GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אמרתי למר חיים ביבס והוא הקשיב בקשב רב.
יעקב מרגי: אמרתי לו תשמע, הניסיון של שיתופי הפעולה הזה צריך להיות גם בקטע הזה של הפיתוח, של ההנגשה.
יעקב מרגי: אתה מתפרץ לדלת פתוחה וטוב שאתה מעיר, אבל זה צריך להיות גם פנימה אליך.
יעקב מרגי: לא לחינם גררת תגובות.
<דרור אלוני: אדוני, אני גם ניהלתי בית ספר - - -
יעקב מרגי: בסדר, דרור, אוקיי.
<דרור אלוני: והייתי צריך לנייד תלמידים מכיתות לכיתות כדי לפתור את הבעיה הזאת.
יעקב מרגי: דרור תסכם כי אחר כך המנכ"ל יתייחס.
<דרור אלוני: אדוני יושב הראש, מאחר שאני פניתי אליך וגם כתבתי את המנכ"ל לפנייה, אני מבקש שהנושאים האלה - - -
יעקב מרגי: יהיו מסמך לדיונים.
<דרור אלוני: אוקיי.
<דרור אלוני: אני רוצה להתייחס לנושא של השר.
<דרור אלוני: השר העלה השבוע בדיון הצלחה בזינוק בחמש יחידות מתמטיקה והביא כדוגמה קבוצה קטנה של תלמידות, שלמדו בלימוד מקוון והגיעו ל-5 יחידות מתמטיקה ואני מברך על כך.
<דרור אלוני: הנושא של הטעמת הטכנולוגיה בחינוך לא פתור.
<דרור אלוני: מאז מחר 98 של פרופסור חיים הררי, לא התקיים דיון עומק אחד משמעותי, עם כל השותפים בעניין הזה.
<דרור אלוני: זה עולה המון כסף.
<דרור אלוני: זה סיפור מורכב.
<דרור אלוני: הוא יכול להקפיץ את המערכת קדימה, גם אנשים בעלי לקויות ומוגבלויות.
<דרור אלוני: זה יכול להביא את ההוראה ואת הלמידה לכל מקום בעולם.
יעקב מרגי: דרור, תודה.
יעקב מרגי: הרי אמרנו שאנחנו רוצים לעבוד על הנייר.
<דרור אלוני: ברשותך, עוד דבר אחד.
<דרור אלוני: הנושא של הניהול העצמי.
<דרור אלוני: המטלות שמוטלות היום על מנהלות ומנהלי בתי הספר, הולכים וגוברים.
<דרור אלוני: הנושא של הגבייה, העיסוק בביטחון, בבינוי וכן הלאה, הולך וגדל.
<דרור אלוני: אני מבקש שהוועדה הזאת תמצא לנכון לדון מחדש בהגדרת תפקידיו של מנהל בית הספר, מעמדו והתגמול שמגיע- - -
יעקב מרגי: אני חושב שהשר התייחס בנגיעה וכן גם מזכ"לית הסתדרות המורים.
יעקב מרגי: הוועדה קיימה דיונים בנושא הזה.
יעקב מרגי: הנושא הזה עדיין פתוח, כל סוגית רפורמת הניהול העצמי.
יעקב מרגי: אני מקווה שהמשרד יתכוונן בשנת הלימודים הקרובה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אחמד טיבי.
יעקב מרגי: הם אמרו את רוב הדברים שרצית לומר, אז בסדר.
יעקב מרגי: מה אתה חושב, רק אתה יודע להיות שנון?
אחמד טיבי: הסתכמו טענותיי.
אחמד טיבי: אדוני יושב הראש, אדוני השר, אדוני המנכ"ל, רבותי חברי הכנסת.
אחמד טיבי: א' אני קיבלתי לפחות 5-6 שאלות מי זה האיש שיושב כאן.
יעקב מרגי: אני אברך אותו.
יעקב מרגי: למה אתה תמיד יודע לגנוב - - -
אחמד טיבי: הייתה לך שעה לברך אותו ולא ברכת אותו.
יעקב מרגי: רצית.
קארין אלהרר: שעתיים.
קארין אלהרר: שעתיים הוא כבר יושב כאן.
אחמד טיבי: שעתיים הוא יושב פה ואתה לא מברך אותו.
אחמד טיבי: אם הוא היה מש"ס היית קופץ ומברך אותו.
אחמד טיבי: מדובר בחברנו, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.
אחמד טיבי: הוא חבר כנסת חדש.
אחמד טיבי: הוא נכנס במקום עבדאללה אבו מערוף.
אחמד טיבי: אנחנו מוקירים את חברנו עבדאללה אבו מערוף ומברכים את חברנו סעיד אלחרומי, בהצלחה.
אחמד טיבי: רבותי, אדוני השר, אלף עצם המינוי של שמואל זה כבר אמירה חיובית גם כלפינו, אבל כלפי המערכת כולה.
אחמד טיבי: אנחנו מכירים אותו מקודם וזה צעד חיובי.
אחמד טיבי: רשמתי בפייסבוק סטאטוס שאני הולך להשתתף בישיבה איתך על פתיחת שנת הלימודים ותציעו לנו הצעות מה הבעיות.
אחמד טיבי: ידעתי מה הבעיה הראשונה שתוצף ואנשים יכתבו – פרוטקציות ומינויים במערכת החינוך.
אחמד טיבי: מורים, מנהלים וכדומה.
אחמד טיבי: זה בעיה שמלווה את המערכת שלחינוך הערבי דעה מוקצה ואתם חייבים לנתץ את הדעה על ידי מעשים.
אחמד טיבי: בנוסף יש 12,000 מורים ומורות לא מועסקים, ערבים, שהם לא מועסקים.
אחמד טיבי: יש מחסור באלפי כיתות לימוד.
אחמד טיבי: דנו משך שנים, כל הקדנציות, באפשרות של פתרון.
אחמד טיבי: יש כאלה שהציעו הסבה.
אחמד טיבי: אנחנו גם דרשנו שמורים ערבים ילמדו בבתי ספר יהודים.
אחמד טיבי: לא ילמדו ערבית אלא ילמדו מתמטיקה, אנגלית, ביולוגיה.
אחמד טיבי: זה אפשרי.
אחמד טיבי: יש מקרים, עשרות מקרים ורובם המוחץ, אדוני השר, רבותי, הם סיפורי הצלחה.
אחמד טיבי: הם סיפורי הצלחה, גם מהבחינה הפדגוגית אבל גם מהבחינה של יחסי יהודים ערבים וניתוץ סטריאוטיפים.
אחמד טיבי: זה מודל שאפשר ללכת עליו.
אחמד טיבי: הנושא השני שחבר הכנסת ג'בארין ואני פנינו אליך, אני טיפלתי בזה שנים רבות – תעודות בגרות בערבית ולא בעברית.
אחמד טיבי: אתה שלחת אלי - - -
יעקב מרגי: היה סיכום.
אחמד טיבי: תפסיק לקפוץ.
אחמד טיבי: אתה שלחת אלי תשובה והיה סיכום שכנראה השנה הבאה זה יהיה.
אחמד טיבי: אני מקווה, כי זו תשובה שקיבלנו אותה גם בעבר, אם לומר לך את האמת.
אחמד טיבי: אני מקווה שזה יתממש.
יעקב מרגי: הייתה התחייבות לוועדה בדיון שהתקיים בנושא.
אחמד טיבי: נכון, נכון.
אחמד טיבי: אדוני, יש נושא שהוא נושא האלימות והנשירה במערכת החינוך הערבית.
אחמד טיבי: לפחות בשנתיים שלוש האחרונות, האלימות גאתה.
אחמד טיבי: כך גם יש בעיה של נשירה.
אחמד טיבי: זה מחייב השקעת מאמץ יתר כדי לטפל בנגע הזה, שהוא תולדה ותמונת ראי של אלימות בכלל החברה הערבית, שאנחנו כולנו מחויבים לטפל בה, גם המשטרה וגם החברה הערבית עצמה ואנחנו עושים, לא תמיד בהצלחה.
אחמד טיבי: יש בעיה ובטוח שחברי יטפלו בה, היערכות המערכת ל-5,200 ילדים בגילאי 3-4 בכפרים או בכפרים הלא מוכרים בנגב.
אחמד טיבי: צריך למצוא פתרון ואין.
אחמד טיבי: אדוני, דיברתם על הדתה, אז תרשו לי גם להתערב, כי הזכרת את טשרניחובסקי - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא סוכם שאתם לא מתערבים בדברים שנוגעים ליהדות?
אחמד טיבי: לא, כי הזכרת את טשרניחובסקי ואמרת שזכות התלמיד היהודי ללמוד על טשרניחובסקי.
אחמד טיבי: אז אם יש תלמידים יהודים שלא יודעים על טשרניחובסקי, הם מוזמנים לפנות לתלמידים ערבים, שנאלצים ללמוד על טשרניחובסקי ולא לומדים על מחמוד דרוויש.
אחמד טיבי: כך שאנחנו לומדים על חיים נחמן ביאליק, טשרניחובסקי, ביער בחדרה, אל הציפור, צפרירים, הכל, אבל משוררים שלנו – סמיח אל קאסם, מחמוד דרוויש, תאופיק זיאד, איברהים טוקאן, לא כל כך.
אחמד טיבי: אז גם שם ללא הדתה, צריך שלא תהיה הדרה, לפחות לא של התרבות.
אחמד טיבי: עוד הערה שקיבלתי מאנשים, אדוני השר, מהדורות של ספרים.
אחמד טיבי: באנגלית, ערבית, מתמטיקה, מדפיסים וכל שנה שנתיים מהדורה חדשה ואז משפחות מעוטות יכולות לא - - -
יעקב מרגי: זה בניגוד לחוק שאני חוקקתי.
יעקב מרגי: אם זה קורה, אני מבקש לבדוק.
אחמד טיבי: בדיוק, אז זו בעיה.
אחמד טיבי: נקודה אחרונה.
אחמד טיבי: לפי התקנות, מאז 1996, אדוני השר, יש חובה להקים מועצה מייעצת לחינוך הערבי.
אחמד טיבי: מתי תוקם מועצה מייעצת לחינוך הערבי, כי יש לנו זכות ואנחנו דורשים את הזכות הזאת, שתהיה לנו השפעה של האקדמאים או אנשי המקצוע שלנו על מנגנון החינוך והתרבות, המנגנון החינוכי של התלמידים שלנו בבתי הספר שלנו וזו דרישה ואני מבקש שהמועצה הזאת תוקם.
אחמד טיבי: כמו בחינוך החרדי למשל.
יעקב מרגי: יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, שזו גם ההזדמנות לברך אותו על תחילת הקדנציה שלו.
יעקב מרגי: תציג את עצמך ובקצרה.
<יובל חלביה: תודה רבה.
<יובל חלביה: יובל חלביה, בן 17, יושב ראש מועצת הלמידים והנוער הארצית.
<יובל חלביה: טירת הכרמל.
<יובל חלביה: קודם כל אני רוצה לברך את כל השותפים, המחנכים, ההורים, עובדי החינוך הבלתי הפורמאלי והתלמידים, בברכת שנת לימודים מוצלחת, מלאה בעשייה, בערכים ואידיאלים להגשמה.
<יובל חלביה: מערך מועצות התלמידים והנוער בחרו השנה, שנת ה-70 למדינת ישראל, להתמקד בנושא ישראליות משותפת, לחיבור בין כל חלקי החברה הישראלית.
<יובל חלביה: בהזדמנות זאת אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה, לשר החינוך ולמנכ"ל המשרד על חיזוקן של תנועות וארגוני הנוער.
<יובל חלביה: אני מקווה כי בשנה הקרובה אנחנו כולנו נוכל לשלב יחד זרועות ולקדם את החינוך הערכי במדינת ישראל.
<יובל חלביה: אז נכון, מתמטיקה ואנגלית הם דבר חשוב ושלא תחשבו לא נכון, אני לא מטיל בכך ספק, אך על מערכת החינוך להעמיק את העשייה והפעילות לחיזוק זהותם של תלמידי ישראל ושילובם כחלק מהחברה האזרחית כאזרחים מובילים, משפיעים ומעורבים.
<יובל חלביה: כחלק מכך על המערכת להעניק כלים ומיומנויות שישמשו את בוגר המערכת, כגון חינוך פיננסי, חינוך ארגוני ויזמות.
<יובל חלביה: זאת לצד סולידריות חברתית, קהילתית, ערכית, המכילה את האחר.
<יובל חלביה: התהליך הזה כבר התחיל בשנה שעברה, כאשר אנחנו, במועצת התלמידים והנוער הארצית קידמנו יחד עם משרד החינוך ועם שותפים נוספים בשלטון המקומי את כנס קול החינוך ובו דנו יחד בנושא והגענו למסקנות קריטיות.
<יובל חלביה: אני אסיים ואומר שהלוואי והשנה הקרובה תהיה שנה של עשייה חברתית, לימודית, מלאה יזמות, חדשות ומצוינות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, כבוד השר, כבוד המנכ"ל, כשאני שומע שיש תכנית של צמצום פערים זה לא נראה לי ואני אוהב לשמוע את המושג צמצום פערים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לראות תכנית ארוכת טווח של סגירת פערים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם תבוא ותגיד לי תשמע, אנחנו תוך 10 שנים, 15 שנים, 20 שנים אפילו סוגרים את הפערים, אבל ללכת לפי תכנית ולא לדבר רק על צמצום, כי הצמצום זה לקבע את המצב הקיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן יש לי כמה נקודות על הנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים על התוצאות של המדעים של מתמטיקה 5 יחידות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך, התלמידים שלנו ואני מדבר מהיכרות קרובה, לומדים במגמה של פיזיקה וכימיה ו-5 יחידות מתמטיקה בצפיפות של 41-42 תלמידים בכיתה וזה לא כיתה אחת, אלא כל הכיתות שאני לפחות מכיר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זו נקודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאנחנו מדברים על צפיפות המשמעות היא בניית בתי ספר, מורים חדשים, אפשרות לקבל גם שירותים בתוך בתי הספר, כי יש הרבה בתי ספר שאין בהם אפשרות לעשות הקבצות ואין ספרייה, אין חדר מחשבים, כי כל המבנה מנוצל לכיתות בגלל הצפיפות עם הסרדינים, לפי מה שתיאר השר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן בנושא הזה של הבנייה ביישובים ערביים, אני חושב שצריכה לבוא תכנית ותכנית כוללת לסגור את הפערים ולא לצמצמם ולא ללכת אחרי – פה אפשר להוסיף עוד כמה כיתות ושם עוד פחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין של שינויים בספרי לימוד, חברי דיבר על זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הניהול העצמי – אני חושב שהגיע הזמן וגם דיברתי עם השר ושלחתי לו בזמנו מכתב בעניין של האם אנחנו רואים הצלחה ואני מקבל דיווחים, למרות שמהשלטון המקומי דיברו אחרת, אולי ההורים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע, אני לא זוכר מי דיבר על זה שיש קושי וצריך לתקצב ולשנות, אבל יש הצלחה בבתי הספר היסודיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש מקום לשקול גם בחטיבות הביניים והגיע הזמן שזה יהיה בחטיבות הביניים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בתיכונים זה יותר ויותר חברות שמפעילות וצריך לשחרר קצת את חטיבות הביניים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד שתי נקודות במהרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בנושא של הסטאז' של הבוגרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שסטאז', שהמשמעות שלו זה להתאמן, זה מורה או מורה שנכנסים לבד לכיתה ויש להם 10 שעות ובית הספר יכול לקלוט רק עוד אחד ואנחנו מחכים, אלפי בוגרים שלא יכולים להיות מועמדים להיות מורים, כי אין להם מקום בסטאז' וזה נמשך 5 שנים, 6 שנים ו-7 שנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר אנשים שלא מוצאים את הסטאז'.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו הרבה מורים וגם מזכ"לית הסתדרות המורים פה דיברה על עבודה שוחקת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז יש אנשים שאחרי 25 שנים, 30 שנים מלמדים ואומרים אנחנו שחוקים, תוציאו אותנו לפנסיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם אתה מוציא אותו לפנסיה, אתה גם פותח לאנשים עם דם חדש, עם עדכון בלימודים, שיכולים לתרום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בנושא ההנגשה – עד היום נבנים בתי ספר עם בור מעלית בלי תקצוב למעלית עצמה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז יש לבדוק את זה, כי לא יכול להיות שאנחנו נמשיך לבנות בניינים חדשים, בתי ספר חדשים שהם לא מונגשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין תוצאות הבגרות – יש לבדוק אפשרות שהתוצאות תהיינה לפני ספטמבר, וזאת כי יש לנו הרבה סטודנטים שלא נקלטים פה מחמת פסיכומטרי ודברים אחרים והם לומדים בחו"ל וצריכים להעביר את הציונים שלהם ואת תעודות הבגרות והזכאות שלהם לפני ספטמבר, שיוכלו להתחיל ללמוד ולא להפסיד עוד שנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נקודה ממש אחרונה, העניין של הליווי והסייעות לעיוורים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש ליווי מהבית עד בית הספר, אין מי שיקבל אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המלווה בתוך בית הספר לא תחזיר אותו לרכב, כי יש לה גם שעות מוגבלות ואז נוצר פער בזמן הזה, שהילד הזה או שהוא נשאר בבית, או אחד מההורים נאלץ ללוות אותו ולוותר על ההסעה או ללוות אותו בהסעה וללכת לאסוף אותו מבית הספר וזה צריך להיפתר.
יעקב מרגי: כבוד השר חייב לעזוב אותנו ל - - -
<רויטל לן כהן: אדוני, לא יכול להיות ששנה אחרי שנה אתה לא נשאר לשמוע אותנו.
יעקב מרגי: סליחה, המנכ"ל נשאר כאן, כל צמרת המשרד כאן.
<רויטל לן כהן: אבל אנחנו מבקשים מהשר שיקשיב לנו.
<רויטל לן כהן: ומה זה משנה אם אתה מוציא אותי או משאיר אותי?
יעקב מרגי: אני מבקש להוציא את רויטל.
<רויטל לן כהן: אם הוא יוצא הוא לא שומע אותי במילא.
יעקב מרגי: הוא לא ישמע אותך.
יעקב מרגי: מי שצועק לא שומעים אותו.
<רויטל לן כהן: וכשאני בשקט כן שומעים אותי?
<רויטל לן כהן: אתה מחפש סיבה - - -
יעקב מרגי: הרי בחיים, את רויטל הכל שחור אצלך - - -
<רויטל לן כהן: אני מקלקלת לכם את החגיגה.
<רויטל לן כהן: שנה אחרי שנה אני מטיחה בפניכם שיש ילדים עם צרכים מיוחדים שנשארים אחרונים בתור.
<רויטל לן כהן: אנחנו החצר האחורית.
<רויטל לן כהן: זה לא יעזור.
<רויטל לן כהן: זה לא יעזור שתשפוך עלינו כסף, המנגנון שלך רומס אותנו.
<רויטל לן כהן: לא, אני לא יכולה לצאת.
יעקב מרגי: את חייבת לצאת.
<רויטל לן כהן: אני רוצה שכבוד השר ישמע אותנו.
יעקב מרגי: לא, הוא לא ישמע אותך.
יעקב מרגי: גם אם הוא יישאר פה אני לא אתן לך לדבר.
<רויטל לן כהן: זה הכי נוח.
<רויטל לן כהן: ככה יש חגיגה פה.
<רויטל לן כהן: העובדה שאנחנו לא שותפים לחגיגה לא שייכת לעניין.
יעקב מרגי: רויטל, בחיים לא שמענו ממך יישר כוח למערכת על כלום.
יעקב מרגי: אין סיכוי - - -
<רויטל לן כהן: על מה יישר כוח?
<רויטל לן כהן: על זה שהיה בדיוק לפני 10 שנים, עמדתי לפני יולי תמיר - - -
יעקב מרגי: עסקנות פוליטית - - -
<רויטל לן כהן: על אותם דברים שאני אומרת לך ועל אותם דברים שמול גדעון סער - - -
יעקב מרגי: עסקות פוליטית - - - תודה.
<רויטל לן כהן: ועל אותם דברים שמול יולי תמיר וכולם.
יעקב מרגי: תצאי החוצה בבקשה.
<קריאה: בבקשה תשמעו אותי.
יעקב מרגי: סליחה, המנכ"ל פה.
<רויטל לן כהן: החצר האחורית, זה מה שאנחנו.
יעקב מרגי: אדוני, אתה רוצה להקשיב לי?
יעקב מרגי: אתה מקשיב לי?
<רויטל לן כהן: אפילו ועד הורים יציג אין לנו ונותנים להם לרמוס אותנו.
יעקב מרגי: רויטל, רויטל - - -
<רויטל לן כהן: מעולם לא עשו בחינות לחינוך המיוחד, מעולם.
יעקב מרגי: רויטל, הפכת את הנושא הזה לזילות, הפכת את זה להפקרות.
<רויטל לן כהן: אני זילות?
יעקב מרגי: את, כן.
יעקב מרגי: את - - -
<רויטל לן כהן: העובדה שאני 10 שנים אומרת את אותו הדבר?
<רויטל לן כהן: בחודש מרס אמרנו לכם שאנחנו - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני לא אתן לך.
יעקב מרגי: לא אתן לך - - -
<רויטל לן כהן: אתם אמרתם שאנחנו בשנה הכי טובה.
יעקב מרגי: אני אתן להורים, לא אתן לך.
יעקב מרגי: את הפכת את זה לעסקנות, סליחה.
<רויטל לן כהן: אני ההורים.
יעקב מרגי: סליחה, לא, את לא ההורים.
<רויטל לן כהן: אם הייתם מקשיבים לנו לא היינו פה היום.
<רויטל לן כהן: אנחנו פה שנה אחרי שנה כי אתם לא מקשיבים.
יעקב מרגי: אתה מוכן להקשיב לי?
יעקב מרגי: יש כאן את המנכ"ל ואת צמרת המשרד שנשארים לשמוע.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד השר כיבד אותנו וישב, נתן סקירה ארוכה - - -
<קריאה: אבל רוב הדיון - - -
יעקב מרגי: אדוני - - -
<רויטל לן כהן: ועלינו לא דובר.
<קריאה: על החינוך הרגיל - - -
יעקב מרגי: אדוני, אתה לא מקשיב?
יעקב מרגי: יש לך קושי בהבנה?
<רויטל לן כהן: אפילו - - - לא היה לנו.
<רויטל לן כהן: אנחנו לא קיימים - - -
יעקב מרגי: המנכ"ל - - -
<קריאה: אבל יש פה - - -
יעקב מרגי: אדוני, תן לי.
יעקב מרגי: תקשיב, הדוברים הבאים, אתם גזלתם עכשיו זמן של ארבעה דוברים של החינוך המיוחד.
יעקב מרגי: הזמן הזה, 7 דקות סרק - - -
<רויטל לן כהן: אנחנו - - -
יעקב מרגי: 7 דקות סרק, תודה.
<רויטל לן כהן: מהרגע שהמנכ"ל נכנס לתפקיד פנינו וביקשנו פגישה איתו.
<רויטל לן כהן: עד היום לא הייתה פגישה.
<רויטל לן כהן: איך שומעים אותנו?
יעקב מרגי: לא להפריע, לשבת.
יעקב מרגי: את רוצה לפוצץ את הדיון?
<רויטל לן כהן: אני רוצה שתיתן לי אפשרות לדבר כשהשר שומע.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אני יעקב מרגי, יושב ראש ועדת החינוך אדאג לכך שגברת רויטל לן-כהן, תצומצם היכולת שלה להופיע כאן בוועדות בגלל סיבות רבות, אחת מהן זו הסיבה הזו.
<רויטל לן כהן: הבנתי.
<רויטל לן כהן: אתה תפגע בזכויות שלי כאזרחית במדינת ישראל.
יעקב מרגי: לא, אני לא אפגע בזכויות הדמוקרטיות של הכנסת.
<רויטל לן כהן: הרשות המחוקקת תפגע בזכויות של האזרח.
<רויטל לן כהן: מה שמפריע לכם זה הקיום של הילדים שלנו והצורך להתייחס אליהם.
<רויטל לן כהן: זה מה שמפריע לכם, לא אנחנו.
<קריאה: כבוד השר תתייחס לילדים - - -
יעקב מרגי: להוציא אותה בבקשה.
יעקב מרגי: גברתי, שקט.
יעקב מרגי: לשבת.
יעקב מרגי: אני מבקש לשבת.
יעקב מרגי: את רוצה לצאת איתה?
<קריאה: לא, אני רוצה - - -
<קריאה: יש 500 - - - במדינת ישראל ש - - -
<קריאה: והוא לא ציין אותם ש - - -
<קריאה: יש ילדים - - - -
יעקב מרגי: אתם מפוצצים דיון חשוב.
יעקב מרגי: גברתי, אני אוציא אותך שוב, אני אומר לך.
<קריאה: חלקם כבר לא בין החיים ואתם עדיין זונחים אותם.
<קריאה: אנחנו שקופים בעיניכם.
<קריאה: חוצפה.
יעקב מרגי: מיד אחרי דברי השר אני אתן המשך רשות לשאר הדוברים שביקשו.
יעקב מרגי: זו הייתה התכנית שלי, לתת לכל הדוברים לדבר.
יעקב מרגי: הזמן הזה 10 דקות שהלכו סרק על פופוליזם, סליחה.
יעקב מרגי: ככה לא שומעים.
יעקב מרגי: סליחה, אל תחווי דעה עלי.
יעקב מרגי: אני לא חוויתי דעה עלייך.
יעקב מרגי: אני אתן לך את רשות הדיבור בזמנך.
יעקב מרגי: גברתי, צאי החוצה עוד הפעם לחברה שלך, לזאת שהזמינה אותך לכאן, לפוצץ את הדיון.
<קריאה: למה - - -
יעקב מרגי: גברת, אני מזהיר אותך.
יעקב מרגי: את רוצה התייחסות לקדימה, תשבי.
<קריאה: יש 5,000 - - -
יעקב מרגי: את רוצה התייחסות, תשבי.
יעקב מרגי: אם לא תצאי.
יעקב מרגי: תוציא אותה בבקשה גם כן.
<קריאה: אנחנו רוצים ששר החינוך ישמע - - -
יעקב מרגי: גברתי, את לא מקשיבה?
<קריאה: אני יושבת בשקט.
<קריאה: אדוני שר החינוך, אני מבקש אותך להישאר לשמוע עוד כמה דוברים.
יעקב מרגי: לא אדוני.
יעקב מרגי: בבקשה אדוני השר.
נפתלי בנט: קודם כל אני צריך להתנצל, אני לא הולך לבילוי, אני הולך לפגוש כ-1,000 מנהלים ממחוז דרום שמחכים לי וגם מחכים למנכ"ל, אבל המנכ"ל יישאר עוד כמה דקות.
נפתלי בנט: אני אפתח את השיח הזה שלנו.
נפתלי בנט: יש לנו שנת לימודים לפתוח עוד 10 ימים.
נפתלי בנט: יש לנו 2.2 מיליון תלמידים שביום שישי הבא צריכים כל ילד למצוא, להיכנס לבית ספר מוכן עם מורה, עם כיסא, עם כל הדברים וזו הרבה מאד עבודה ואנחנו בהחלט נערכים לדבר הזה.
אחמד טיבי: הצעת פשרה, אדוני.
אחמד טיבי: אפשר לתת להן עכשיו לדבר?
יעקב מרגי: לא אי אפשר.
נפתלי בנט: לא, אני חייבת לצאת.
נפתלי בנט: אחמד, אני חייב לצאת.
<קריאה: הילדים שלנו לא יתחילו ב-1 בספטמבר.
<קריאה: 5,000 ילדים - - - למה לא התייחסת לזה עד היום?
<קריאה: למה אתה לא נשאר לשמוע על זה?
יעקב מרגי: גברת, סליחה.
נפתלי בנט: אני רוצה לברך את השותפים.
נפתלי בנט: יש פה הרבה מאד שותפים.
נפתלי בנט: אחד השותפים המרכזיים שלא ציינו זה גם אגף התקציבים – נעה היימן ויאיר פינס – שהם שותפים אמיתיים ותמיד הכי קל ככה להפוך את אגף התקציבים למעין אויב.
נפתלי בנט: ממש לא.
נפתלי בנט: אנחנו בשיתוף פעולה בעניין הזה.
נפתלי בנט: עוד מילה לגבי הילדים המיוחדים.
נפתלי בנט: האתגר היום, באמת אתגר עצום של מערכת החינוך, זה מצד אחד לתת מענה הולך ומשתפר בכל התחומים במיינסטרים של מדעים, מתמטיקה, אנגלית.
נפתלי בנט: של תנועות נוער, של גני ילדים.
נפתלי בנט: אני חושב שמערכת החינוך בתנופה שלא הייתה כמותה שנים ויחד עם זה, בכל זאת לתת מענה לכל ילד וילד.
נפתלי בנט: אני מבין את הנקודה שאנחנו נמצאים.
נפתלי בנט: אתמול בחרתי לפתוח את הבוקר ברמת הגולן, במחנה קיץ של כנפיים של קרמבו, שזה ארגון שהוא מאד קרוב לליבי.
נפתלי בנט: אני מבין את הקושי הבלתי נתפס של משפחה שיש בה ילד עם ליקוי חמור.
נפתלי בנט: זה עומס עצום גם על ההורים, הרבה פעמים זה גוזל תשומת לב מהילדים האחרים.
נפתלי בנט: זה קושי שאיך נאמר, זר לא יבין את זה.
נפתלי בנט: לכן אנחנו כמערכת החינוך באמת הופכים עולם.
נפתלי בנט: לא סתם זה היה האייטם הראשי שעליו נלחמתי בתקציב ורבע מיליארד שקלים לא נותנים את כל המענה.
נפתלי בנט: אנחנו במערכה כל הזמן מול מעין בור שרק הולך וצומח, אבל דעו, אני אתכם.
נפתלי בנט: אנחנו לא נרפה עד פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: שוב, קרה מה שקרה השנה שזה לא משנה לכם, אבל משרד אחר משך את הכסף בדקה ה-90, אז אמרתי אנחנו ניקח על עצמנו ואנחנו לא נרפה עד שיהיה שיבוץ לכל ילד וילד.
נפתלי בנט: האם תהיה מאה אחוז שביעות רצון?
נפתלי בנט: אני משוכנע שלא.
נפתלי בנט: אנחנו אף פעם לא מצליחים להגיע ל-100 אחוז שביעות רצון, כי מטבע הדברים, בגלל הפרישה הגיאוגרפית, אין תמיד את המענה האופטימאלי.
נפתלי בנט: אנחנו נהפוך כל אבן ואבן.
נפתלי בנט: יש לנו את רחלי, יש לנו את אריאל, יש את שמוליק שמאד קשוב לדבר הזה.
נפתלי בנט: החלוקה זה אני יוצא ונלחם בשביל המשאבים והמערכת תהפוך עולם כדי לתת מענה.
נפתלי בנט: יש לנו 10 ימים.
נפתלי בנט: אני מקווה שלא נגיע והיעד שלנו, אריאל, הוא לא להגיע ליום האחרון עם השיבוצים אלא להשלים את השיבוצים מספר ימים לפני סוף הלימודים.
נפתלי בנט: הדרך לעבוד זה לא דרך עוקפת מערכת, זה לא ב-SMS פה ובווטסאפ.
נפתלי בנט: זה לא יעבוד.
נפתלי בנט: יש מערכת שבאמת לא רק עובדת בצורה מקצועית, לא מושלמת, אבל מקצועית, אלא גם עם נשמה גדולה.
נפתלי בנט: אני אומר לכם שהנשמה של כולנו אצל הילדים שלכם ואנחנו לא נרפה, גם אני אישית לא ארפה ולכן עשינו מעשה שבכל שנותיי בממשלה מעולם לא עשיתי, פשוט דרסתי תקציב אחר ואמרנו עכשיו אנחנו לוקחים, כי חייבים לתת מענה והוא צודק - - -
<קריאה: לא הכל זה בעיות תקציב, אדוני השר.
<קריאה: יש בעיות שהן לא תקציביות.
נפתלי בנט: עכשיו אני אגיד עוד משהו.
נפתלי בנט: אני אגיד משפט אחרון בעניין הזה.
<קריאה: זה לא רק כסף.
נפתלי בנט: לגבי המשפט זה לא רק כסף, אני קשוב ובהחלט, יחד עם שמוליק, בואו, עכשיו צריך לגמור את פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: נגמור את פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: אם יש פה רעיונות לא כספיים
נפתלי בנט: איך לייעל בצורה שזה לא כרוך בעוד הוצאות ולהגיד עוד זה הכי קל ואני באמת הולך ונלחם, אבל במסגרת התקציב הקיים, אם יש פה רעיונות איך להביא פתרונות הרבה יותר טובים על בסיס התקציב הקיים – מה זה?
נפתלי בנט: אז בואו נקבע שבועיים-שלושה אחרי פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: העסק מתייצב, מבחינתי נעשה שולחן עגול, אבל תבואו באמת ערוכים עם רעיונות קונקרטיים.
נפתלי בנט: המונופול על החכמה לא אצלנו.
נפתלי בנט: אנחנו לא מושלמים ואתם מכירים ואנחנו נהיה פתוחים לכל רעיון.
נפתלי בנט: אז באמת אני רוצה לומר לכולם ולאחל לכולנו שנה מוצלחת.
נפתלי בנט: התמונה הגדולה היא שמערכת החינוך הישראלית היא בזינוק בכל הממדים.
נפתלי בנט: אנחנו ניתן גם מענה לחינוך המיוחד ותודה לכולם.
<קריאה: השר, השר - - -
<קריאה: - - - חינוך מיוחד.
<קריאה: אני מבקשת שהשר יישאר - - -
יעקב מרגי: גברתי, את יכולה לבקש ויש את המנכ"ל ואת צמרת המשרד.
יעקב מרגי: הגיעו לכאן במיוחד שלושה ילדים חמודים שכתבו לי מייל ולראות מעורבות זה קסם לי ורגיש אותי, איך שלושה ילדים מתוך מערכת החינוך, אם אני לא טועה כיתות ו', גילו מעורבות, פנו בפנייה – רוצים להביע את דעתם.
יעקב מרגי: יש להם רעיונות חשובים.
יעקב מרגי: אנחנו נעשה את זה.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע להם.
יעקב מרגי: הראשון, לאחר מכן השני והשלישי – שלושה ילדים בקצרה, בבקשה.
יעקב מרגי: תציג את עצמך, שם, איזה כיתה ומאיפה.
<יובל דרוקמן: אני יובל דרוקמן, עולה לכיתה ו/1 בבית ספר אבני חן במודיעין.
<עדי שוורץ: אני עדי שוורץ, עולה לכיתה ו' ואנחנו באותה כיתה.
<גילי צימד: ואני גילי צימד וגם אני איתם.
<גילי צימד: גילי
יעקב מרגי: אז ראשון הדוברים, בבקשה.
<יובל דרוקמן: ועדה נכבד, כבוד יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, כבוד המנכ"ל.
<יובל דרוקמן: וכפי שכבר הסברנו את עצמנו, אני יובל וזה עדי ואנחנו עולים לכיתה ו' בבית הספר אבני חן במודיעין.
<עדי שוורץ: בבית הספר שלנו לימדו אותנו שיש לנו אפשרות השפעה על החלטות בית הספר ב - - - ובנימוקים מתאימים.
<גילי צימד: הנהלת בית הספר מקשיבה לנו בפניותינו ומראה לנו שבידינו כוח להשפיע וליצור שינוי משמעותי, אך אנו מרגישים שישנן החלטות שאינן של בית ספר, שכדאי שמשרד החינוך ישקול שוב.
<עדי שוורץ: עם מבחני המיצ"ב יש המון לחץ בקרב התלמידים לאורך רוב השנה.
<עדי שוורץ: השנה סיימנו את כיתה ה' עם תחושה של רבים מאיתנו שמבחני המיצ"ב הופכים למטרה במשך השנה והלמידה כולה מכוונת אליהם.
<עדי שוורץ: יצא שאי אפשר היה ללמוד בצורה נורמאלית לצורך המיצ"ב בגלל הלחץ.
<עדי שוורץ: מבחנים אלה בכלל לא רלבנטיים לתלמידים, משום שהם לא מקבלים ציון על המבחן.
<יובל דרוקמן: אנו חושבים שממבחנים לא צוברים מידע ומבקשים להגביל מאד את השימוש במבחנים.
<יובל דרוקמן: רק הערה לגבי המושג צוברים מידע.
<יובל דרוקמן: כשמתכוננים הרבה, אז הידע כן נקלט אבל אחרי זה עובר זמן ודי שוכחים.
<גילי צימד: אנו יודעים שמותר לבית ספר יסודי ללמד שעה שביעית וחווינו את זה השנה, אך תחושתנו שזו שעה רגישה ומאד לא אפקטיבית.
<גילי צימד: לדעתנו צריך להגביל את שעות הלימוד עד כיתה ו' בשש שעות ביום.
<יובל דרוקמן: בחודש זה אני ביקרתי בכנסת ישראל ובבית המשפט העליון.
<יובל דרוקמן: סיורים מרתקים מאד אשר הצליחו להעביר במשך שעה וחצי תכנים המשלבים היסטוריה, אזרחות ואומנות ועשויים להשתלב בשיעורים הפרונטאליים המועברים בכיתות הלימוד ולהשיג ערך לימודי גבוה יותר מזה שמושג בהרבה שעות לימוד.
<יובל דרוקמן: כולנו חושבים שכדאי שיהיו לנו יותר סיורים לימודיים חווייתיים, יחד עם שיעורי אקטואליה ואזרחות בכיתות.
<עדי שוורץ: לפני שנה נהננו מאד מהשימוש בעזרים טכנולוגיים, כמו שעון - - -, אך לצערנו משרד החינוך אסר על שימוש במכשירים סלולאריים במהלך השיעור - - - מידע מסוג זה ו - - - הרבה יותר.
<יובל דרוקמן: אנחנו מודים לכם על הזכות להשמיע קולנו.
יעקב מרגי: התלמידים דיברו כאן על מגוון נושאים, סוגיית הבחינות, המיצ"ב, אפשר למחוא כפיים.
מירב בן ארי: כל הכבוד למחנכת.
מירב בן ארי: אנחנו נגיד לך.
<יובל דרוקמן: אנחנו שלחנו גם פנייה לשר ולמנכ"ל וזה לא כל כך הסתדר, אז שמח גם אם אתה אדוני המנכ"ל, תוכל להעביר את זה או לשר או למישהו - - -
יעקב מרגי: המייל יעבור.
<גילי צימד: אנחנו מוכנים אפילו להיפגש.
מירב בן ארי: הוא מוכן.
יעקב מרגי: אני אומר לכם רבותי, אחת הסיבות שעודדתי זאת, כי התלמידים נגעו ממש בנקודות ובסוגיות שעולות כאן בוועדה.
יעקב מרגי: התחושות האלה הן לא רק שלכם.
יעקב מרגי: אני שמח שאתם כבר בשלב הזה זיהינו מה שאנחנו, כפועל יוצא של דיונים ארוכים.
יעקב מרגי: אז שוב אלף תודה על התרומה שלכם לדיון.
<גילי צימד: תודה לכם.
יעקב מרגי: הדברים לא יפלו על אוזן לא כרויה, אני אומר לכם, הם יפלו על אוזן כרויה.
יעקב מרגי: אנחנו נתייחס למייל שלכם, נעביר את זה ואם נצטרך נקיים גם דיון מיוחד בוועדה בסוגיה הזו, גם נקיים.
יעקב מרגי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.
יעקב מרגי: אני רוצה דווקא בפתיחה לברך אותך בברכת הצלחה בפעם הראשונה שאנחנו שומעים אותך.
יעקב מרגי: אחמד כרגיל יודע לגנוב את ההצגה.
יעקב מרגי: אני לא הייתי ערני לכך שהוא יעשה לי את זה, אז קודם כל אני מאחל לך הצלחה, ברכת ברוך הבא.
יעקב מרגי: אני מקווה שגם הסיעה שלך תמצא לנכון, או שאתה יכול גם לגלות עניין בוועדה הזאת גם בלי להיות חבר בוועדה, כי כמעט באתי להגיד שצריך לשבץ אותך, עוד יחשבו אחרים שהם חברים שאני רוצה שיצאו מכאן.
יעקב מרגי: כולכם ברוכים.
יעקב מרגי: אני מאחל לך הצלחה, אבל ברשותך, יש לנו חברת כנסת שאין לה חופשת לידה והתינוקת מחכה לה בשער.
יעקב מרגי: בבקשה מירב.