GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נפתלי בנט: אנחנו לא רוצים לבנות דור של אנשים שזקוקים לעזרה, אלא דור של תלמידים שיוכלו לבנות את עצמם בכוחות את עצמם ולתת להם את הכלים ולכן אני כל כך מתעקש על הנושא הזה של אנגלית, של מדעים, של מתמטיקה, מכיוון שאנחנו יודעים שיש קשר הדוק בין זה לבין יכולת ההשתכרות העתידית.
נפתלי בנט: זה לא חזות הכל.
נפתלי בנט: חינוך זה הרבה יוצר מאשר רק כלים להשתכרות, אבל זה הרבה.
נפתלי בנט: אני אגיד יותר מזה.
נפתלי בנט: אנחנו היום בעידן אולי הכי מורכב אי פעם, כי דעו לכם, השבוע פורסם משהו שעבר ככה בקטנה.
נפתלי בנט: יצא אוטו חדש, A משהו של האודי.
נפתלי בנט: אבל מה חדש באוטו, זה האוטו האוטונומי הראשון האמיתי, שיכול לנסוע 100 קמ"ש בלי נהג.
נפתלי בנט: זה תחילת הסוף של המקצוע שנקרא נהגים.
נפתלי בנט: בעוד לא הרבה שנים ייאסר על כולנו לנהוג.
נפתלי בנט: זו תהיה עבירה פלילית לתת לבן אדם לגעת בהגה.
נפתלי בנט: לא יהיו נהגים, יהיו פחות מוסכים, לא יהיו מנהלי חשבונות או רואי חשבון או עובדי סופר.
נפתלי בנט: כל כך הרבה מקצועות ייעלמו ואנחנו היום צריכים להכין את הילדים לאי ודאות לעולם של עוד 18 שנה, כשהם ייצאו את מערכת החינוך – איך עושים את זה.
נפתלי בנט: אז דבר ראשון זה כלים חזקים מאד של שפות – העברית, האנגלית, המתמטיקה.
נפתלי בנט: אנחנו נגיע גם לתכנות בעזרת השם.
נפתלי בנט: אנחנו נגיע לתת את הכלים האלה.
נפתלי בנט: הדבר השני זה הערכים באמת והדבר השלישי זה יכולות יזמיות שאנחנו מכניסים.
נפתלי בנט: לכן מעל לכל זה לדרוש ולא לוותר לאף אחד.
נפתלי בנט: אבל הדבר השני זה באמת התקצוב הדיפרנציאלי.
נפתלי בנט: מה שאתם רואים בכחול מוחלש, בתכלת, זה העולם שלפני יישום התקצוב הדיפרנציאלי.
נפתלי בנט: מה שאתם רואים בעולם החדש, בכחול החזק, זה העולם שאחרי ואתם רואים שאנחנו משקיעים לפי עשירון הטיפוח של בית הספר, לא לפי הרשות, אלא לפי בית הספר.
נפתלי בנט: הולכים לרמה בית ספרית, שזו הרזולוציה הכי טובה שאנחנו מסוגלים ועל פי זה אנחנו משקיעים יותר.
נפתלי בנט: האם זה נותן את כל הפתרון, ממש לא.
נפתלי בנט: החכמה היא מה עושים עם הכסף.
נפתלי בנט: המון שנים הייתה הזרמת כספים שלא תמיד הייתה יעילה.
נפתלי בנט: פה אנחנו – ואני חייב פה מילה טובה למנכ"ל וגם לאריאל לוי ראש המינהל הפדגוגי – מאז ששמוליק נכנס, נכנסנו לתכניות חומש לערבים, לבדואים, לערבים, לדרוזים ולמזרח ירושלמים, כי לא חסר כסף.
נפתלי בנט: אני אומר לכם.
נפתלי בנט: תקשיבו מה שאני אומר – לא חסר כסף לאותם מגזרים.
נפתלי בנט: הבעיה היא אצלנו, במערכת, השימוש הלא מושכל בכסף.
נפתלי בנט: ולכן אנחנו עובדים בשיטה האבואבית הקלאסית, שזה מדדים מדויקים, תכנית חומש, מה בדיוק צריך להגיע, תוך כמה זמן.
נפתלי בנט: איך יש לכם את הכלים, מה החסמים ואיך פותרים את החסמים.
נפתלי בנט: אנחנו עושים את זה אצל הערבים, אצל הבדואים, אצל הדרוזים במזרח ירושלים.
נפתלי בנט: חייב להגיד שבתוצאות שראינו, בוודאי אצל הדרוזים וגם בקרב הערבים, אנחנו רואים שיפורים דרמטיים במקצועות מדעיים ומתמטיקה.
נפתלי בנט: הדרוזים אגב הם בראש כל הטבלאות, גם בזכאות וגם באיכות תעודת הבגרות, אבל גם אצל הערבים אנחנו רואים שיפור.
נפתלי בנט: אצל הבדואים, המהלך המשמעותי הוא קודם כל בעיה תשתיתית.
נפתלי בנט: חברה, יש עדיין מקומות שאין לך את התשתית הבסיסית לגני ילדים ובתי ספר.
נפתלי בנט: המנכ"ל הציב כיעד לתת קודם כל את הפתרון התשתיתי.
נפתלי בנט: לתת פיתרון תשתיתי שיהיה לאן לנסוע ואיך להגיע.
מירב בן ארי: ואיך להוריד את הילדים.
נפתלי בנט: ואיך להוריד את הילדים, נכון.
נפתלי בנט: אני חייב להודות שזה אחד המקומות הכי קשים מבחינתנו, אבל אני אגיד לצד זה, גם הכי חשובים מבחינתנו ואנחנו לא נרפה בעניין הבדואים.
יעקב מרגי: - - - התארח אצלי יאיר מעיין, והוא אמר לי בזכותך התחלנו.
יעקב מרגי: אני מקווה שהתחלנו קצת בעניין בינוי הגנים.
יעקב מרגי: היו פה כמה דיונים בסוגיה הזאת ואני מבין שכבר התחילו.
יעקב מרגי: השאלה אם זה יהיה מוכן באחד בספטמבר.
יעקב מרגי: תמיר בן משה.
<קריאה: ייפתחו - - -
נפתלי בנט: תמיר ראש מינהל הבינוי.
יעקב מרגי: ייפתחו באחד בספטמבר?
נפתלי בנט: שמוליק גם ייגע בזה, כי הוא ממש עמוק בעניין הזה.
נפתלי בנט: הלאה.
נפתלי בנט: פה נושא קריטי, תהיו בהאזנה, כי זה מהלך שינוי דרמטי.
נפתלי בנט: נושא ליקויי למידה והתאמות.
נפתלי בנט: אני הולך לדבר בצורה מאד חדה מה היה - - -
יעקב מרגי: יגידו לך מאד בהתאמות לילדים עם לקויות - - -
<רויטל לן כהן: תודה רבה רבה אדוני.
נפתלי בנט: רפורמה בהתאמות לילדים לקויי למידה.
נפתלי בנט: ראו, מה שהיה עד עכשיו זה פשוט טירוף.
נפתלי בנט: זה טירוף, אובדן שליטה בהקשר הזה.
נפתלי בנט: כי מה קרה בעצם, כל הורה, בדרך כלל הורה מבוסס שרצה להיטיב עם ילדיו, שיקבלו ציונים גבוהים, הוציא 2,000-2,500 שקלים מהכיס, שלח למאבחן או מאבחנת פרטית.
נפתלי בנט: מה המאבחנת הפרטית קבעה תמיד?
נפתלי בנט: שהילד יש לו לקויות.
נפתלי בנט: כי אם המאבחנת לא תקבע את זה, לא יהיו לה עוד לקוחות.
נפתלי בנט: ולכן היה עיוות שוק מובנה.
נפתלי בנט: שוק של מאות מיליוני שקלים שעיוות את המערכת והביא אותנו למצב שיש מקומות עם 60%-70% לקויות כביכול, ואנחנו יודעים שזה פשוט לא נכון.
נפתלי בנט: אין ל-70% מהתלמידים לקויות וראינו גם מתאם כמעט מוחלט.
נפתלי בנט: ככל שהמקום הוא סוציו אקונומי חזק יותר, היו יותר לקויות.
נפתלי בנט: כאילו, אם אתה נולד לבית עם כסף, אז יש לך יותר לקויות.
נפתלי בנט: זה כמובן אמור להיות מנותק מהדבר הזה.
יעקב מרגי: זה כמעט פיתח אצלי שאיפה להיות עני.
יוסי יונה: אם יש לך כסף, יש לך פריבילגיות.
נפתלי בנט: בדיוק, ברור.
נפתלי בנט: הלקויות הרי הפכו לפריבילגיות.
נפתלי בנט: אז הכל היה מעוות, נוצר פה מצב שכל תלמיד שרוצה מקבל הארכת זמנים למבחן, אבל גם הגענו ללקויות שדרשו התאמות משמעותיות במבחנים – הקראה והכתבה – שזה גם כרוך בהרבה עלויות, ל-70% מהתלמידים.
נפתלי בנט: זה לא רציני.
נפתלי בנט: צעד ראשון שעשינו, שמנו קאפ של 10% על ההתאמות הכבדות, אבל זה הרים זעקה גדולה מאד בקרב ההורים.
נפתלי בנט: אמרו אתה לא יכול פתאום באמצע לשנות.
נפתלי בנט: רק תבינו, ברמה עולמית זה עומד על פחות מ-5%.
נפתלי בנט: אבל מה אנחנו עושים, וזה כבר פתרון הקבע מה שנקרא.
נפתלי בנט: אני אציג לכם תוך 4 שנים מה יהיה ומה אבני הדרך להגיע לשם.
נפתלי בנט: אנחנו לוקחים את כל סוגית האבחונים וההתאמות עלינו.
נפתלי בנט: הקץ להאוט-סורסינג בעניין הזה.
נפתלי בנט: קרי: יש ילד שיש חשד שיש לו ליקוי או ספק, שולחים אותו למאבחן של מערכת החינוך.
נפתלי בנט: המאבחן הוא נטול אינטרס.
נפתלי בנט: האינטרס היחיד שלו זו האמת, כי הוא לא מקבל יותר או פחות כסף לפי מה הוא איבחן – כן יש לקות או לא.
נפתלי בנט: על בסיס אותו אבחן אנחנו פועלים ואין קאפים.
נפתלי בנט: אנחנו לא נגיד 20% וגם לא נגיד 3%.
נפתלי בנט: מי שיש לו לקות יקבל התאמה, מי שאין לו – אין התאמה ואנחנו נעמוד על זה.
<רויטל לן כהן: זה לא יהיה כמו היום, שלא נותנים כי אומרים שאין תקציב?
נפתלי בנט: ולא נכבד אבחונים חיצוניים, כי אנחנו יודעים שהם חסרי משמעות.
נפתלי בנט: השנה אנחנו עושים את הצעד הראשון ב-75 מיליון שקלים.
נפתלי בנט: 77 חטיבות ביניים כבר יעברו ב-15 רשויות ותוך 4 שנים נגיע לכיסוי של 100%.
נפתלי בנט: הקץ לטרפת הזאת.
נפתלי בנט: אבל איפה הגדולה האמיתית?
נפתלי בנט: הרגנו את המנהלים, דרך אגב.
נפתלי בנט: שמנו אותם בסיטואציה בלתי אפשרית.
נפתלי בנט: לך תגיד לא להורים.
נפתלי בנט: לך תגיד לא ושאנחנו בהנהלה אמרנו 10%.
נפתלי בנט: כי אנחנו יודעים שזה רק 5%.
נפתלי בנט: לקחנו ספייר של 100%, אבל בסוף הם בחזית.
נפתלי בנט: אמרנו להם זה כבר לא בעיה שלכם.
נפתלי בנט: אנחנו.
נפתלי בנט: עלינו.
נפתלי בנט: אבל איפה הדבר הגדול?
נפתלי בנט: למה באת אנחנו צריכים אבחונים, בשביל ההתאמות?
נפתלי בנט: אנחנו צריכים אבחונים בשביל לתקן את הבעיה.
נפתלי בנט: זה מהות האבחון.
נפתלי בנט: האבחון נועד שאם יש לקות מסוימת, אז בגיל שעוד אפשר לתקן, להשקיע ולעשות הוראה מתקנת.
נפתלי בנט: לא בשביל ההתאמות.
נפתלי בנט: ולכן אנחנו מביאים את זה כבר לחטיבות הביניים.
נפתלי בנט: אני מודה, הייתי רוצה להתחיל את זה כבר בגני הילדים וביסודי.
נפתלי בנט: אנחנו מתחילים במה שאפשר.
נפתלי בנט: וזו הדרמה האמיתית.
נפתלי בנט: אנחנו נזהה מוקדם, ניתן מענה, נחזיר את השפיות למערכת ומתחילים בצעד משמעותי, מעשי, כבר השנה.
מירב בן ארי: הבחירה ב-15 רשויות זה על פי מדד הלמ"ס?
נפתלי בנט: לא, לא.
נפתלי בנט: זה היה מייצג וגם איפה שהיה לנו יותר נוח לפיילוטים.
נפתלי בנט: זה מורכב הסיפור הזה.
נפתלי בנט: זה וואחד מהלך.
נפתלי בנט: אגב, ההורים כן ישתתפו בחלק מהעלויות.
נפתלי בנט: זה עולה המון המון כסף, רק בשביל להוציא 2,500 שקלים, הם יוציאו הרבה פחות דרך מערכת החינוך.
נפתלי בנט: אנחנו חייבים - - -
<קריאה: אי אפשר להתחיל את זה בגני הילדים?
נפתלי בנט: לצערי, כמו כל דבר, אנחנו תמיד-.
נפתלי בנט: מה אני עושה?
נפתלי בנט: אני מסמן את הסוף ואז אבני דרך.
נפתלי בנט: כרגע לצעד ארבע שנתי, תאמיני לי, אם נגיע לזה תוך 4 שנים, אנחנו ביקום אחר לגמרי.
נפתלי בנט: זו אחת הבעיות הכי גדולות שיש היום בבתי הספר התיכוניים.
<דרור אלוני: זו הערה נכונה.
<דרור אלוני: אם תתחיל בגני הילדים, אתה תחסוך עלויות גבוהות מאד בטווח הארוך.
נפתלי בנט: אז אתה צודק.
נפתלי בנט: מי הדובר?
<דרור אלוני: דרור אלוני, השלטון המקומי.
נפתלי בנט: אתה צודק במאה אחוז, דרור.
נפתלי בנט: אנחנו כן עושים עכשיו, עם הגננות, בגלל שיש לנו גם את הגננת המובילה וגם את הסייעת השנייה, אנחנו מרחיבים את הערנות שלהן לאבחוני ילדים.
נפתלי בנט: אין לנו עדיין, אני מודה, אין לנו את הכסף לעשות אבחון של משרד החינוך על הדבר הזה, אבל כל המודעות לאבחונים מוקדמים הולכת ועולה.
נפתלי בנט: זה מה שחשבנו שנכון כשלב א', ואתה יודע מה, אני מקבל את ההערה.
מירב בן ארי: מה גם שרוב ההורים מוציאים את הכסף על אבחונים בחטיבת ביניים היום.
מירב בן ארי: לצערנו, היה עדיף שיעשו את זה בגן, אבל רוב הכסף הגדול של אבחון הוא בחטיבות הביניים.
נפתלי בנט: נושא החינוך החרדי.
נפתלי בנט: ראו, הגישה שלי היא שונה בתכלית ממקודם.
נפתלי בנט: אני לא במלחמה עם החרדים.
נפתלי בנט: לא רוצה מלחמות.
נפתלי בנט: אני רוצה לעבוד על בסיס השיטה.
נפתלי בנט: יבואו ויתלו – תקשיבו טוב לשיטה.
נפתלי בנט: שיטה אחת אומרת עכשיו אנחנו בכפייה ניצור שורה של חוקים ונכפה עליהם בכוח ללמוד דברים שהם לא מוכנים כרגע ללמוד.
נפתלי בנט: יהיו לנו אחלה מלחמות, אחלה כותרות, אפס הישגים.
נפתלי בנט: למעשה הפעם היחידה שהייתה ירידה בביקוש להשכלה גבוהה הייתה לפני ארבע שנים, בשיא המשבר עם החרדים.
נפתלי בנט: אז זה לא פרודוקטיבי.
נפתלי בנט: אני רוצה לאכול את הענבים, לא לריב עם השומר.
נפתלי בנט: האם יש אתגר אסטרטגי למדינת ישראל להביא את החרדים לתוך ההשכלה והכלכלה?
נפתלי בנט: האם אני בעד?
נפתלי בנט: אבל הדרך עובדת.
נפתלי בנט: הדרך אומרת בואו ניתן את הכלים.
נפתלי בנט: לא ניתן לזה כותרות, לא נקרא לזה ליבה, לא ליבה.
נפתלי בנט: לא צריך שמות, לא צריך כלום.
נפתלי בנט: צריך לעשות והם באים ולוקחים ואתם תתפלאו.
נפתלי בנט: למשל ברשת מעיין החינוך התורני יש רצון עז גם לבנים וגם לבנות, לקבל את הכלים, בלי כותרות.
נפתלי בנט: לא שמעתם על זה כותרות ואנחנו נמשיך בדבר הזה.
נפתלי בנט: אני אומר פה גם שאין לי שום רצון לגעת כהוא זה במערכת התרבותית, באמונות, בזהות החרדית.
נפתלי בנט: לא רוצה לפגוע.
נפתלי בנט: אני מכבד, בדיוק כמו שאני מכבד את הזהות המוסלמית ואת הזהות הדרוזית ואת הזהות הנוצרית.
נפתלי בנט: זו האוטונומיה של כל קבוצת אוכלוסייה, יחד עם זה שיש לנו מכנה משותף ישראלי.
נפתלי בנט: מה בעיקר אני רוצה?
נפתלי בנט: עברית, אנגלית, מתמטיקה.
נפתלי בנט: ופה הקושי הגדול שלנו זה לא שהם לא רוצים.
נפתלי בנט: תתפלאו, זה שאין לנו תכניות לימודים ומורים מספקים בדבר הזה.
נפתלי בנט: ולכן אתם רואים פה השקעה ב-13,000 מורים.
נפתלי בנט: פותחים שישה מרכזי פסגה חדשים.
נפתלי בנט: קידום ופיתוח החינוך הטכנולוגי.
נפתלי בנט: מפסיקים להציק להם בתחום הרישוי.
נפתלי בנט: אני לא אאריך, אבל בגדול הצקנו להם המון המון סתם.
נפתלי בנט: ככה.
נפתלי בנט: אז מפסיקים.
נפתלי בנט: אנחנו הופכים את זה לפעם בחמש שנים במקום פעם בשנה.
נפתלי בנט: ומשהו שהכי קרוב גם לליבי וגם לליבו של ידידי מרגי, נושא של הרישום.
נפתלי בנט: השנה אנחנו השנה הקדמנו את כל תהליכי הרישוי.
נפתלי בנט: הרי על כולם מוסכם פה, לא תהיה אפליה של אף תלמיד ואף תלמידה במדינת ישראל על רקע עדתי.
נפתלי בנט: רשמו זאת בפניכם.
קארין אלהרר: רשמנו.
נפתלי בנט: כל מקרה שיגיע אלינו יטופל במלוא החומרה.
נפתלי בנט: ומנהל שיתעקש להפלות – לא יהיה מנהל במערכת החינוך, כל עוד אני עומד בראש מערכת החינוך.
<רויטל לן כהן: כנ"ל ילדים משולבים?
נפתלי בנט: אני מדבר על אפליה עדתית.
נפתלי בנט: על משולבים זה סוגיה הרבה יותר מורכבת ו - - -
<רויטל לן כהן: אז אפשר להפלות אותם.
נפתלי בנט: אז רשמו זאת בפניכם.
נפתלי בנט: היו גם בעיות לוגיסטיות, פשוט הכל נעשה מאוחר, אז הקדמנו את הדבר הזה.
אחמד טיבי: אדוני השר אפרופו חרדים, התקציב הממוצע אצלם הוא הכי נמוך יחד עם ערבים – 19,700 שקלים, 20,000 שקלים לערבים.
אחמד טיבי: 27 - - - -
נפתלי בנט: נכון, נכון.
יוסי יונה: בגלל ש - - - אחוז, לא?
יעקב מרגי: כן, בגלל ההגדרה של המוכשר.
נפתלי בנט: תראו, רגע, אני רוצה להגיד.
יוסי יונה: המוכר - - -
נפתלי בנט: מוכר שאינו רשמי - בעצם חבר הכנסת טיבי שואל שאלה ראויה, שהם כביכול מופלים תקציבית.
נפתלי בנט: זה נכון שבסופו של דבר הם מקבלים פחות כסף, כי הם בוחרים או להיות במוסדות פטור, שממש לא לומדים בכלל ליבה, או במוכר שאינו רשמי, שהם משוחררים מהרבה מאד מרכיבים חשובים בעינינו, ואנחנו כן קובעים כקביעה ערכית במדינת ישראל – והנה אני אומר את זה – דווקא כאיש שוק חופשי מהמובילים – חינוך ציבורי הוא בעיני ערך מאד משמעותי.
נפתלי בנט: אנחנו נטיב עם מי שיבחר ללכת לחינוך ציבורי.
נפתלי בנט: בית ספר שיעבור ממוכר שאינו רשמי לציבורי, יקבל יותר.
נפתלי בנט: כי זאת בהחלט התפיסה העמוקה שלי בעניין הזה.
נפתלי בנט: אם אנחנו רוצים פה בסוף מדינה עם ערבות הדדית, עם סולידריות, עם רמה גבוהה, אנחנו חייבים חינוך ציבורי מעולה.
נפתלי בנט: אני לא הולך להפרטת מערכת החינוך.
נפתלי בנט: נושא אחרון ובזה סיימנו, ופה אני לצערי רק יכול לדווח על הצלחה חלקית, זה הנושא של אוטונומיה למנהלים.
נפתלי בנט: ראו, אני נורא מאמין בשיטה שלי בכל העולמות שחייתי בהם, תמנה מנהל מעולה, תן לו את הכלים, תגדיר לו את היעדים, סע.
נפתלי בנט: ואם הוא לא טוב לאורך זמן, תחליף אותו.
נפתלי בנט: אני רוצה לתת להם עוד ועוד גמישות.
נפתלי בנט: נתנו להם.
נפתלי בנט: עשינו כמה צעדים.
נפתלי בנט: נתנו להם הרבה גמישות בשעות, הם יכולים לנייד שעות וחלק מהשעות לעשות בהן כאוות רצונם.
נפתלי בנט: אנחנו כן נותנים להם עכשיו יותר גמישות והובלה בפיתוח הצוות המקצועי.
נפתלי בנט: זאת אומרת הם יכולים להחליט.
נפתלי בנט: יהיה יותר ויותר בנק של שעות שהם יחליטו – אני רוצה לשלוח למתמטיקה, אני רוצה לאומנות, אני רוצה שיבואו אלינו לחניכה.
<קריאה: גם ילדים חולים - - -
נפתלי בנט: לא הצלחנו לצערי עדיין לשחרר - - -
יעקב מרגי: אני מבין מקריאות הביניים שלא תרצו התייחסות מיוחדת לילדים המיוחדים.
יעקב מרגי: אז למה לכם?
<קריאה: חולים.
יעקב מרגי: סליחה, אדוני, מי שיפריע לא יקבל התייחסות לנושא.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, יש לי עוד מושב חורף שלם לעבוד ואני יכול להתייחס גם בלי פופוליזם.
יעקב מרגי: אז אל תפריעו לשר.
נפתלי בנט: מה שלא הצלחנו, עדיין אין מספיק גמישות לקחת ולשחרר מורים וזו בהחלט מורכבות מובנית.
נפתלי בנט: אנחנו עובדים יחד עם הארגונים ובדיונים הקרובים אנחנו נעשה ביחד דברים שהם טובים לילדים וטובים למורים.
נפתלי בנט: חינוך מיוחד – רבותי, אני רוצה להציג את הנתונים כפי שהם.
נפתלי בנט: קודם כל יש לנו כרגע בעיה שאני במקרו ואז במיקרו ואיך אנחנו מתכנסים.
נפתלי בנט: כשאני הגעתי למשרד הייתה בעיה.
נפתלי בנט: הייתה נוסחה למשרד האוצר, של צמיחה מסוימת, מה שנקרא טייס אוטומטי והיא לא תאמה את הצמיחה בפועל של מספר הילדים בחינוך המיוחד.
נפתלי בנט: הצמיחה בפועל הייתה הרבה הרבה יותר גבוהה, אבל בכסף שקיבלנו, קיבלנו הרבה פחות.
נפתלי בנט: הייתה צמיחה מאד מתונה.
נפתלי בנט: עשיתי צעד עם כל הכוח הפוליטי שעומד לרשותי, ויש לי כוח פוליטי.
נפתלי בנט: נלחמתי והבאתי רבע מיליארד שקלים בבסיס התקציב, מעבר לטייס האוטומטי.
נפתלי בנט: אני אומר את זה עוד פעם - - -
קארין אלהרר: לאן זה הלך?
נפתלי בנט: זה הלך מאה אחוז לחינוך המיוחד.
קארין אלהרר: איפה בחינוך המיוחד?
נפתלי בנט: לכל הצרכים.
נפתלי בנט: הרי יש - - -
קארין אלהרר: אדוני, סליחה שאני קוטעת אותך.
נפתלי בנט: שנייה, אני מבקש לסיים ואז יהיה אפשר לשאול את כל השאלות.
קארין אלהרר: אני אבקש להתייחס.
נפתלי בנט: מה שלא נעשה אגב גם לא על ידי קודמי וגם לא על ידי שר האוצר ולא שר החינוך שקדמו לי.
קארין אלהרר: לא, אדוני השר, אנחנו לא באנו לדון בפוליטיקה.
קארין אלהרר: באנו לדון במה קורה עם הילדים האלה.
נפתלי בנט: בסדר, אז זה הדבר היחיד שמעניין אותי.
קארין אלהרר: גם אם היה לא בסדר קודם - - -
נפתלי בנט: אז זה הדבר היחיד שמעניין אותי.
קארין אלהרר: סליחה, גם אם היה לא בסדר קודם, הגיע הזמן לתקן.
נפתלי בנט: ולכן פעלתי ולא נתתי להזנחה הזאת, שהייתה, להימשך.
נפתלי בנט: כי הייתה הזנחה, בעיני חמורה מאד בעניין הזה.
קארין אלהרר: בסדר, בוא נראה מה נעשה.
<טליה בושרי: סליחה, אתה ראית את ליאב ביום שישי?
<טליה בושרי: לליאב עדיין אין בית ספר.
יעקב מרגי: סדרן, תוציא אותה בבקשה.
<טליה בושרי: אתה פגשת את ליאב.
<טליה בושרי: אתה נתת לו חיבוק, נתת לו נשיקה.
<טליה בושרי: אין לו בית ספר.
יעקב מרגי: עכשיו אל לא תוכלי - - -
נפתלי בנט: ולכן אני מביא רבע מיליארד שקלים, בשביל להתמודד עם ליאב ועם עוד הרבה.
<טליה בושרי: לאן - - - -
יעקב מרגי: גברתי - - -
<טליה בושרי: אל תוציא אותה.
<קריאה: תסתכלו – לילד הזה אין בית ספר.
יעקב מרגי: עזבי, זה מה שהיא רצתה.
נפתלי בנט: אני אלחם למען כל ילד ו - - -
יעקב מרגי: גברתי, את רוצה לשבת בדיון?
<טליה בושרי: אני רוצה שתראו - - -
יעקב מרגי: אז תוציא אותה.
יעקב מרגי: תוציא אותה.
<טליה בושרי: בסדר, תוציאו אותי.
יעקב מרגי: כי את רוצה - - -
נפתלי בנט: טליה - - -
<טליה בושרי: איכפת לך שאין לו בית ספר?
יעקב מרגי: איכפת לי, כן.
<טליה בושרי: כמה?
יעקב מרגי: את מפריעה עכשיו.
יעקב מרגי: את מפריעה.
<טליה בושרי: אז למה אין לו בית ספר?
יעקב מרגי: את מפריעה לו שלא יהיה לו בית ספר.
<טליה בושרי: מה אני עשיתי?
<טליה בושרי: אני אמא שדואגת לילד שלה ויש עוד 167 ילדים שאין להם בית ספר.
<טליה בושרי: את צודקת, תדחפי אותי, אני פושעת.
<טליה בושרי: אתם לא דואגים לו.
<קריאה: יש יותר מאלף.
<קריאה: שנה הבאה תיבחר.
<קריאה: עוד שנתיים - - -
נפתלי בנט: עכשיו לגבי השנה.
נפתלי בנט: השנה בעצם אנחנו נמצאים באירוע משברי, של פער של כ-167 ילדים - - -
<רויטל לן כהן: לנו יש כבר עוד 111 שהעברנו הבוקר.
יעקב מרגי: רויטל, את רוצה ללכת עם אלה שהבאת לדיון?
קארין אלהרר: די, נו, תנו לה רגע לדבר.
יעקב מרגי: אז אל תפריעי לי בבקשה.
יעקב מרגי: מי שמנצל את הילדים זה אתם מהארגונים, שמביאים אותם פה למול המצלמות.
קארין אלהרר: מרגי, רגע.
<רויטל לן כהן: זאת הייתה אמירה לא יפה, לא נכונה ומבזה.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים לטפל בבעיות גם בלי מצלמות.
<רויטל לן כהן: אני הבאתי הנה פעם ילדים?
<רויטל לן כהן: השתמשתי פעם בילדים?
<רויטל לן כהן: למה אתה אומר את זה?
<רויטל לן כהן: אתה מכליל.
<רויטל לן כהן: הארגונים מעולם לא הביאו הנה ילדים.
יעקב מרגי: תודה עכשיו.
<קריאה: אנחנו לא ביעדים, אז אנחנו צריכים לבוא לפה.
נפתלי בנט: שימו לב, החינוך המיוחד-.
נפתלי בנט: אם יהיו צעקות אז חבל, לא נגיע לשום דבר.
נפתלי בנט: אפשר לצעוק ואפשר גם לנסות לפתור את הבעיה.
נפתלי בנט: אז שוב, אם זה לא היה בדם ליבי לא הייתי רץ ומביא רבע מיליארד שקלים, שאף שר חינוך לא עשה את זה קודם.
נפתלי בנט: אז זה מאד חשוב לי.
נפתלי בנט: אני רוצה להסביר בדיוק איפה הדברים עומדים ואיך תכלס מתקדמים מפה.
נפתלי בנט: היו שתי בעיות השנה.
נפתלי בנט: אחת, באופן מפתיע נעדרו 60 מיליון שקלים שהיו צריכים להגיע ממשרד הבריאות ואתם יודעים את זה.
נפתלי בנט: מכירים את זה.
נפתלי בנט: פשוט התפוגגו לנו, שזה לא כסף של משרד החינוך וזה עיכב, כי אין כסף, אנחנו לא יכולים לייצר את השיבוצים.
נפתלי בנט: בסופו של דבר נתתי הנחיה למשוך את זה מהילדים הרגילים ומבחינתי לקחת אוברדרפט על חשבון משהו בתוך משרד החינוך.
נפתלי בנט: זה המון כסף 60 מיליון.
נפתלי בנט: עד שתיפתר הבעיה מול משרד הבריאות אנחנו חייבים את הכסף הזה.
נפתלי בנט: ואני מציע גם לעזור לנו, שאתם תעזרו לנו להביא את הכסף הזה.
נפתלי בנט: אני לא קוסם.
נפתלי בנט: אני יודע לעבוד עם המשאבים שיש.
נפתלי בנט: הדבר השני, בנינו נוסחאות שמנבאות את הצמיחה של הצרכים.
נפתלי בנט: על בסיס מה שהיה בשנים הקודמות, אתה אומר פחות או יותר מה יהיה.
נפתלי בנט: היה זינוק דרמטי לא במספר האבסולוטי, אבל בתמהיל.
נפתלי בנט: הרבה יותר ילדים עם לקויות מורכבות, עם אוטיזם, ממה שציפינו.
נפתלי בנט: העלות בלקויות מורכבות היא הרבה יותר גבוהה.
נפתלי בנט: אני מודה, צפינו, בנינו נוסחה, אבל בפועל המציאות הייתה יותר קשה מהנוסחה.
נפתלי בנט: אנחנו מחויבים לתת פתרון לכל ילד, שיהיה פה ברור.
נפתלי בנט: Once נתתי את ההוראה תיקחו מבחינתי מכל דבר, לא איכפת לי פשוט מילדים אחרים אבל רגילים, אני רוצה פתרון עד פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: החברה של החינוך המיוחד עובדים באמת יומם וליל בקצב של בערך 60 ילדים ביום, יוצרים את השיבוץ.
נפתלי בנט: עכשיו, זה לא איזה מחשב.
נפתלי בנט: זה נורא מסובך.
נפתלי בנט: אתם יודעים את זה יותר טוב ממני.
נפתלי בנט: זה ילד, מקום, הסעות, מורים, ילדים אחרים.
נפתלי בנט: הרי אומרים חינוך מיוחד, אבל יש פה ספקטרום אין סופי גם של סוגי הלקויות וגם של חומרת הלקויות.
נפתלי בנט: האם אתה שם ילד עם בעיית שמיעה לצד ילד עם בעיית אוטיזם וילד עם אוטיזם קל עם ילד עם אוטיזם חמור.
נפתלי בנט: זה אחד הדברים הכי מורכבים והכי יקרים וזה בסדר.
נפתלי בנט: לכן אנחנו כרגע אומדים, ואריאל, אולי בוא תיתן פירוט מה המספר נכון לרגע זה, אבל אנחנו בקצב של 60 ילדים.
נפתלי בנט: אנחנו פותרים ומשבצים 60 ילדים כל יום.
<אריאל לוי: אני אגיד בדיוק את הנתונים.
<אריאל לוי: כרגע בגלל העיכוב התקציבי אנחנו אפשרנו שעות, זה אומר לפתוח כיתות.
<אריאל לוי: ביום ראשון שעבר דיווחתי על זה גם לוועדה לביקורת המדינה.
<אריאל לוי: 129 תלמידים כרגע הם בתהליכי שיבוץ.
<אריאל לוי: כשאני אומר בתהליכי שיבוץ, זה לא אומר שהילד מחכה ואין איתו דיאלוג.
<אריאל לוי: אנחנו מדברים עם כולם, לא לכולם כרגע יש מענה מהיום להיום, בגלל שהפשרת השעות הגיעה באיחור.
<אריאל לוי: לכן זה לוקח וייקח לנו אפילו עוד כמה ימים.
<אריאל לוי: יש עוד 53 תלמידים שלא מרוצים מהשיבוץ שלהם, שזו סוגיה נוספת.
<אריאל לוי: כי גם כשיש שיבוץ לפעמים הוא רחוק, למשל לצורך העניין האמא הנכבדה שהייתה פה, טליה בושרי, באמת יש לה מורכבות מסוימת.
<אריאל לוי: אני לא אכנס לפרטים של הצרכים שלה ושל הילד שלה - --
יעקב מרגי: לא צריך גם.
<אריאל לוי: מפאת כבודו ומפאת כבודה, אך הוצעו גם שם הצעות מיום ליום, כולל אגב בעקבות השיחה שגם הייתה עם חברת הכנסת אלהרר.
<אריאל לוי: מתוך 129 התלמידים, 28 תלמידים – לפי הנתונים שיש לנו ואני חושב שהם נתונים אמינים – הם על רצף האוטיזם.
<אריאל לוי: זאת אומרת לאור המכתב שהנחתם פה, לא מדובר באותם מספרים שאתם שמתם.
<אריאל לוי: אני מבטיח, למרות העיכוב, שכל השיבוצים יבוצעו.
<אריאל לוי: נכון, זה לא נעים, זה קשה, 10 ימים לפני שנת לימודים, אבל החוסרים של הכספים ממשרד הבריאות, כפי שדיווחתי לא בוועדה אחת ולא בשתיים, הקשו עלינו מאד.
<אריאל לוי: נושא הסייעות והשילוב - - -
<קריאה: אריאל, אני - - -
<אריאל לוי: שנייה, תן לי לסיים.
<קריאה: שנה הבאה אנחנו נעמוד בדיוק באותו מצב.
<קריאה: בדיוק באותו מצב.
יעקב מרגי: אתה מפריע לי לדיון.
<אריאל לוי: תן לי לסיים.
<אריאל לוי: נושא הסייעות: ביום ראשון בערב, זאת אומרת שני בבוקר, המחוזות קיבלו אישור לתוספת של 300 משרות סייעת נוספות.
<אריאל לוי: זה אומר עכשיו שהולכים לתלמידים שזקוקים להיקפים השונים על הפי ההחלטות שנעשו ברשויות ומשבצים.
<אריאל לוי: גם זה לוקח זמן.
<אריאל לוי: סוגית השילוב היא לא שיבוץ בכיתות, היא סוגיה אחרת.
<אריאל לוי: יש שלוש בעיות יסוד שיכול להיות ששנה הבאה נצטרך להידרש אליהן במהלך השנה.
<אריאל לוי: האחת זה היד שמאשרת זה לא היד שמתקצבת.
<אריאל לוי: הדבר השני, לא כל הרשויות ולא כל ועדות ההשמה מתנהלות כהלכתן, גם על זה אנחנו צריכים לעבוד.
<קריאה: חבל מאד.
<אריאל לוי: הנקודה השלישית היא נקודה של הקדמת התהליך.
<אריאל לוי: לוח הזמנים הוא מורכב.
<אריאל לוי: כי מצד אחד ועדות מסתיימות ביוני, יש ערר ביולי, יש - - -
<קריאה: - - - הבעיה - - -
יעקב מרגי: סליחה, אדוני, כרגע אריאל לוי בלבד ברשות דיבור.
<אריאל לוי: דבר שני, להקדים את התהליך פוגע ביכולת להכיר את הילד ולעשות מיצוי יכולות.
<אריאל לוי: אנחנו כן מתחייבים לבחון את התהליך כולו, כולל אגב גופים שעוזרים לנו בתוך המשרד ומחוצה לו לחשוב על כל התהליך כולו.
<אריאל לוי: יש פה גם כמה בעיות יסוד שלא נוגעות רק לתקציב, אבל כשזה - - -
יעקב מרגי: סליחה, אפשר להכניס אותה.
<אריאל לוי: כפי שהשר ציין, בסוף כשצריך לשבץ, זה לקחת בחשבון את המרחק, את המורכבות, את סוג הכיתה, את סוג בית הספר, את התקציב שיש, אז כן, יש מורכבות.
<אריאל לוי: יש מקרים שאנחנו דנו בהם רק השבוע, של הורה שאין עוד כיתה על רצף האוטיזם באותו יישוב.
<אריאל לוי: שנייה, אני רק אסיים בעוד משפט.
<אריאל לוי: אתה יודע שאני - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה - - -
<אריאל לוי: באופן כללי אנחנו כרגע כל יום דואגים לשיבוצים, בעשרות המחוזות עובדים.
<אריאל לוי: האיחור ניכר, יחד עם זאת אנחנו מתחייבים עד פתיחת שנת הלימודים, שהתהליכים האלה יסתיימו.
קארין אלהרר: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מבקשת.
קארין אלהרר: אדוני השר, קודם כל אני רוצה לברך אותך על הרפורמות שכן הבאת.
יעקב מרגי: אדוני, אני לא מבין, משהו לא ברור בשפה שלי?
יעקב מרגי: יש פה נוהלי דיון.
יעקב מרגי: אתה לא יכול לדבר ככה באמצע הדיון.
יעקב מרגי: אדוני- - -
קארין אלהרר: בסדר, הוא אמר שלא שומעים, מרגי.
יעקב מרגי: לא, אני לא הערתי לך, אני הערתי למי שהפריע לך לשמוע.
קארין אלהרר: אדוני השר, אני באמת רוצה לברך אותך על העשייה.
קארין אלהרר: בסוף באמת הצלחתך היא הצלחתנו.
קארין אלהרר: אין פה מחלוקת בעניין הזה ותרשה לי להבטיח לך שאין פוליטיקה.
קארין אלהרר: יש רק את טובת הילדים.
קארין אלהרר: הם הילדים של כולנו.
קארין אלהרר: אני כן רוצה לגעת בנושא של החינוך המיוחד.
קארין אלהרר: הנושא הזה עולה מדי שנה.
קארין אלהרר: זה לא משהו שקרה רק במשמרת שלך.
קארין אלהרר: זה קורה כל שנה ולצערי הדבר הזה הולך ומתעצם.
קארין אלהרר: דהיינו, שצריך לשנות משהו בתהליך.
קארין אלהרר: ישבנו כאן בוועדה לביקורת המדינה, בוועדת החינוך וניסינו למצוא פתרונות כדי שלא נידרש וכדי שבאמת הישיבה הזאת, שנערכת בעת הזאת בכל שנה, תהיה ישיבה חגיגית עבור כולם.
קארין אלהרר: לא יכול להיות, אדוני השר, ואני יודעת שהקצת משאבים לנושא הנגישות לדוגמא, לא יכול להיות שיש ארבעה-חמישה ילדים בבית ספר בבית שמש, שמתניידים באמצעו תכיסאות גלגלים והם נדרשים לעלות ולרדת כל יום 39 מדרגות.
קארין אלהרר: אדוני, משבצים אותם לבית ספר שהוא לא נגיש.
קארין אלהרר: הדבר הזה לא יכול להיות וזה לא רק משרד החינוך.
קארין אלהרר: זה משרד החינוך בהידברות עם השלטון המקומי.
קארין אלהרר: כי בסוף אדוני השר, אתה נותן תקצוב מסוים והרשות המקומית אמורה לתת מצ'ינג.
קארין אלהרר: רשות מקומית שאין לה את האמצעים, לא תיתן את המצ'ניג, אדוני, וזה לא יעזור.
קארין אלהרר: לא תיתן את המצ'ינג, עדיין נותר הילד בלי המקום שאליו הוא צריך להגיע.
קארין אלהרר: הדבר השני זה לענייני השיבוץ.
קארין אלהרר: אדוני, הנושא של רפורמת דורנר, מדברים עליו באמת מאז יצאו מסקנות הוועדה, משנת 2009 וזה לא קורה.
קארין אלהרר: ואני אומר לאדוני את הדבר הבא – זה לא קורה כי יש חוסרים בתקצוב.
קארין אלהרר: אפשר להגיד לילד אנחנו נשלב אותך.
קארין אלהרר: אם לא ניתן לו את ארגז הכלים המתאים כדי שהוא באמת ישתלב, זה לא יקרה.
קארין אלהרר: ואז אנחנו נידרש לעוד בתי ספר לחינוך מיוחד.
קארין אלהרר: ולא בונים בית ספר ביום ולא ביומיים.