GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: סליחה.
איתן ברושי: קודם כל יש פה עניין חינוכי.
איתן ברושי: תרבות וחינוך זה הולך ביחד והיכולת לגדל פה דור צעיר על פס הקול של החברה הישראלית עם השינויים שהיא עוברת, אנחנו במבחנים קשים ואולי נעמוד בפני מבחנים יותר קשים.
איתן ברושי: התרבות, הזמר העברי, היצירה המקורית היו תמיד התשתיות שעליהן נשענה החברה ועליהן היא נשענה בעיקר בימי משבר ומבחן.
איתן ברושי: ממשלה, ועוד יותר, ימנית קיצונית, לאומית, לא יכולה בוודאי לזרוק לסל האשפה את הערכים שעליהם נבנתה כאן המדינה על כל מה שיש בה, ולכן אני אומר שהדיון הזה הוא קודם כל של תכנים, הוא קודם כל של תרבות, הוא קודם כל של חינוך ולכן צריך לחזור ולומר שהשינויים, אם נעשו כאלה וככה זה נראה, אני לא בטוח שהיתה להם יד מכוונת ולא בטוח שהם נעשו באמת בשיקול דעת ולכן אני חושב שהגיע הזמן אחרי תקופה שהמערכת הזאת עוברת, גם אנחנו כבר התראיינו ודיברנו בכאן.
איתן ברושי: דרך אגב, מעניין כמה זמן הם יהיו בהרצה.
איתן ברושי: קודם כל, כל יום ברור שזו הרצה כי אין יום בלי תקלות.
איתן ברושי: אני פשוט מנאמני רשת ב'.
איתן ברושי: אני לא שומע משהו אחר, אבל מעניין כמה זמן הם יהיו בהרצה.
איתן ברושי: פעם היינו רוצים לוותר מהר על החדש.
איתן ברושי: למדנו, גם ראשי ציבור, שהתואר חדש זה לא רע.
איתן ברושי: תחזיק אותו הרבה זמן.
איתן ברושי: זו הגנה מפני כל השטויות, אז קודם כל הם בהרצה.
איתן ברושי: אם הם בהרצה אז אפשר עוד לשנות.
איתן ברושי: זה לא דברים קבועים.
איתן ברושי: לא כל דבר משנים ומבטלים.
איתן ברושי: אין ספק שהשינויים ברשת ג' והזמר העברי, בעיניי בכל אופן הם לא לטובה.
איתן ברושי: איך אפשר להיכנס לשבת בלי השעתיים של השירים ברשת ג' מ-15:00 עד 17:00?
איתן ברושי: מאז שהייתי חוזר מכל העולם, מצבא קבע, בין 15:00 ל-17:00 אתה שר את השירים האלה.
<קריאה: יש את זה.
<קריאה: לא בוטל.
איתן ברושי: זה לא כמו שהיה.
איתן ברושי: אוקיי, בהרצה, מותר לשנות.
איתן ברושי: אני רוצה לחזור למסלול.
איתן ברושי: אני רוצה לומר גם שמי שדואג, לא פעם אני רואה דאגה כנה למצב הכלכלי של האמנים.
איתן ברושי: הרי אין לזה תקציבים, אבל במקום לשלם לכל העולם, תשלמו לאמנים וליוצרים הישראלים.
איתן ברושי: חלק מהיכולת לקיים את האמנים ואת היוצרים במציאות מאוד מורכבת וקשה, היא בשיטה הידועה, אז מה, אתם מקטינים?
איתן ברושי: מילא, מביאים לתל אביב את האמנים מכל העולם, שישים אלף, עשרות אלפי אנשים.
איתן ברושי: רק עלות הטיפול הרפואי שם היא יותר גבוהה מכל השירה.
איתן ברושי: בסופו של דבר מה שאני מציע אדוני היושב ראש, כמו שהכנסת ליוותה את תהליך ההקמה, היא צריכה להיות שותפה לתהליך ההרצה.
איתן ברושי: אנחנו נמצאים בהרצה.
איתן ברושי: אנחנו צריכים לנצל את הזמן גם להשפיע.
איתן ברושי: אנחנו לא מקבלים דיווחים.
איתן ברושי: אנחנו רוצים להשפיע על המציאות, ולקחת את ההערות שנאמרו פה, ואני חושב שאנחנו, ועדת החינוך, התרבות והספורט צריכים להקים צוות יחד עם גורמים נוספים ולעשות ניתוח של השינויים ולראות מה נחוץ באמת לשמר ואת מה חשוב להמשיך, ולומר כאן בקול גדול לממשלה שתרבות ואמנות זה לא דבר שמוחקים בטיפקס או במחק אלא משמרים ומחזקים, ושהאמנים ושהיוצרים זה נכס ולא נטל וצריך למצוא דרך לשמר את הערכים יחד עם פס הקול, יחד עם הזמר העברי, יחד עם עידוד להיות כאן יוצר ואמן.
איתן ברושי: לא להפוך את היכולת להיות יוצר ואמן לסכנה קיומית אלא לתנאי לקיומה של המדינה.
<חנן יובל: אדוני היושב ראש, שאלה קטנה בלבד.
<חנן יובל: יושבים שם חברים שלי בסך הכל.
<חנן יובל: לא הבנו מה השיטה.
<חנן יובל: מי שיכול היה לתת תשובה אמיתית למה היא השיטה, לא היה בחדר הזה, מיסטר קובלנץ שהוא ממציא השיטה.
<חנן יובל: הוא ממציא גלגלצ.
<חנן יובל: הוא איש חכם מאוד, מוכשר מאוד.
<חנן יובל: הוא המציא את זה.
<חנן יובל: <היו"ר יעקב מרגי:> בסוף גלגלצ אשם.
<חנן יובל: לא, לא.
<חנן יובל: אתה יודע מה, גלגלצ, כבר ויתרתי.
<חנן יובל: מדברים פה על יצירה של חמש מאות שירים?
<חנן יובל: נדבר אחר כך במסדרון.
<חנן יובל: אלדד קובלנץ הוא האיש שיכול לתת את התשובה האמיתית.
יעקב מרגי: אם הייתי מזמין אותו בחובה אישית, מתעקש, הייתי מביא.
יעקב מרגי: ברגע שהגיעו נבחרת מכובדת מכאן, הם נתנו גם כבוד לוועדה, גם לכם, גם לנו.
יעקב מרגי: לא קיבלנו את מה שרצינו לשמוע.
יעקב מרגי: יכולתם גם לבוא ולומר, זו הצורה הכי טובה לבטא את התרבות בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: גם את זה לא שמענו.
יעקב מרגי: אתה הבנת את הקושי גם מאילן.
יעקב מרגי: גם ממני בסיכום יהיה קושי ואנחנו באמת לא רוצים להיות אגרסיביים.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בפתיחה, באמת לא רוצים לכפות גם תכנים.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים, א', שתהיה שקיפות.
יעקב מרגי: ב', יהיה כפי שביטא חבר הנהלת רשות השידור לשעבר מנחם שיזף, שתמצאו את הנוסחה הנכונה לאזן בין הרצון להיות רלוונטי, ואם נקרא לזה, רייטינג מוצלחים במיוחד בתקופת ההרצה, לבין הצורך להשמיע יצירות ישראליות, לעודד את היצירה הישראלית, לפתח את התרבות בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: לא שמעתי אפילו הצהרה.
יעקב מרגי: <אילן גילאון (מרצ):> והגינות בחלוקת התמלוגים.
<יובל גנור: לגבי התמלוגים, זה לא נתון - - -
אילן גילאון: זה הנתון של כמות.
יעקב מרגי: יובל גנור, אתה בעייתי.
יעקב מרגי: <אילן גילאון (מרצ):> לא, אני הייתי הבעייתי.
יעקב מרגי: לא, הוא לא חייב לענות.
<נעם גילאור: כבוד היושב ראש, עוד רבע מילה ברשותך.
<נעם גילאור: רק לסכם.
<נעם גילאור: אני חושב שאנחנו צריכים לצאת עם משהו שהוא הלכה למעשה ולדרוש מאנשי התאגיד כאן לפרסם מה היא רשימת השידור, מה הוא מאגר השירים שהוא ראוי לשידור.
<נעם גילאור: מתוכו נבין גם מה מאגר השירים שאינו ראוי לשידור, ולפרסם את הפרוטוקולים של דיוני המועצה שהיא מועצה ציבורית לכל דבר ועניין, מה היא אומרת בנושאים האלה שהועלו כאן.
<נעם גילאור: יקיימו דיון, נדע בדיוק מה הם חושבים, מי אומר מה.
<נעם גילאור: אולי אפילו נוזמן לדיונים של המועצה כדי לשטוח את דעתנו.
<מלי פולישוק בלוך: אדוני היושב ראש, לפני שאתה מסכם, אני רוצה שאתם כחברי כנסת בכל זאת תשקלו את הרעיון לחייב ב-50% את כל תחנות הרדיו כולל גל"צ.
<מלי פולישוק בלוך: אפשר גם לחייב אותם דרך החוק שקשור אליהם.
<מלי פולישוק בלוך: את כל תחנות הרדיו ובפילוח רוחבי, לא תחנה אחת, מורשת או ג' אלא רוחבי, וזה יאפשר לכם לא להתערב בתכנים אלא בעיקרון.
<משה מורד: זה כן התערבות בתכנים.
<משה מורד: מה עם קול המוסיקה למשל?
<משה מורד: מוסיקה קלאסית גם 50% ישראלים?
<משה מורד: מה עם התרבות הבינלאומית?
יעקב מרגי: משה, בוא תקשיב, כשתהיה הצעת חוק אתה תוזמן ותאמר מה שאתה רוצה לומר.
יעקב מרגי: יכול להיות שהתשובה לשאלתך תהיה כן.
יעקב מרגי: יכול להיות שהיא תהיה לא, אבל זה לא המקום.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים על ההצעה לדיון שהיא חשובה בפני עצמה כפי שאמרנו בתחילת הדיון, לעיצוב התרבות בחברה הישראלית ולעידוד היצירה, וגם לא בושה לומר, גם לאפשר חיים בכבוד לאמנים שעליהם גדלנו, שזה באמצעות התמלוגים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לתאגיד לעשות זאת לא וולונטרי.
יעקב מרגי: אתם לא עושים טובה.
יעקב מרגי: מרצונכם.
יעקב מרגי: פריסה של 50% השמעה של מוסיקה ישראלית על כלל הערוצים בנטרול רשת מורשת כי היא רשת נישה, נקרא לה לצורך העניין.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לתאגיד השידור הציבורי לפרסם ובשקיפות רבה את ההליך לקביעת הפלייליסט, את תהליך העבודה שקובע את הפלייליסט.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה ובדאגה את הירידה באחוזי ההשמעה של מוסיקה ישראלית מ-56% ל-13%.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ומאתגרת את חברי הכנסת, אילן, תוביל, אנחנו נדחוף להגיש הצעת חוק שתחייב כפי שהציעה חברת הכנסת לשעבר מלי פולישוק בלוך, את כלל הערוצים להשמעה של 50%, כל ערוץ בפני עצמו, מוסיקה ישראלית.
יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה הסתיימה.
מירב בן ארי: היום ה-17 ביולי 2017, כ"ג בתמוז התשע"ז, השעה 12:00.
מירב בן ארי: תכף תיכנס היועצת המשפטית.
מירב בן ארי: אנחנו דנים בהצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – שכר לימוד לסטודנטים בין-לאומיים), התשע"ז-2017, של חברת הכנסת מירב בן ארי, רועי פולקמן ויעקב מרגי.
מירב בן ארי: היועצת המשפטית, את רוצה קודם לשמוע או שנתייחס?
<מירב ישראלי: מה שתחליטו.
<מירב ישראלי: זה מאוד קצר, אפשר להקריא את זה כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.
<עמרי גולן: העברנו נוסח מתוקן.
<מירב ישראלי: יש לי הערה לנוסח המתוקן.
מירב בן ארי: אנחנו קודם נקריא את הנוסח.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים שוועדת שרים לחקיקה, זה במפורש צוין, קבעה שצריך לתאם עם האוצר.
<מירב ישראלי: זה לא אמור להיות הממונה על התקציבים אלא שר האוצר.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 17ב בחוק המועצה להשכלה גבוהה, בסעיף 17ב(א), אחרי "גובה התשלומים הנלווים" יבוא "או שכר הלימוד לסטודנטים בין לאומיים" ובסופו יבוא "סטודנטים בין לאומיים – סטודנטים שאינם אזרחי ישראל או תושבי ישראל".
<מירב ישראלי: זה אמור להשתלב בסעיף 17ב לחוק המועצה להשכלה גבוהה שעוסק למעשה בתשלומים נלווים לסטודנטים.
<מירב ישראלי: אני אקרא את הסעיף עצמו כדי שקבל את הערת המל"ג.
המקורי אומר: "המועצה לפי הצעה של הוועדה שהוסמכה לפי סעיף 17א - שזאת בעצם ה-ות"ת - לאחר התייעצות עם ארגון הסטודנטים היציג ועם המוסדות להשכלה גבוהה שהמדינה משתתפת בתקציבם, תקבע כללים בדבר גובה התשלומים הנלווים ושכר הלימוד לסטודנטים בין לאומיים – זה מה שאנחנו מוסיפים עכשיו – במוסדות כאמור וכן בדבר אופן עדכונם וגבייתם".
המקורי אומר: לעניין זה הוספנו את ההגדרה.
המקורי אומר: מה שמוצע על ידי המל"ג, אני מציעה שעמרי יציג את ההצעה שלהם שנוגעת לנוסח המקורי של סעיף 17ב.
<עמרי גולן: המחלקה המשפטית במועצה להשכלה גבוהה.
<עמרי גולן: אחרי דיון בוועדת שרים לחקיקה עלה הצורך להכניס גם את הממונה על התקציבים במשרד האוצר לנוסח הסעיף בעניין ההתייעצות.
<עמרי גולן: לכן הכנסנו את זה.
<עמרי גולן: העברנו נוסח מתוקן עם התייעצות.
<עמרי גולן: אני יכול להקריא איך ייראה הסעיף שאנחנו מציעים שיהיה.
<עמרי גולן: "המועצה לפי הצעת הוועדה שהוסמכה לפי סעיף 17א, לאחר התייעצות עם ארגון הסטודנטים היציג ועם המוסדות להשכלה גבוהה שהמדינה משתתפת בתקציבם, ועם הממונה על התקציבים במשרד האוצר, תקבע כללים בדבר גובה התשלומים הנלווים וכללים בדבר גובה שכר הלימוד לסטודנטים בין לאומיים במוסדות כאמור, וכן בדבר אופן עדכונם וגבייתם".
<מירב ישראלי: זה בחוק המקורי.
<מירב ישראלי: למעשה התיקון שאתם מציעים הוא תיקון אחד שהוא להוסיף התייעצות עם הממונה על התקציבים.
<עמרי גולן: כן.
<עמרי גולן: ההתייעצות היא גם לגבי התשלומים הנלווים וגם לגבי הכללים של שכר הלימוד לסטודנטים בין לאומיים.
<עמרי גולן: זאת התייעצות גם וגם.
<מירב ישראלי: כמובן אין התנגדות לעניין הזה אלא שאנחנו לא קובעים התייעצות עם פקיד בחקיקה אלא קובעים התייעצות עם שר.
<עמרי גולן: זה מה שסוכם.
<עמרי גולן: סוכם שזה לא יהיה גורם פוליטי אלא עם גורם מקצועי.
<מירב ישראלי: אין דבר כזה.
<מירב ישראלי: שר האוצר פונה לגורמים המקצועיים.
מירב בן ארי: כל התייעצות, גם בתקנות וגם בחקיקה ראשית.
<מירב ישראלי: יכול שיקבע התייעצות עם היועץ המשפטי למשרד החינוך.
<מירב ישראלי: לא עושים דבר כאלה.
<עמרי גולן: יש לנו התייעצויות עם מוסדות ועם כל מיני גורמים.
<מירב ישראלי: לא עם פקידים.
מירב בן ארי: כשנגיע לארגון היציג, העשרה שקלים, גם לזה צריך הסכמה.
<מיכל גלברט: אני בודקת אם יש תקדימים של התייעצות עם פקיד.
<מירב ישראלי: גם אם יש, זה משהו שאנחנו לא נחזור עליו.
<עמרי גולן: אנחנו חושבים שזה כן המקום.
מירב בן ארי: למה זה קריטי לך?
<עמרי גולן: זה עניין מקצועי.
<מירב ישראלי: אין דברים כאלה.
מירב בן ארי: תכף נביא את הדוגמה של עשרת השקלים של הארגון היציג.
מירב בן ארי: גם זה עם השר.
<עמרי גולן: שם נקבע עם שר האוצר.
מירב בן ארי: בינתיים מיכל תחפש.
מירב בן ארי: בכל מקרה אנחנו אומרים כאן עמדה עקרונית.
<מירב ישראלי: אנחנו לא קובעים בחקיקה התייעצות עם פקידים.
<מירב ישראלי: הפקיד כפוף לשר.
<מירב ישראלי: דרך אגב, בכל ההתייעצויות זה הרי לא השר.
<מירב ישראלי: הוא פונה לגורם המקצועי המתאים במשרדו והוא קובע.
<מירב ישראלי: אנחנו לא קובעים התייעצות עם פקיד.
<מיכל גלברט: יש בהרבה מקומות.
<מירב ישראלי: על הרבה מקומות אני לא יודעת.
מירב בן ארי: תני לי דוגמה אחת.
<מיכל גלברט: אני בודקת עכשיו.
מירב בן ארי: תבדקי.
<מיכל גלברט: זה כן נושא שהוא מהותי כי לפעמים יש דברים שמגיעים לשר - - -
מירב בן ארי: תנו לנו דוגמאות.
<מיכל גלברט: אם אנחנו עכשיו משנים את שכר הלימוד והממונה על התקציבים - - -
מירב בן ארי: הממונה על התקציבים, הרי שר האוצר יתייעץ אתו.
מירב בן ארי: שר האוצר לא מחליט דברים על דעת עצמו.
<מירב ישראלי: מעבר לזה, אני אומר דבר נוסף.
<מירב ישראלי: ב-ות"ת, למיטב ידיעתי יושב משקיף של האוצר ולמיטב ידיעתי הוא מאגף התקציבים, אם אני זוכרת נכון
<מיכל גלברט: לא יושב.
<מירב ישראלי: אין נציג של האוצר בישיבות של ה-ות"ת?
<עמרי גולן: לא.
<עמרי גולן: יש נציגי ציבור.
מירב בן ארי: נמשיך כי יש לנו עוד דברים שחשוב להביא אותם ואנחנו בלחץ של זמן.
<מירב ישראלי: הדבר השני שהם מבקשים, אי אפשר לעשות את זה כרגע.
מירב בן ארי: את העשרה שקלים.
<מירב ישראלי: ראיתי את זה אתמול ואי אפשר לעשות.
<עמרי גולן: יש דבר נוסף שביקשנו והוא תשלומים נלווים, לדחות את המועד של גביית התשלומים הנלווים.
<מירב ישראלי: אבל זה משהו שצריך להגיש בשבילו הצעת חוק.
<עמרי גולן: זה לא בהצעת חוק.
<עמרי גולן: מבחינת תשלומים נלווים, אם תפתחו את הסעיף של חוק המל"ג, תראו שכתוב בסעיף קטן – זה לא תחת סעיף כאן – שגבייה של תשלומים נלווים שייקבעו לפי סעיף 17ב לחוק המל"ג כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה, יהיה החל מתחילת שנת הלימודים - - -
<מירב ישראלי: מה זה לא לפי חוק?
<מירב ישראלי: זה בחוק מתקן.
<מירב ישראלי: זה חוק.
<עמרי גולן: זה חוק.
<מירב ישראלי: אני אחסוך זמן.
<מירב ישראלי: אין לנו סמכות, לוועדה אין סמכות לתקן משהו שנקבע בחקיקה בהחלטה שהיא לא חוק.
<עמרי גולן: אז לא ניתן לשנות כרגע.
<מירב ישראלי: לא ניתן לשנות.
<עמרי גולן: בסדר.
מירב בן ארי: תגיד לי ואני אטפל בזה.
<מירב ישראלי: צריך להגיש הצעת חוק.
מירב בן ארי: גם כך זה לא לשנת הלימודים האקדמית הזו.
מירב בן ארי: זה לתשע"ט.
<עמרי גולן: אנחנו רוצים לדחות את זה משנת הלימודים הקרובה, זו שתבוא, לזו שאחריה.
<מירב ישראלי: יש זמן כי זה באוקטובר.
מירב בן ארי: אני אגיש.
מירב בן ארי: אנחנו נדבר אחרי הישיבה.
<עמרי גולן: הדבר השלישי הוא ההיוועצות לגבי תשלום לארגון סטודנטים יציג.
<עמרי גולן: שלחנו לכם את כל החומרים.
<מירב ישראלי: גם כאן אני אחסוך זמן.
<מירב ישראלי: בעיקרון יש כמה דברים.
<מירב ישראלי: האחד, זה לא על סדר היום ולכן אי אפשר לדון בזה כי חייבים להודיע ולהעלות את הנושא על סדר היום.
<מירב ישראלי: הדבר השני הוא שזה צריך להיות מוגש באופן רשמי.
<מירב ישראלי: זה לא משהו שיכול להגיע במכתב אגב אורחא של הלשכה המשפטית.
<עמרי גולן: כך זה עבר למשרד האוצר בהליך ההיוועצות עם שר האוצר.
<מירב ישראלי: בכנסת זה שונה.
<מירב ישראלי: לכנסת מגיש מי שמוסמך מטעם המל"ג.
<מירב ישראלי: תתייעצו מי זה יהיה, אם זה יושב ראש המל"ג או מי שצריך, כמו ששר מגיש לנו את העניין הזה.
<מירב ישראלי: זה צריך להיות במכתב רשמי להתייעצות עם הוועדה לפי החוק.
<מירב ישראלי: דבר שלישי, זה צריך להיות רק לאחר שגמרתם את סבב ההתייעצויות בתוך הממשלה.
<עמרי גולן: עדיין לא קיבלנו תשובה משר האוצר.
מירב בן ארי: זה דבר שהוא מאוד חשוב.
מירב בן ארי: זה חוק שלי ושל חברת הכנסת שולי מועלם.
מירב בן ארי: זה חוק שצריך להיכנס בתשע"ח, עשרת השקלים האלה.
מירב בן ארי: לכן זה סופר קריטי שנסיים אותו.
מירב בן ארי: לכן אני מציעה, עמרי, שאנחנו נדבר, אני אבדוק מה קורה בלשכת השר ואנחנו חייבים להביא את זה.
מירב בן ארי: יש לך גג את השבוע הבא כי זה השבוע האחרון.
מירב בן ארי: בוא נרשום שהיום נדבר ואם זה לא יעזור, אני אתערב.
מירב בן ארי: אנחנו חייבים לסיים את זה כדי שההתאחדות תוכל להפעיל את החוק.
מירב בן ארי: אישרנו את זה במושב הקודם, נכון?
<עמרי גולן: אם הם לא יצאו עכשיו לגבייה של אותם עשרה שקלים, הם כבר לא יוכלו לעשות זאת בשנה הקרובה.
<מירב ישראלי: זה קריטי מאוד.
<מירב ישראלי: אתם תסיימו את ההתייעצות עם האוצר.
<מירב ישראלי: כשהם נותנים לנו את הבקשה הרשמית, צריכה להיות מצורף בכתב ההתייעצות.
<עמרי גולן: תשובה של משרד האוצר.
מירב בן ארי: אנחנו נניע את הגלגלים מהר כדי שהתאחדות הסטודנטים תוכל להפעיל את זה.
מירב בן ארי: אם לא, אנחנו מפספסים את תשע"ח וחבל.
מירב בן ארי: למה לא עשיתם את זה עד עכשיו?
<עמרי גולן: פנינו למשרד האוצר, לדעתי לפני חודשיים.
מירב בן ארי: מיכל, אנחנו צריכים את זה דחוף.
מירב בן ארי: את מבינה שאנחנו צריכים את זה דחוף.
<עמרי גולן: פנינו ב-18 ביוני.
מירב בן ארי: אז פניתם למשרד האוצר.
מירב בן ארי: מיכל, אנחנו רוצים תשובה היום.
מירב בן ארי: תשובה מהשר.
מירב בן ארי: אם את צריכה שאני אתערב, אני אתערב אבל זה התפקיד שלכם, זה תחום מקצועי נטו.
מירב בן ארי: אתם צריכים לאשר מול השר והוא יחזיר את זה אלי היום או מחר ואנחנו נקבע דיון דחוף כאן בשבוע הבא.
<מיכל גלברט: לגבי ההתייעצות עם הממונה על התקציבים, כן יש תקדים.
<מיכל גלברט: יש את זה בחוקים נוספים.
<מירב ישראלי: אני לא מצאתי חוקים רבים.
מירב בן ארי: מה מצאת.
<יהודית גידלי: יש הבדל בין רשאית לבין חובה.
<יהודית גידלי: לא?
<מיכל גלברט: לאחר אישור בכתב מאת ראש הרשות.
<יהודית גידלי: אמרת שהרשות רשאית.
מירב בן ארי: עמרי, עד כמה זה קריטי?
<עמרי גולן: אני יודע שזה קריטי מבחינת המל"ג.
מירב בן ארי: למי?
מירב בן ארי: לך?
<עמרי גולן: זה לא קריטי לי אלא למל"ג.
מירב בן ארי: זה גיוס הון.
מירב בן ארי: זה לא אותו הדבר ואני אסביר למה.
<מיכל גלברט: היא רשאית לגייס הון אבל ברגע שהיא החליטה לגייס הון, היא כן צריכה לקבל את האישור בכתב הן מהחשב הכללי והן מהממונה על התקציבים.
<מיכל גלברט: אני אסביר מדוע זה כן צריך להיות לגבי הממונה על התקציבים ולא שר האוצר.
<מיכל גלברט: נניח שיש שינוי ונניח מחליטים ששכר הלימוד יעלה ב-5,000 שקלים.
<מיכל גלברט: האם זה דבר אנחנו צריכים להביא אותו לשר כששר החינוך בכלל לא יודע על השינוי הזה?
<מיכל גלברט: אלה דברים שאנחנו עושים ביום יום.
<מיכל גלברט: כלומר, קביעת ההסטות בתוך התקציב.
<מיכל גלברט: כלומר, לא הגיוני ששינוי של אלף שקלים, זה משהו שנצטרך לבוא אתו לשר ולבקש את אישורו.
<מירב ישראלי: זה עניין עקרוני.
<מירב ישראלי: גם העניין של העשרה שקלים וגם העניין של ה-5,000 שקלים.
<מירב ישראלי: לא מדובר, כמו כאן, על איזושהי החלטה של רשות פנים מקצועית.
<מירב ישראלי: זה משהו שמשליך על כל הסטודנטים.
<מירב ישראלי: זה משהו עקרוני.
<מיכל גלברט: לכן זה בהיוועצות ולא בהסכמה.
<מירב ישראלי: אפשר לבחור במסלול התייעצות או במסלול הסכמה.
<מירב ישראלי: זה לא קשור לעקרוני או לא עקרוני.
<מירב ישראלי: בחרו כאן במסלול התייעצות.
<מירב ישראלי: באותה מידה היה אפשר לבחור במסלול של הסכמה.
מירב בן ארי: אני אומרת שהרי בסופו של דבר פרקטית שר האוצר יתייעץ עם הממונה על התקציבים.
מירב בן ארי: חבל להתעכב על זה.
מירב בן ארי: יש כאן היוועצות.
<מיכל גלברט: צריך להבין שאי אפשר לפנות לשר בכל עניין.
מירב בן ארי: מה זה אי אפשר?
מירב בן ארי: על עשרת השקלים, אנחנו עכשיו לא יכולים להתקדם.
מירב בן ארי: אם כבר החלטתם על השר, זה חוק ראשי.
<מירב ישראלי: התייעצות בחוק ראשי היא עם שר ולא עם גורם מקצועי, פקיד.
<עמרי גולן: אבל יש תקדימים שמתייעצים עם הממונה.
<מירב ישראלי: תביאו את כל התקדימים ואני אנתח לכם למה זה לא אותו הדבר.
<מירב ישראלי: אני חיפשתי ולא מצאתי.
מירב בן ארי: אני רוצה שהחוק הזה יתקדם.
<עמרי גולן: אנחנו נעשה איזושהי הפסקה קצרה להתייעצות.
<עמרי גולן: בסדר?
מירב בן ארי: בזמן שאתה מתייעץ, אני רוצה לתת את רשות הדיבור לסטיוארט הרשקוביץ, סגן יושב ראש המרכז האקדמי לב שפנה אלי.
<סטיוארט הרשקוביץ: לגבי התיקון הזה.
<סטיוארט הרשקוביץ: לנו השנה יש משהו כמו 130 תושבי חוץ שלומדים אצלנו כאשר בבדיקות שעשינו כ-75 אחוזים בסופו של דבר עולים לארץ.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה כלי להביא אותם בכך ששכר הלימוד כאן משמעותית יותר נמוך מאשר בחוץ לארץ ולכן הם באים לכאן.
<סטיוארט הרשקוביץ: הפיתוי אותו אנחנו מציגים בפניהם הוא שכר הלימוד.
<סטיוארט הרשקוביץ: הם מגיעים ורוב רובם עולים לארץ.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש הבדל עצום בין שנה.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש לנו תואר מלא.
<סטיוארט הרשקוביץ: נקודה.
<סטיוארט הרשקוביץ: אין לנו שנה או סימסטר כמו שיש באוניברסיטה העברית למשל.
<סטיוארט הרשקוביץ: את זה אני מבין אבל תואר שלם, אנשים שבאים ללמוד לתואר שלם, רוב רובם רוצים להישאר בארץ.
מירב בן ארי: למה אנחנו צריכים מכספי המסים לסבסד סטודנט זר, לא אזרח, לא תושב, כי שכר הלימוד כאן זול?
<סטיוארט הרשקוביץ: בתקווה שהוא יעלה לארץ ויתרום.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש משהו קצת מוזר שאני לא מבין.
<סטיוארט הרשקוביץ: ב-29 ליוני קיבלנו קול קורא למוסדות המתוקצבים על ידי ות"ת להתנעת וחיזוק הפעילות לקידום הבין לאומיות.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה לפני שבועיים.
מירב בן ארי: גם אני הבנתי את זה.
מירב בן ארי: את רוצה להסביר?
<מריסה גרוס: כן.
<מריסה גרוס: אני ממונה על סטודנטים בין לאומיים במועצה להשכלה גבוהה.
<מריסה גרוס: באופן כללי, כפי שמצוין בקול קורא, מל"ג ו-ות"ת רואות חשיבות מאוד גבוהה להבאת סטודנטים בין לאומיים לישראל וקידום בין לאומיות במוסדות להשכלה גבוהה.
<מריסה גרוס: בתכנית הרב שנתית זה יעד מרכזי.
<מריסה גרוס: אנחנו עושים כמה מהלכים כדי להגדיל את מספר הסטודנטים גם במדיניות שמל"ג ו-ות"ת אימצו לפני כשנה.
<מריסה גרוס: שמנו יעדים למספר הסטודנטים אליו אנחנו רוצים להגיע בסוף החומש.
<מריסה גרוס: יש כמה דברים שאנחנו רוצים לעשות כדי שנוכל לממש את היעדים האלה.
<מריסה גרוס: מה שאתה מעלה כרגע זה העניין לגבי הסטודנטים היהודים שלומדים אצלכם אבל אנחנו גם רוצים לשנות את כל הפרדיגמה של הסטודנטים היום.
<מריסה גרוס: ברוב המוסדות להשכלה גבוהה, הסטודנטים הבין לאומיים לומדים בתכניות נפרדות ושם אין סטודנטים ישראלים שלומדים כי שכר הלימוד שם מאוד גבוה ביחס לשכר הלימוד הרגיל של הסטודנטים הישראלים.
<מריסה גרוס: כדי שיהיה את השילוב, אנחנו רואים לנכון לשנות את הכללים כדי שהמוסדות יוכלו לשלב את הסטודנטים הבין לאומיים יחד עם הסטודנטים הישראלים ואז יהיו סטודנטים מתוקצבים לעומת סטודנטים לא מתוקצבים.
מירב בן ארי: מה שקורה היום זה שסטודנטים זרים – אולי לא אצלך אבל ברוב המקומות – מגיעים לתכניות חוץ תקציביות, כמו בטכניון וכמו במכון וייצמן, משלמים גם כך שישים אלף שקלים לשנה, ובעצם מה עשית?
מירב בן ארי: גם לא שילבת אותם בתכניות קיימות ולא נתת להם תשתיות כי המוסד לא יכול לגבות.
מירב בן ארי: תגבה יותר כסף, כמו למשל הבינתחומי שגובה 13,900 דולר – וביררנו – ומראש לוקח יותר ונותן להם תשתיות ממרצים באנגלית למצגות וכולי.
מירב בן ארי: אנחנו מראש לוקחים פחות, מראש לא נותנים להם תשתית מתאימה ולכן הם רצים לתכניות החוץ תקציביות שמשלמים שישים אלף שקלים.
מירב בן ארי: אגב, זה גם לא הרבה.
מירב בן ארי: אנחנו מדברים כאן על עד 25 אחוזים.
מירב בן ארי: זאת אומרת, תחשוב, מ-11 אלף שקלים, על כמה כסף אנחנו מדברים כאן.
<סטיוארט הרשקוביץ: אנחנו מקבלים כעשרים אלף שקלים עבור סטודנט שלומד מחשבים אצלנו.
<סטיוארט הרשקוביץ: עשרים אלף שקלים, זאת אומרת, במקום שהוא ישלם כמו ישראלי 10,000 שקלים, הוא ישלם שלושים אלף שקלים.
<סטיוארט הרשקוביץ: אני סוגר את התכנית.
<סטיוארט הרשקוביץ: זאת אומרת, אין לי דרך אחרת.
<מריסה גרוס: יש כאן שני דברים.
<מריסה גרוס: ראשית, אמרת שגם שכר הלימוד מאוד נמוך ביחס למקומות אחרים.
<מריסה גרוס: אם אתה תעלה את שכר הלימוד - - -
מירב בן ארי: זה עדיין לא ירתיע.
מירב בן ארי: עד 25 אחוזים.
מירב בן ארי: זאת אומרת, על מה אנחנו מדברים כאן?
מירב בן ארי: עד 25 אחוזים משכר הלימוד כיום, השנתי.
<סטיוארט הרשקוביץ: תוספת.
<מריסה גרוס: הדבר השני הוא שאנחנו רוצים לשנות את כל החשיבה לגבי הבין לאומיות.
<מריסה גרוס: אנחנו רוצים לפתח מודל תקצוב לבין לאומיות שיהיה ייעודי עבור בין לאומיות, ואז שם אנחנו רוצים שהתקצוב הישיר יהיה למוסדות ואתם תחליטו שאתם רוצים לתת מלגות לסטודנטים שלכם.
<מריסה גרוס: אם יש 130 סטודנטים, אם אתם רואים שבאמת יש את הצורך הזה, תוכלו להחליט שאתם משתמשים בתקציב הבין לאומיות שלכם לטובת המלגות.
<מריסה גרוס: זאת דוגמה אחת של מה שאפשר לעשות.
<מריסה גרוס: גם כאן אנחנו רוצים לקבל את הסמכות לשנות את הכללים של שכר הלימוד.
<מריסה גרוס: אנחנו נעשה גם כפי שכתוב, אנחנו נקבע את הכללים בהתייעצות גם עם התאחדות הסטודנטים ומשרד האוצר.
<אוריאל בן נון: תחדדי את הנושא של התקציב.
<אוריאל בן נון: לא הבנתי מה זה ה-25 אחוזים.
<אוריאל בן נון: אם אנחנו לא נקבל את התקצוב הממשלתי על כל הסטודנטים הללו הבין לאומיים או שהם ישלמו רק תוספת של 25 אחוזים?
<מריסה גרוס: לא.
<מריסה גרוס: משלמים עוד 25 אחוזים.
<סטיוארט הרשקוביץ: היום אפשר לגבות 25 אחוזים מעבר למה שסטודנט ישראלי משלם.
<מריסה גרוס: נכון.
<אוריאל בן נון: מה קורה עם הסכום הממשלתי?
<אוריאל בן נון: הוא יהיה או לא יהיה?
<מריסה גרוס: זה משהו שעכשיו אנחנו רוצים לשנות ולדון בו.
<מריסה גרוס: כדי שנוכל לדבר על כל הדברים האלה, כדי שבסופו של דבר נוכל להחליט על הכללים לגבי שכר לימוד לסטודנטים בין לאומיים.
<סטיוארט הרשקוביץ: כתוב מערך ופיתוח של קורס עם תכניות באנגלית או הסבה של קורסים לאנגלית.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
<סטיוארט הרשקוביץ: בדיוק מה שביקשתם.
<סטיוארט הרשקוביץ: עכשיו אני אצטרך לסגור את התכנית כי זה בדיוק ההפך.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש לנו תכנית באנגלית וזאת מילה במילה - לפי תנאי ות"ת ומל"ג – מה שמלמדים בעברית.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה לתושבי חוץ כאשר רוב רובם, בדיוק כמו שאתם מבקשים, יעלו לארץ ויש שיתוף פעולה בין לאומית.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה מה שאנחנו עושים.
<מריסה גרוס: אפשר לדבר על זה פרטני.
מרדכי יוגב: אני יכול להבין את הרציונל שבחוק.
מרדכי יוגב: אני אומר זאת גם למגישת הצעת החוק שיושבת בראש הישיבה.
מרדכי יוגב: אני אומר גם לכם, מריסה, אני אומר גם לך כמגישת החוק וגם לידידי יעקב מרגי שחתום על החוק, שיש כאן סתירה מיני וביי בתוך דברי ההסבר לחוק ואני אסביר למה.
מרדכי יוגב: לכן אני מבקש שנשקול ונחפש את הדרך האמיתית.
מרדכי יוגב: מדינת ישראל בהגדרתה, או אם אני אצטט ממגילת העצמאות שלנו, מדינה יהודית ודמוקרטית.
מרדכי יוגב: אני לא יודע לצטט בעל פה ולא פתחתי, מדינה שיש לה תפקיד לקבץ את נדחיי ישראל, לאסוף מקיבוץ גלויות.
מרדכי יוגב: שלישית, עלייה היא זכאי חוק השבות באופן המורחב.
מרדכי יוגב: אני לא בא כרגע לדבר על האופן המצומצם.
מרדכי יוגב: לצורך העניין הזה גם הודגש בחוק שהדברים האלה נקבעו כיעדים מרכזיים בתכנית הרב שנתית של מערכת ההשכלה הגבוהה והמוטיבציה העיקרית לקידום הנושא היא למשוך סטודנטים.
מרדכי יוגב: כל זה היה מקובל ביחס לסטודנטים שבאים לכאן כדי ללמוד.
מרדכי יוגב: אם הם לא באים לכאן כדי ללמוד, הם ילמדו בכל מקום בעולם, בארצות הברית או באירופה, והם יישארו שם.
מרדכי יוגב: עצם לימודיהם כאן בארץ, מהווה קטליזטור גדול מאוד בהשתלבותם בחברה בישראל ולאחר מכן גם אולי בקביעת ביתם בישראל.
מרדכי יוגב: גם אם הם יצאו לשנה לחוץ לארץ, הם חוזרים.
מרדכי יוגב: זה קורה בכל מערכת.
מרדכי יוגב: זה קורה במכינות הקדם צבאיות, זה קורה באקדמיה, זה קורה בתכניות של נוער לפני כן, של נעלה ותכניות אחרות.
מרדכי יוגב: עצם השתלבותם בלימודים כאן
מרדכי יוגב: בארץ משאיר אותם כאן בארץ ומדובר באחוזים גבוהים.
מרדכי יוגב: כאן יש מכון אחד שאומר 75 אחוזים, יש מקום אחר עם אחוזים כאלה ואחרים, חמישים אחוזים, כאשר כל מחזור שונה גם במובן של היחס אליו ובמובן של ההתערות שלו.
מרדכי יוגב: מה שכאן מתערבב ברציונל של החוק הוא כתוצאה מזה שישראל הפכה באמת למקור ידע וצריך לברך על כך.
מרדכי יוגב: סטודנטים רבים בעולם רוצים לבוא ללמוד כאן את כל המקצועות, ועל זה צריך לברך.
מרדכי יוגב: האווירונאוטיקה הישראלית מובילה, הפיזיקה הישראלית מובילה והסייבר הישראלי מוביל, ועל כך צריך לברך.
מרדכי יוגב: אני לא נגד.
מרדכי יוגב: אבל יש כאן סתירה מיני וביי.
מרדכי יוגב: בשעה שאת אומרת אני לא יכולה לסבסד את כל הסטודנטים של העולם כי זה על חשבון יכולתי לתת לעניי עירך הקודמים, לסטודנט מדימונה או ממקום אחר שאין בידו לשלם, אז אני בולמת בהכללה הזאת גם את הסטודנטים העולים, נקרא להם יהודים, למדינת ישראל היהודית והדמוקרטית כדי להיות כאן חלק מהעלייה.