GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אם הוא מוסד מוכר שאינו רשמי, הוא מוסד וזה חל עליו.
יוליה מלינובסקי: באותו מבנה.
יעקב מרגי: גם מפעיל פרטי, הם הרי הגבילו בעלויות לקיים צהרונים.
יעקב מרגי: הם בעצמם.
<דודי מזרחי: אני אומר ליושב ראש מה יכול לקרות.
יעקב מרגי: מפעיל פרטי.
יעקב מרגי: לשם אני חותר לדעת.
<דודי מזרחי: אם אנחנו לא נהיה כאן מאוד מדויקים - - -
יעקב מרגי: לכן אני שואל.
<דודי מזרחי: מה שיקרה זה שאותו גורם שמפעיל בבוקר את המוסד מוכר שאינו רשמי בבעלות א', תאגיד בשם א', בקלות מאוד ישנה את השם או ימצא איזושהי חברת בת ויהיה תאגיד ב', אותה גברת בשינוי אדרת, שיפעיל בצהרים.
<דודי מזרחי: לכן הגדרנו שאם מדובר על צהרון שפועל בתחום של מוסד מוכר שאינו רשמי, הוא נמצא בפיקוח.
<דודי מזרחי: זאת הייתה עמדתנו.
יוליה מלינובסקי: מה לגבי מוסד שאינו רשמי שמשלם שכירות ומוסד שאינו רשמי שלא משלם שכירות?
<קריאה: השאלה למי.
יוליה מלינובסקי: סליחה, זה לא הוגן.
יעקב מרגי: את מדברת אתי לא על גני ילדים פרטיים אלא את מפעיל צהרון פרטי.
יוליה מלינובסקי: אתה לא הבנת.
יוליה מלינובסקי: אני שוב פעם אחדד את השאלה.
יעקב מרגי: בעלויות בתוך החוק.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לחדד.
יוליה מלינובסקי: זה לא פייר כי אנחנו לא רוצים לפגוע בגנים פרטיים כארגונים.
יוליה מלינובסקי: אני עירייה, הקציתי קרקע לדוגמה לעמותת חב"ד.
יוליה מלינובסקי: הקציתי להם קרקע, הקציתי להם גן.
יוליה מלינובסקי: הם לא משלמים כלום.
יוליה מלינובסקי: הם לא משלמים שכירות והם לא משלמים ארנונה.
יוליה מלינובסקי: כלום.
יוליה מלינובסקי: אפס.
יוליה מלינובסקי: הם מפעילים שם גן ואחר כך ממשיכים עם צהרון.
יוליה מלינובסקי: זה בסדר גמור שהם צריכים להיות בפיקוח.
יוליה מלינובסקי: מהצד השני אני יוליה, בעלת הגן, אני שוכרת מהעירייה מבנה שמתאים לגן, או שאני לוקחת בשוק הפרטי, אני שוכרת ומשלמת שכירות, לצורך הדוגמה 5,000 שקלים, ומשלמת ארנונה.
יוליה מלינובסקי: אני עסק.
יעקב מרגי: היא גן פרטי.
יעקב מרגי: היה לה קול קורא של גן פרטי.
יוליה מלינובסקי: בבוקר אני מתוקצבת כי אני מתאימה לאותם קריטריונים.
יוליה מלינובסקי: כאן אתם יוצרים אי שוויון.
<מיכל חורין: הפתרון שאנחנו מציעים כאן בהצעת החוק הוא לקבוע תעריפים שונים לגנים או למסגרות מסוגים שונים.
<מיכל חורין: מדובר בשתי מסגרות מסוגים שונים ולכן אנחנו קבענו סמכות לשר לקבוע תעריפים שונים לכל אחת מהמסגרות האלה.
יעקב מרגי: אנחנו לא מכריע בזה.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית, ברוח ההבנות שסיכמנו, אנחנו נתקדם לחקיקה בקריאה ראשונה.
יפעת שאשא ביטון: צריך לתקן כאן.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית תעבור על מה שתוכן.
יעקב מרגי: עכשיו אנחנו ממקדים.
יעקב מרגי: מה שתוקן לקראת הדיון הזה בהתייחס לכך שאנחנו לא מחריגים את המתנ"סים לעת עתה.
יעקב מרגי: הסוגיה הזו תוכרע לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
יעקב מרגי: זו ההחלטה של המחוקקים ואנחנו יודעים לחיות עם זה.
<מיכל חורין: אנחנו מסכימים שיש איזה קושי גם בממשלה וגם בשלטון המקומי לגבי התחולה של החוק, מה שאנחנו קוראים מתנ"סים.
<מיכל חורין: אנחנו מציעים שאולי בכל זאת נקרא את הנוסח שהצענו.
יעקב מרגי: ושם נתייחס ספציפית.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה דעת חברותיי.
יעקב מרגי: תהליך הפיקוח, אם יהיה קושי מסוים לגבי הגופים האלה שהם לא מוסד חינוכי, לתת את זה בהדרגה, בואו נראה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להצהיר הצהרה כרגע.
יעקב מרגי: בואו נתחיל לקרוא את הנוסח.
<מירב ישראלי: הצעת חוק מסגרות המשך יום לימודים (צהרונים), התשע"ז-2017 הגדרות בחוק זה – "ילד" ו"מוסד חינוך" – כהגדרתם בחוק לימוד חובה, התש"ט-1949.
<מירב ישראלי: "חוק לפיקוח על איכות המזון" – חוק לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה בצהרונים, התשע"ז-2016.
<מירב ישראלי: "ממונה" - מי שמונה בידי השר לפי סעיף 8.
<מירב ישראלי: "מפעיל צהרון" – מי שמקים, מפעיל או מנהל צהרון, לרבות בעלי הצהרון.
<מירב ישראלי: "סל שירותים" – רשימת השירותים שיינתנו באותו סוג של צהרון, לרבות איכות, תדירותם, ובידי מי יינתנו.
<מירב ישראלי: "צהרון" - מסגרת חינוכית בלתי פורמלית, המשמשת לשהות יומית של ילדים עד כיתה ג', אשר פועלת בשטח מוסד חינוך לאחר שעות הלימודים או בתקופות של חופשות לימודים במהלך שנת הלימודים, ופועלת עם סיום הלימודים במשך חמישה ימים בשבוע.
<מירב ישראלי: כאן מה שצריך לעשות.
<מירב ישראלי: יש לנו חלופה אחת של שטח מוסד חינוך.
<מירב ישראלי: אתם ביקשתם להוסיף חלופה נוספת.
<מירב ישראלי: אם אני מבינה נכון, המילה מתנ"סים , קצת קשה להגדיר אותה.
<מירב ישראלי: אני רוצה להגדיר את זה בצורה גנרית.
יעקב מרגי: אם תאמרי מבנה של רשות מקומית, הוא כוללני מדי.
<נועה בן אריה: אבל אפשר לייצר הגדרה שהיא מחד לא מתנ"ס ומאידך היא לא מבנה ציבורי.
יעקב מרגי: שומעים הצעות.
<נועה בן אריה: מבנה ציבור בבעלות הרשות המקומית המשמש לקיום פעילויות ומסגרות קהילתיות, חברתיות, תרבותיות.
<קריאה: מרכז קהילתי זה מונח - - -
<מירב ישראלי: צריך להגדיר את זה.
<מירב ישראלי: גם אם נגיד מרכז קהילתי, צריך להגדיר אותו.
<נועה בן אריה: אני מניחה שאם אני אסתכל על חקיקה מקבילה, אני אמצא גם הגדרה יותר מדויקת מאשר מרכז קהילתי.
יעקב מרגי: כרגע מדברות רק המשפטניות.
<מיכל חורין: לצורך ההבהרה.
<מיכל חורין: הכוונה היא בעצם רק שהצהרון מופעל מטעם הרשות המקומית בתוך אותו מבנה?
<נועה בן אריה: או מי מטעמה.
יעקב מרגי: או מי מטעמה.
<נועה בן אריה: או מפעיל מטעמה.
<מיכל חורין: לא יהיה גוף פרטי.
יעקב מרגי: הבטחתי שלא יהיו גופים פרטיים.
<מירב ישראלי: ננסח את זה.
<מירב ישראלי: לחדד את הערתה של חברת הכנסת מלינובסקי.
<מירב ישראלי: גם אני העליתי את השאלה ורציתי שבאמת תינתן תשובה חד משמעית בדיון לגבי המוסדות שהם - - -
יעקב מרגי: גנים פרטיים.
<מירב ישראלי: גנים פרטיים.
<מירב ישראלי: בעיקר אלה גנים.
<מירב ישראלי: מדובר על כאלה שהם כן מוסדות חינוך, שיש להם סמי מוסד בבוקר, הם מקבלים תקצוב בבוקר ובעצם כל ההצדקה להחיל עליהם את ההסדר הזה שהוא בסך הכול מבחינת חופש עיסוק הוא הסדר מאוד מאוד מגביל, זה בעצם שמתנהל שם מוסד חינוך בבוקר ושהמקרקעין בעצם באיזשהו מקום מקבלים איזשהו תקציב בגלל שהם מתוקצבים בבוקר.
<מירב ישראלי: אני ביקשתי ממשרד המשפטים להעביר לוועדה שמבחינת חופש עיסוק, כי יש כאן הבחנה בין מוסדות.
<מירב ישראלי: יש כאלה שאכן משלמים למשל שכירות ויש כאלה שלא משלמים את כל הדברים האלה.
<מירב ישראלי: יש הבדל בין סוגי המוסדות האלה.
<מירב ישראלי: לכן האם יש הצדקה להחיל עליהם.
יעקב מרגי: אני בחוק הזה לא הולך לפתור את הגיבנת הגדולה של מדינת ישראל בסוגיית חינוך בהבדל בין המוכר שאינו רשמי לבין הממלכתי.
יעקב מרגי: הלוואי ויכולתי.
יעקב מרגי: לכן אני לא רוצה להיכנס למלכודת הזו.
יעקב מרגי: אם אתם שואלים אותי, אני כן קשוב להחרגה שמבקשת חברת הכנסת מלינובסקי לסוגיית הגנים הפרטיים.
יעקב מרגי: אני אסביר לכם למה אני מבודד את זה לגנים הפרטיים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שעל ההחרגה הזאת יתפסו טרמפ גם הקיבוצים שעל השעה וחצי משלמים אלפיים שקלים.
יעקב מרגי: לכן אני רוצה להתמקד אם יש גן פרטי בלבד ששוכר מבנה.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית ניגע בזה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אתה יודע מה זה אומר.
יפעת שאשא ביטון: אתה מחריג.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להחריג אף אחד.
<מיכל חורין: החוק מחייב היום את כל מוסדות החינוך לקבל רישיון ולהפוך למוכרים שאינם רשמיים.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נתכנס לישיבה.
יעקב מרגי: לקראת הקריאה השנייה והשלישית ננסה למצוא הגדרה משפטית, אם תתאפשר.
<קריאה: יש עמותות שמקבלות הקצאות מהעיריות.
<מירב ישראלי: הייתה שאלה לגבי הקייטנות ובדקתם את זה.
יוליה מלינובסקי: נושא עקרוני.
יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה לפגוע באנשים שעובדים בענף הזה.
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו לא נשב ואתם לא תהיו קשובים, זה יפגע.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<דודי מזרחי: משרד החינוך במשך שנים – והיו על זה דיונים גם כאן
<דודי מזרחי: בוועדה – לא הצליח לפקח על הגבייה מההורים במוכרים שאינם רשמיים, פרטיים, לא חשוב מה.
יעקב מרגי: אפשר לחשוב שבממלכתי הצלחתם.
<דודי מזרחי: אני חושב שהשתפרנו.
<דודי מזרחי: יש עוד הרבה מה לעשות.
יעקב מרגי: עוד הרבה הרבה מאוד מה לעשות.
יעקב מרגי: בממלכתי דתי עוד יותר מה לעשות.
<דודי מזרחי: מוכר שאינו רשמי, גם כאשר באנו לבדוק, היה קושי מאחר שמפעיל הגנים העמיס על הצהרון את כל העלות.
<דודי מזרחי: לא הייתה לנו אפשרות לפקח.
קארין אלהרר: צריך להגיד את זה.
<דודי מזרחי: יחד עם זאת, אנחנו מסכימים שיש למפעילים שפועלים למטרת רווח, יש מבנה עלויות שונה ואנחנו נצטרך לתת לזה ביטוי בין היתר בתעריפים שיקבע השר.
<דודי מזרחי: אנחנו לא רוצים להרוג אף אחד, חס וחלילה.
יפעת שאשא ביטון: צריך לזכור שאנחנו כאן בשם ההורים והילדים.
יפעת שאשא ביטון: קצת התבלבלנו בדיון למי אנחנו צריכים לדאוג.
יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים לדאוג גם לאלו וגם לאלו.
יוליה מלינובסקי: גם אלה אזרחי ישראל.
יעקב מרגי: הם קשובים.
יעקב מרגי: נשב אתם.
<מירב ישראלי: "צהרון בבית ספר" – צהרון המיועד לילדים הלומדים בכיתות א' עד ג'.
יעקב מרגי: תבורכו על כיתה ג'.
יעקב מרגי: זה היה פתוח.
יעקב מרגי: חוץ מלהכות, אני גם יודע לברך.
<מירב ישראלי: "צהרון בגן ילדים" – צהרון המיועד לילדים הלומדים בגן הילדים.
<מירב ישראלי: "רשות מקומית" – עירייה או מועצה מקומית.
חיים ילין: אכן צריך להוסיף מועצה אזורית.
<מירב ישראלי: אני חושבת שמבחינה משפטית, אנחנו נכסה את זה מבחינה משפטית.
חיים ילין: מועצה מקומית זאת עיר שלא עברה את עשרים אלף התושבים.
<מירב ישראלי: אנחנו פשוט העתקנו את זה.
יעקב מרגי: יכול להיות שמבחינה משפטית זה מכיל.
<מירב ישראלי: זה מכיל.
<מירב ישראלי: אני אבדוק.
יעקב מרגי: ההערה שלך נשמעה.
יעקב מרגי: יבדקו.
<קריאה: מועצה מקומית, זה מכיל מועצה אזורית.
<מירב ישראלי: זה משהו משפטי.
<מירב ישראלי: הפעלת צהרון לא יפעיל אדם ולא ינהל צהרון, אלא בהתאם להוראות פי חוק זה.
<מירב ישראלי: עכשיו אני אסביר בכמה מלים את המבנה המשפטי.
<רון סגל: אדוני היושב ראש, הערה לגבי סעיף 1.
<רון סגל: זה חשוב.
יעקב מרגי: אני אתן לך אבל לא עכשיו.
<מירב ישראלי: אני אסביר את המבנה המשפטי שיהיה במקום הפיקוח.
<מירב ישראלי: אמרנו שלא יהיה פיקוח ולכן מה יהיה המבנה המשפטי?
<מירב ישראלי: בעצם כל מפעיל צהרון, בין אם זאת רשות מקומית, בין אם זה מי מטעמה ובין אם זה מוסד אחר, יגיש הצהרה לממונה במשרד החינוך שהוא עומד בכל דרישות החוק.
<מירב ישראלי: זה הבסיס שעליו יהיה הפיקוח.
<מירב ישראלי: הסעיף הזה, זה מה שהוא אומר, שבעצם כל אחד יגיש הצהרה.
<מירב ישראלי: השר יקבע איך ההצהרה הזאת תוגש.
קארין אלהרר: זה פיקוח עצמי?
<מירב ישראלי: לא, זה לא פיקוח עצמי.
<מירב ישראלי: קודם כל צריך להבין שבגלל שזה פועל במוסד חינוך, חלק מהדברים כבר נעשה שם.
יעקב מרגי: הוא מצהיר שהוא עומד בכל הסטנדרטים.
<מירב ישראלי: גיבינו את זה בסעיף נוסף בהמשך.
קארין אלהרר: זה פיקוח עצמו של המוסדות.
יפעת שאשא ביטון: זה שילוב.
יפעת שאשא ביטון: את לוקחת בחשבון את מה שיש בבוקר, גם את ההצהרה שלו וגם פיקוח שיגיע אחת לתקופה.
<מירב ישראלי: מאחר שהחלטת הוועדה הייתה לא לעשות פיקוח מראש – זאת הייתה החלטת הוועדה, לפחות בפעמים הקודמות – משרדי הממשלה התבקשו להביא הסדר אחר.
<מירב ישראלי: ההסדר הוא כזה שבעצם יש הצהרה מראש שמגובה בכמה דברים ואני אומר במה.
<מירב ישראלי: היא מגובה בזה שמדובר ברוב המקרים בשטחי מוסד חינוך ולכן כבר יש כל מיני דברים שעומדים מכוח הדברים האלה.
<מירב ישראלי: זה מגובה בסעיף נוסף שתכף נקרא אותו שהרשות המקומית, כשהיא מתקשרת עם המפעילים שלה, היא מגבה את כל הדברים האלה בהתקשרות והיא גם מפקחות.
קארין אלהרר: אבל בעוד מועד.
<מירב ישראלי: זה היא עושה קודם.
<נועה בן אריה: גם במסגרת ההליך המכרזי תיקבע מסגרת מנגנוני הפיקוח בתוך ההליך המכרזי.
<מירב ישראלי: הדבר השלישי הוא כמובן שיש פרק פיקוח שנדבר עליו, שמשרד החינוך מפעיל פיקוח שוטף.
קארין אלהרר: על הפסיליטיס, אלה ההגדרות מראש.
יעקב מרגי: הצהרה.
קארין אלהרר: ועל אנשי המקצוע, זה אתם.
<מיכל חורין: אנשי מקצוע, שוב, גם זה יהיה.
<מירב ישראלי: זה בהצהרה.
<מיכל חורין: שהוא עומד בתנאים שהחוק קובע.
<מיכל חורין: שהחוק והתקנות קובעים.
קארין אלהרר: כל כמה זמן צריך לתת הצהרה כזאת?
<מיכל חורין: אחת לשנה?
יעקב מרגי: כל פעם שהוא יענה לקול קורא.
קארין אלהרר: איך אומרים?
קארין אלהרר: שיהיה לנו בהצלחה.
<מירב ישראלי: הצהרון מופעל אחת לשנה.
<מירב ישראלי: יכול להיות שצריך להגיד את זה.
<נועה בן אריה: הכוונה שלנו במכרזים היא לא לייצר מכרז חד שנתי.
<נועה בן אריה: ממש לא.
<מיכל חורין: נצטרך לחשוב על זה.
<נועה בן אריה: גם היום זה לא כך.
<נועה בן אריה: זה לא נכון.
<נועה בן אריה: היום אנחנו מתקשרים לשלוש שנים.
<נועה בן אריה: אנחנו עושים שנה פלוס אופציות.
<נועה בן אריה: שנה, שנה ושנה אבל אנחנו לא מתכוונים לקצר עכשיו את התקופה.
יעקב מרגי: לא מקצרים.
<מירב ישראלי: כרגע זה ייקבע על ידי השר בתקנות.
<מירב ישראלי: אם אתם רוצים לקבע את זה בחקיקה, תגידו.
<מירב ישראלי: מפעיל צהרון יגיש לממונה – שהוא במשרד החינוך - הצהרה חתומה בידי מי שמורשה לכך מטעמו כי הוא עומד בהוראות לפי חוק זה.
<מירב ישראלי: השר יקבע בתקנות את דרכי הגשת ההצהרה החתומה וכן את המסמכים הנלווים להצהרה זאת – כאן זה או שהוא יקבע את המועדים בתקנות, אני אוסיף את זה, או שתגידו לי שאתם רוצים בחקיקה - לרבות בעניין מכירה והספקה של מזון בצהרון, ואת המועד להגשתה, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות ביחס לצהרונים מסוגים שונים.
<מיכל חורין: מועדים.
<מירב ישראלי: אני אוסיף כאן מועדים.
<מירב ישראלי: השר יקבע בתקנות חובת דיווח של מפעיל צהרון לרשות המקומית שהוא פועל בתחומה.
<מירב ישראלי: הכוונה היא שבנוסף להצהרה האישית שכל צהרון מגיש לממונה, כמובן הרשות המקומית יודעת מי הצהרונים שלה ובנוסף כל מפעיל צהרון שהוא לא שייך לרשות המקומית, מוסד חינוך, ידווח לרשות והרשות – יש לנו סעיף בהמשך – נותנת לממונה במשרד החינוך רשימה של כל הצהרונים בתחומה.
<מירב ישראלי: באופן הזה הממונה יודע מי כל הצהרונים בארץ שהוא צריך לפקח עליהם.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה ומרכז השלטון המקומי, אם אתם לא עוצרים אותנו – אנחנו מתקדמים.
<נועה בן אריה: עד עתה, הכול בסדר.
יעקב מרגי: לא שכחתי אותך שיש לך הערה לסעיף 1.
<מירב ישראלי: תנאים לפתיחת צהרון ולהפעלתו השר, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, יקבע תנאים לפתיחת צהרון ולהפעלתו, ורשאי הוא לקבוע תנאים שונים לפי סוגים של צהרונים או לפי מספר הילדים השוהים בהם או גיליהם: תנאים ואמצעים הדרושים להפעלתו התקינה של הצהרון ובכלל זה תנאים פיזיים, בטיחותיים וסביבתיים, ובלבד שתקנות בעניין תברואה והזנה ייקבעו בהסכמת שר הבריאות.
<מירב ישראלי: תנאים הנדרשים מממלאי תפקידים בצהרון, ורשאי השר לקבוע תנאים שונים לסוגים של ממלאי תפקידים, ובכלל זה תנאים לעניין ניסיון והכשרה מקצועית לרבות השתלמויות והדרכות ועמידה בבחינות מקצועיות.
<מירב ישראלי: תנאים לעניין סל השירותים שיינתן בצהרון ובכלל זה סדר היום והתכנית החינוכית.
<מירב ישראלי: תקן ממלאי תפקידים בצהרון והיחס בין מספרם לבין מספר הילדים השוהים בצהרון.
<מירב ישראלי: אם אתם זוכרים, טיוטת תקנות שהונחה על שולחננו בפעם הקודמת גיבתה חלק מהדברים.
<מירב ישראלי: תנאים להעסקת עובדים בצהרון לא יעסיק אדם עובד בצהרון אם התקיים בו אחד מאלה: הוא הורשע בעבירת מין כהגדרתה בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס"א-2001 או שנודע לממונה כי הוא הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעבוד בצהרון.
<מירב ישראלי: לעניין סעיף זה "אדם שהורשע בעבירה" – לרבות אדם שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.
<מירב ישראלי: נודע לממונה כי יש בהתנהגותו משום השפעה מזיקה על ילדים.
יעקב מרגי: שזה כולל בתוכו פתיחת חקירה.
<מירב ישראלי: את זה תסבירו.
יעקב מרגי: עד כאן יש לנו כתב אישום ויש לנו הרשעה.
יעקב מרגי: לאור סדר היום הציבורי שהיה מנת חלקנו בחודשים האחרונים, והרציונל גם במשרד החינוך מבחינת עובדי הוראה ועובדי שירות, אפילו מי שנפתחה חקירה.
<מיכל חורין: השאלה אם החקיקה מדברת על כתב אישום ועל הרשעה.
קארין אלהרר: השאלה איך אפשר לתת מענה.
<מיכל חורין: בחקיקה הזאת אנחנו לא נשנה ממה שיש בחקיקה הקיימת.
יעקב מרגי: השאלה היא אם יתוקן שם, זה אוטומטית יתוקן כאן.
קארין אלהרר: זה נכון שזה הנוסח המקובל בחקיקות קודמות.
קארין אלהרר: התוודענו כרגע לסיטואציה אחרת.
קארין אלהרר: אפשר גם לתקן את זה כאן ואז להחיל אחורה, לחוקים אחרים.
<מיכל חורין: העובדה שזה לא תוקן עדיין במקומות אחרים, נובעת מקושי עם התיקון של החקיקה.
<מיכל חורין: על מנת שלא לעכב את החקיקה הזאת, לא נשנה מסדרי עולם בנושאים של חקירה וברגע שזה יתוקן שם, אנחנו נתאים את זה כאן.
קארין אלהרר: יש כרגע עבודה שמתבצעת.
<מיכל חורין: אני לא יודעת להגיד לך.
קארין אלהרר: אולי משרד המשפטים יודע להגיד לי.
יעקב מרגי: אני אומר לך מה היה בדיון בוועדה ומה הייתה ההסכמה בין משרד החינוך לבין המשרד לביטחון פנים.
יעקב מרגי: אמרתי בדיון הקודם ואני חוזר על זה.
יעקב מרגי: ראשית, מפתחים מנגנון טכני, פתרון טכנולוגי שידע לתת התרעה למשרד החינוך בזמן אמת על פתיחת חקירה.
יעקב מרגי: במקביל יש התחייבות של משרד החינוך והמשרד לביטחון פנים ליישר קו ב-1 לספטמבר כאשר כל המערכת עוברת סריקה לראות אם יש עובדים שבוודאי אוי ואבוי אם הורשעו בעבר אבל כל שכן אם נפתחה חקירה לגביהם.
חיים ילין: אבל זה לרוחב בכל דבר.
חיים ילין: זה לא רק כאן.
יעקב מרגי: אתה רוצה עכשיו לפתור בעיה חוקתית על הגב של הילד הקטן בצהרון?
חיים ילין: אני לא רוצה.
יעקב מרגי: יש תהליך בעבודה.
קארין אלהרר: שאלתי אם יש תהליך תיקון ואמרו לי לא.
יעקב מרגי: אני יודע על התחייבות שהייתה בוועדה.
<קריאה: יש כבר הסכמות.
<שיר דגן: אני מרכזת את פורום הנהגות ההורים של בתי הספר היסודיים בתל אביב-יפו מטעם ועד ההורים המרכזי.
<שיר דגן: אנחנו כבר דיברנו בוועדה, לא הקודמת אלא לפניה, על כך שבהגדרות לא רשומים ההורים.
<שיר דגן: מעמד ההורים לא מוסדר.
יעקב מרגי: שמענו אז וקיבלנו תשובה.
יעקב מרגי: נחה דעתנו מהתשובה.
יעקב מרגי: לא את הכול מקבלים.
יעקב מרגי: כמו שאנחנו שומעים את הילדים ולא תמיד נותנים להם הכול.
<שיר דגן: עד היום מנהלת הצהרונים של בתי הספר בעיר - - -
יעקב מרגי: גברתי, אני אענה לך תשובה אחת.
יעקב מרגי: יש פורום, יש ארגון הורים כללי שמוכר על ידי המדינה והוא בשיתופי פעולה מלאים ומבורכים, ואני שמח שאני אשם בחלקם של אותם שיתופי פעולה.
יעקב מרגי: הכול באמצעותם.
יעקב מרגי: אם נתחיל לפורר את זה לגושים ולגפרורים ולגרגרים, לא נצליח לעשות כלום.
יעקב מרגי: לכן מבחינת יש ארגון יציג של ההורים והוא התייחס לסוגיה הזאת והוא עומד מול משרד החינוך.
<שיר דגן: גם הוא לא מופיע כאן.
<קריאה: אנחנו לא רשומים.
<נועה בן אריה: אתם לא רשומים במסגרת החקיקה, אבל כל הסטנדרטיזציה שתהיה בתקנות, היא פרי תוצאה של עבודה משותפת של הנציגות שלכם שישבה אתנו מספר חודשים כדי לייצר את אותה סטנדרטיזציה.
יעקב מרגי: לא פותחים דיון.
<רון סגל: פורום ועדי ההורים היישוביים.
<רון סגל: הייתה התחייבות של שר החינוך וסמנכ"ל פדגוגיה שהפורום יוכנס ונציגי ההורים.
יעקב מרגי: תמשיכו למצות את זה בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.
יעקב מרגי: אני מודיע לכם שזה לא יעכב את החוק.
<נועה בן אריה: אבל צריך גם לדייק את זה.
יעקב מרגי: זה לא יעכב את החוק.
<נועה בן אריה: במסגרת הקול קורא לא ניתנה כאן.
<נועה בן אריה: צריך לדייק את הדברים.
<נועה בן אריה: גם מרכז השלטון המקומי לא מופיע בחוק הזה.
<נועה בן אריה: גם לו אין אימפוט בתוך החוק.
<נועה בן אריה: עשינו את העבודה מאחורי הקלעים ואנחנו רוצים לברך כולם על התוצאה, אבל גם אותנו לא מכניסים לתוך החוק.
<רון סגל: לגביכם אין מחלוקת שזה חלק מהעשייה, אבל לגבינו כן.
<נועה בן אריה: אני ממש לא מסכימה אתך.
<נועה בן אריה: אתה עוד לא הגעת לשלב של התקנות.
<נועה בן אריה: אני ממש חולקת על מה שאתה אומר.
יעקב מרגי: מר סגל, נקודה.
יעקב מרגי: הנה, ניתן לכם עוד מקצה שיפורים.
יעקב מרגי: אם תצליחו לשכנע אותם, אצלי זה לא יהיה אבן נגף לחוק.
<שיר דגן: לגבי סעיף 4.
<שיר דגן: אני כן חושבת שזה משהו שחובה להיכנס.
<שיר דגן: אנחנו כבר ראינו מה קורה כשלא נכנס.
<שיר דגן: אנחנו חווינו את זה על בשרנו.
<שיר דגן: זה משהו שהוא חייב להיות, שיושעה מתפקידו בן אדם שנחקר בכל נושא של עבירת מין.
יעקב מרגי: אני מסכים אתך ואומר לך שעצמות של ילד בגיל הרך הן רכות.
יעקב מרגי: לא ניתן להעמיס את זה.
יעקב מרגי: זה תהליך שהולך ומתהווה בחקיקה.
יעקב מרגי: נחה דעתנו.
יעקב מרגי: קיבלנו הבהרות של היועצות המשפטיות.
יעקב מרגי: מרגע שתושלם, זה ייכנס לשם.
יעקב מרגי: אנחנו מובילים חקיקה בקטע הזה ונשמח להיות.
<מירב ישראלי: לגבי התזונה, יש כאן סיכום שמקובל גם על משרד הבריאות.
<מירב ישראלי: בצעם יש כאן סוג של הפניה לחוק.
<מירב ישראלי: ההתקשרויות יהיו עם מי שהוא ספק מזון מורשה לפי החוק ההוא.
<מירב ישראלי: אני אקרא ואחר כך אולי יהיו הערות.
<מירב ישראלי: תזונה ומזון בצהרון לא יתקשר מפעיל בקשר למכירה ולהספקה של מזון לצהרון שהוא מפעיל אלא עם ספק מזון מורשה כהגדרתו בחוק לפיקוח על איכות המזון (בסעיף זה – ספק מזון מורשה) שהציג לפניו את הרישיון שבידו והצהיר בכתב כי המזון הנמכר או המסופק על ידו לצהרון עומד בתנאים לפי סעיף 4 לאותו חוק.
<מירב ישראלי: ספק מזון לא ימכור ולא יספק מזון לצהרון, אלא אם כן הוא ספק מזון מורשה והמזון עומד בתנאים לפי סעיף 4 לחוק לפיקוח על איכות המזון.
<מירב ישראלי: מפעיל יפרסם בצהרון, באופן גלוי וזמין לכל, בתחילת כל חודש, פירוטי תפריט יומי של המזון המסופק בצהרון.
<מירב ישראלי: מפעיל יתעד פרסום כאמור ויש מור העתק צילומי מכל פרסום.
<מירב ישראלי: השר רשאי לקבוע הוראות לעניין פרסום כאמור.
<מירב ישראלי: מפעיל יביא לידיעת הילדים והוריהם בתחילת כל שנת לימודים ויפרסם בצהרון באופן גלוי וזמין לכל את העניינים האלה: ההוראות והתנאים שנקבעו בחוק זה.
<מירב ישראלי: השר רשאי לקבוע הוראות לעניין חובת יידוע כאמור.
<מירב ישראלי: פרטי ספק המזון המורשה שעמו התקשר למכירה או להספקה של מזון לצהרון שהוא מפעיל.
<מירב ישראלי: הוחלף ספק המזון המורשה במהלך שנת הלימודים, יפרסם המפעיל את פרטי הספק המורשה החדש באופן האמור בסעיף קטן זה בלא דיחוי.
<מירב ישראלי: לגבי פסקה (1), בחוק זה, צריך לראות איך אנחנו מנסחים את זה.
<מירב ישראלי: אני מזכירה שבדיווח שצריך לדווח לממונה, צריך גם לדווח לעניין ההזנה שזה אומר שבעצם כל מפעיל צהרון ידווח מי ספק המזון שלו.
<מירב ישראלי: גם לעניין המועדים צריך לראות.
<מיכל גולדברג: הסעיף מקובל.
<מיכל גולדברג: אני רוצה להעיר שההסכמה שסוכמה הייתה בהנחה שהחוק יחול על הצהרונים שפועלים במוסדות חינוך לגביהם לא חל חוק הפיקוח על התזונה מ-2016.
<מיכל גולדברג: אבל אם עכשיו מרחיבים את התחולה - - -
<מירב ישראלי: לדעתי לא מרחיבים.
יעקב מרגי: לא מרחיבים.
<מירב ישראלי: החוק שלכם, הרשויות המקומיות.
<מירב ישראלי: אני צודקת או לא?
<מירב ישראלי: אנחנו בעצם חוזרים להגדרה של חוק התזונה בצהרונים כי שם ההגדרה.
<מיכל גולדברג: אז אין בעצם מקום להוראות האלה כי הן יחולו ישירות מכוח חוק.
<מירב ישראלי: זה לצורך מוסדות החינוך.
<מיכל גולדברג: אז הסעיף הזה רלוונטי רק לצורך מוסדות חינוך.
<מירב ישראלי: ברור שאם תהיה כפילות.
<מירב ישראלי: כאן זה ממונה אחר וגם הממונה הזה צריך לדעת על כלל הצהרונים.
<קריאה: תיווצר כפילות.
<קריאה: יהיו שני ממונים.
<קריאה: זה לא מצב חוקי.
<קריאה: נצטרך לראות.
<קריאה: כבר עכשיו יש שני ממונים.
<מיכל גולדברג: עכשיו אין שני ממונים כי החוק של 2016 לא חל על צהרונים שפועלים במוסדות החינוך.
<מיכל גולדברג: את זה סידרנו כאן.
<מיכל גולדברג: סידרנו את מה שסוכם.
<מיכל גולדברג: אבל עכשיו, אם מרחיבים.
<מיכל גולדברג: אני לא אומרת שאני נגד או בעד ההרחבה, זה לא העניין.
<מיכל גולדברג: אני רק אומרת שאם מרחיבים, נצטרך לראות איך עושים את ההתאמות.
יעקב מרגי: לא תהיה כפילות?
<מיכל גולדברג: כדי שלא תהיה כפילות.
<מירב ישראלי: תהיה כפילות מסוימת.
<מירב ישראלי: אין מה לעשות.
<מירב ישראלי: תהיה.
<מירב ישראלי: זה חלק מההסדר ותהיה כפילות.
<מירב ישראלי: לא תהיה סתירה וגם לא תהיה אכיפה כפולה במובן של העיצומים הכספיים.
<מירב ישראלי: אם תקראי את ההגדרה של צהרון בחוק התזונה, תראי שאנחנו בעצם לא מרחיבים.
<מירב ישראלי: אנחנו חוזרים להגדרה שם.
<מירב ישראלי: חובות רשות מקומית התקשרה רשות מקומית עם מפעיל, תותנה ההתקשרות בקיום הוראות חוק זה.
<מירב ישראלי: זה מה שאמרנו, עוד אבטחה שאנחנו עושים לעמידה בתנאים שהיא דרך הדבר הזה.
<מירב ישראלי: רשות מקומית תגיש לממונה, בכל שנה, במועד שיקבע השר, רשימה של הצהרונים הפועלים בתחומה.
<מירב ישראלי: שוב, לממונה יהיה את המידע.
יעקב מרגי: זה במקום מה שוויתרנו עליו, הרישוי ותהליך הרישוי.
יעקב מרגי: זה לא מסבך אלא זה מקל.
<מירב ישראלי: תשלומים עבור שירותי צהרון השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע, בצו, תעריף חודשי מרבי לעניין שירותי צהרון, שייגבה עבור כל ילד, בהתבסס בין השאר, על עלות הצהרון ותקורה סבירה ורשימת השירותים שיינתנו במסגרת אותו סוג של צהרון.
<מירב ישראלי: קביעת תעריף חודשי כאמור יכול שתהיה – כאן ביקשו שנוסיף, בין היתר - לפי סוגי צהרונים שונים, אזורים שונים ושכבות גיל שונות, ורשאי הוא, בהסכמת שר האוצר, לקבוע שיעורי השתתפות המדינה בעלות צהרונים לפי סוגי צהרונים.
<מירב ישראלי: כאן ביקשו שנוסיף לא רק סוגים של צהרונים אלא כל הדברים שיש למעלה, כל אמות המידה.
<מירב ישראלי: מפעיל צהרון לא יגבה עבור שירותי הצהרון סכום העולה על התעריף החודשי שנקבע לפי סעיף קטן (א).
<מירב ישראלי: חברת הכנסת מלינובסקי ביקשה להוסיף כאן.
יוליה מלינובסקי: שזה באישור ועדת החינוך של הכנסת.
יוליה מלינובסקי: הדברים האלה צריכים לבוא לוועדת החינוך של הכנסת.
יוליה מלינובסקי: אני דוגלת בפיקוח פרלמנטרי.
<נועה בן אריה: של מה?
<נועה בן אריה: של התשלומים?
יוליה מלינובסקי: של התעריפים.
<דודי מזרחי: בעולם של פיקוח על מחירים - בהתחלה חשבנו שזה יהיה בכפוף לחוק פיקוח על מוצרים ושירותים ובסוף זה בחקיקה עצמה – אני לוקח אנלוגיה אחרת מתחום החינוך, למשל ספרי לימוד.
<דודי מזרחי: יש עבודה מקצועית של הדרג המקצועי במשרד הרלוונטי, משרד החינוך, ומשרד האוצר, ובדרך כלל זה באמצעות ועדת המחירים.
<דודי מזרחי: כאן למעשה ההצעה מדברת על הקמת סוג של ועדת מחירים כמו שיש במקרים אחרים, בפיקוח על מזון, בפיקוח על ספרי לימוד.
יוליה מלינובסקי: תשלומי הורים, מאוד מתאים כאן.
<דודי מזרחי: תשלומי הורים לא נכנסים תחת הקטגוריות.
<דודי מזרחי: אנחנו מדברים על קביעת מחיר מקסימום למוצר.
<דודי מזרחי: על כן העמדה שלנו היא שצריך להיות מקצועי פר אקסלנס ולא משהו פוליטי.
יעקב מרגי: מה עמדת מרכז השלטון המקומי?
יעקב מרגי: אין לכם עמדה.
<נועה בן אריה: יש לנו עמדה.
<נועה בן אריה: מוסכם עלינו ש- - -
יעקב מרגי: הנה, אני אומר, יושב ראש ועדת החינוך לא מגובש דעה.
יעקב מרגי: התקילה אותי כרגע חברת הכנסת יוליה.
<נועה בן אריה: לנו היה חשוב שתהיה סטנדרטיזציה בהתאמה למחיר מפוקח.
<נועה בן אריה: ברגע ששני המרכיבים האלה נמצאים, אנחנו אדישים לעניין של הפיקוח הפרלמנטרי.
יוליה מלינובסקי: אני חושבת שזה ראוי.
יוליה מלינובסקי: הנושא נוגע לכלל עם ישראל וראוי שלכנסת תהיה אפשרות לראות את המחירים האלו ולתת את דעתה על כך.
יעקב מרגי: יש מניעה?
<דודי מזרחי: לראות בוודאי, אבל האישור צריך להיות של שני השרים.
יוליה מלינובסקי: בהסכמת ועדת החינוך.
<דודי מזרחי: לא בהסכמה.
יעקב מרגי: לא בהסכמה.
יעקב מרגי: ידווח לוועדה.
יעקב מרגי: בהתייעצות.
<דודי מזרחי: התייעצות.
<מירב ישראלי: יהיה דיון ציבורי בנושא.
יעקב מרגי: יהיה דיון ציבורי.
<מירב ישראלי: מינוי ממונה השר ימנה, מבין עובדי משרדו, ממונה לעניין חוק זה.
<מירב ישראלי: הודעה על מינוי כאמור תפורסם ברשומות.
<מירב ישראלי: הסמכת מפקחים השר יסמיך, מבין עובדי משרדו, מפקחים, שיהיו נתונות להם הסמכויות לפי פרק זה, כולן או חלקן, לשם ביצוע ההוראות לפי חוק זה.
<מירב ישראלי: אני רק אומר שזה פרק סטנדרטי לחלוטין בחקיקה מבחינת מינוי מפקחים וסמכויות הפיקוח שיש להם.
<מירב ישראלי: לא יוסמך מפקח כאמור בסעיף קטן (א) אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה: הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי, לדעת השר, לשמש כמפקח.
<מירב ישראלי: הוא קיבל הכרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי פרק זה, כפי שהורה השר.