GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: משרד החקלאות לפי חוק יסוד הממשלה, הוא אמון על כל סוגיית החקלאות.
יעקב מרגי: יש פה אינטרס משותף.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את המצוקות של החקלאים ושל החקלאות, לכן אני חושב ששמעת את הדברים.
יעקב מרגי: השאלה אם בכלל יש לכם איזה פן שנקרא חינוך ל - - - או קהילה?
יעקב מרגי: אם לא, בסיכום נכניס את זה גם כן.
יעקב מרגי: נקרא לשר להקצות תקציבים מיוחדים לעידוד או תימרוץ חקלאים ותלמידים ביחד, אבל תאמרי מה שרצית לומר.
<יהודית כרמי: אני קודם אציג את עצמי.
<יהודית כרמי: שמי יהודית כרמי, אני אחראית על העובדים הזרים ובין היתר עוסקת בעוד כל מיני פרוייקטים במשרד.
<יהודית כרמי: חלק לדוגמא זה מלגות לסטודנטים שעובדים בחקלאות.
<יהודית כרמי: עוד איזשהו פרוייקט שהשתתפתי בו זה מתנדבים מחו"ל שבאים לחוות אקולוגיות.
<יהודית כרמי: הצלחנו לשנות את הנוהל, שבמקום שהם יבואו לשלושה חודשים הם יהיו פה אחד עשרה חודשים, אז יש לנו הרבה ידע במשרד, שנמצא.
<יהודית כרמי: הנה, יושב כאן גם עוזי שהוא אחראי על המתנדבים.
<יהודית כרמי: עוזי, אמרנו חיילים משוחררים ולפני צבא, נכון?
<עוזי שץ: לפני צבא ואחרי צבא.
<יהודית כרמי: אוקיי, זה התחום שהוא מתחמה בו.
<יהודית כרמי: הוא יוכל לפרט עליו, שיש לנו כן הרבה ידע והרבה רצון והיכרות מעמיקה עם החקלאים.
<יהודית כרמי: אנחנו חושבים שאם אנחנו כן יכולים ביחד עם משרד החינוך לחשוב על איזושהי תכנית שכן תוכל להנגיש את הנושא.
יעקב מרגי: אני גם אדבר ברמה האישית עם השר.
יעקב מרגי: גם הסיכום יופנה גם לשר החינוך, גם לשר החקלאות וגם לשר הביטחון, כי נתייחס גם לשינשינים ולמכינות.
<יהודית כרמי: בהחלט אפשר לחשוב על כל מיני תכניות, גם לאיזה חקלאים זה מתאים.
<יהודית כרמי: יש לנו את העונתיות, יש לנו את הפיק.
<יהודית כרמי: לא לכל חקלאי כמובן יתאימו שיבואו אליו לשטח.
<יהודית כרמי: יש חקלאים שלהיפך, שיתנגדו לזה, ואנחנו יכולים להבין את השיקולים, אז אנחנו נשמח לחשוב ביחד על כל מיני תכניות של העשרה וידע.
יעקב מרגי: על קצה המזלג על המתנדבים.
<עוזי שץ: עוזי שץ, אני אחראי במשרד על תחום הדבורים ועל תחום המתנדבים בחקלאות.
<עוזי שץ: אנחנו רצים אחרי יואל.
<עוזי שץ: יואל רץ קדימה ואנחנו מנסים להשיג אותו ואת שאר העמיתים שלו בנושא של ההתנדבות בחקלאות ותמיכה בזה.
<עוזי שץ: התקציב, הבטיחו לנו שהוא יגדל.
<עוזי שץ: אני מקווה שבאמת יגדל.
<עוזי שץ: זה מה שאודי הבטיח לפחות, ובעזרה בתחום של הפעילות, החבר'ה שעושים את העבודה המועדפת.
<עוזי שץ: תמיכה גם בתחום הזה יש לנו.
<עוזי שץ: <היו"ר יעקב מרגי:> תודה.
<עוזי שץ: משרד הביטחון פה?
<אורן נחום: כן.
<אורן נחום: אורן, האגף הביטחוני חברתי, משרד הביטחון.
<אורן נחום: תושב הדרום.
יעקב מרגי: מה זה דרום?
יעקב מרגי: כי יש כאלה שאומרים לי, אנחנו ממחוז הדרום והוא יושב בנס ציונה.
<אורן נחום: אני ממישור החוף הדרומי.
<אורן נחום: גר באשקלון.
<אורן נחום: למדתי בבן גוריון, משרת בגזרה הדרומית כמילואימניק.
<אורן נחום: אפילו גרתי בקיבוץ אור הנר.
<אורן נחום: יעוד האגף המרכזי הוא הכנת בני הנוער לצה"ל, לכן אני חושב שהשחקנים המרכזיים פה הוא משרד החינוך, אולי חלק מהשותפים.
יעקב מרגי: ובכל זאת צה"ל מחובר לקהילה ועושה דברים טובים וחשובים.
<אורן נחום: חד משמעית, ובכל זאת אינני בטוח שפלטפורמת הגדנ"ע ויכול להיות שהיה צריך להיות פה גם קצין צה"ל שישב וידבר על זה, לא בטוח שאולי היא הפלטפורמה המתאימה מאחר והיא מדברת על ערכים שהם קצת דומים, אבל לא חקלאיים.
<אורן נחום: הדבר הכי קרוב לעבודת אדמה זה בשדאות.
איתן ברושי: ככה בנו את הצבא.
איתן ברושי: היה פלמ"ח, עבודה ואימונים.
<אורן נחום: נכון.
<אורן נחום: יכול להיות מאוד שכן קיימים נקודות והשומר החדש לדעתי היה אצלנו באגף לא פעם, בשינשינים, במכינות קדם צבאיות, כן לפתוח את זה ולראות איפה יש ממשקי עבודה.
יעקב מרגי: מאה ושבעים תקנים אמרת?
<יואל זילברמן: מאה ושבעים.
יעקב מרגי: מה מתמודדים?
<יואל זילברמן: אלף וחמש מאות.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא בסיכום לשר הביטחון להגדיל את המכסות.
<אורן נחום: זהו.
<יוסי אלימלך: יוסי אלימלך.
<יוסי אלימלך: אני מפקח במנהל לחינוך התיישבותי, אחראי על המשק החקלאי במנהל.
<יוסי אלימלך: אני רוצה להגיד לך, ברגע ששמעתי את התלמידים האלה שאני ככה רואה אותם מקרוב, זה ממש ריגש אותי והם עשו את השיווק הכי טוב, של המערכת שלנו.
<יוסי אלימלך: קודם כל אני חייב פה לחזק את הדברים שחבר הכנסת איתן אמר, ואני מדבר עכשיו מכובע גם של מושבניק וגם של אגרונום.
<יוסי אלימלך: יש פה סוגיה שעם כל הכבוד למה שעושים כולם, לצערי הם לא מצליחים להגיע למצב שבו כל הלמידה, כל העבודה הזאת מגיעה לרמת החקלאי.
<יוסי אלימלך: מה זה אומר?
<יוסי אלימלך: שאנחנו מקבלים איזשהו דור חדש שנכנס לתחום הזה.
<יוסי אלימלך: מי כמוכם יודע שנושא החקלאים הולך ופוחת, הולך ונעשה מבוגר.
<יוסי אלימלך: השאלה איך אתם עושים את התפר הזה שאנחנו מכשירים אותם תלמידים - - -
יעקב מרגי: שאלת שאלת המפתח.
<יוסי אלימלך: טוב, אז אני אגיד לך מה אנחנו עושים.
<יוסי אלימלך: אנחנו עושים דבר כזה והייתי רוצה את העזרה ואת התמיכה שלכם.
<יוסי אלימלך: יסדנו איזו מערכת עם מועצת החלב, מועצת התאחדות הבקר, משרד החקלאות.
<יוסי אלימלך: יצרנו מערכת שנקראת הכשרת דור המשך בענף הרפת.
<יוסי אלימלך: שנה שלישית.
<יוסי אלימלך: היה טקס מדהים.
<יוסי אלימלך: אני רוצה להגיד לכם, הרבה כאלה חושבים להיות רפתנים בעתיד, ולראיה, יש כאלה סיימו י"ב, סיימו צבא והלכו להיות רפתנים.
<יוסי אלימלך: איך אנחנו עושים את זה בשאר הענפים ואיך אתם כגופים שיוצרים את הדור הצעיר, איך אתם עושים את זה שלפחות חלק מתוך זה יגיעו להתנסות וימשיכו הלאה?
יעקב מרגי: אני שאלתי את הבחור שהוא כבר לא איתנו אם בדקתם כמה יש.
יעקב מרגי: אין ספק שאם מתוך ה-50,000, אין לי ספק שחלקם עברו את זה בצורה חווייתית שתיצרב להם בתודעה ובנשמה ויקחו את זה איתם הלאה לחקלאות ולהיטמע בתוך הענף החקלאות.
יעקב מרגי: אין לי ספק שזה יקרה.
יעקב מרגי: זה לא יקרה יש מאין, שאיזה קמפיין בטלוויזיה יקרא לכולם לבוא להיות חקלאים, למה?
יעקב מרגי: כי גם החקלאים משדרים לבנים שלהם, אוי ואבוי לכם אם תמשיכו בדרכנו.
יעקב מרגי: הוא יושב בסלון מותש, במושב, מאובק ואומר, אין לי כוחות וקשה והמדינה מערימה קשיים, לכן אני אומר, הדיון הזה הוא חשוב כשלעצמו.
יעקב מרגי: הוא יביא את הערכים הנוספים, חינוך ערכי לטובת המדינה, אכפתיות.
יעקב מרגי: אני לא אומר חידוש הציונות.
יעקב מרגי: ישנה ציונות.
יעקב מרגי: חיזוק הציונות וגם דור חדש של חקלאים, של בוקרים, של רפתנים, של רועי צאן, של הכל.
יעקב מרגי: כל מה שתרצו.
יעקב מרגי: פלחים לפלחה, הכל.
<יואל זילברמן: אפשר לבקש בקשה?
<יואל זילברמן: אנחנו מבינים שמה שרואים מכאן, לא רואים משם.
<יואל זילברמן: אני לא יודע אם הוועדה יודעת לייצר ישיבת ועדה בשטח, אבל היינו שמחים כארגונים ביחד לעשות משהו ממוקד, ארבע-חמש שעות.
<יואל זילברמן: אחרי זה הכל מובן ואז אפשר להתקדם משם.
יעקב מרגי: בלי שום קשר צריך נייר עבודה.
יעקב מרגי: אני לא אוהב לצאת לסיורים.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם, כי זה סתם בזבוז משאב יקר של זמן, אלא אם כן תבוא ותגיד לי, שמע, יש נייר עבודה.
יעקב מרגי: אם אני אשתכנע, אני אקבע את זה.
יעקב מרגי: חיים, משפט.
חיים ילין: קודם כל האויב של הטוב זה הטוב מאוד.
חיים ילין: אם תכניסו גם את משרד הביטחון, פה לא יקרה כלום.
חיים ילין: האינטראקציה צריכה להיות בין משרד החקלאות לבין משרד החינוך.
חיים ילין: משרד הביטחון לגבי שינשינים והכל, זה רק יטרפד כל דבר שאנחנו נעשה ולכן התכנית חייבת להיות בציר הזה.
חיים ילין: בלי שינוי חוק ההתיישבות, הדור הבא של החקלאים לא יוכל להיכנס.
חיים ילין: זאת אומרת, אתה צריך נחלות חדשות ומשקים חדשים, כי אף אחד לא ימכור את הנחלה שלו אלא אם חוק ההתיישבות ישתנה ואז המשק ישאר משק והנחלה תוכל לעבור לבעלות למישהו אחר, שזה סיפור מההפטרה.
חיים ילין: זה לא הבן.
חיים ילין: תקשיב מה שאני אומר לך, אל תכניסו את זה.
חיים ילין: האפשרות היחידה לדור חדש היא שהם יתחילו בעבודה ולקחת את רמת הגולן ואת הנגב ששם כל הנחלות ועודפי הקרקע במדינת ישראל ולשים שם חקלאים חדשים.
חיים ילין: זאת המטרה.
חיים ילין: מי שרוצה לעשות את זה אחרת, בעצם הוא מכשיל כל פתרון שאנחנו יכולים לעשות, וצריך להיות פרקטי כי אני כבר מכיר פה את כל הסיפורים.
יעקב מרגי: אני בדרך כלל כותב את הסיכום תוך כדי דיון.
יעקב מרגי: אני לוקח את המסמך, פחות או יותר את הרציונל.
יעקב מרגי: א', אני מודה לחבר הכנסת חיים ילין שהוביל את הדיון.
חיים ילין: אני מודה לך ולכל מי שהגיע.
יעקב מרגי: מטרת הדיון היום היא להוביל לכך שתצא תכנית מסודרת של משרד החינוך שתחזיר לכלל מערכת החינוך את שבוע העבודה החקלאי, שלא יקחו את זה לחינוך ההתיישבותי כי ממילא זה חי וקיים, הנושא, והוא קטן.
יעקב מרגי: מדברים על כלל מערכת החינוך.
יעקב מרגי: כפי שציינתי, מטרות הפעילות, יש בזה ערכים, יש תועלות כאלה של הכשרת הדור הצעיר, חינוך לאהבת הארץ, חשיפה.
יעקב מרגי: יש כאלה שלא יודעים.
יעקב מרגי: הם לא יצאו.
יעקב מרגי: הם לא יודעים איך נראה מושב.
יעקב מרגי: להכיר את העבודה החקלאית.
יעקב מרגי: בסוף בסוף ערך נוסף שיש, שגם יכול לתת מענה לחקלאים בעצמם.
יעקב מרגי: עם הזמן זה יתן מענה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אני זוכר את זה במרחק כמעט חמישים שנה.
יעקב מרגי: אני לא זוכר שעשינו נזקים.
יעקב מרגי: היינו תלמידי יסודי.
יעקב מרגי: אני זוכר את הדליים של המשמשים ושל האפרסקים ושל השזיפים שקטפנו.
יעקב מרגי: לא צריך לחשוש וכולם נהנו.
יעקב מרגי: זה בתועלות, על הדרך אני אומר.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבחון להחזיר את שבוע העבודה החקלאי ולתת מענה לסוגיה הזו.
יעקב מרגי: לתת הכרה לשבוע העבודה החקלאית כפעילות חינוכית.
יעקב מרגי: ממשרד החקלאות אנחנו מבקשים להגיש לנו תכנית של שיתוף הפעולה עם משרד החינוך, איך אנחנו מובילים לכך שיוחזר שבוע העבודה החקלאית.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לרדת לפרטים של התכנית, להקריא אותה.
יעקב מרגי: אנחנו נוסיף אותה.
יעקב מרגי: אני מודיע על זה לכם.
יעקב מרגי: אני לא צריך לבקש רשות מכם.
יעקב מרגי: יודע חבר הכנסת חיים ילין שהוא חבר ועדה, שאני לוקח את המסמך הזה, שם אותו כדברי סיכום של הדיון הזה ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.
יעקב מרגי: אמנם פה משרד האוצר לא יושב איתנו כרגע ושר החינוך לא יושב איתנו כרגע, אבל אני אומר לכם שהם קשובים למסקנות הוועדה.
יעקב מרגי: לומר לכם שהם יקחו את כל מסקנות הוועדה?
יעקב מרגי: לומר לכם שתיפתח דלת?
יעקב מרגי: כן, תיפתח דלת.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, הישיבה הרביעית במניין היום, ה-399 מתחילת כנסת זו.
יעקב מרגי: נושא הדיון היום הוא לוח חופשות תלמידים במערכת החינוך והחופשה בל"ג בעומר.
יעקב מרגי: את הדיון הזה יזמתי וקבעתי כי אי אפשר היה להתעלם מהקולות סביב סוגיית החופשות במערכת החינוך והתאמתן לציבור ההורים, למשק ולחברה.
יעקב מרגי: נכון שזה עולה בעטיו של אותו שינוי שיזם שר החינוך, בעקבות פנייתו של הרב הראשי, הרב דוד לאו, לשר החינוך לדחות את יום החופשה של ל"ג בעומר.
יעקב מרגי: ברמה האישית, הרבה פעמים טעיתי אם לא היה יותר אפקטיבי שבל"ג בעומר תלמידי ישראל, במקום לזהם לנו את הנחיריים ואת הכביסה ואת האף היו יושבים בבית הספר ולומדים יום מורשת ל"ג בעומר, קצת יותר מאשר רפרוף בדפי ההיסטוריה.
יעקב מרגי: אבל בדיון הזה אני הולך להיות פחות פוליטיקלי קורקט לכולם – למשרד החינוך, לרבנות הראשית, להורים, למורים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שהגיע הזמן לשבת ולהידבר, להגיע להסכמות ולהתאמות ולהתאים את מערכת החופשות במערכת החינוך לצרכי המשק, ללוח השנה העברי והלא-עברי, גם בהתאמה לאוכלוסיות המיעוטים שחיות בתוכנו.
יעקב מרגי: התאמה גם לצרכים המשפחתיים ולהורים.
יעקב מרגי: לא ייתכן שאנחנו מתקדמים, משנים, משנים ומשנים, וכשמגיעים למערכת החינוך – מה לעשות?
יעקב מרגי: יש לנו ארגוני מורים.
יעקב מרגי: כפי שאני יודע, ארגוני המורים לא נכללים באוכלוסיות המיוחדות במערכת החינוך.
יעקב מרגי: הם שומעים, הם רואים, הם שומעים את הקולות ורואים את הקולות ואפשר לדבר אתם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם בשמי ויכול להיות שחברי הכנסת יסכימו אתי או לא יסכימו אתי.
יעקב מרגי: אני לא מחייב אותם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שאם משרד החינוך וארגוני המורים לא יישבו יחד להתאמות המיוחלות, אחרי שחברי הכנסת מנסים להזיז את העגלה הזו כבר הרבה זמן, משרד החינוך וארגוני המורים לא יראו בוועדה הזאת סעד וכתף תומכת.
יעקב מרגי: אנחנו ניאבק בכל דרך ואני יודע שזה לא יהיה מושלם, זה לא יהיה אופטמלי, אבל אין ספק שצריך לעשות התאמה.
יעקב מרגי: אין אחד שחושב שלא צריך לעשות התאמה והקלות הבלתי נסבלת לשחק בחופשות, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: אני אתן לחברי הכנסת לדבר, לסירוגין עם האורחים.
יעקב מרגי: מי ראשון חברי הכנסת שביקש לדבר?
יעקב מרגי: יוליה, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: תודה אדוני, אני אנסה לקצר בדבריי כמה שאפשר.
יוליה מלינובסקי: אני אימא לשני ילדים והשינוי הזה נפל עליי יום אחד בהיר.
יוליה מלינובסקי: הבאתי לדיון את לוח החופשות שקיבלתי מגן הילדים של הבת הקטנה שלי בתחילת השנה.
יוליה מלינובסקי: כל ההורים קיבלו את לוח החופשות, אם רוצים או לא רוצים, זאת עובדה בשטח.
יוליה מלינובסקי: כתוב שהחופשה בל"ג בעומר תהיה ביום ראשון, 14 במאי – תתמודדו.
יוליה מלינובסקי: התמודדתי.
יוליה מלינובסקי: מצאתי פתרונות – אימא, בעלי, אני, בייבי-סיטר.
יוליה מלינובסקי: כולנו.
יוליה מלינובסקי: פתאום הזיזו לנו את זה, בלי לשאול, בלי להודיע, בלי התראה.
יוליה מלינובסקי: אמרו שככה זה.
יוליה מלינובסקי: אני תמיד ידעתי שאת החגים אי אפשר לשנות ואמרו לנו תמיד שזה קדוש.
יוליה מלינובסקי: אם זה נופל ביום מסוים, זה יום מסוים ותתפוצצו.
יוליה מלינובסקי: מתברר שכן ניתן לשנות.
יוליה מלינובסקי: מתברר שמתחילת השנה לא ידעו שזה יהיה ביום ראשון.
יוליה מלינובסקי: כנראה כולם פספסו פה.
יוליה מלינובסקי: ביום שני הבא, שזה יום של הכנסת, אני אקח את שני הילדים שלי, בת ארבע וחצי ובן תשע וחצי, אני אביא אותם לכאן ואני אבקש משר החינוך לעשות לי בייבי-סיטר לילדים.
יוליה מלינובסקי: אני כחברת כנסת לא יכולה לקחת יום חופש, כי כנראה יושב-ראש הקואליציה לא יאפשר לי לקחת יום חופש כדי לשמור על הילדים.
יוליה מלינובסקי: גם ציבורית, אני חברת כנסת ואני לא אימא, אבל אני כן.
יוליה מלינובסקי: אני כן.
יוליה מלינובסקי: זה מביא אותי לדבר הבא, לכמות הימים הבלתי נסבלת של החופשות במהלך השנה.
יוליה מלינובסקי: אני כבר לא מדברת על קיץ ארוך.
יוליה מלינובסקי: זאת סוגיה בפני עצמה.
יוליה מלינובסקי: אבל למה הימים האלה של חנוכה?
יוליה מלינובסקי: בפורים, יום אחד אנחנו והם שני ימים.
יוליה מלינובסקי: מה לעשות אתם?
יוליה מלינובסקי: זה גורר מאתנו כסף ומאמצים ואנחנו צריכים למצוא פתרונות.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מביאים אותם למקומות העבודה כשברור שכאשר אתה מביא ילד כזה קטן, אתה לא עובד.
יוליה מלינובסקי: אין חוכמות.
יוליה מלינובסקי: זה בייבי-סיטר, זה קייטנות בעבודה.
יוליה מלינובסקי: במשך השנה יש 15 ימים שהם ישרא-בלוף, שלא ברור מאיפה הם נולדו.
יוליה מלינובסקי: הגיע הזמן מזמן לעשות דיון, להגיע להידברות.
יוליה מלינובסקי: אני מבינה שיש פה אינטרסים של המורים, שזה יום החופשה שלהם, אבל העמדה הזאת – זה שלנו ואסור לגעת בזה – לא תעבוד יותר.
יוליה מלינובסקי: אנחנו כן ניגע בזה.
יוליה מלינובסקי: יש הצעת חוק של עודד פורר ושלי, שבה אנחנו מבקשים לסדר באופן חד-משמעי את כל לוח החופשות הזה כדי להתאים אותו אלינו, להורים.
יוליה מלינובסקי: לסיום, אנחנו אלופים בלוח החופשות של הילדים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו במקום השני בעולם בכמות ימי החופשה של ילדינו והפער בינינו, ההורים והילדים, הוא 62 ימים בשנה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו במקום השני בעולם ובזה אנחנו אלופים.
יוליה מלינובסקי: לפחות בזה אנחנו אלופים.
יוליה מלינובסקי: אני בטוחה, אבל בטוחה שהמצב הזה לא יכול להימשך.
יוליה מלינובסקי: תרצו או לא תרצו, עדיף בהידברות.
יוליה מלינובסקי: הסתדרות המורים, עדיף בהידברות, אבל אם לא תהיה הידברות עם משרד החינוך, זה ילך בכוח.
יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני.
יעקב מרגי: מאחר ויש פה איזה הורה מודאג, בואי נרגיע אותי קודם, במסגרת ה"לסירוגין".
יעקב מרגי: מי זה ההורה המודאג מהרצליה?
יעקב מרגי: קודם כל, אל תהיה מודאג.
יעקב מרגי: הסר דאגה מלבך.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, האם אתה חושב שזה תקין שחברי כנסת בכנסת ישראל מדברים על ריבוי חופשה של המורים?
יעקב מרגי: אנחנו במסגרת המדינה הדמוקרטית, שעדיין דמוקרטית, מאפשרים לחברי הכנסת לומר - - -
<מאיר אסרף: אני כאן ואנחנו נתנגד לזה.
<מאיר אסרף: זה בסדר.
יעקב מרגי: תבקש.
<מאיר אסרף: אז אני מבקש.
יוליה מלינובסקי: אף אחד לא נגד המורים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו בעד התאמה ואיזון.
יעקב מרגי: אני בעד הידברות.
יעקב מרגי: ההורה המודאג מהרצליה, בבקשה.
<רונן וסרמן: שמי רונן וסרמן מהרצליה.
יעקב מרגי: "ורסמן" זה מקרי.
<רונן וסרמן: כן.
יעקב מרגי: הייתי חייב לומר את זה בשבילך, לא בשבילי.
<רונן וסרמן: מקרי.
<רונן וסרמן: באתי לכאן במיוחד בשביל לספר לכם את תחושתי כהורה מודאג, שיש חוסר איזון מהותי בין ימי החופש של ההורים לבין ימי החופש של הילדים.
<רונן וסרמן: אני לא מצפה כרגע, במצב הנוכחי, מגננת או מורה שמשתכרת שכר זעום יותר מכבר שהיא כבר נותנת.
<רונן וסרמן: הפתרון, להערכתי, כל עוד לא יהיה שינוי חקיקתי, נמצא בצד של הרשויות המקומיות.
<רונן וסרמן: אני חושב שרשות מקומית חייבת למצוא פתרון ברמה של קייטנה, לפחות בימים האלה של הישרא-בלוף, כמו שאמרה חברת הכנסת המכובדת.
<רונן וסרמן: אנחנו משלמים הרבה מאוד כסף על הצהרונים ולפחות את העניין הזה צריך לפתור.
<רונן וסרמן: אני פונה לעיריות ואליכם, תעזרו לנו כי קשה לנו מאוד.
עודד פורר: אני רוצה לחלק את הדיון הזה לפחות לשני אספקטים.
עודד פורר: אספקט אחד הוא הנושא של לוח החופשות באופן כללי, שהוא בעייתי ומצריך דיון ארוך ומשמעותי.
עודד פורר: הנושא השני הוא החג החדש שהכריז עליו משרד החינוך, ל"ד בעומר.
עודד פורר: אנחנו לא חוגגים את ל"ג בעומר אלא ל"ד בעומר.
עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר הזה שהדרך שבה העסק הזה התנהל – אני לא רוצה להשתמש במילים בוטות יותר מיריקה בפרצופם של המורים ושל ההורים גם יחד.
עודד פורר: ברגע שהממשלה מפרסמת לוח חופשות ובגלל גחמה של איש כזה או אחר בתוך הממשלה – פקיד, מנכ"ל, שר – הוא מחליט שהוא מזיז את יום החופש מיום ראשון ליום שני.
עודד פורר: למה יום שני?
עודד פורר: תעשה את זה בשלישי, זה יותר טוב, יותר נוח, שיהיה באמצע השבוע.
עודד פורר: מאיפה הרעיון שמישהו חושב לעצמו שהוא במחי יד שולט על ימי החופשה של מאות אלפי ומיליוני תלמידים.
עודד פורר: אנחנו מדברים פה כמעט כל כלל אזרחי ישראל באספקטים כאלה או אחרים.
עודד פורר: מי שאין לו ילדים, יש לו נכדים והוא זה ששומר על הנכדים ביום הזה.
עודד פורר: גם להם הרסו את התוכניות.
עודד פורר: הנה, יושב פה סבא וגם לו הרסו את התוכניות.
<קריאה: גם סבתא.
עודד פורר: לכן אני רוצה לחלק את הדיון הזה לשני חלקים.
עודד פורר: לוח החופשות במערכת החינוך במדינת ישראל הוא שערורייה בעיניי והוא דורש טיפול, אבל מה שקרה בהחלטה האחרונה על ל"ג בעומר מראה עד כמה משרד החינוך בעניין הזה היה אדיש להורים ולמורים.
עודד פורר: גם הם עשו תוכניות.
עודד פורר: גם המורים עשו תוכניות לאותם ימים.
עודד פורר: לא יכול להיות שמאפשרים כזה חופש בעניין של לוח החופשות.
עודד פורר: יש שניים-שלושה אספקטים בעניין הזה.
עודד פורר: האספקט הראשון הוא הטיפול בלוח החופשות, שלא יכול להיות שהוא נקבע באופן חד-צדדי על ידי משרד החינוך, ואני חושב שאנחנו צריכים להסדיר אותו בחקיקה.
עודד פורר: הגשנו הצעת חוק כזו ונשמח שעוד יצטרפו להצעת החוק הזו.
עודד פורר: אני מוכן לדון בה, אני מוכן לשבת ולהגיע להסכמות.
עודד פורר: צריך להסדיר את העניין הזה בחקיקה ולא צריך להיות שמחכים כולם ל-1 בספטמבר כדי שיסדירו את זה.
עודד פורר: הדבר השני הוא שגם במצב הקיים היום, עוד לפני שיש חקיקה שקובעת מהו לוח החופשות, אם רוצה משרד החינוך לשנות את לוח החופשות ביום כזה או אחר, או בכלל, אם הוא רוצה להביא את לוח החופשות הזה, שיבוא לקבל אישור מוועדת החינוך של הכנסת.
עודד פורר: אנחנו יושבים בוועדות אחרות, בוועדת הכספים למשל.
עודד פורר: רוצה משרד האוצר לעשות איזשהו שינוי כזה או אחר בתוך התקציב הממשלתי, לא במשהו שמשליך על כל ימי העבודה של האזרחים?
עודד פורר: אנחנו יושבים בוועדת הכספים, דנים, שואלים מה ההשלכות על המשק ומה ההשלכות על האזרחים.
עודד פורר: האמן לי, אתה יודע את זה וכל חברי הכנסת שיושבים פה יודע את זה, מעולם לא נכנסה הצעה של האוצר ויצאה בדיוק אותו דבר כמו שנכנסה לוועדה.
עודד פורר: גם לוח החופשות צריך לבוא לאישור ועדת החינוך, גם בחופש וקל וחומר, כשרוצים לשנות ולהזיז משהו באמצע השנה.
יעקב מרגי: ישראל אליאסף, בבקשה.
<ישראל אליאסף: דבר ראשון, אני רוצה לשבח ולהודות לחברת הכנסת איילת ורבין שיזמה אתמול הגשת בג"ץ בנושא הזה.
<ישראל אליאסף: שום פנייה למשרד החינוך בעניין הזה לא נענתה ומגיע לה שאפו גדול, הגם שבג"ץ אמר ברגע האחרון שהתועלת משינוי כרגע יכולה להיות קטנה לעומת הנזק.
<ישראל אליאסף: אני מעריך שהמשמעות של הבג"ץ הזה בהמשך עוד תגדל.
<ישראל אליאסף: שנית, על מנת לשמור שבת יצר משרד החינוך שנאת חינם, שנאת דת, שנאת רבנים וחבל.
<ישראל אליאסף: ההורים במדינת ישראל שקופים לגמרי.
<ישראל אליאסף: בדיוק כמו שמתחשבים במורים ולא יעזו לעשות שינוי בשום דבר בלי להתחשב במה שהם אומרים ובאפשרויות שלהם לפגוע בהחלטות של משרד החינוך, הגיע הזמן שגם דעת ההורים בנושאים שכל כך משפיעים עליהם תישמע ותתקבל.
<ישראל אליאסף: לא ייתכן שפקיד אחד במשרד החינוך קובע את כל לוח החופשות בעצמו.
מאיר כהן: מי הפריע לכם שדעתכם לא תישמע?
מאיר כהן: אתם הולכים לרקוד טנגו עם משרד החינוך ואתם באים לכאן לקטר?
מאיר כהן: מי הפריע לכם?
מאיר כהן: יש לכם המון כוח.
<ישראל אליאסף: אתה רוצה תשובה, אני אענה.
<ישראל אליאסף: לדעתי, פורום ועדי ההורים יכולים לענות יותר טוב ממני, אבל גם אני, בכובע האישי שלי פניתי למשרד החינוך עם רעיונות טובים, שקיבלו אפילו את המלצות הרב הראשי לישראל.
<ישראל אליאסף: אפס תגובה, אפס תגובה.
<ישראל אליאסף: אז יש תשובה לשאלה שלך.
יעקב מרגי: תודה, ישראל.
<ישראל אליאסף: אני מתחבר למה שאמר חבר הכנסת פורר ורוצה אפילו לשכלל את זה יותר.
<ישראל אליאסף: אני חושב שצריך להפקיע את הסמכות הזאת בחקיקה ממשרד החינוך, להקים ועדה שתהיה מורכבת מכל הגורמים ולא רק שיבואו אליכם לשנות אלא שמראש קביעת לוח החופשות תהיה באמצעות ועדה של השלטון המקומי, ארגוני הורים וארגוני מורים.
<ישראל אליאסף: לגבי ל"ג בעומר, הצענו הצעה טובה להקדים את החופשה ליום שישי וביום חמישי בלילה לעשות את המדורות.
<ישראל אליאסף: לא היה חילול שבת.
<ישראל אליאסף: אפילו שכללנו את זה השבוע בזכות חבר הכנסת מוזס, שהתלונן על כך שאם יהיו לימודים ביום שישי - - -
יעקב מרגי: אל תגזול לו את מה הוא הולך לומר.
יעקב מרגי: יש לך חצי שנייה לסיים.
<ישראל אליאסף: אני מסיים.
<ישראל אליאסף: אם יהיו לימודים ביום ראשון, סכנת נפשות יכולה לקרות במירון כי לא יהיו אוטובוסים.
<ישראל אליאסף: הצענו לעשות חופשה גם בשישי וגם בראשון ולבטל את אסרו חג שבועות שגם מיותר לגמרי.
<ישראל אליאסף: ההורים מרוויחים יום עבודה, המשק מרוויח יום עבודה.
יעקב מרגי: ולא נעניתם.
<ישראל אליאסף: לא נענינו בכלל.
יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל כהן פארן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני מברכת על הדיון ואני מצטרפת לדברים שאמרו קודמיי, חברי הכנסת, שלא תמיד אנחנו מסכימים אבל בנושא הזה יש הסכמה מקיר לקיר בין סיעות הבית השונות.
יעל כהן-פארן: יש לי פה ניגוד אינטרסים כי אישי היקר הוא עובד מערכת החינוך, אבל מעבר לפוליטיקה של ארגוני המורים, יש פה הבנה, בטח בקרב מרבית המורים, שצריך לעשות שינוי.
יעל כהן-פארן: מערכת החופשות היום היא באמת לא רלוונטית.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לדבר ספציפית על ל"ג בעומר ועל החופשה, כי מה שקרה פה זה באמת שערורייה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להביא את זה מעוד זווית והזכרת את זה בתחילת דבריך, אדוני היושב-ראש.
יעל כהן-פארן: ל"ג בעומר עצמו הוא חג שיש לו השפעות סביבתיות מזיקות.
יעל כהן-פארן: אם אתה חוקר קצת מה מקור החג, הוא בטח לא מהתורה והוא רק ממאה השנים האחרונות.
יעל כהן-פארן: בעצם הציונות החייתה אותו.
יעקב מרגי: אם הוא היה מהתורה הם לא היו קנאים כל כך לקיים את המדורות.
יעל כהן-פארן: ברור, לא היו מזיזים את היום.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שצריך לחשוב מחדש על כל החג הזה, והחופש הוא רק נקודת התחלה.
יעל כהן-פארן: ברור שלא צריך להיות חופש ומבחינתי זהו חג שצריך להיות כמו ט"ו בשבט, שמציינים אותו ומציינים את החשיבות שלו במסורת היהודית.
יעל כהן-פארן: גם בט"ו בשבט אין לנו חופש.
יעל כהן-פארן: המדורות הן דבר איום ונורא.
יעל כהן-פארן: אנשים שורפים יערות וראינו מה קרה בשנה שעברה.
יעל כהן-פארן: אנשים שורפים פלסטיק, נושמים את זה ממש מעל המדורה, שלא לדבר על כך ששורפים חתולים, רחמנא לצלן.
יעל כהן-פארן: זה קורה וזה איום ונורא.
יעל כהן-פארן: כן, יש תופעות איומות שקורות בל"ג בעומר ואני חושבת שאם לא תהיה חופשה, נצמצם גם את תופעות החגיגות סביב החג והוא יקבל את המקום הראוי לו בלוח החגים של העם היהודי.
יעקב מרגי: הורים עובדים לשינוי – מי הדובר מטעמכם?
יעקב מרגי: תחליטו.
יעקב מרגי: המצגת כבר נמצאת?
יעקב מרגי: בבקשה, פז כהן.
<פז כהן: אני יושב-ראש פורום ועדי ההורים היישוביים ואני שמח שסביב השולחן נמצאים חברים רבים מפורום ועדי ההורים היישוביים, מהגנים ומהוועדים השונים, וגם הורים עובדים לשינוי, שהם שותפים שלנו.
יעקב מרגי: אתם תובילו מהפכה בסוף.
מאיר כהן: אפשר לקבל הבהרה מה זה "הורים עובדים לשינוי"?
<פז כהן: אני אגיד משהו על פורום ועדי הורים.
<פז כהן: הגוף היציג היחיד לייצג את הורי ישראל מול מערכת החינוך הוא פורום ועדי ההורים היישוביים.
<פז כהן: בוחרים ועד בכיתה, ועד הכיתה בוחר ועד בית ספרי, ועד בית הספר בוחר את הוועד היישובי ובזכות האדם החרוץ פה לידי, יש לנו היום למעלה מ-160 ועדי הורים יישוביים, היחידים שמאוגדים ביחד.
<פז כהן: ככה אנחנו בונים ומוכרים על ידי משרד החינוך כגוף היחיד.
מאיר כהן: ספר לי.
מאיר כהן: הם באים אליי באחת עשרה בלילה לדימונה.
<פז כהן: אני רוצה לדבר על הרציונל וגם על ההצעות לפתרון.
<פז כהן: יום שבתון למשק הישראלי עולה 2.2 מיליארד שקל, ואלה ההערכות שציינו עכשיו לגבי הבחירות.
<פז כהן: משרד האוצר עשה תחשיב שלא נחשף, בו דובר על סדר גודל של 300 מיליון שקל כתוצאה מהשבתת מערכת החינוך.
<פז כהן: זה הנזק הישיר למשק הישראלי מזה שעושים יום חופש במערכת החינוך.
<פז כהן: התובנה המידית היא שההשלכות של חופש במערכת החינוך הן הרבה מעבר למערכת החינוך, הן השלכות על המשק הישראלי כולו בצורה מאוד מאוד דרמטית.
יעקב מרגי: קחו בחשבון שבסוף משרד החינוך יגיב לכם על הכול.
<פז כהן: כמובן.
<פז כהן: כמה ימי לימודים היו לנו בשנת הלימודים האחרונה?
<פז כהן: בשנת תשע"ז היו לנו 218 ימי לימוד, בתשע"ז היו 219 ימי לימוד, בתשע"ד היו 217 ימים ואנחנו רואים פה חוסר עקביות.
<פז כהן: אנחנו מדברים על 300 מיליון שקל בתקציב המדינה, שככה יוצאים החוצה בלי שאף אחד שם לב בכלל.
<פז כהן: בתשע"ה התחלנו ב-218 ימי לימוד, הבחירות לכנסת הורידו עוד יום ואף אחד לא פיצה את המשק הישראלי ואת ההורים על זה.
<פז כהן: בחג פורים, מי שזוכר, משרד החינוך החליט פתאום להוריד חצי יום ולהגיד שמסיימים את הלימודים באמצע היום.
<פז כהן: זאת החלטה נוספת שמחקה להורים ימי עבודה ותקציב גדול במשק הישראלי.
<פז כהן: מה הבעיה?
<פז כהן: יש פער של 66 ימים, וכולנו מכירים אותו, בין מספר ימי החופשה במשק למספר ימי הלימוד במערכת החינוך.
<פז כהן: במי זה פוגע?
<פז כהן: קודם כל, במי שנשאר עם הילדים בבית.
<פז כהן: בדרך כלל, בחברה הישראלית הנשים נשארות כי 66 ימים זה משהו פשוט לא נתפס, וזה פוגע באוכלוסיות החלשות בישראל.
<פז כהן: מי שיש לו כסף, ואני אומר שלי יש כסף ואני יכול לשלם על מסגרות לטובת הילדים שלי.
יעקב מרגי: דווקא טוב שהחלשות התחילו ללכת עם עניבה.
<פז כהן: מי שאין לו כסף או עובדי קבלן למיניהם או אנשים שמרוויחים משכורות מאוד נמוכות, לא מסוגלים להרשות לעצמם לשלם על מסגרת נוספת.
<פז כהן: זה יוצר פערים הרבה יותר גדולים בחברה הישראלית.
<פז כהן: ומי מחליט החלטה כל כך דרמטית על לוח החופשות שמשפיע כל כך הרבה על המשק הישראלי?
<פז כהן: בסוף זה יוצא בחוזר מנכ"ל באיזושהי ועדה, שאפילו הדיונים בה אינם שקופים ולא נחשפים לעין הציבור, אלא היא פשוט מחליטה.