתי, אבל הייתי חייב לומר כי אנחנו מתעסקים - - - תדעו לכם, רובן המכריע של הבנות שמתעסקים איתן שהן מחוץ למסגרת הלימודים, הלוואי על הילדים שלי ציונים כאלה.
יעקב מרגי: טוב מאוד, טוב מאוד, טוב מאוד, עד שאני משתעמם, אין משהו אחר.
<אליצור נקי: שתי בנותיי הגדולות לומדות בסמינר הישן.
<אליצור נקי: כשהיא נרשמה לסמינר הישן, כמו שתי בנותיי הקודמות, כמובן שקיבלנו דחייה, ערערנו.
<אליצור נקי: אצלן זה הסתדר בתחילת שנת הלימודים, אצלה משום מה זה לא הסתדר.
<אליצור נקי: אמרו לי שיש מכסות, משהו כזה.
מאיר כהן: תגיד לי אין סמינרים של המזרחים אצלכם, יותר טובים משל האשכנזים?
יעקב מרגי: אני אענה לך, אני אענה לך.
מאיר כהן: תיצרו כאלה.
יעקב מרגי: לא, לא קשור, רגע, רגע, רגע.
יעקב מרגי: זה דיון בנפרד, מאיר, בוא, מאחר והוא הדליק אותי - - -
מאיר כהן: גם אני מרוקאי.
יעקב מרגי: סליחה, לא, מאיר, אתה טועה.
יעקב מרגי: אל תיפול שם.
יעקב מרגי: אל תיפול שם כי בדיוק אתה נותן להם, למלעיזים - - -הרי מה קורה, בוא, שתבין טוב.
מאיר כהן: לא, לא, אני לא - - -
יעקב מרגי: לא, לא, אני אגיד לך מה קורה.
מאיר כהן: זה מכעיס אותי.
מאיר כהן: אני שומע את זה - - -
יעקב מרגי: פתחת סמינר, אתה, מאיר כהן.
יעקב מרגי: החרדי האופטימלי, בסדר?
יעקב מרגי: פתחת סמינר, מה עושים לך, סליחה על הביטוי, הסמינרים הקיימים האשכנזים?
יעקב מרגי: ברגע שהוא יוצר לו מכסה - - - הרי למה הוא יוצר מכסה?
יעקב מרגי: הוא ממתג את עצמו.
יעקב מרגי: הוא משתמש בבת שלי ובבת של נתי למיתוג.
יעקב מרגי: הוא מאמין שהבת שלו מוכשרת ומתאימה לסמינר, ברגע שהוא קבע 20% הוא ממתג, הוא אומר: "מה, אם זאת לא התקבלה אז סימן שהסמינר הוא מיוחד", זה הופך להיות מודל לחיקוי לכל הבנות ואז לא נותר לך - - - אתה, כדי שתוכל לפתוח סמינר ספרדי והוא יצליח, אתה צריך לקבל הנחיה שהסמינרים האשכנזיים לא מקבל אפילו ספרדייה.
יעקב מרגי: אבל זה לא קורה, הם לוקחים לך אותן בכיתה ז', הם לוקחים לך אותן בכיתה ז', הם לוקחים את הטובות שלך, את המצוינות שלך, בכיתה ז' כבר.
<יואב ללום: צריך ועדת משנה, אדוני, בנושא הזה.
<יואב ללום: יש לך סמכות למנות, תמנה.
יעקב מרגי: לא ראיתי שבנושא ההסתה נגד חיילים חרדים ועדת המשנה הצליחה, אבל לא משנה.
יעקב מרגי: נקי, בבקשה.
יעקב מרגי: צביקה, אתה מפריע לנקי.
<אליצור נקי: בחודש אוגוסט התחלנו את התהליך בבקשה להגיע לוועדת ערר, נאמר לנו כי ההתנהלות שלנו כרגע היא מול הרשות המקומית.
<אליצור נקי: בחודשים ספטמבר ועד סוף נובמבר התנהלנו מול הרשות המקומית - - -
יעקב מרגי: חודשיים מול הרשות המקומית?
<אליצור נקי: חודשיים.
<אליצור נקי: הם התחילו, "קיבלנו מכתב, לא קיבלנו מכתב, איפה הייתם עד היום, לא שמענו מכם".
יעקב מרגי: באלעד כמעט לא היו בעיות.
יעקב מרגי: סליחה, אני עונה לו, באלעד כמעט לא היו בעיות בזכות יואב ללום.
יעקב מרגי: הוא לקח אותם לעתירה, הם התחייבו לבית המשפט שהם מתנהלים אזורית - - -
<יואב ללום: אבל הם לא מקיימים את זה.
יעקב מרגי: תן לי רגע, תן לי רגע, אתה חייב, אתה.
<יואב ללום: הם, הם.
יעקב מרגי: תן לי רגע, שתוק קצת.
יעקב מרגי: רבותיי, באלעד, שומו שמים, עיר חרדית, נכון?
יעקב מרגי: הם התנהלו אזורית, נפלו השמים?
יעקב מרגי: יש חורבן?
יעקב מרגי: יש רעידת אדמה?
יעקב מרגי: סליחה שאני מפסיק אותך מדי פעם.
<אליצור נקי: בחודשיים האלה, אני אראה לך מה כתוב, הכול מגובה במכתבים שיש לנו פה, יש לנו עוד קלסר של כל המכתבים, הבאנו לפה את התמצית של המכתבים שלנו.
<אליצור נקי: לא קיבלנו, כן קיבלנו, שולחים לנו מכתבים ללא תאריכים, שלא נוכל להגיד קיבלנו לפני, קיבלנו אחרי.
<אליצור נקי: הגשנו מכתבים, ביקשנו חתימה שנתקבל, בסוף הביאו לנו מכתב - - - במשך התקופה הזאת גם הגשנו מכתבים למחוז החרדי, ביקשנו שיבוץ בשביל הבת שלנו.
<אליצור נקי: שום תגובה לא הייתה לעניין הזה.
<אליצור נקי: ב-30.11 סוף סוף קיבלנו מהרשות המקומית התייחסות.
<אליצור נקי: כתבו לנו שדוחים את הערעור שלנו לסמינר הישן, אמרו לנו שההמשך של ההליך הבא, שדחו אותנו ברשות המקומית, הוא להגיע לוועדת ערר.
<אליצור נקי: שלחנו בקשה למחוז, צירפנו את כל המכתבים, תשובה הגיעה ב-13.12, מגברת רחל סולימן, הגיע אלינו מכתב שהמחוז דוחה את הבקשה שלנו.
<אליצור נקי: שלושה שבועות מחכים למכתב שתוך שעה יכולים להוציא אותו.
<אליצור נקי: הכול היום מיילים, אינטרנט, רואים, כתוב התקבל, למשוך עוד יום, עוד שבוע, עוד שבוע, בינתיים אנחנו יושבים בבית עם הבת שלנו.
<אליצור נקי: לא צריך להגיד מה זה יום יום בת שיושבת - - -
יעקב מרגי: הם לא מכירים את זה.
<אליצור נקי: אין, אין לנו מלים על הדבר הזה.
מאיר כהן: איזו אלטרנטיבה הם נתנו לכם?
מאיר כהן: סליחה שאני מתערב.
יעקב מרגי: רגע, רגע, עוד לא הגיע, חכה.
<אליצור נקי: קיבלנו שאנחנו לא יכולים, בנושא הזה מול הרשות המקומית.
<אליצור נקי: אמרו לנו שמה שאנחנו יכולים לעשות זה לפנות למר איציק זהבי.
<אליצור נקי: שלחנו למר איציק זהבי מכתב עם כל החומר, שיעזור לנו.
<אליצור נקי: אמרו לנו, "שמעו, שהאדם היחיד שיכול לעזור לכם עכשיו, שכולם דחו אתכם, יש מנהל מחוז חרדי, הוא האינטרס שלכם, הוא ישמע, הכול יסתדר שם".
<אליצור נקי: אנחנו לפני כמעט חודש שלחנו מכתב - - -
יעקב מרגי: סליחה, אדוני, עם כל האמפתיה אני אוציא אותך.
יעקב מרגי: אל תזלזל באף אחד.
<אליצור נקי: לפני כחודש שלחנו למר איציק זהבי מכתב עם כל החומר.
<אליצור נקי: עד היום לא קיבלנו שום התייחסות, כלום.
<אליצור נקי: אנחנו מחכים.
<אליצור נקי: כל יום אשתי פותחת את המייל.
<אליצור נקי: עשינו בשביל הדבר הזה, אין לנו אינטרנט בבית, אין לנו כלום, בשביל זה קנינו טלפונים עם מייל, בשביל להתכתב עם כל הרשויות, כי אנחנו לא יודעים.
<אליצור נקי: אמרו לנו שהכול תוך שניות קורה ועד היום אנחנו יושבים ומחכים ומחכים.
יעקב מרגי: לירון, זה המקרה שקיבלתי והפעילו עליי לחצים.
יעקב מרגי: בקו 300 לא הפעילו לחצים כאלה.
יעקב מרגי: לחץ פיזי מתון זה מילה עדינה לגבי מה שהפעילו עליי, "תזוז מההגנה שלך".
יעקב מרגי: ראש הרשות שולח לי דרך פוליטיקאים ודרך אנשים, "תזוז מההגנה שלך על משפחת נקי, כי בגללם אני לא מקבל שתיים שלוש בנות אחרות".
יעקב מרגי: הדברים שלי לא צריכים - - -
<לירון ספרד: יש להם שיבוץ חלופי?
<לירון ספרד: יש לכם שיבוץ?
<אליצור נקי: נתנו לנו סמינר אחר, שלא תואם.
<לירון ספרד: אבל אתם לא שולחים את הילדה לבית ספר בזמן הזה, לסמינר האחר?
<יואב ללום: זה בדיוק הבעיה.
<יואב ללום: זו בדיוק הבעיה, חבר הכנסת מרגי, זאת בדיוק הבעיה, השיבוץ החלופי הזה.
יעקב מרגי: יואב, רגע.
יעקב מרגי: לירון, לירון, לירון - - -
<לירון ספרד: אבל היא הייתה צריכה - - -
<יואב ללום: ברור שהיא הייתה צריכה - - - אתם צריכים גם לעבוד.
יעקב מרגי: יואב, אני לא שם.
יעקב מרגי: אתה בדיוק חוטא לדיון.
יעקב מרגי: אני נתתי לך - - -
<יואב ללום: הם אשמים.
יעקב מרגי: נתתי לך טעימה קטנה מה שקורה להורה שמאמין בממסד והולך איתו חודשיים, עם הרשות המקומית.
יעקב מרגי: אתה אומר לי, א' שבט, א' ניסן, תן לי, אל תענה - - -
<לירון ספרד: אנחנו נבדוק את העניין.
יעקב מרגי: יפה, אני אומר לך, תקשיב.
יעקב מרגי: משפחת נקי כמשל, התחלתי לומר לך שעליי הפעילו לחצים כי הם ידעו שהם בדין קדימה, אם הוא היה הולך להליך משפטי, הוא לא הלך להליך משפטי כי הוא חי בתוך קהילה, הוא רוצה את חיי הקהילה האלה, הוא לא מאס בהם, הוא רוצה להיות מקובל בקהילה, אם הוא היה הולך להליך משפטי הוא היה מביא, סליחה, את משרד החינוך ואת הרשות המקומית מה שנקרא על הפנים, אבל הוא לא הלך, הוא סמך על הממסך, סמך עליך.
יעקב מרגי: זה הרציונל, שאזרח קודם כל, ברירת המחדל שלו היא שהמערכות עובדות.
יעקב מרגי: חודשיים שרשות מקומית חרדית לא מגיבה לו זה כדי למרוח זמן.
יעקב מרגי: זה שאמרתי שלך, במשרד שלך, לצערי הרב, איציק, לצערי הרב, אני אומר לך, לא חושב שכולם מגויסים לאותה מטרה.
יעקב מרגי: אני נוטה להאמין שאתה מחויב למטרה, אני לא חושד בך, אבל לא יודע אם כולם מחויבים, כי אם הוא לא יכול לקבל על החלטה שיצאה כבר, כשכבר יש החלטה, לתת לו שבועיים לקבל את המסמך הזה, משהו פה לא עובד.
יעקב מרגי: כשאני מתקן תקנות לשנת תשע"ח אני חייב להיות ערני לכל מה שעברתי ועוד נעבור, כי אני לא מתקן לתשע"ז, אני לא מתקן לתשע"ח, אני לא רוצה לראות אתכם פה, סליחה על הביטוי, לא רוצה לראות אתכם כל השנה הבאה, יש לי צרות אחרות לטפל בחינוך.
<איציק זהבי: אני ברשותך אומר כך.
<איציק זהבי: אנחנו, גם כתוצאה מהדבר הזה, זה גם מופיע בתוך החומר שהצגנו היום לוועדה, אנחנו מתחייבים שתשובות להורים לא יגיעו יותר מאוחר מ-14 יום.
<איציק זהבי: יותר מזה, אנחנו, בתוך התהליך, בתוך לוחות הזמנים קובעים, שגם ההחלטות של העררים והתשובות על העררים, הן ברמת הסמינרים והן ברמת הרשויות המקומיות, יינתנו בזמן.
<איציק זהבי: זאת אומרת, גם בעניין הזה אנחנו הסקנו ומסיקים את המסקנות ומנסים להתקדם קדימה.
<איציק זהבי: לגבי משפחת נקי באופן אישי, אני מציע שאנחנו נדבר איתם באופן אישי.
<איציק זהבי: נלמד את הדברים.
<איציק זהבי: אנחנו יודעים - - -
<קריאה: לא היה מספיק - - -
יעקב מרגי: זה מקומם, תבין אותם, זה שאני צועק עליהם לא להפריע לדיון זה כי זה מתבקש ממני, אבל זה מקומם, זהבי.
<איציק זהבי: אני ברשותך רק רוצה לומר משפט על הנושא של המפקחים.
<איציק זהבי: תראו - - -
<יואב ללום: בתשע"ח - - -
<קריאה: יואב, אתה, מה זה?
<איציק זהבי: הקימו מחוז חרדי - - -
יעקב מרגי: צריך להצמיד לך עירוי קבוע של ריטלין.
<יואב ללום: צריך להצמיד להם עירוי.
<איציק זהבי: אני חושב שהקמת המחוז החרדי הייתה אות וציון דרך משמעותי ביכולת של המשרד להתמודד בצורה נכונה עם האתגרים של החינוך החרדי בישראל.
<איציק זהבי: אנחנו לטובת העניין הזה נמצאים פה ומשכללים.
<איציק זהבי: היכולת שלנו לבטא את הרגולציה שלנו היא דרך העבודה של המפקחים, אני מלווה את עבודת המפקחים ורוח המפקד, שלי לפחות, אדוני, חבר הכנסת כהן - - -
יעקב מרגי: לא מחלחלת.
<איציק זהבי: היא חד משמעית - - -
<איציק זהבי: אני חושב - - -
יעקב מרגי: הם חלק - - -
מאיר כהן: אין לי ספק - - -
יעקב מרגי: תן לי רגע, בוא, תן לי, תן לי, תן לי רגע.
יעקב מרגי: איציק, אני אתן לך לסיים.
יעקב מרגי: תסיים ארבעה משפטים.
יעקב מרגי: תקשיב, בתוך עמי אנכי יושב, בסדר?
יעקב מרגי: אני לא באתי מאיזה חלל חיצון, אבל אני אומר לך, כדי לטפל בחרדים צריך להביא מהחלל החיצון, מחוץ למגזר.
יעקב מרגי: אתה מביא אותם לסיטואציות שבהן אין ברירה, קודם כל הם היו במערכת.
יעקב מרגי: דבר שני, אני לא אומר תזיז ותשנה, אני לא מצביע, אני אומר לך, צריך לוודא - - - יש ניגוד עניינים ויש תיאום עניינים.
יעקב מרגי: כמו שאנחנו בוחנים ניגודי עניינים יש גם תיאום עניינים וצריך לדעת.
יעקב מרגי: אני אומר לך, רוח המפקד לא חלחלה, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: סליחה, אני בדרך כלל, אתה מכיר אותי, אני לא נחרץ, לא נמהר, אבל אני אומר לך, כשאני שומע מהורה, שמפקחת מהמשרד שלך אומרת לו: כך וכך וכך.
יעקב מרגי: במקרים אחרים של הטרדה מינית, זה כמו לומר למוטרדת, "אולי את הבאת אותו למצב הזה?
יעקב מרגי: " זה בדיוק המצב הזה.
יעקב מרגי: אמירות כאלו מהסוג הזה, שהפכו את התלמידות כאילו הן הבעיה.
יעקב מרגי: לא, או המלצות, "אולי תלכו לשם, תלכו לשם, תלכו לשם, אתן לא מתאימות".
יעקב מרגי: זה לא כך.
יעקב מרגי: זה מגיע פעם אז מעידה, פעמיים – מעידה, מעבר לזה זו כבר התנהלות.
יעקב מרגי: ואני אומר, לא כדי להטיח, ואני, תאמין לי, מקבל הכול מכאן ולהבא, כי אנחנו באנו לתקן מכאן ולהבא, אני לא עסוק בעבר.
יעקב מרגי: לכן אני אומר - - - אני שמח שהתעכבנו בפתיח, אנחנו מסכמים את הדיון, אני לא מסכם אותו - - -
<איציק זהבי: ברשותך, תן לי משפט.
יעקב מרגי: אני אתן לך, אני לא מסכם אותו, אני קובע לשבוע הבא עוד ישיבה בתיאום אתכם.
יעקב מרגי: תראו, אנחנו נתייחס, תתייחסו לסוגיות שדיברנו עליהן.
יעקב מרגי: אני מתכונן לקיים מספר דיונים להביא תקנות מתוקנות, כי א' שבט זה כבר לא עתיד, זה כבר הווה.
<איציק זהבי: משפט אחרון לגבי הנושא של המפקחים, כמו גם מנהלי אגפי החינוך ואחראים על הנושא של הרישום ברשויות, כל האנשים האלה מבחינתי הם אנשי מקצוע שאמורים לעשות את עבודתם בצורה המקצועית ביותר.
<איציק זהבי: אני אחראי על הנושא של המפקחים ואני מלווה את כל המפקחים, כולל האחריות.
<איציק זהבי: אם יש מפקח שמעד או שמעל בתפקידו אני אתן את הדין ואני גם אטפל באותו מפקח באופן אישי.
<איציק זהבי: אני רוצה לומר בעניין הזה, עובדי המחוז עושים עבודה, לילות כימים, הם מסורים ומנסים להתמודד עם כל אחת ואחת מהבעיות.
<איציק זהבי: יש פה הרבה מאוד אנשים שמטופלים ומקבלים את - - -
יעקב מרגי: הם עושות ועושים עבודת קודש בנושאים אחרים, בנושא זה היו להם מעידות.
<איציק זהבי: אל"ף, זה טוב שיש בינינו חילוקי דעות כי אחרת לא היה פה מעניין.
<איציק זהבי: בי"ת, אני אומַר, אדוני, שאני מקבל כל הערה ואני מוכן לבדוק כל הערה לגופו של עניין.
יעקב מרגי: אנחנו נתאם אתכם מועד לגבי שבוע הבא.
יעקב מרגי: יהיו ישיבות המשך עד שנמצה את סוגיית התקנות.
<איציק זהבי: אנחנו, את התקנות הללו, כדי לא לעכב ולא לפגוע בתהליך של הרישום, אנחנו כבר נוציא - - -
<קריאה: הנחיות.
<איציק זהבי: את ההנחיות, כי אחרת גם בעניין הזה יהיה לנו - - -
יעקב מרגי: תוציא, הן לא מקובלות עליי.
<איציק זהבי: אבל אין לנו ברירה.
יעקב מרגי: בישיבה הבאה.
יעקב מרגי: תודה לכל המברכים.
מירב בן ארי: מרגי נהיה סבא.
מסעוד גנאים: נולד לו נכד, מזל טוב.
מסעוד גנאים: עלית כיתה.
יעקב מרגי: בקרוב אצלכם.
יעקב מרגי: היום 23 באוגוסט 2017.
יעקב מרגי: ישיבה מספר 468 של ועד החינוך.
יעקב מרגי: א' באלול.
יעקב מרגי: הישיבה עוסקת בסקירה ובהיערכות לקראת פתיחת שנת הלימודים תשע"ח.
יעקב מרגי: ברשותכם, מכובדי השר, מנכ"ל המשרד, חברי כנסת נכבדים, הנהלת המשרד, כולה בנוכחותה המלאה והמכובדת, אורחים יקרים ונציגי ארגונים.
יעקב מרגי: זו הפעם השלישית שאני מנהל ישיבה שהיא היערכות ופתיחה לשנת הלימודים ואני אומר לכם בכנות, כפי שאמרתי בדיונים רבים, נכנסתי לתפקיד בחרדת קודש לא כאיש חינוך ואני עדיין לא איש חינוך, אבל אמרתי אני מתגייס לשליחות הזו ומשקיע את הכישורים הניהוליים שלי, לראות איך זה הולך ביחד.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, אני היום פותח את הישיבה בתחושה שהצלחנו לעשות הרבה דברים במערכת בשנתיים האחרונות.
יעקב מרגי: יש עוד מה לעשות, אבל התחושה היא תחושה טובה, תחושה שנותנת סיפוק, שדוחפת אותך לקראת מושב חורף פורה, עשיר, תובעני ואנחנו נדגיש ונציין בדברים שלנו לקראת מה אנחנו הולכים.
יעקב מרגי: וזה אודות רק לפרמטר אחד חשוב: רמת שיתופי הפעולה בין הוועדה למשרד החינוך, בין הוועדה למרכז השלטון המקומי, בין הוועדה לארגוני הורים, בין הוועדה לארגוני המורים, בין הוועדה לנציגות התלמידים.
יעקב מרגי: לא דילגנו על אף אחד.
יעקב מרגי: קידמנו במהלך מושב הקיץ כמה שולחנות עגולים וראינו תוצאות לאן זה הולך.
יעקב מרגי: כשיש הידברות ויש נכונות - וכאן השר, אני רוצה ברמה האישית להודות לך על ההנחיה ועל שיתופי הפעולה של המשרד.
יעקב מרגי: אני יודע שלא תמיד אפשר לקיים את כל המסקנות של הוועדה, אבל כשאתה רואה שיש הקשבה, כשיש התייחסות והדברים זזים, אתה מבין שיש במשרד מי שנותן הנחיה, רוח המפקד, צוות מחובר לרוח המפקד והאתגרים הם לא קטנים.
יעקב מרגי: מערכת החינוך במדינת ישראל היא מערכת גדולה מאד.
יעקב מרגי: משרד החינוך הוא הראשון בגודלו תקציבית אחרי משרד הביטחון.
<קריאה: בלי ה - - -
יעקב מרגי: אז בסדר, את זה אתה תאמר.
יעקב מרגי: והאתגרים הם רבים וכגודל האתגרים כך גודל השליחות וגודל הנחישות שלנו.
יעקב מרגי: אני רוצה לברך במעמד הזה את תלמידי ישראל.
יעקב מרגי: חלק מתלמידי ישראל במגזר החרדי התחילו, בחברה הכללית בכלל תלמידי הממלכתי יתחילו באחד בספטמבר ואני רוצה לברך אותם בברכת הצלחה לקראת הישגי היעדים, חלומות, הגשמת חלומות.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם בנימה אישית, אנחנו חברה שיודעת לבקר את עצמה וטוב שכך.