GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: משה לוי, תודה רבה.
יעקב מרגי: אני חושב שעבודה חשובה אתה עושה.
יעקב מרגי: קודם כל אנחנו עוסקים כאן במועדון הצילום הדרוזי.
יעקב מרגי: כל הכבוד לך שבאמת זה בער בך ודחפת אותם וזה קם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, עכשיו אני הולך להקטין לכם את ההתלהבות.
יעקב מרגי: זו לא חוכמה שאתם מצליחים.
יעקב מרגי: אני לא מחניף לכם.
יעקב מרגי: שמתם לב בפתיחה, אני טיפוס לא מחניף.
יעקב מרגי: לא חוכמה שמצליחים בצילום או בכלל באמנות, אני אגיד לך למה.
יעקב מרגי: אני מסתובב בכל הארץ.
יעקב מרגי: אני מגיע לאזור של הכפרים הדרוזים, אני מרגיש איזו הילה מסוימת.
יעקב מרגי: הם גם יושבים במקומות הכי יפים בארץ.
יעקב מרגי: אני יהודי דתי.
יעקב מרגי: אני מרגיש אווירה של קדושה, איזה שקט נפשי.
יעקב מרגי: <קריאה:> זה בשביל הנשמה.
יעקב מרגי: בשביל הנשמה, וכשנשמה רגועה אז יש יצירה ואפשר ליצור, אז הנה אני אומר לכם, כל פעם שאני חותך את הכפרים שלכם מלמטה למעלה או מלמעלה למטה, אני בחוץ לארץ, לא במדינה.
יעקב מרגי: <קריאה:> אבל אם אין לך עין צילומית ונשמה להיות אמן, לא יעזור לך שום דבר.
יעקב מרגי: אז באמת כל הכבוד.
יעקב מרגי: התודה והברכה לכולם.
יעקב מרגי: חשפנו טפח מכל אמנות הצילום שהיא באמת לעניות דעתי לא מקבלת את הבמה.
<משה לוי: עוד מילה אחת.
<משה לוי: שניים מהם מקבלים השנה תארי IPAS, אמן בצילום ישראלי.
<משה לוי: שנה הבאה אני מקווה שהם יגישו לי לאירופה וארצות הברית וגם יקבלו.
יעקב מרגי: אני חושב שחשפנו טפח לאמנות הזו שבאמת לא הכי מיוחצנת ומפורסמת.
יעקב מרגי: השמיים הם הגבול.
<משה לוי: אני לא אמרתי השמיים הם הגבול, אבל אני רק בשר ודם ואתה צודק.
יעקב מרגי: אני הבנתי מתוך דבריך ואני אומר לך, השמיים הם הגבול.
יעקב מרגי: תמשיכו ותצליחו.
יעקב מרגי: יש עוד תארים ועוד תפקידים ועוד זירות בינלאומיות לתחרויות.
יעקב מרגי: הצטרפה אלינו חברת הכנסת השנייה הדרוזית של כולנו, חברת הכנסת מירב בן-ארי.
מירב בן ארי: אני מנצלת, אנחנו בדיונים עם ועדת חוקה למתמחים של לשכת עורכי הדין, אז אני אצטרך לרוץ.
מירב בן ארי: אני כמובן גם באתי לברך גם עם אכרם שהוא חבר, אבל גם כמובן שאני חברה של העדה הדרוזית.
מירב בן ארי: פגשנו אותם המון בשנה האחרונה בעיקר בוועדה הזו ויש לנו עוד הרבה דברים לקדם.
מירב בן ארי: עיאד שהוא חבר שלי כבר מהצבא, עיאד עבאס.
מירב בן ארי: אני רק רוצה לדעת לאן זה הולך מחדר הוועדה?
מירב בן ארי: לאן הולכות התמונות?
מירב בן ארי: כל הכבוד ויישר כוח.
מירב בן ארי: זה פשוט מקסים.
<משה לוי: אני צריך להכריז על תחרות שנתית לא כל שנה.
<משה לוי: השנה התחרות שאני החלטתי עליה תהיה "ישראל היפה".
<משה לוי: "ישראל היפה" היא שני מישורים: היופי האנושי, היופי הטבעי.
<משה לוי: אני רוצה לשלוח את שתי התערוכות האלה בסוף שנה הבאה, אחת לאונסק"ו על מנת לעשות להם דווקא, שתיים, לאו"ם.
<משה לוי: פה יושב דני דנון ופה יושב כרמל שאמה.
<משה לוי: איך עושים את זה?
<משה לוי: תעזרו לנו.
יעקב מרגי: נעזור לכם.
יעקב מרגי: ברגע שתהיה מוכן, תפנה אלינו.
<משה לוי: אני מוכן.
<משה לוי: אני מוציא את התחרות.
יעקב מרגי: תוציא לנו מייל.
מירב בן ארי: רק רציתי באמת לברך ולאחל בהצלחה לכל מי שיושב.
מירב בן ארי: באמת תמונות מדהימות.
מירב בן ארי: הן יושבות פה כבר שבועיים לדעתי, נכון?
מירב בן ארי: <קריאה:> קצת יותר.
מירב בן ארי: והן מקסימות ומראות באמת את האווירה.
מירב בן ארי: היושב ראש דיבר על הכפרים הדרוזים, אבל זה לא רק הנוף, זה גם האנשים עצמם.
מירב בן ארי: זה מה שבעיניי הכי מקסים בעדה הדרוזית.
מירב בן ארי: אמרתי משהו לאכרם ואני אומרת את זה בכל ועדה.
מירב בן ארי: לא צריך להיות חבר כנסת דרוזי בשביל לסייע למגזר הדרוזי.
מירב בן ארי: פשוט צריך להבין שהם בלתי נפרד מהמדינה.
מירב בן ארי: <קריאה:> אני חושב שצריך לסייע.
מירב בן ארי: לסייע כן, אבל לא צריך להיות דרוזי בשביל זה.
מירב בן ארי: <קריאה:> ברור.
מירב בן ארי: פשוט צריך להיות חבר כנסת שאכפת לו, אז כל הכבוד לכם.
<מיכל סדן: תודה.
<מיכל סדן: מה שאני רק רוצה להגיד, שעבורי זה סוג של סגירת מעגל ותיכף אני אספר לכם למה.
<מיכל סדן: אני נורא מתרגשת, לא קשור לתערוכה.
<מיכל סדן: כשפניתי לבאשא שאני מכירה אותו כאמן והוא גם היה איתי בחו"ל, יש לי חברה להפקה של תערוכות אמנות.
<מיכל סדן: אני גם עוסקת בתקשורת של אמנות פלסטית ואני גם אוצרת תערוכות.
<מיכל סדן: אני מכירה את החומרים.
<מיכל סדן: כשהצעתי לבאשא להצטרף לכנסת, אני חושבת שהוא חשב שאני עובדת עליו, אבל הנה החלום הפך למציאות.
<מיכל סדן: אני רוצה להודות לכם.
<מיכל סדן: בשבילי זה סגירת מעגל כי אני את כל הילדות שלי ביליתי בכנסת.
<מיכל סדן: אבא שלי היה ממקימי תנועת החירות.
<מיכל סדן: הוא היה היועץ הלשוני של דברי הכנסת, דוד ניב.
<מיכל סדן: הוא היה היסטוריון של האצ"ל וכל חדר פה, לא באגף החדש, אבל כל חדר וכל פינה אני מכירה פה, אז קודם כל אני נורא מודה לכם.
<מיכל סדן: אני מודה ליהודית על הכבוד האדיר והעצום, שאנחנו רואים את החלום הזה מתגשם ואני כל כך מודה לך.
<מיכל סדן: זו כבר פעם שנייה שאני בתערוכה שאני מביאה לפה, והמילים שלך, אתה מציג את זה פשוט מושלם, אז תודה לכם.
<מיכל סדן: זה מרגש מאוד.
יעקב מרגי: תמשיכו ואנחנו נשמע מכם בעוד איזו תערוכה.
<המשה לוי: הם ימשיכו ואתה תשמע.
יעקב מרגי: אנחנו קיבלנו את האדם, נכון?
יעקב מרגי: אז נקבל את הצד השני, גם הטבע.
יעקב מרגי: נשמח לארח אתכם שוב.
<אמשה לוי: אנחנו פונים אליך.
יעקב מרגי: אתר הכנסת, המייל של יו"ר ועדת החינוך מפורסם לכולם.
יעקב מרגי: כתוב לנו.
יעקב מרגי: היום ה-24 ביולי 2017, א' באב התשע"ז.
יעקב מרגי: על סדר היום הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון - מימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז-2017, הצעתם של חברי הכנסת דוד ביטן, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, יואב קיש, שרן השכל.
יעקב מרגי: דוד, בכבוד, תציג את הנושא.
דוד ביטן: הצעת החוק הזאת, אני מקדים למה שיאמרו החברים כאן, עברה בלי ועדת שרים אבל בהסכמת יושב ראש הוועדה לכך שאני אעלה אותה לאחר שתיאמתי את הדבר הזה עם משרד האוצר ועם משרד ראש הממשלה.
דוד ביטן: זאת אומרת, ההסכמה היא לא פורמלית אבל היא בפועל.
דוד ביטן: התקנון אומר – לא של הממשלה אלא של הקואליציה – שהקואליציה יכולה לקבל החלטה בכל הצעת חוק שהיא.
דוד ביטן: בתיאום עם שרת המשפטים ויושב ראש הוועדה הלכנו על השיטה הזאת, שיש הסכמה של הממשלה אבל אני מעביר את זה דרך הקואליציה וכך עשיתי.
דוד ביטן: אני מזכיר לכם שהקואליציה יכולה לשנות כל החלטה של ועדת שרים ולהצביע באופן אחר.
דוד ביטן: זה התקנון.
יעקב מרגי: בממשלת אולמרט אני הייתי יושב ראש סיעת ש"ס וכך היה.
יעקב מרגי: אחרי ועדת שרים היינו מכנסים את ראשי סיעות הקואליציה.
דוד ביטן: אני עושה את זה הרבה אבל כאן זה היה ממש בתיאום, כך שאני לא רואה בעיה עם זה.
דוד ביטן: הבעיה העיקרית בנושא של הרצל היא שיש תקציב אבל הוא לא מגיע.
דוד ביטן: לא מגיע כולו.
דוד ביטן: עוד מעט יסבירו לנו כאן מההסתדרות הציונית לגבי התקציב.
דוד ביטן: הפעילויות בהר הרצל, במוזיאון הרצל, הן מטרה מסוימת וההסתדרות הציונית שמה תקציב של קרוב לשניים וחצי מיליון שקלים ומשרד ראש הממשלה צריך לשים שניים וחצי מיליון שקלים.
דוד ביטן: אלא מה, בגלל כל מיני סיבות פורמליות ומשפטיות, מגיע רק חלקו של התקציב ממשרד ראש הממשלה ולא מגיע בזמן.
דוד ביטן: לכן אנחנו רוצים לקבע את העניין הזה באופן מסודר.
דוד ביטן: זאת מטרת החוק.
יעקב מרגי: באיזה משרד זה חונה?
יעקב מרגי: במשרד ראש הממשלה?
דוד ביטן: התקציב חונה במשרד ראש הממשלה.
דוד ביטן: אני רוצה לדאוג לכך שהתקציב הזה יגיע בזמן להסתדרות הציונית על מנת שתעשה את הפעילות לשמה התקציב הזה נועד.
דוד ביטן: בסוף במקום שניים וחצי שקלים מעבירים מיליון שקלים ורק אחרי כל מיני דברים, כאילו יש מישהו שיכול לעשות שם את העבודה.
דוד ביטן: מפרסמים מכרזים וכל מיני דברים.
דוד ביטן: מי שצריך לעשות שם את העבודה, זאת ההסתדרות הציונית ולכן התקציב צריך לבוא ישר אליה ולא לחנות בשום מקום אחר.
דוד ביטן: הם אמרו לי שאי אפשר לעשות את זה בצורה הזאת שישר התקציב יעבור אליהם.
דוד ביטן: אני ניסחתי את זה כך ששר האוצר יקבע את מסגרת התקציב ויעביר.
דוד ביטן: אמרתי להם שינסחו לי מה שהם רוצם ונעביר את זה, העיקר שהמטרה תושג.
דוד ביטן: אותי לא מעניין איך זה יושג ומה יושג.
<דרורית שטיינמץ: מנהלת אגף תקציבים במשרד ראש הממשלה.
<דרורית שטיינמץ: משרד ראש הממשלה באמת פועל בהתאם לחוק הרצל כפי שהוא מנוסח היום.
<דרורית שטיינמץ: יש מועצה ציבורית שממליצה על תכנית פעילות לראש הממשלה מדי שנה במסגרת תקציב שנמצא בחוק התקציב, בתקנה ייעודית לנושא של הנצחתו של בנימין זאב הרצל.
<דרורית שטיינמץ: המשרד מבצע התקשרויות מדי שנה.
<דרורית שטיינמץ: חלק מהתקציב הולך להתקשרויות מול גופים שמבצעים עבור המשרד את הפעילות, פעילויות חינוכיות, ציון ימים כאלה ואחרים בהתאם לחוק, כפי שקובע החוק, ותומך בגופים שמגישים בקשות לתמיכות בהתאם למבחני תמיכה שנקבעו.
<דרורית שטיינמץ: זה בעצם החוק וכך אנחנו מיישמים אותו.
<דרורית שטיינמץ: נכון, מסגרת התקציב שקיימת במסגרת הפעילות להרצל עומדת בערך על 2-2.5 מיליון מדי שנה.
<דרורית שטיינמץ: יש שנים שאנחנו מתגברים, אם יש יותר אירועים.
<דרורית שטיינמץ: כיום חלק מהפעילויות, לא הכול, אנחנו מבצעים התקשרות עם ההסתדרות הציונית לצורך מימוש.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו עושים את זה במיזמים משותפים כאשר גם ההסתדרות נדרשת להעמיד מצ'ינג לכסף הזה כי הם לא ספק יחיד לפעילות הנתמכת.
יעקב מרגי: מה העמדה שלכם לגבי החוק?
<אורלי פישמן אורן: אני כמובן לא חולקת על דבריו של יושב ראש הקואליציה באשר ליכולתה של הקואליציה, אבל אנחנו כפקידי ממשלה כן מחויבים לתקנון עבודת הממשלה שקובע בסעיף 66(ה) שהצעת חוק פרטית שתובא לדיון במליאת הכנסת בטרם קבעה לגביה ועדת שרים עמדה כנדרש, תהיה עמדת הממשלה להתנגד.
<אורלי פישמן אורן: אנחנו כפקידי ממשלה, יש לנו סעיף די ברור שקובע מה עמדת הממשלה.
<אורלי פישמן אורן: כמובן שאין בזה כדי לסתור את דברי יושב ראש הקואליציה.
<ניר אמסל: אנחנו עם משרד ראש הממשלה.
יעקב מרגי: לא מתנגדים לחוק.
יעקב מרגי: היא לא הביעה התנגדות.
<ניר אמסל: היא הסבירה שהממשלה מתנגדת.
דוד ביטן: הממשלה לא מתנגדת.
דוד ביטן: מי החליט שהממשלה מתנגדת?
דוד ביטן: ההתנגדות היא בגלל שהיא לא החליטה?
<ניר אמסל: אנחנו מתנגדים להגדרת סכומים בחקיקה ראשית.
יעקב מרגי: יש יוצאים מן הכלל.
<ניר אמסל: בנוגע לכל הפעילות, יש את המשרד המקצועי שבו נח התקציב עבור הנצחת זכרו של בנימין זאב הרצל.
<ניר אמסל: דרך אגב, רוב תקציבי ההנצחה מונחים בתקציב משרד ראש הממשלה, מתוקצבים במשרד ראש הממשלה והפעילות צריכה להיעשות בהתאם לגורמי המקצוע ובהתאם להנחיה של גורמי המקצוע.
<ניר אמסל: להנחות את זה בחקיקה ראשית כרגע בצורה הזאת, אנחנו כרגע מתנגדים.
דוד ביטן: אין לי בעיה שלא יהיה רשום תקציב אבל צריך להיות ברור שההסתדרות הציונית מקבלת את הכסף ומבצעת אותו, לא את כל הכללים האלה.
יעקב מרגי: נגיע לנוסח המוסכם.
<חנן ארליך: ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.
<חנן ארליך: קודם כל, מבחינת עמדת הממשלה, כמו שעורך דין פישמן ציטטה, היא להתנגד כל עוד לא החליטה ועדת שרים או הממשלה כולה לתמוך בהצעת החוק.
יעקב מרגי: על עקרון הפרדת הרשויות למדתם בשנה ראשונה משפטים.
<חנן ארליך: זה נכון אבל אנחנו מחויבים.
דוד ביטן: זה גם לא המצב בפועל.
<חנן ארליך: לגופו של עניין, אני רוצה לומר כמה דברים.
<חנן ארליך: ראשית אני אומר שדיון דומה נערך בזמן שחוקק החוק, חוק בנימין זאב הרצל, הנצחת זכרו ופועלו בשנת 2004, חלק מהנוכחים כאן גם נכחו אז בדיון.
<חנן ארליך: הצעות מקדמיות או נוסחים מוקדמים של החוק כללו אזכורים מפורשים של המדרשה והמוזיאון בהר הרצל.
<חנן ארליך: הוועדה אז החליטה – בדיון שהתקיים ב-15 ליוני 2004 – לקבל את הנוסח כפי שהוא מתוך הבנה של העקרונות שאני מיד אפרט.
<חנן ארליך: העמדה העקבית שגם אנחנו, גם משרד האוצר והממשלה כולה וגם מעוגנת בחקיקה או מקובעת בחקיקה, היא שלא להזכיר תמיכה בגופים או במסגרות פעילות ספציפיות בחקיקה ראשית אלא לקבוע חובת מימון בפעילות, ככלל.
<חנן ארליך: בסוגי פעילות.
<חנן ארליך: הפעילות שמתקיימת בהר הרצל היא פעילות, למיטב ידיעתנו גם של המוזיאון וגם של המדרשה שהם שייכים להסתדרות הציונית העולמית והאזכור המפורש שלהם בחקיקה, המשמעות היא שאתה בעצם באופן חריג קובע מימון בחקיקה ראשית לגופים.
<חנן ארליך: יש מגוון דרכים שגם אם הן לא נוסו, אפשר לבצע אותם ואפשר שיהיו מסלולים בהם אפשר ללכת כאשר רוצים להעביר כסף לפעילות מהסוג הזה.
<חנן ארליך: יש מסלול של תמיכות, מה שנקרא תמיכות בגופים אחרים, שלפחות לפי המצב המשפטי המוכר כיום - - -
יעקב מרגי: ידידי, אם יושב ראש הקואליציה מביא את החוק הזה של שישה מיליון שקלים לארגן להסתדרות הציונית או למשרד ראש הממשלה, זה אפילו בלי מאמץ אלא במשיכת קולמוס הכי קטנה, הוא עושה זאת כדי לקבע, כדי לייצר אמירה.
יעקב מרגי: אנחנו כמדינת ישראל לפעמים מכבדים סמלים אבל מן השפה ולחוץ.
יעקב מרגי: אם סוגיה של מוזיאון הרצל וכל הנצחת זכרו צריך כל שנה בקיבוץ נדבות או לחפש למה זה העביר ולמה זה לא העביר, להתחיל להתקשקש, אז זה הערך שלנו למי שאנחנו מעריכים ומחזיקים וכל האמירות היפות.
יעקב מרגי: זה אני, הדוס, אומר לך.
יעקב מרגי: אני אומר לך שאם נולד הצורך להביא את זה בחקיקה, זה אומר שכנראה זה לא עבד.
יעקב מרגי: ראוי לחרוג מהנוהג בשביל סטטוס שנקרא בנימין זאב הרצל.
יעקב מרגי: כאמירה, יכול להיות שנשקול.
יעקב מרגי: אם נתפשר – נתפשר, אבל בגדול צריכה להיות אמירה.
יעקב מרגי: אלה שישה מיליון שקלים ותאמין לי שהוא יכול להביא אותם מהר.
יעקב מרגי: זה לא הכסף.
יעקב מרגי: אם מישהו חושב שדוד ביטן בא לוועדת החינוך לחוקק חוק, להטריח את כל העולם, שישה יועצים משפטיים ורפרנט אגף התקציבים מגיעים ממשרדי הממשלה כדי לגייס שישה מיליון שקלים.
יעקב מרגי: זאת האמירה שבדבר.
יעקב מרגי: כל מי שדיבר כאן, דיבר על פרוצדורות ולא דיבר על המהות.
יעקב מרגי: אני מבחינתי רואה את המהות כאמירה, כדבר עם ערך בחוק.
דוד ביטן: הם אומרים שבלי כסף הם לא יכולים לעבוד.
<חנן ארליך: כל מה שאני אומר זה שאפשר להעביר את הכסף בדרכים אחרות.
דוד ביטן: הם לא ילכו כל שנה ויילחמו.
יעקב מרגי: ההסתדרות הציונית.
<יעקב חגואל: אני מאוד שמח על הדיון.
<יעקב חגואל: המהות הייתה שאנחנו ביום שלישי שעבר ערכנו כאן
<יעקב חגואל: בארגון יושב ראש הכנסת יום לציון 120 שנים להסתדרות הציונית העולמית.
<יעקב חגואל: לקונגרס הציוני הראשון בבאזל, שדרך אגב, בדיוק בעוד חודש, ב-א' אלול, זה 120 שנים לקונגרס הציוני הראשון.
<יעקב חגואל: המטרה שלנו הייתה, כשהבאנו את החוק הזה יחד עם יושב ראש הקואליציה, לעשות משהו חגיגי כאשר קונצנזוס של כל הבית, של רוב הבית, מאשר את החוק הזה.
<יעקב חגואל: זו הייתה המטרה.
<יעקב חגואל: התגלגלנו להיום ואני אומר לכם שבמבחן התוצאה – וגם אני הייתי כאן
<יעקב חגואל: ב-2004 – זה לא עובד.
<יעקב חגואל: זה לא עובד.
<יעקב חגואל: היו שנים שזה עבד יפה אבל יש שנים שפחות.
<יעקב חגואל: ב-2016 ו-2017, זה לא עובד לנו.
<יעקב חגואל: המוזיאון שלנו צריך שדרוג, אין לנו מספיק אנשים שמגיעים להר הרצל, למוזיאון הרצל, אנחנו לא מצליחים לסבסד ימי חיילים שיגיעו לשם ויבקרו במוזיאון.
<יעקב חגואל: מדברים על מספרים שהם לא מספיק גדולים לטעמנו.
<יעקב חגואל: בסוף בנימין זאב הרצל זה הקונצנזוס של הבית הזה.
<יעקב חגואל: ברוך השם הבית הזה יודע לתקצב מנהיגים אחרים ואין ספק שזה המנהיג שהוא הקונצנזוס של כולנו.
<יעקב חגואל: אנחנו נשמח מאוד שהחוק הזה יעבור.
<יעקב חגואל: אנחנו נשמח מאוד שיהיה כאן משהו רוטיני שיעבוד ויעזור לנו להחזיק את המוסד הזה שהוא המכנה המשותף של כולם.
איתן ברושי: אני חושב שהשאלה הזאת שעולה כאן היא באמת לא חדשה אבל היא באה על הרקע שתואר כאן.
איתן ברושי: אנחנו עדים לכך שיש במקומות רבים החלטות והביצוע הוא לא משולם ולעתים גם יש פגיעה במנהיגות היסטורית ופערים גדולים.
איתן ברושי: הממשלה החליטה אתמול על ז'בוטינסקי, מעניין מה היא החליטה אתמול, איך היא תעביר לשם כסף.
איתן ברושי: רק אתמול הייתה החלטה בישיבת ממשלה והיום אני מבין שזה מגיע לכנסת וכמובן אני אשתתף.
איתן ברושי: מעניין אותי איך זה מתבצע.
<חנן ארליך: יהיה אפשר להסביר כי זה בדיוק ההבדל.
איתן ברושי: אני אומר שיש כאן חוסר אמון מסוים.
דוד ביטן: אני רק אומר לך שבעוד חודשיים הולכת להיות החלטה אחרת לגמרי.
דוד ביטן: לוקחים את כל ההנצחות ורוצים להכניס אותן למסגרת.
דוד ביטן: אתה יודע מה תהיה התוצאה?
דוד ביטן: שכל מה שיש היום יקוצץ.
איתן ברושי: חסרה כאן תמונה יותר מאוזנת ויותר שלמה ובעיקר יכולת הביצוע.
איתן ברושי: הבעיה העיקרית היא הביצוע.
איתן ברושי: הם אומרים שהיו החלטות, אומר יושב ראש הקואליציה שהיו החלטות.
דוד ביטן: המצב הוא שאני צריך להילחם על חוק הרצל.
דוד ביטן: זה ממש מצחיק.
דוד ביטן: אם הייתי מביא לכם משהו שיש עליו מלחמות, בסדר גמור, אבל אני צריך להילחם על חוק הרצל?
דוד ביטן: זה משהו פוליטי?
איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד משפט אחד.
איתן ברושי: בניגוד להרבה אתרים, הר הרצל הוא יותר חי מכל האתרים האחרים.
איתן ברושי: בסופו של דבר לצערנו גם בית הקברות שם וגם גדולי האומה שם, ובעצם זה לא רק שהוא המנהיג הראשון, זה לא רק שעברו 120 שנים, זה לא רק שאחריו התחילה ההיסטוריה החדשה שאנחנו עוסקים בה, הוא גם נושא השם הזה של הר הרצל.
איתן ברושי: מה לעשות, זה נוגע להרבה מאוד משפחות בישראל ואתם יודעים את זה.
איתן ברושי: לכן אני חושב שיש כאן דבר חריג, גם במהות.
איתן ברושי: מצד שני אני אומר לכם שכעובדי מדינה, חלקכם מאוד צעירים עם שורשים קצרים באדמה הזאת.
<דרורית שטיינמץ: נסמכים על דורות קודמים.
יעקב מרגי: נטועים עמוק.
איתן ברושי: אני בכל אופן חושב שלפעמים יש בעיה גם עם השורשים וגם עם חוט השדרה של הפקידים.
איתן ברושי: יש להם בעיה עם חוט השדרה.
יעקב מרגי: הם שלוחים.
יעקב מרגי: הם לא הם.
יעקב מרגי: אני מגן עליהם.
איתן ברושי: אתה מגן וגם אני מגן אבל הם צריכים ללמוד.
דוד ביטן: זה לא המקרה.
דוד ביטן: אני מגן עליהם בעניין הזה.
איתן ברושי: אבל חסרה להם הבנה לראייה הכוללת.
איתן ברושי: יושבים כאן אנשים עם קצת ניסיון, אתם לפעמים צריכים לקבל את זה גם כאיזושהי אמירה.
איתן ברושי: עם כל הכבוד לניסיון וליכולת של כולנו, יש דברים שאתם צריכים ללמוד.
איתן ברושי: מה שאומרים לכם כאן החברים האלה, מה שאומר דוד ביטן זה שהעסק הזה לא עובד ובמיוחד כשזה קשור לרגשות.
איתן ברושי: אמרתי בדיון שהיה כאן עם ההסתדרות הציונית שהדבר העיקרי שצריך להדאיג אותנו הוא לא מה היה כאן 120 שנים אלא בעיקר מה יהיה כאן במאה השנים הבאות.
איתן ברושי: לכן מה יהיה כאן במאה השנים הבאות, זה עסק מאוד בעייתי.
איתן ברושי: הוא מאוד לא מובן מאליו.
איתן ברושי: הוא מאוד לא ברור.
איתן ברושי: לכן השאלה איך מבטיחים את השנים הבאות, במידה רבה היא תלויה גם באתרי הזיכרון וההנצחה, במורשת ובחינוך.
איתן ברושי: מה שהאנשים האלה אומרים, זה לא איזה אגו אלא קודם כל דאגה לחינוך.
איתן ברושי: אני חושב שבעניין של הדאגה לחינוך, תהיו קצת יותר פתוחים ויותר נדיבים.
יעקב מרגי: אנחנו ניגש להקראת החוק ונשמע את ההערות.
<מירב ישראלי: הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון - מימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז-2017 תיקון סעיף 13 בחוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, בסעיף 13, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף 13 לחוק הרצל הוא סעיף התקציב ומוצע, אחרי סעיף קטן (א) שאומר היום: השתתפות אוצר המדינה בהפעלתו של חוק זה לרבות תקציב המלגות לפי סעיף 12 והתקציב לתמיכה במוסדות ציבור, סעיף קטן (ג), תיקבע בחוק התקציב השנתי כמשמעותו בחוק יסודות התקציב.
<מירב ישראלי: "(א1) השתתפות אוצר המדינה כאמור בסעיף קטן (א) תכלול השתתפות במימון הפעילות השוטפת של המוסדות להנצחת זכרו של בנימין זאב הרצל בהר הרצל בירושלים – המוזיאון והמדרשה, לרבות בפעולות הדרכה וחינוך שהם מקיימים ובהחזקתם השוטפת, וכן בפעילות נוספת בהר הרצל שעליה תחליט הממשלה, בסכום שלא יעלה על שישה מיליון שקלים חדשים בשנה.
<מירב ישראלי: הסכום האמור בסעיף קטן זה יתעדכן ב-1 בינואר של כל שנה לפי שיעור השינוי במדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה".
דוד ביטן: הניסוח הוא בסדר.
יעקב מרגי: אני חשבתי שלא יפחת משישה מיליון שקלים.
דוד ביטן: הניסוח הוא בסדר אבל להוריד את הנושא של הסכום.
דוד ביטן: אני מוכן לזה אבל שיהיה כתוב שההסתדרות הציונית היא זו שתבצע את התקציב.
יעקב מרגי: באמצעות ההסתדרות הציונית.
דוד ביטן: באמצעות ההסתדרות הציונית.
איתן ברושי: באיזה סכום?
דוד ביטן: יש סכום.
דוד ביטן: אף אחד לא יוריד את הכסף להרצל.
דוד ביטן: הבעיה היא לא הכסף.
איתן ברושי: צריך להגיד את הסכום.
דוד ביטן: יש לי בעיה עם האוצר.
דוד ביטן: אני מוכן לקבל את זה.
דוד ביטן: אולי ירצו לתת שמונה מיליון שקלים?
איתן ברושי: אבל לא פחות משישה מיליון.
איתן ברושי: עשינו את זה בבית התפוצות.
איתן ברושי: קבענו סכום.
דוד ביטן: אין בעיה עם זה.
דוד ביטן: מי שמבצע את זה, אלה הם.
דוד ביטן: הבעיה היא הביצוע.
איתן ברושי: מחר יהיה קיצוץ רוחבי, יקצצו מיליון שקלים.
דוד ביטן: בוא נגיע למשהו מוסכם.
<חנן ארליך: אפשר להציע שנקיים התייעצות קצרה?
דוד ביטן: למה לא? תתייעץ עם היושב ראש.
דוד ביטן: המיקרופונים לא מפריעים להתייעצות.
יעקב מרגי: על מה אתה רוצה להתייעץ?
יעקב מרגי: על באמצעות ההסתדרות הציונית?
<חנן ארליך: באופן כללי על הניסוח.
יעקב מרגי: אנחנו כבר אחרי הסכמה.
יעקב מרגי: מבחינתנו, אנחנו המחוקקים.
יעקב מרגי: זה שיושב קואליציה חבר הכנסת דוד ביטן הסכים, היה קשור והוריד את הסכום, זה רק להעריך אותו ואנחנו הולכים עם זה.
יעקב מרגי: כרגע מה שאני באמת רוצה לדעת זה כאשר אומר דוד שהביצוע יהיה באמצעות ההסתדרות הציונית, אני רוצה לדעת חוות דעתכם על זה.
יעקב מרגי: אני לא פותח דיון על החוק, אם הוא חוקי.
<חנן ארליך: לדעתנו זה מחמיר את המצב.
יעקב מרגי: נמק.
<חנן ארליך: הבעיה המרכזית, כמו שאמרתי קודם, היא בעובדה שאתה בעצם מזכיר מסגרות פעילות או מוסדות ספציפיים אותם אתה מתקצב.
יעקב מרגי: אבל זה מוסד שהוא מוגדר בחוק.
יעקב מרגי: הוא קם על פי חוק.
<מירב ישראלי: הוא מוקם על פי חוק אבל יש חוק שמתגבר על המעמד.
<חנן ארליך: אתה לא מקים תאגיד.
<חנן ארליך: אם אתה מקים תאגיד, זה משהו אחר, אבל אתה לא מקים תאגיד.
<חנן ארליך: אתה מזכיר גוף ספציפי ומסגרות פעילות ספציפיות ומתקצב אותן, שזה סותר באופן כללי את כל שיטת מימון התקצוב המדינתי של פעולות מהסוג הזה שנעשית באופן כללי לסוג הפעילות, או באמצעות התקשרויות או באמצעות תמיכות כאלה ואחרות.
<חנן ארליך: ברגע שאתה מזכיר את ההסתדרות הציונית, אתה מחמיר את המצב.
<חנן ארליך: עוד אמירה אחת, אדוני.
יעקב מרגי: המוזיאון והמדרשה, למי הם שייכים?
<יעקב חגואל: להסתדרות הציונית העולמית.
יעקב מרגי: אז לא צריך.
דוד ביטן: יש לך שניים וחצי מיליון שקלים אבל לא מעבירים להם.
דוד ביטן: לפעילות עצמה הם צריכים מכרז.
יעקב מרגי: הם פטורים ממכרז.
דוד ביטן: הם פטורים אבל הם לא.
דוד ביטן: לא מעבירים להם את הכסף.
<חנן ארליך: לאחרונה תוקן חוק המעמד שאדוני קידם אותו.
<חנן ארליך: מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית תוקן כך שהובהרו מה הן אותן מטרות ציבוריות לגביהן יש פטור בעת ההתקשרות, פטור ממכרז בהתקשרות.
<חנן ארליך: יש שם רשימה של הפעילויות השונות שהן נחשבות כמטרות ציבוריות.
<חנן ארליך: או שהרשימה הזאת כבר כוללת את הפעילות מהסוג הזה או שאפשר להוסיף לשם את הפעילות מהסוג הזה, ככל שמחליטים.
<חנן ארליך: זו הדרך המתאימה יותר מאשר בדרך הזאת.
דוד ביטן: זה יהיה לקריאה ראשונה.
דוד ביטן: לקראת קריאה שנייה ושלישית, תביאו, אם יש לכם, עוד תיקון ונכניס אותו.
דוד ביטן: לא באתם עם הצעה.
<מירב ישראלי: צריך לפרסם חוברת.
<מירב ישראלי: אני אעביר את זה לנוסח.
דוד ביטן: אין לנו ברירה.
דוד ביטן: השבוע אנחנו מסיימים עם זה.
דוד ביטן: מה זה חוברת?
דוד ביטן: בגלל חוברת לא נעביר את זה?
דוד ביטן: תעשו את העבודה מהר.
דוד ביטן: צריכים להביא את החוברות מהר.
יעקב מרגי: בוא קודם נחוקק.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה, לפני שאני עובר לנוסח המתוקן, יש עוד התייחסויות?
יעקב מרגי: אנחנו בקריאה ראשונה.
<דרורית שטיינמץ: אבל עדיין אפשר יהיה להכניס שינויים.
דוד ביטן: בקריאה שנייה ושלישית.
דוד ביטן: תבואו עם הצעה ונכניס אותה.
דוד ביטן: אמרתי לכם שאני אלך אתכם.
דוד ביטן: גם ראיתם את זה.
דוד ביטן: אני לא מחופש כאן לריב.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נוכל לעשות את התיקונים.
דוד ביטן: אבל תבואו מוכנים עם התיקון.
דוד ביטן: הורדתי את המסגרת התקציבית.
יעקב מרגי: אני חושב שמבחינת המציע הייתה כאן גמישות ואני חושב שזה נכון.
דוד ביטן: הבטחתי להם.
יעקב מרגי: אם יש דיון לגבי איך ומה, תגיעו לקראת קריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: יש לכם זמן להגיע להסכמות.
דוד ביטן: אתה עושה את הדיון מחר?
דוד ביטן: אנחנו מעבירים את זה היום.
<מירב ישראלי: צריך לעשות חוברת.
דוד ביטן: תעשו.
דוד ביטן: אלה שתי שורות.
<מירב ישראלי: אני עושה את התפקיד שלי.
דוד ביטן: אני שם את זה בסדר היום.
דוד ביטן: היום זה יהיה בסדר היום.
דוד ביטן: אולי נוותר על חוברות.
דוד ביטן: נדבר על זה עכשיו עם האופוזיציה.
דוד ביטן: אין טעם בזה.
דוד ביטן: הכול יהיה דרך האינטרנט ונגמור את הסיפור הזה.
יעקב מרגי: תקריאי את הנוסח.
<מירב ישראלי: "(א1) השתתפות אוצר המדינה כאמור בסעיף קטן (א) תכלול השתתפות במימון הפעילות השוטפת של המוסדות להנצחת זכרו של בנימין זאב הרצל בהר הרצל בירושלים – המוזיאון והמדרשה, באמצעות ההסתדרות הציונית העולמית – אנחנו נגדיר אותה כפי שצריך - לרבות בפעולות הדרכה וחינוך שהם מקיימים ובהחזקתם השוטפת.
<מירב ישראלי: אנחנו משאירים את "פעילות נוספת בהר הרצל שעליה תחליט הממשלה"?
דוד ביטן: גם את זה באמצעות.
דוד ביטן: אם אתה שם באמצעות אחרי הממשלה, זה נראה רק על זה.
דוד ביטן: הניסוח צריך להיות ברור כך שזה יובן לשני הדברים.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית תאמר את המהות ואחר כך לגבי הנוסח, הוא ינוסח.
דוד ביטן: זה יחול גם על זה.
יעקב מרגי: כל הפעילות שמוזכרת בתיקון הזה תופיע באמצעות ההסתדרות הציונית.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון - מימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז-2017 עם התיקונים?
יעקב מרגי: אתה מחליף את אחד מחברי הכנסת של הליכוד.
יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה פה אחד להכנה לקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: 17 ביולי 2017, כ"ג בתמוז תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, השמעת יצירה ישראלית ברשתות הרדיו.
יעקב מרגי: רציתי לומר דברי פתיחה אבל ידידי הטוב יוזם הדיון, חבר הכנסת אילן גילאון פנה אלי ומצאתי לנכון בגלל חשיבות הנושא לשים את זה בסדר היום כי אנחנו כפי שאתם יודעים בסוף המושב.
יעקב מרגי: אין לנו הרבה זמן לדיונים איכותיים.
יעקב מרגי: אנחנו בדרך כלל, חקיקה, מסיימים, מנקים שולחן, אבל מצאתי לנכון דווקא בגלל שאנחנו בהרצה, כל המדינה בהרצה כדי שלא - - - .
יעקב מרגי: בהומור, אילן.
אילן גילאון: המדינה בהרצה שבעים שנה.
אילן גילאון: אני מקווה שהתאגיד יהיה פחות.
יעקב מרגי: כששואלים אותי מה שלומך, אני אומר ברוך השם.
יעקב מרגי: כששואלים אותי מה נשמע, אני אומר, תלוי איפה שם את האוזן, אז אילן, בכבוד.
אילן גילאון: טוב, קודם כל באמת תודה רבה על הדחיפות שסימנת את הנושא.
אילן גילאון: האמת שהוא נושא מאוד חשוב אבל המערכות הציניות שלנו, לא כל אחד הבין את הדברים.
אילן גילאון: אנחנו בכלל נמצאים בתקופה, אדוני היושב, אתה יודע, אני איש מיושן קצת.
אילן גילאון: אני בא ממקום שאם היה משהו מתקלקל היו מתקנים אותו.
אילן גילאון: לא היו מייד זורקים אותו.
אילן גילאון: בעניין של הפלייליסט והטעם המוסיקלי אני עושה מה שאמר המשורר אברהם חלפי, מצמצם אני את עצמי לנקודה קטנה, קטנטנה כדי שלא להטריד ממלכות.
אילן גילאון: אני רק שני היבטים ביקשתי את הדיון הזה מתוך מציאות או תלונות או מיצג של נתונים שמראים שני דברים לגבי ערוץ 88, אחד מהם הוא צמצום ביצירה המקורית.
אילן גילאון: אני מדבר בעיקר על השעות העיקריות של השידור, מה שקוראים הפריים טיים או שעות השידור העיקריות.
אילן גילאון: שניים, בעיה שאותי מעסיקה הרבה יותר כי מתוך נקודת המבט הזאת אני תמיד מגיע, זה צמצום ניכר מאוד בתמלוגי היוצרים.
אילן גילאון: מדובר בקבוצת יוצרים שבדרך כלל היכולת שלה להשתכר הולכת ומתמעטת, לכן ביקשתי ממך ואני מוכרח לומר שמעולם לא קיבלנו דיון כל כך מהר כדי שהוא יתקיים לפני הפגרה ועל כך התודה לך.
אילן גילאון: אנחנו נשמע כאן את האנשים.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לדאוג לשני דברים, אדוני.