GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: מי שנמצא במבנה פרטי ומשלם עליו את מלוא השכירות, שזה לא מבנה ציבורי בשום צורה, לא גן, אלא יש לזה הגדרה - מוסד חינוך רשמי.
יוליה מלינובסקי: זה לא שאני מפעיל פרטי שנכנסתי לבית ספר וזה לא יחול עלי.
<דודי מזרחי: אני רוצה להתייחס למה שמעלה חברת הכנסת.
<דודי מזרחי: אנחנו ערים לסוגיה הזאת.
<דודי מזרחי: אגב, יש אלפי גנים מוכרים שאינם רשמיים.
יוליה מלינובסקי: 500.
<דודי מזרחי: יש אלפי גנים.
<דודי מזרחי: בכוונתנו לתת לזה מענה במסגרת התעריף.
<דודי מזרחי: אנחנו בשום אופן לא נגרום לאף גוף להגיע למצב שהוא לא מסוגל "לחיות" ולא מסוגל להתנהל באופן שקול, מאוזן וראוי.
יוליה מלינובסקי: אדוני, משפט אחרון.
יוליה מלינובסקי: אני אומר לך משהו.
יוליה מלינובסקי: אני באתי ממדינה סוציאליסטית ושם הייתה גישה הזאת של נחליט לכולם הכול וכולם היו אותו הדבר.
יוליה מלינובסקי: אז זה לא.
יוליה מלינובסקי: תבינו את זה.
יוליה מלינובסקי: היום השר הזה, מחר שר אחר, היום יושב דודי ומחר יושב מישהו אחר.
יוליה מלינובסקי: גן פרטי, אם אני החלטתי לשלוח ילדים שלי לגן פרטי, אני לא רוצה לפגוע באותם עסקים.
יוליה מלינובסקי: שיקול הדעת שלך כעובד מדינה הוא לא תמיד שיקול דעת של אנשי עסקים.
יוליה מלינובסקי: אני משאירה את ההסתייגות שלי.
יעקב מרגי: למרות שאת משאירה את ההסתייגות, תעשו את הניסוח הזה.
<מירב ישראלי: של הפרטיים.
יעקב מרגי: אין אדם יוצא מן העולם וחצי תאוותו בידו.
<קריאה: גם לפי השטח.
יעקב מרגי: איפה יפעת?
יעקב מרגי: תכניסו אותה.
יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי כפי שהוקראה?
יעקב מרגי: נמנעים – 2
יעקב מרגי: אני נמנע.
איתן ברושי: גם אני נמנע.
יוליה מלינובסקי: רביזיה.
יעקב מרגי: עוד חצי שעה ייפתח הדיון עליה.
<קריאה: על מה הרביזיה?
יעקב מרגי: על ההסתייגות.
יוליה מלינובסקי: ההסתייגות הזאת היא סיעתית.
יוליה מלינובסקי: שיהיה ברור לכל היועצים למיניהם.
יעקב מרגי: רק תביאי לה חתימות.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על החוק.
<מירב ישראלי: למעט ההגדרה של הצהרון.
יעקב מרגי: למעט ההגדרה של הצהרון, עד שנדון ברביזיה ונקיים עליה הצבעה.
יעקב מרגי: הניסוח כמו שאמרנו.
<מירב ישראלי: כל מה שדיברנו.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק לפיקוח על הפעלת צהרונים, התשע"ז-2017, עם כל התיקונים וכל מה שדיברנו עליו?
יעקב מרגי: אנחנו מחדשים את הדיון.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על הרביזיה של חברת הכנסת מלינובסקי.
<מירב ישראלי: הרביזיה נשארה פתוחה.
<מירב ישראלי: אתה רוצה לתקן את זה.
<מירב ישראלי: אתה צריך להצביע בעד הרביזיה.
יפעת שאשא ביטון: היא רצתה לשנות ואנחנו אמרנו שאנחנו לא רוצים לשנות.
<מירב ישראלי: אנחנו רוצים לפתוח את הסעיף.
יעקב מרגי: צריך להצביע בעד הרביזיה?
<מירב ישראלי: אתה רוצה לפתוח את ההגדרה של צהרון.
<מירב ישראלי: הרביזיה היא על ההגדרה של צהרון.
<מירב ישראלי: היא הייתה ספציפית להגדרה של צהרון.
יעקב מרגי: אם כן, אנחנו מצביעים בעד הרביזיה.
יעקב מרגי: אמנם לא קיבלת מה שאת רוצה, אבל אנחנו מצביעים בעדך.
יעקב מרגי: אנחנו נצביע בעד הרביזיה ונשנה את זה תוך כדי הדיון.
<מירב ישראלי: הרביזיה הייתה על הגדרת צהרון.
<מירב ישראלי: פותחים את הגדרת צהרון.
יעקב מרגי: עכשיו פותחים את הגדרת הצהרון.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים.
יעקב מרגי: הרביזיה התקבלה.
יעקב מרגי: עכשיו נכנסים להגדרה.
יעקב מרגי: הייתה לנו בעיה עם ההגדרה, להכניס את המתנ"סים ואז התעורר ויכוח כי משרדי הממשלה לא מסכימים.
<קריאה: החינוך והאוצר.
יעקב מרגי: אמרתי משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: אלה שרוצים להוסיף, גורעים.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה לא הסכימו.
יעקב מרגי: הממשלה לא הסכימה.
יעקב מרגי: אנחנו חוזרים לחלופה הקודמת שהצעתם, דודי, שלא נכניס את המתנ"סים, את המרכזים הקהילתיים, אבל נסמיך את השר להכניס.
<דודי מזרחי: אמרנו שנסמיך את שר החינוך להכניס לפיקוח צהרונים שפועלים במבני ציבור והגדרנו קודם את הרציונל מדוע בכלל צריך את זה.
<דודי מזרחי: דיברנו על החששות של חברת הכנסת שאשא ביטון ואנחנו ערים לכך.
<דודי מזרחי: לכן אנחנו בעד להכניס סעיף לתוך החוק שיאפשר לשר להתערב במקרים האלה.
יעקב מרגי: ולהוסיף פיקוח, שזה החשש של המשרד שיצטייר כמי שמוריד גופים מהפיקוח.
<דודי מזרחי: זה גם לא סביר.
<דודי מזרחי: ברגע שיש מסה של אלפי מבנים, באופן פרטני להכניס.
<מירב ישראלי: אני מבהירה.
<מירב ישראלי: מה שאנחנו עושים זה שיהיה אחד בהגדרת צהרון, שטח מוסד חינוך, ושנית, היא מופעלת על ידי רשות מקומית או מי מטעמה בשטח מרכז קהילתי אם קבע השר, או משהו כזה.
יוליה מלינובסקי: אבל צריך לחשוב שזה יכסה את הנושא של המועצות האזוריות כי שם זה מאוד חשוב.
<הדס אגמון: השר יכניס אותן.
<הדס אגמון: אחרי שהוא ישקול, הוא יכניס אותן.
<דודי מזרחי: אם מועצה אזורית מעוניינת להיכנס, אדרבה.
<דודי מזרחי: בשיח בין מי שאתה מבצע עליו רגולציה ומי שלא רוצה, בדרך כלל הוא לא רוצה להיכנס.
יעקב מרגי: בדרך כלל לא רוצים להיכנס.
<מיכל מנקס: במקום שבו רשות מקומית שאינה מועצה אזורית רוצה להפעיל את זה בשטח המתנ"ס?
<מירב ישראלי: זה חל על כולם.
<מירב ישראלי: זה לא חל רק על מועצות אזוריות.
<מירב ישראלי: זה יכול לבוא משני כיווניים.
<מירב ישראלי: זה יכול לבוא מצד הרשות המקומית, למשל מועצה אזורית שתבוא ותגיד לשר שהיא רוצה שיחילו עליה, וזה יכול לבוא מטעם השר שהוא ראה שרשות מקומית מנסה להוציא את המסגרות שלה ממוסדות החינוך ואין שם פיקוח.
<מיכל מנקס: מה עם גוף פרטי שרוצה?
<מירב ישראלי: זה לא מרכז קהילתי.
<מירב ישראלי: הרעיון היה שאלה גופים ציבוריים ולא כל בן אדם שרוצה להיכנס לפיקוח.
<מיכל מנקס: לבקש את ההחרגה הזאת יכול כל אחד.
<מיכל מנקס: צריך לדייק את זה.
<מירב ישראלי: מרכז קהילתי.
<מירב ישראלי: רשות מקומית.
<מירב ישראלי: מה שאמרנו.
<מיכל מנקס: אני לא מרוצה מההחלטה הזאת.
<מיכל מנקס: אני מנסה לראות זה את המועצות האזוריות שהציגו את עמדתן.
יעקב מרגי: יש להן מענה.
<מיכל מנקס: אני עכשיו במקום אחר.
<מיכל מנקס: אני ברשות מקומית.
<מיכל מנקס: באה חברה ובוחרת במרכז הקהילתי חדר ופותחת צהרון והוא לא נכנס כאן להגדרה, המחיר לא מפוקח ויש לי זליגה של ילדים מהצהרון הבסיסי האיכותי שאני הרשות המקומית נאבקת להחזיק אותו משום אין לי מספיק ילדים.
יעקב מרגי: במקרה כזה עומדת לך הזכות לפנות לשר.
יעקב מרגי: השר בסמכות שלו.
<מיכל מנקס: אני פונה בשם הרשות המקומית לבקש פיקוח על המבנה של המרכז הקהילתי.
יוליה מלינובסקי: שבמקרה הוא מבנה שלך.
<קריאה: שלא תשכיר לו את המבנה.
<מיכל מנקס: זה לא עובד כך.
<מיכל מנקס: כולכם יודעים.
<מיכל מנקס: כשאני פונה בטענות כאלה ואחרות למשרד החינוך, לאו דווקא בנושא הצהרונים, כלפי חברת המתנ"סים, נמסר לי עם כל הכבוד, על אף שזאת חברה ממשלתית שהשר אמון עליה, בכל רשות יש את ההנהלות שלה ואין לנו SAY עליהן.
<מיכל מנקס: זה דבר שהוא סוגיה בפני עצמה.
<מיכל מנקס: יכול להיות מצב שבו אותה הנהלת מרכז קהילתי תחליט שהיא משכירה - היא צריכה רווח – חללים ובמקרה יבוא זכיין פרטי ויעמיד שם צהרון שמלמד סינית וגם נותן כל סוף שבוע שני לינה במתחם והוא מרוקן לי את הצהרונים.
<מיכל חורין: מבחינתנו אין בעיה.
<מירב ישראלי: אני לא מבינה.
<מירב ישראלי: מה אתם רוצים להכניס?
<מירב ישראלי: כל מה שהוא במבנה של רשות מקומית?
<מיכל חורין: כל מי שיבקש להיכנס פנימה ופועל.
<מיכל חורין: כל מי שהשר ירצה להחיל עליו ופועל בתוך מבנה ציבורי מהסוג הזה, אנחנו נשקול להכניס אותו.
יוליה מלינובסקי: במקום ללכת פשוט לקל, אתם הולכים כבד.
יעקב מרגי: זאת החרגה רשותית.
<מירב ישראלי: זאת לא תכנית כבקשתך.
<מירב ישראלי: שילך לקול קורא.
<קריאה: זאת לא החרגה.
יעקב מרגי: הוספה.
יוליה מלינובסקי: אתם מסבכים את העניין בצורה בלתי רגילה.
יפעת שאשא ביטון: הם לא מסבכים.
יפעת שאשא ביטון: הם צריכים שפקטור אחד לא יהיה בתוך הסיפור הזה ועל זה עכשיו הכול מסתובב.
יעקב מרגי: רבותיי, סיכמנו את הדיון.
<מירב ישראלי: אני אומר מה אני הבנתי ותגידי לי אם אתם רוצים לשנות את זה.
<מירב ישראלי: ההגדרה של צהרון תכלול את המסגרת שדיברנו עליה: אחד, אם היא פועלת במוסד חינוך, ושנית, אם היא פועלת במבנה ציבור, מה שנקרא מרכז קהילתי, והשר קבע שהחוק יחול עליה.
<דודי מזרחי: אם אני מבין נכון מהנוסח - - -
<מירב ישראלי: זה עוד לא מנוסח.
<דודי מזרחי: לא משנה.
<דודי מזרחי: מה שאמרת.
<דודי מזרחי: גם לצורך העניין יש מבנה ציבור של הרשות, נגיד של מרכז קהילתי שכרגע פועלת בו מסגרת.
יעקב מרגי: והשר יחליט להשית עליו פיקוח?
יעקב מרגי: חזרנו להגדרה המקורית.
<מירב ישראלי: אמרנו שאנחנו חוזרים להגדרה הקודמת.
יעקב מרגי: הוצאנו את המרכז הקהילתי.
<מירב ישראלי: שהיא מופעלת על ידי רשות מקומית או מי מטעמה בשטח מרכז קהילתי.
<מירב ישראלי: חזרנו להגדרה הזאת.
<דודי מזרחי: או מי מטעמה.
<מירב ישראלי: זכיין אבל לא איש פרטי לגמרי שזכה.
<קריאה: אם זה תאגיד עירוני.
<מירב ישראלי: אבל (2) אומר שזאת רק רשות מקומית או מי מטעמה.
<מיכל מנקס: גם המתנ"ס הוא מטעמה.
<מירב ישראלי: אם זה מטעמה, הוא זכיין שלך.
<מירב ישראלי: את התקשרת אתו, אז בסדר.
<מיכל מנקס: אם הרשות מחליטה שהמתנ"סים - - -
<מירב ישראלי: זה זכיין.
<דודי מזרחי: ואם הוא לא מעבירה והמתנ"ס עושה צהרונים בלי אישור של הרשות?
<מיכל מנקס: מזה אני חוששת.
<מירב ישראלי: מי מטעמה.
<מירב ישראלי: זה לא מי מטעמה.
<מיכל מנקס: לכן אני חוששת כי יש סיכוי שהשר יכניס את המתנ"סים לפיקוח שלו.
<מירב ישראלי: אבל אנחנו חוזרים לזה שזה יחול על כל מבנה ציבור.
<מירב ישראלי: זה מה שאתם רוצים?
<מיכל מנקס: זה מה שאני רוצה.
יוליה מלינובסקי: זה גם מה שאני רוצה.
<מירב ישראלי: מה שאתם רוצים.
יעקב מרגי: לפני ההיבט המשפטי.
יעקב מרגי: קודם כל הענייני.
<דודי מזרחי: עניינית זה נראה סביר.
יעקב מרגי: נראה סביר.
יעקב מרגי: מה הבעיה המשפטית?
<מירב ישראלי: זה כמו מי שפועל במרכז קהילתי.
<קריאה: אבל על הנוסח נדבר אחר כך.
<מירב ישראלי: אני אגיד לכם מה הבעיה.
<מירב ישראלי: הבעיה היא שאנחנו אומרים הרשות המקומית או מי מטעמה, אז ההגדרה הרחבה של מרכז קהילתי לא בעייתית.
<מירב ישראלי: היכן שהרשות המקומית בוחרת, זה לא בעייתי.
<מירב ישראלי: ברגע שאתם מרחיבים את זה, פתאום ההגדרה של מרכז קהילתי היא מאוד רחבה כי בעצם זה כל מבנה ציבור שמישהו פרטי שוכר בו מקום ונכנס.
<מירב ישראלי: מה שתגידו.
יעקב מרגי: וזאת ודאי לא הכוונה שלכם.
<מירב ישראלי: אני גם לא חושבת שזה צריך לבוא מטעם.
יוליה מלינובסקי: רשות מקומית או מישהו מטעמה במבנה ציבור.
יוליה מלינובסקי: שלושה דברים.
יוליה מלינובסקי: מבני ציבור, רשות מקומית או שליחת יד.
יוליה מלינובסקי: זאת יכולה להיות החברה הכלכלית של רשות מקומית או חברה למתנ"סים.
יעקב מרגי: מירב, תאמרי לנו מה הבנו.
<מירב ישראלי: אם הבן אדם מבקש שיחילו עליו, זה מאוד בעייתי במבנה של רשויות.
<הדס אגמון: היא מופעלת על ידי רשות מקומית או מי מטעמה בשטח מרכז קהילתי.
<הדס אגמון: ככל שהשר קבע.
יוליה מלינובסקי: אפשר להגיד שוב כדי שנבין מה יצא?
<מירב ישראלי: צהרון הוא מסגרת חינוכית בלתי פורמלית וכולי שמתקיים בה אחד מאלה: אחד, אם הוא פועל בשטח מוסד חינוך.
<מירב ישראלי: שנית, היא מופעלת על ידי רשות מקומית או מי מטעמה בשטח מרכז קהילתי והשר – אני לא מנסחת – קבע שהחוק חל עליה.
<מירב ישראלי: זה צריך אולי להיות בצו.
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לראות.
יפעת שאשא ביטון: מתנ"ס הוא מי מטעמה?
<הדס אגמון: כן ולא.
יעקב מרגי: אני אגיד לך מי מטעמה.
יעקב מרגי: אם רשות מקומית הפעילה את הצהרונים שלה באמצעות המתנ"ס, זה מטעמה.
יעקב מרגי: אם בא מפעיל פרטי ושכר חדר לבד, זה לא.
יפעת שאשא ביטון: מפעיל פרטי שבא ושכר, אני אמרתי מהתחלה שזה לא מעניין אותי.
יעקב מרגי: אז את מסכימה לזה.
יעקב מרגי: הגענו לנוסח המוסכם.
יפעת שאשא ביטון: אם המתנ"ס מפעיל?
יעקב מרגי: אם העירייה מפעילה הכול באמצעות המתנ"ס?
<קריאה: לכאורה - - -
יפעת שאשא ביטון: הנה, שוב יש כאן התקפלות.
<מירב ישראלי: אתם רוצים להגדיר את זה ולומר תאגיד עירוני?
יפעת שאשא ביטון: הוא לא תאגיד עירוני.
<מירב ישראלי: אני רק רוצה להבהיר.
<מירב ישראלי: להגדיר את זה קצת יותר רחב.
יעקב מרגי: יפעת, תקשיבי, לא נתבלבל.
יעקב מרגי: כשאנחנו אומרים שהחברה למתנ"סים מפעילה, זה לא מפעילים בשטח המתנ"ס.
יעקב מרגי: אם רשות מקומית, הזכיין שלה היא חברה למתנ"סים, היא מפעילה את זה במסגרת בתי הספר, במסגרת הצהרונים וממילא זה חל עליה.
יעקב מרגי: על מי אנחנו מדברים?
יפעת שאשא ביטון: על המתנ"ס שמפעיל בשטח המתנ"ס.
יעקב מרגי: כמה כיתות כאלה יכולות להיות?
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לפתוח פתח לזה שהמתנ"ס יסיט לי את כל מי שהוא רוצה.
יעקב מרגי: לכן אין מה לעשות, התפשרנו ואמרנו שנוציא את זה וניתן לשר.
יפעת שאשא ביטון: מה זה התפשרנו?
יפעת שאשא ביטון: אנסו אותנו להתפשר.
יפעת שאשא ביטון: לא התפשרנו.
יעקב מרגי: אמרת את זה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אני לא אהבתי את המילה, אבל בסדר.
<קריאה: אני רוצה לחדד.
יעקב מרגי: דברי עם מירב.
יעקב מרגי: חדדי את זה עם מירב.
<מירב ישראלי: כרגע, אם הבנתי נכון, אני פשוט מנסה לראות.
יעקב מרגי: קודם כל, הבנו כולנו את העיקרון.
<מירב ישראלי: אני מנסה להבין.
<מירב ישראלי: בקייטנות יש לך איזו הגדרה יותר רחבה.
<מירב ישראלי: אם אתם רוצים ללכת להגדרה יותר רחבה, זה אפשרי.
יעקב מרגי: הם לא רוצים יותר רחב.
יעקב מרגי: הם רוצים יותר מצמצם.
יוליה מלינובסקי: בוא נשמע את ההגדרה.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהיא מתאימה.
<מירב ישראלי: שם ההגדרות יותר רחבות.
<מירב ישראלי: "רשות מקומית לרבות תאגיד שבידי רשות מקומית לפחות מחצית מההון ומחצית מכוח ההצבעה בו".
<מירב ישראלי: "גוף בשליטה של הממשלה, של רשות מקומית או של כמה רשויות ממשלתיות לרבות חברה ממשלתית או חברת בת ממשלתית".
<מירב ישראלי: ההגדרה של גוף ציבורי היא יותר רחבה.
יוליה מלינובסקי: זה מצוין.
יעקב מרגי: השאלה אם אתם יכולים לחיות עם זה.
יוליה מלינובסקי: אם שר הפנים יכול לחיות עם זה, גם שר החינוך יכול.
<קריאה: את יכולה לקרוא שוב את ההגדרה?
<מירב ישראלי: בקייטנות, גוף ציבורי, ההגדרה שלו היא יותר רחבה.
<מירב ישראלי: מבחינת הדברים שהם כאילו בשליטה מסוימת של רשות מקומית, יש "רשות מקומית לרבות תאגיד שבידי רשות מקומית, לפחות מחצית ההון או מחצית מכוח ההצבעה בו או הזכות למנות לפחות מחצית ממנהלי התאגיד".
<מירב ישראלי: ויש "גוף בשליטה של הממשלה, של רשות מקומית או של כמה רשויות מקומיות לרבות חברה ממשלתית".
<מירב ישראלי: זה לא רלוונטי, ההמשך.
יעקב מרגי: ההגדרה טובה לכם?
<מירב ישראלי: אתם רוצים להכניס גם חברה ממשלתית?
<קריאה: מתנ"סים הם חברה ממשלתית.
יוליה מלינובסקי: בעלות חצי-חצי.
<מירב ישראלי: אפשר להכניס את זה.
יעקב מרגי: אין לכם בעיה?
<מירב ישראלי: נראה לי שלפחות זה מצמצם את הפרטיים.
יעקב מרגי: מתוך הן אנחנו יודעים מה לאו.
<מירב ישראלי: ההרחבה הזאת מקובלת עליכם?
<מירב ישראלי: שהשר יוכל לקבוע.
יפעת שאשא ביטון: את ממהרת לשמוח.
יעקב מרגי: אני הבנתי מהתחלה שזה עוזר להנחות את השר.
יפעת שאשא ביטון: היום זה מתאים לשר הזה, בעוד שנתיים יהיה שר חדש שנצטרך להתמודד עם משהו חדש ועוד פעם אנחנו בשטח הפקר.
יפעת שאשא ביטון: אז להם מה ישבנו ושרפנו כאן את כל השעות האלה?
יפעת שאשא ביטון: רק אלוהים שבשמיים יודע.
יוליה מלינובסקי: אז בואי נצביע נגד.
יוליה מלינובסקי: למה את רבה?
יוליה מלינובסקי: בואי נצביע נגד ונשאיר את המרכזים הקהילתיים בחוץ.
<טל גן צבי: ראש מטה שר החינוך.
<טל גן צבי: לפי דעתי כל רשימת הצהרונים.
<טל גן צבי: .. לשנה אחת רק.
<טל גן צבי: עד השר הבא.
יפעת שאשא ביטון: אל תערבב בין הדברים.
יפעת שאשא ביטון: יש סבסוד לשנתיים אבל אל תערבב בין הקול קורא לבין החוק.
יפעת שאשא ביטון: כדי שהחוק הזה לא יישאר שטח הפקר, אנחנו רוצים לסגור אותו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו נצביע בעד מרכזים קהילתיים.
יעקב מרגי: הסכמתם להבהרה של היועצת המשפטית?
יעקב מרגי: אני חי אתה.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי לפרוטוקול שאנסו אותנו לקבל את זה.
יעקב מרגי: תגישי הסתייגות.
<קריאה: אתן מצביעות נגד.
יעקב מרגי: בהסתייגות.
יעקב מרגי: הן רוצות הסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מצביעים נגד השינוי.
יוליה מלינובסקי: אנחנו רוצים את המרכזים הקהילתיים בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אתה תצביע בעד, אין לי בעיה, ואנחנו נצביע נגד השינוי, ואז החוק עובר במתכונת הקודמת שלו.
<מירב ישראלי: אבל אז הוא תקציבי.
יפעת שאשא ביטון: למה זה תקציבי?
יפעת שאשא ביטון: הממשלה לא מושכת.
יפעת שאשא ביטון: בנט הוא כל הממשלה?
יפעת שאשא ביטון: יש גם שר אוצר.
יפעת שאשא ביטון: יש כאן עוד שרים.
יפעת שאשא ביטון: בנט מושך?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שבנט ימשוך.
יוליה מלינובסקי: שימשוך.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאתם תהיו מסוגלים להגיד שמתנ"ס שמפעיל, יהיה בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי שהפה שלי לא יישאר חתום.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד בדיוק מה קורה ושבנט מושפע מלחצים פוליטיים ובגלל שאולי זה מינוי שלו, אני לא יודעת מה, ואנחנו נבדוק טוב מאוד מה קורה שם, אתם נעמדתם כאן על הרגליים האחוריות כדי שהמתנ"סים לא ייכנסו לתוך הסיפור הזה.
<דודי מזרחי: זה פשוט לא נכון.
יפעת שאשא ביטון: הייתי צריכה להיות בקריית שמונה אבל אני נשארת כאן כי לכם יש עניין שהמתנ"סים לא יהיו בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יכולה לקבל את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני מרגישה שותפה לפשע ושזה יהיה כתוב בפרוטוקול.
<נדב שינברגר: אני לא מצליח להבין מה הבעיה.
יפעת שאשא ביטון: טל, אני אמרתי שאין לי בעיה.
יפעת שאשא ביטון: תכניסו רק את המתנ"סים כמפעיל.
יוליה מלינובסקי: מה הבעיה?
יפעת שאשא ביטון: אני מוותרת על המרכזים הקהילתיים, אני מוותרת על הדברים האחרים, שהמתנ"סים יהיו בפנים.
יפעת שאשא ביטון: מתנ"ס הוא גוף ציבורי.
יוליה מלינובסקי: שנבנה בכסף ציבורי ונמצא בבעלות הממשלה ושלטון מקומי.
יפעת שאשא ביטון: חוץ מזה שזאת איפה ואיפה כי גם הגנים הפרטיים וגם המתנ"סים ממומנים על ידי המדינה, אז למה את הגנים הפרטיים אנחנו מכניסים ואת המתנ"סים לא?
<קריאה: שיכניסו אותם.
יוליה מלינובסקי: את רוצה את הגנים הפרטיים?
יוליה מלינובסקי: תכניסי גם את המתנ"סים.
יוליה מלינובסקי: קבלי הכול ביחד.
יפעת שאשא ביטון: כל הזמן אתם מנסים לשכנע אותי ואני מודה שבכל השעות האלה אני מדברת ביני לבין עצמי ומנסה להבין אולי איפה אני לא מבינה נכון את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אתם משכנעים אותי שזה בגיץ, שצריך שוויון ואלף ואחד דברים.
יפעת שאשא ביטון: פתאום אני מגלה שגם המתנ"סים מקבלים מאתנו מימון.
יפעת שאשא ביטון: אז למה שהם יהיו שונים?
יפעת שאשא ביטון: תגידו לי למה.
יוליה מלינובסקי: אתם רוצים גנים פרטיים?
יוליה מלינובסקי: גם המתנ"סים בפנים.
<דודי מזרחי: המתנ"סים ממומנים על ידי משרד החינוך.
<דודי מזרחי: משרד החינוך משתתף בשכרו של מנהל המתנ"ס.
יוליה מלינובסקי: אמרתם שאם שמתם שקל, זה כבר בפנים.
יוליה מלינובסקי: זה מה שאמרתם לגבי הפרטיים.
יוליה מלינובסקי: מתנ"ס לא משלם שכירים.
יוליה מלינובסקי: גן פרטי משלם שכירות.
יעקב מרגי: כל עוד הם מתייעצים, אתם תמשיכו להתווכח.
יפעת שאשא ביטון: המתנ"סים תמיד היו חלק מהשיח.
<דודי מזרחי: יש כאן עלויות.
יפעת שאשא ביטון: אני אתך.
יפעת שאשא ביטון: נחריג את כולם אבל המתנ"סים לא.
יפעת שאשא ביטון: המתנ"סים היו בלב לבו של החוק.
יפעת שאשא ביטון: איך הם יוצאים החוצה?
יפעת שאשא ביטון: באמת, איך?
יעקב מרגי: יפעת, הסכמנו להוציא את המתנ"סים ולהסמיך את השר.
יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר לא מסכימים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא מסכימים.
יפעת שאשא ביטון: מורחים אותנו.
יפעת שאשא ביטון: זה קורה בגנים הפרטיים עם כל הלוביסטים שהם הפעילו.
יפעת שאשא ביטון: זה קורה כאן עם המתנ"סים עם כל הכוח שהם הפעילו.
יפעת שאשא ביטון: ובסוף יוצא שבמקום לשרת את הציבור, אנחנו משרתים את בעלי האינטרס.
יוליה מלינובסקי: גן פרטי שמשלם שכירות, הם לא מוכנים להחריג.
יוליה מלינובסקי: המתנ"סים שלא משלמים כלום, הם מוכנים להחריג.
יוליה מלינובסקי: המתנ"ס נבנה בכסף ציבורי.
יוליה מלינובסקי: הוא לא נבנה בתרומה.
יעקב מרגי: הפשרה שנסגרה אצלי.
יעקב מרגי: התפשרנו.
יעקב מרגי: אולי תלמדו קצת לסתום את הפה.
יעקב מרגי: יפעת, סיכמנו.
יעקב מרגי: מוציאים את המתנ"סים, מסמיכים את השר להחריג.
יוליה מלינובסקי: הסתייגות.
יעקב מרגי: הסתייגות תגישי.
יוליה מלינובסקי: שהמתנ"סים יהיו בפנים.
יפעת שאשא ביטון: גם אני רוצה להגיש הסתייגות ולדבר במליאה.
יפעת שאשא ביטון: אני מעבירה את זה עם הסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה הסתייגות במליאה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שחברת המתנ"סים תהיה חלק מחוק הפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: כולם יצביעו אתנו.
יעקב מרגי: את מעבירה את המבוכה למליאה.
יפעת שאשא ביטון: שיהיו במבוכה.
יפעת שאשא ביטון: ביבי לא ייקח אותי במטוס שלו לקריית שמונה עכשיו.
יעקב מרגי: יפעת, אין מה לעשות.
יעקב מרגי: אלה החיים.
יעקב מרגי: אנחנו חוזרים לפשרה שהסכמת לה ואני הסכמתי לה.
יעקב מרגי: אנחנו מעמידים את נוסח הפשרה להצבעה.
יעקב מרגי: אנחנו חוזרים להגדרת צהרון בלי המתנ"סים ומסמיכים את השר.
יעקב מרגי: תמצאו את הנוסח המתאים.
<מירב ישראלי: אני שוב אומר.
<מירב ישראלי: עם התוספת שאמרנו לגבי הקייטנות?
צהרון תהיה: אם היא מופעלת על ידי רשות מקומית, מי מטעמה או אחד מהגופים האלה והשר קבע שהחוק חל עליה, שזה כנראה בצו, אנחנו נראה איך לעשות את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: אתם עכשיו גם לקחתם את מה שהיה קודם ושמתם בהחלטת השר?
יעקב מרגי: אני לא מבין איך הבנת את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקשיבה ואני מנסה להבין מה אני שומעת.
יפעת שאשא ביטון: כל מי שמופעל על ידי רשות מקומית במוסדות חינוך - - -
יעקב מרגי: עזבי את מה שהיה בקייטנות.
יעקב מרגי: תקריאי את הנוסח בלי הקייטנות.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מתה על מה שיצא בקייטנות.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה קבל עם ועדה.
יפעת שאשא ביטון: זה היה חוק שלי.
<קריאה: זה באחריות שר החינוך.
יפעת שאשא ביטון: ברור שזה באחריות שר החינוך.
יעקב מרגי: היא לא רוצה את ההרחבה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה שגם מה שפועל במוסדות חינוך פתאום שר החינוך צריך לתת - - -
<מירב ישראלי: זה לא מה שהקראתי.
יוליה מלינובסקי: אני כבר איבדתי את זה לחלוטין.
יפעת שאשא ביטון: תקריאי עוד פעם.
<מירב ישראלי: אני אקריא את כל ההגדרה.
<מירב ישראלי: "צהרון" - מסגרת חינוכית בלתי פורמלית לילדים עד כיתה ג' המשמשת לשהות יומית של ילדים כאמור חמישה ימים בשבוע ופועלת לאחר שעות הלימודים או בתקופות של חופשות לימודים במהלך שנת הלימודים ומתקיים בה אחד מאלה: היא פועלת בשטח מוסד חינוך.
<מירב ישראלי: היא מופעלת על ידי רשות מקומית או מי מטעמה בשטח מרכז קהילתי, אם השר קבע שהחוק חל עליה.
<מירב ישראלי: זה בלי ההרחבה.
יעקב מרגי: כי את לא רוצה.
יפעת שאשא ביטון: אם זה מופעל על ידי הרשות המקומית זה בכל מקרה חל עליו.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם זה מופעל על ידי המתנ"ס, זה לא חל עליו.
יעקב מרגי: זו הפשרה שרצינו.
יעקב מרגי: זו הפשרה עליה הסכמנו.
יעקב מרגי: הסכמנו שאנחנו מוציאים מתנ"סים ומסמיכים את השר.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאם הרשות המקומית מפעילה או מי מטעמה מפעיל את הצהרון, הוא תחת פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: לא קשור לשר.
יפעת שאשא ביטון: לגבי המתנ"סים יש את ההחרגה של השר.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אתם באים וגונבים לי עוד איזה סוס מהאורווה.
יעקב מרגי: זה בדיוק הניסוח.
יפעת שאשא ביטון: תסתכל.
יפעת שאשא ביטון: תקריאי עוד פעם את הניסוח בבקשה.
יעקב מרגי: אמרנו שהמתנ"סים לא בפנים.
יעקב מרגי: אנחנו הסכמנו בפשרה שאנחנו מוציאים את המתנ"סים מהחוק.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא הסכמנו.
יעקב מרגי: את לא הסכמת.
יפעת שאשא ביטון: קיבלנו את הדין.
יעקב מרגי: קיבלנו את הדין.
יפעת שאשא ביטון: אלא אם כן השר מחליט.
יעקב מרגי: בלענו את הצפרדע.
יעקב מרגי: המתנ"סים לא בפנים.
יפעת שאשא ביטון: כאן כתוב אם הרשות מפעילה במתנ"ס ציבורי או מי מטעמה, אם השר יסכים.
יפעת שאשא ביטון: כל צהרון שמופעל על ידי הרשות המקומית נמצא תחת פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: כל צהרון שמופעל על ידי הרשות המקומית, אתה שם לב שמישהו כאן ניסה לשחק לנו עם הניסוח.
יפעת שאשא ביטון: נמצא תחת פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: כל צהרון שמופעל על ידי רשות מקומית, זה לא משנה אם זה במחסן או במוסד חינוכי או בגינה של השכנים – הוא בפיקוח.
<קריאה: זה לא מה שכתוב.
יפעת שאשא ביטון: זה בטח מה שמקובל.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שמופעל על ידי הרשות.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו הם לקחו גם את הצהרונים שהחרגנו ועכשיו הם מחריגים לנו גם את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא הבנתי?
יעקב מרגי: אני לא הבנתי.
יפעת שאשא ביטון: זה לא יאמן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יושבים כאן, מתווכחים על הצהרונים ובסוף אתם מכניסים לי גם רשות מקומית שמפעילה במקום אחר.
<קריאה: מה זה כל ההסכמות על המועצות האזוריות?
יעקב מרגי: אתה שותק.
יעקב מרגי: נועה, תנו לי לבודד את זה.
יעקב מרגי: תנו לי לחדד את זה.
יעקב מרגי: הוויכוח היה אם מתנ"סים בפנים או לא בפנים.
יעקב מרגי: סגרנו.
<מירב ישראלי: זה עניין של הגדרה.
<מירב ישראלי: זאת אי הבנה.
יעקב מרגי: נגיע להגדרה.
<מירב ישראלי: יש כאן אי הבנה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה את העזרה שלכם.
יעקב מרגי: אני לא רוצה עזרה מאף אחד.
יעקב מרגי: שאף אחד לא יפריע לי.
יעקב מרגי: הוויכוח היה אם המתנ"סים בפנים או לא בפנים.
יעקב מרגי: בפשרה האחרונה, התפשרנו אצלי בלשכה, היה שהופכים את המשוואה.
יעקב מרגי: בהתחלה רצינו שהמתנ"סים יהיו בפנים והשר יחריג ויוציא החוצה.
יעקב מרגי: בא משרד החינוך ואמר שלא נעשה את השר רע אלא נלך הפוך, תוציאו את המתנ"סים והשר יכניס.
יעקב מרגי: עד כאן הרציונל.
יעקב מרגי: אנחנו ביקשנו ממך, היועצת המשפטית, לנסח לנו את הרציונל הזה ואז הבאת לנו נוסח.
<מירב ישראלי: אני אסביר מה אני חושבת שהייתה אי ההבנה.
<מירב ישראלי: אני חושבת שאי ההבנה היא שכאשר אתם אומרים מתנ"ס, אתם מתכוונים למשהו אחר והממשלה התכוונה למשהו אחר.
יעקב מרגי: המפעיל.
יפעת שאשא ביטון: מתנ"ס הוא מתנ"ס.
יעקב מרגי: המפעילים.
<הדס אגמון: הרבה פעמים המתנ"ס מפעיל בשטח בית הספר ועל זה אין לאף אחד מחלוקת.
יעקב מרגי: אז אין מחלוקת.
יפעת שאשא ביטון: וכשהרשות מפעילה במתנ"ס?
יעקב מרגי: את זה רצינו להחריג.
יעקב מרגי: יפעת, על זה הסכמנו.
יפעת שאשא ביטון: הם לא מסכימים.
יעקב מרגי: מתנ"ס מפעיל באמצעות הרשות המקומית בגני ילדים ובמוסד חינוכי – חל עליו.
יעקב מרגי: לא רוצה לשמוע על זה יותר.
יעקב מרגי: כרגע יש הפעלה בתוך המתנ"ס, על זה ביקשתם להחריג.
יעקב מרגי: בלענו גם את זה.
יעקב מרגי: גם היא הסכימה.
יעקב מרגי: אני מבקש לתת לי את הנוסח המצמצם הזה.
יעקב מרגי: אל תתרחבו לי.
יעקב מרגי: לא רוצה לחזור עוד פעם על הדיון.
<מירב ישראלי: אני שואלת האם מתנ"ס הוא חברה, זה גוף משפטי, או מתנ"ס זה מקום.
יעקב מרגי: מתנ"ס הוא מקום.
יוליה מלינובסקי: אז זה מבנה ציבור ואתם לא רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם הרשות המקומית מפעילה במתנ"ס?
<נעה היימן: ההסכמות היו כלהלן.
<נעה היימן: מה שאמרנו בהתחלה, על כל גן ועל כל בית ספר יפעל פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: על כל צהרון שמפעילה הרשות המקומית.
<נעה היימן: על כל צהרון שפועל בגן או בבית ספר, לא משנה מי המפעיל, יש פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: ברור, אבל אני מדברת ברחב.
<נעה היימן: לפני הרחב.
<נעה היימן: כל צהרון שפועל בגן או בבית ספר, חל עליו פיקוח.
יעקב מרגי: גם אם החברה למתנ"סים מפעילה אותו.
<נעה היימן: גם אם החברה למתנ"סים, גם אם הרשות המקומית, גם אם הזכיין הפרטי – חל עליו פיקוח.
<נעה היימן: עכשיו מה קורה כשפועל צהרון מחוץ לשטח בית ספר, בשטח מחוץ לשטח בית ספר, כאשר השטח הזה הוא שטח ציבורי, כלומר, שטח של רשות מקומית, שטח של מתנ"ס - - -
יפעת שאשא ביטון: כאן השאלה מי מפעיל.
יפעת שאשא ביטון: לכן אמרתי שנרחיב את זה.
<נעה היימן: במקומות כאלה, אם ראה השר לנכון להפעיל פיקוח - - -
יפעת שאשא ביטון: ואם הרשות המקומית מפעילה את זה.
<נעה היימן: אמרתי.
יפעת שאשא ביטון: על זה התפוצץ הדבר.
יפעת שאשא ביטון: אל תנצלו את זה.
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אני חדה כתער ביכולת שלי להקשיב לכם לאורך כל הדיון ואנחנו נוציא את הקלטות ואתם תראו שאני הייתי קשובה מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על זה שכל צהרון שמופעל על ידי הרשות או מי מטעמה, יהיה בפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: אז נכנסנו לשאלות איפה מפעילים, אם זה מרחב או מפעיל ואלף ואחד דברים.
יפעת שאשא ביטון: אתם הורגים לנו את החוק.
יפעת שאשא ביטון: אני אצביע נגד.
יעקב מרגי: לכאורה לאיזה פשרה הסכמת?
יעקב מרגי: אם הסכמת.
יפעת שאשא ביטון: רק לגבי המתנ"ס.
יפעת שאשא ביטון: עניין אותם החברה למתנ"סים.
יעקב מרגי: אני ביקשתי מכם לדבר?