GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: הוא עומד בתנאי כשירות נוספים, כפי שהורה השר.
<מירב ישראלי: סמכויות מפקחים לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי משפקח לאחר שהזדהה לפי הוראות סעיף 11 – לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו.
<מירב ישראלי: לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל יידעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוען של ההוראות לפי חוק זה.
<מירב ישראלי: בפסקה זו "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995.
<מירב ישראלי: להיכנס בכל עת סבירה למקום בו מופעל הצהרון, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על פי צו של בית משפט.
<מירב ישראלי: שמירת דינים ושמירת סמכויות אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות כל דין ומסמכות פיקוח הנתונה לגוף אחר לפי כל דין.
<מירב ישראלי: זה לגבי המפקחים.
<מירב ישראלי: עכשיו יש לנו עניין של צו הגבלה מינהלי, במקרה שיש סיכון לילדים.
<מירב ישראלי: צו הגבלה מינהלי היה לממונה יסוד סביר לחשוד כי חדל להתקיים תנאי מן התנאים לפתיחות צהרון או להפעלתו לפי חוק זה וכי נגרמת בשל כך פגיעה בשלומם או בבטיחותם של ילדים השוהים בצהרון או שישנו יסוד סביר לחשד שתיגרם בשל כך פגיעה כאמור, רשאי הוא לדרוש ממפעיל הצהרון לקיים את התנאי כאמור (בפרק זה – התראה מינהלית) באופן ובתוך המועד שנקבעו בהתראה.
<מירב ישראלי: ניתנה התראה מינהלית לפי הוראות סעיף קטן (א) ולא קוימו הוראותיה באופן ובמועד שנקבעו בה, רשאי הממונה להורות בצו כי לא ייעשה במקום שבו מופעל הצהרון שימוש לצורך הפעלת הצהרון כאמור או כי ייעשה בו שימוש במגבלות ובתנאים שנקבעו בצו, והכול במידה שלא תעלה על הנדרש בנסיבות העניין (בפרק זה – צו הגבלה מינהלי).
<מירב ישראלי: על אף הוראות סעיף קטן (א), מצא הממונה כי כתוצאה מפעילותו של הצהרון ישנה אפשרות ממשית לפגיעה מיידית בשלומם של הילדים השוהים, בו רשאי הוא להוציא צו הגבלה מינהלי, בלי שנתן קודם לכן התראה מינהלית.
<מירב ישראלי: הממונה יקבע בצו ההגבלה המינהלי הוראות לעניין ביצועו ובכלל זה הוראות בדבר מסירת הודעה להורי הילדים השוהים בצהרון שלגביו ניתן הצו על מתן הצו ועל הטעמים לנתינתו.
<מירב ישראלי: עותק של צו הגבלה מינהלי יוצג בצהרון שלגביו ניתן ויומצא למפעיל הצהרון ולמנהלו אם ניתן לאתרם בשקידה סבירה.
<מירב ישראלי: צו הגבלה מינהלי יעמוד בתקפו לתקופה שתיקבע בו ורשאי הממונה להאריך את תוקפו לתקופות נוספות ובלבד שסך כל התקופות לא יעלה על שישים ימים מיום שניתן.
<מירב ישראלי: הרואה את עצמו נפגע מצו הגבלה מינהלי, רשאי לערור על כך בפני השר.
<מירב ישראלי: עשינו את זה לפי נוסח קיים.
<מירב ישראלי: אחד מהם ירד.
<נועה בן אריה: כל הפרק הזה שעוסק בנושא של צו הגבלה מינהלי וגם הנושא של סמכויות המפקחים, אני אומרת את זה לפרוטוקול, אני לא יודעת אם אנחנו נצליח להכין את זה במסגרת החקיקה, הוא בא למעשה בנוסף לכל סמכות שנתונה לרשות המקומית כלפי המפעיל מטעמה במסגרת ההתקשרות עמו.
<נועה בן אריה: זאת אומרת, גם לרשות יש אמצעים.
<נועה בן אריה: את זה צריך לומר.
<נועה בן אריה: במקומות בהם הרשות המקומית היא המפעילה באופן ישיר ללא קבלנים מטעמה, בוודאי שהיא נתונה לתוך אותו מנגנון.
חיים ילין: מה שקורה שם זה שגם הקבלן וגם המועצה נתבעים.
<נועה בן אריה: זה כשאתה מדבר בקרות אירוע שהוא נזיקי.
<נועה בן אריה: המעוולים הם מעוולים במשותף.
<נועה בן אריה: אין לנו איך להימנע מהעניין הזה.
<נועה בן אריה: בסופו של דבר הנושא של סעיף האחריות, הוא סעיף אחריות.
יעקב מרגי: החוק הזה סותר תנאי התקשרות בינך לבין המפעיל?
<נועה בן אריה: אני רק רוצה לומר שיהיה ברור כאן
<נועה בן אריה: שלא יכול להיות מצב שיבוא המפעיל העתידי על פי החוק הזה ויגיד לי יש כרגע בעצם רק מפקח אחד מעלי.
<נועה בן אריה: ברמת ההתקשרות בעצם על המפעיל נמצאים שני "מפקחים".
<נועה בן אריה: המפקח הישיר שלו שהוא הרשות המקומית שהיא מכוח התקשרות אתו מכניסה לתוך המכרז ואחר כך לחוזה ההתקשרות את כל מנגנוני הפיקוח.
<מיכל חורין: אין כוונה לגרוע.
<נועה בן אריה: רק שלנו אין ממילא את אותן סמכויות ולכן לא יהיה כאן את העניין של - - -
<מירב ישראלי: המכרזים שלכם עכשיו, כל מה שצריך, תקנו אותם.
<נועה בן אריה: נכון.
<הדס אגמון: אני מציעה שיישאר הנוסח של סעיף 14 שהערר הוא לאחר שסגר את הצהרון, מה שלא מופיע בסעיף קטן (ז).
<מירב ישראלי: זה שמשרד המשפטים יגיד כי הנוסח שלהם, שבזמנו היה במעונות, הוא הנוסח של (ז).
<מירב ישראלי: רצינו לעשות את זה מידתי.
<מירב ישראלי: את צריכה לזכור שכל דבר שהוא לא ערר לשר, הולך ישר לבג"ץ.
<מירב ישראלי: אולי עדיף דווקא להשאיר את (ז).
יעקב מרגי: צריך להשאיר את (ז).
<נועה בן אריה: לא עושים כאן תחולה של חוק בתי משפט לעניינים מינהליים?
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לעשות את זה.
<מירב ישראלי: מכיוון שיש ערר לשר שהוא מיצוי הליכים, הוא כבר אוטומטית לבג"ץ לפי חוק בתי משפט.
<נועה בן אריה: אני שואלת האם לא כדאי לעשות איזושהי חשיבה בנושא הזה כדי להימנע ממצב.
<מירב ישראלי: נראה לי שלא נעשה החרגה על השר כאן.
<הדס אגמון: לא, לא נעשה החרגה על השר.
<הדס אגמון: אולי כן נכון ללכת לבית משפט לעניינים מינהליים.
<נועה בן אריה: אבל אם ההחלטה היא החלטת שר, את בעצם צריכה לעשות איזשהו שינוי.
<מירב ישראלי: היא אומרת שאולי לממונה.
<מירב ישראלי: לא לשר.
<מירב ישראלי: במקום השר.
<הדס אגמון: אולי כן נכניס את בית משפט לעניינים מינהליים.
<נועה בן אריה: אולי זה עדיף.
<נועה בן אריה: אולי זה נכון יותר.
<מירב ישראלי: לממונה, בית משפט לעניינים מינהליים.
<מירב ישראלי: נוריד את השר לגמרי.
<הדס אגמון: אני עוד אבדוק את זה אצלנו.
<מירב ישראלי: לקריאה ראשונה, זה יהיה הנוסח.
<מירב ישראלי: בית משפט לעניינים מינהליים על כל החלטה של הממונה.
יעקב מרגי: אנחנו מסמיכים אתכם בנושא הזה.
<מירב ישראלי: פרק ג': עיצומים כספיים גם על זה אני אומר שהפרק עצמו הוא פרק סטנדרטי לחלוטין.
<מירב ישראלי: העתקנו מהרבה חוקים אחרים.
<מירב ישראלי: מה שמשתנה כאן, אלה הם הסכומים ועל זה יהיו הסברים.
<מירב ישראלי: עיצום כספי מפעיל צהרון שהפעיל צהרון במחיר העולה על המחיר המרבי שנקבע לאותו צהרון, בניגוד להוראות לפי סיף 156(ב), רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 10,000 שקלים חדשים.
<מיכל חורין: לגבי הסכומים בכלל באופן כללי ולגבי כל הסעיף הזה, זה נכון שאלה סכומים שאנחנו הבאנו אבל אנחנו כן רוצים ללבן את זה מול משרד המשפטים.
<מיכל חורין: יכול להיות שנשנה את הסכומים.
יעקב מרגי: ובלבד שלא מבטלים את העיצום.
<מיכל חורין: הסכומים כאן לא סגורים.
<מיכל חורין: המטרה היא שזה יהיה יעיל.
<מיכל חורין: זה הפיקוח שיש לנו.
<מירב ישראלי: בגדול זה אמור להיות איזשהו איזון בין הכדאיות להפר לבין המסגרת.
יוליה מלינובסקי: מאוזן.
יוליה מלינובסקי: הכול צריך להיות מאוזן.
<מירב ישראלי: לגבי הסכומים, יהיה דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<מירב ישראלי: הפר מפעיל צהרון הוראות לפי חוק זה, המנויות בטור א' לתוספת, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי הקבוע בטור ב' לתוספת.
<מירב ישראלי: הכוונה כאן שמכיוון שחלק גדול מהדברים ייקבעו בתקנות, הסטנדרטים ייקבעו בתקנות, אנחנו לא יכולים בשלב החקיקה כרגע להגיד מה ההפרות ולכן גם מה העיצומים הכספיים.
<מירב ישראלי: לכן המנגנון שיש בחקיקה הוא שיש תוספת שמגבה את הוראות התקנות.
<מירב ישראלי: ברגע שהשר מביא תקנות, הוא גם מביא תיקון בצו לתוספת וזה נכנס לתוספת, גם ההפרה וגם הסכום לגביה.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, אם הוא צריך להעסיק ארבעה עובדים על כך וכך ילדים, אם הוא מפר את זה, יהיה עיצום כספי וכולי.
<מירב ישראלי: לא מסר מפעיל צהרון מסמך לפי דרישת המפקח, בניגוד להוראות סעיף 10(2), רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 5,000 שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: לא הגיש מפעיל צהרון הצהרה חתומה על עמידתו בתנאי החוק והתקנות בניגוד להוראות לפי סעיף 2, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 15 אלף שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: כאן זה למעשה תחליף הפיקוח.
<מירב ישראלי: תחליף הרישוי.
<מירב ישראלי: לכן זה קצת יותר גבוה.
יעקב מרגי: סיכמנו עקרונית.
יעקב מרגי: במישור העקרוני מסמיכים אתכם.
יעקב מרגי: לא צריך להיכנס לכל סכום.
<מירב ישראלי: לא התקשר עם ספק מזון בהתאם לקבוע בסעיף בניגוד להוראות לפי סעיף 5, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 6,000 שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: לא יידע את ההורים לפי סעיף 5(ד), רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של אלף שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: אחרי שהחוק יסתיים, אנחנו נעבור על כל החוק ורק נוודא שאין הפרות שלא התייחסנו אליהן.
<מירב ישראלי: גם זה משהו לפרוטוקול.
<מירב ישראלי: לא תיקן ליקויים במועד הנקוב לתיקון ליקויים בהתאם להוראות הממונה, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 15 אלף שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: לא סגר את הצהרון בהתאם לדרישת הממונה, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 25 אלף שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את התוספת, ובלבד שהסכום שייקבע בור ב' לא יעלה על חמישים אלף שקלים חדשים.
<מירב ישראלי: זה סכום גג שיצטרכו עוד לתת עליו את הדעת כי אנחנו עוד לא יודעים איזה הפרות יהיו.
<מירב ישראלי: זה לגבי סעיף גובה העיצומים.
<מירב ישראלי: מכאן אלה סעיפים סטנדרטים שהם בכל פרקי העיצומים הכספיים בחקיקה.
<מירב ישראלי: הודעה על כוונת חיוב היה לממונה יסוד סביר להניח כי מפעיל צהרון הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור בסעיף 15 (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).
<מירב ישראלי: בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה: המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה), המהווה את ההפרה.
<מירב ישראלי: זכותו של המפר לטעון טענותיו בפני הממונה לפי הוראות סעיף 17.
<מירב ישראלי: הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 19, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
<מירב ישראלי: זכות טיעון מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 16 רשאי לטעון טענותיו, בכתב או בעל פה, בפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 45 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי הממונה, לבקשת המפר, להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 45 ימים.
<מירב ישראלי: החלטת הממונה ודרישת תשלום הממונה יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 17, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 20.
<מירב ישראלי: החליט הממונה לפי הוראות סעיף קטן (א) - להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו.
<מירב ישראלי: בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.
<מירב ישראלי: לא ביקש המפר לטעון את טענותיו לפי הוראות סעיף 17, בתוך התקופות האמורות באותו סעיף, יראו את ההודעה על כוונת החיוב, בתחום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.
<מירב ישראלי: בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה סכום השווה לעיצום הכספי כאמור.
<מירב ישראלי: לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 15, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.
<מירב ישראלי: סכומים מופחתים הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים לפי סעיף 15, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
<מירב ישראלי: השר, בהסמכת שר המשפטים ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם ניתן יהיה להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים לפי סעיף 15, ובשיעורים שיקבע.
<מירב ישראלי: אני מציעה שלגבי ההפחתה, תביאו את זה כבר ביחד עם התקנות כי אחרת יש בעיה בהטלת העיצומים.
<מירב ישראלי: סכום מעודכן של העיצום הכספי העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען טענותיו לפני הממונה כאמור בסעיף 17 – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב.
<מירב ישראלי: הוגש ערעור לבית המשפט לפי סעיף 26 ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי הממונה או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
<מירב ישראלי: סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 15 יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת.
<מירב ישראלי: לעניין זה "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<נועה בן אריה: כשביקשת בסעיף 20 להגיע עם זה בתקנות, הכוונה שכל הסיפור של הסכומים המופחתים, החלטות השר בהקשר הזה, הסמכויות שהוא ישקול, את רוצה שזה יהיה כתוב במסגרת התקנות?
<מירב ישראלי: זה הסטנדרט.
<מירב ישראלי: יש בעצם תקנות מיוחדות בכל פרק של עיצומים כספיים.
<מירב ישראלי: זה סטנדרט.
<מירב ישראלי: יש סמכות של הממונה מכיוון שהסכום הוא פיקס ואין אפשרות לרדת כי זה המבנה, יש גם סטנדרט לתקנות שבעצם אומרות איך אפשר להפחית.
<מירב ישראלי: יש שם כל מיני שיקולים.
<נועה בן אריה: זאת אומרת, שני סטים של תקנות.
<נועה בן אריה: זה לא במסגרת התקנות האלה.
<מירב ישראלי: יש סטנדרט.
<מירב ישראלי: זה לא בעיה לנסח אותן.
<מירב ישראלי: צריך להביא אותן ביחד כי אחרת תהיה להם בעיה להטיל עיצומים כספיים.
<מירב ישראלי: כדאי לעשות את זה במהירות.
<מירב ישראלי: המועד לתשלום העיצום הכספי המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך שלושים ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 18.
<מירב ישראלי: הפרשי הצמדה וריבית לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961 (בפרק זה – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומי.
<מירב ישראלי: גבייה עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו יחול חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות התשנ"ה-1995.
<מירב ישראלי: עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מהוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 15 ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.
<מירב ישראלי: זה נותן תשובה לגבי החוק של משרד הבריאות.
<מירב ישראלי: ערעור על דרישת תשלום של הממונה לפי פרק זה ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום.
<מירב ישראלי: ערעור כאמור יוגש בתוך שלושים ימים מיום שנמסרה למפר דרישת התשלום.
<מירב ישראלי: החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו.
<מירב ישראלי: פרסום הטיל הממונה עיצום כספי לפי פרק זה, יפרסם באתר האינטרנט של משרד החינוך את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: דבר הטלת העיצום הכספי.
<מירב ישראלי: מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה.
<מירב ישראלי: אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה.
<מירב ישראלי: פרטים אודות המפר, הנוגעים לעניין.
<מירב ישראלי: שמו של המפר – אם המפר הוא תאגיד.
<מירב ישראלי: הוגש ערעור לפי סעיף 23, יפרסם הממונה, בפרסום לפי סעיף קטן (א) גם את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.
<מירב ישראלי: על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם הממונה פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם שפרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.
<מירב ישראלי: פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים.
<מירב ישראלי: השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.
<מירב ישראלי: שמירת אחריות פלילית תשלום עיצום כספי, לפי פרק זה לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 215, המהווה עבירה.
<מירב ישראלי: כאן אנחנו צריכים לראות כי זה בדרך כלל זה מנוסח כך בחוקים שיש גם עבירות פליליות אבל לפעמים הפרות הן עבירות פליליות לפי חוק אחר.
<מירב ישראלי: לכן צריך לוודא את הנוסח בעניין הזה.
<מירב ישראלי: שלח הממונה למפר הודעה על כוונת חיוב, בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות, המצדיקות זאת.
<מירב ישראלי: הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו הממונה הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום, עד יום החזרתו.
<מירב ישראלי: כמובן אין כפל עונש.
<מירב ישראלי: עד כאן העיצומים.
<נועה בן אריה: למה אנחנו צריכים את הסעיף הזה כאן?
<מירב ישראלי: אני אברר.
<נועה בן אריה: עבירה פלילית לפי החוק הזה היא עבירה שממילא - - -
<מירב ישראלי: בעיקרון אין כפל עונש.
<מירב ישראלי: השאלה אם צריך את זה כאשר העבירה הפלילית היא לפי חוק אחר.
<מירב ישראלי: כאן אין עבירות פליליות.
<מירב ישראלי: אנחנו נברר את זה.
<נועה בן אריה: זה לבדיקה.
<נועה בן אריה: היום זה עובר לפי הנוסח הזה וזה לבדיקה.
<מירב ישראלי: אם אפשר להשמיט את זה, אנחנו נשמיט את זה.
<נועה בן אריה: כי לי זה נראה שאם יש לנו עבירה פלילית רק לנושא של חוק - - -
<מירב ישראלי: לא, אבל יכול להיות שהוא עשה משהו.
<נועה בן אריה: אני מבינה, אבל בחוק הזה לא קבענו עבירה פלילית.
<מירב ישראלי: אני אומרת שאנחנו נברר.
<מירב ישראלי: הנה, ליז כאן.
<מירב ישראלי: היא תגיד לנו.
<ליז: כן.
<ליז: צריך.
<ליז: בכל החוקים בהם מוסדרות עבירות, למשל חוק העונשין, אפשר לעשות עבירה למשל בנסיבות של מרמה והיא תהווה איזושהי הפרה על הוראת חוק רגולטורית כך שזה יתנגש עם קבלת דבר במרמה בחוק העונשין.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, זה הסטנדרט.
<ליז: לכן צריך את הסעיף הזה ולא משנה אם הוסדר העונשין בחוק הספציפי או לא.
<מירב ישראלי: זה פרק העיצומים.
<מירב ישראלי: פרק ד': הוראות שונות אי תחולה הוראות חוק זה לא יחולו על מסגרות אשר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משתתף בתקציבן ועל קייטנה כהגדרתה בחוק הקייטנות (רישוי ופיקוח), התש"ן-1990.
<מירב ישראלי: באמצע שנה הצהרונים הרי מוגדרים ככאלה שגם פועלים בתקופות חופשות בתוך השנה.
<מירב ישראלי: גם אז לפעמים יש קייטנות.
<מירב ישראלי: אם יש קייטנה שיש לה רישיון כזה, החוק הזה לא יחול עליה.
<מיכל גולדברג: אולי כאן יהיה המקום להוסיף גם צהרון שחוק הפיקוח - - -
<מירב ישראלי: ממש לא.
<מירב ישראלי: תהיה כפילות וזאת כוונת המחוקק.
<מיכל גולדברג: אני לא בטוחה.
<מירב ישראלי: אני אומרת לך.
<מירב ישראלי: זאת כוונת המחוקק.
<נועה בן אריה: הבהרנו את זה גם בדיון הקודם.
<נועה בן אריה: לא צריך לגביהם דין מיוחד.
<מירב ישראלי: כרגע מה שמוחרג, אלה מסגרות משרד העבודה והרווחה והקייטנות.
<מירב ישראלי: ייחוד סמכות הפיקוח על המחירים הוראות חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ"ו-1996, לא יחולו על מחיר בעד שירות של צהרון.
<מירב ישראלי: ביצוע ותקנות שר החינוך ממונה על ביצועו של חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.
<מירב ישראלי: תחילה תחילתו של חוק זה בתחילת שנת הלימודים התשע"ט.
<קריאה: יהיה תשע"ח.
<מירב ישראלי: אם תשע"ח, צריך הסדרים של מעבר.
יעקב מרגי: דודי, למה יש לך את הצורך להתחיל בתשע"ט?
יעקב מרגי: מה אתה לא יכול ליישם בתשע"ח?
<מיכל חורין: החוק מכיל איזשהו מנגנון חדש שמשרד החינוך לא ערוך למנגנון הזה.
יעקב מרגי: כמו שאמרתי בדיון הקודם, התחלת לא טוב.
יעקב מרגי: אנחנו באנו מתוך שהיינו קשובים.
יעקב מרגי: אתם זוכרים את נאום הזעם הראשון שלי?
יעקב מרגי: בלעתי את כל האגו שלי ולא רציתי לומר לכם היכן נולדתי.
יעקב מרגי: בלעתי את כל האגו ואמרתי שמקובל.
יעקב מרגי: זה חוק כבד, גררתי אתכם למרכז הבמה ואמרנו שמוסדות שממילא מתקיים שם פיקוח וכולי וכולי, שם אין לנו בעיה, זה אותו מנגנון.
יעקב מרגי: הלכנו והורדנו מוסדות פרטיים כדי שלא לחייב אתכם.
יעקב מרגי: התווכחנו על המתנ"סים ואנחנו אמנם מעבירים בקריאה ראשונה אבל לקראת קריאה שנייה ושלישית נקבל הכרעה.
יעקב מרגי: אני לא גונב את החקיקה ולא בורח אתה.
יעקב מרגי: אני יודע שזה פתוח אבל זה עובר בקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: בקריאה שנייה ושלישית, נגיע להסכמות.
יעקב מרגי: לא נגיע להסכמות, עומדים בהתחייבות לוועדת שרים.
יעקב מרגי: אם יש לך את כל זה, למה אתה צריך את תשע"ט?
יעקב מרגי: הלכנו רק לרישוי.
יעקב מרגי: הורדנו ועשינו את החוק חוק רזה.
יעקב מרגי: למה אתה צריך תשע"ט?
יעקב מרגי: אנחנו באילוצי זמן של סוף כנס ואתה אומר לי עכשיו תשע"ט?
יפעת שאשא ביטון: המחיר המקסימלי נקבע.
יפעת שאשא ביטון: פיקוח בחלק מהמוסדות כבר קיים.
יפעת שאשא ביטון: בוא נגיד שאם יש חלק מהסעיפים בפיקוח שצריך לעשות אותם, נעשה אותם בהדרגה אבל אין שום סיבה שאנחנו נאפשר את הפריצות הזאת.
יעקב מרגי: אלא אם כן מסתתר חשש אחר ואם יש, כדאי שתאמר לי אותו כי אני אעלה עליו לבד.
יפעת שאשא ביטון: בעלי האינטרס ירוויחו זמן.
<הדס אגמון: אותנו דווקא מטרידה הדחייה המיידית לא מהכיוון של הפיקוח אלא מהכיוון של קביעת הסטנדרטים על המפעילים.
<הדס אגמון: יש מפעילים שכבר התקשרו וקבעו מחירים.
יעקב מרגי: יש מונח משפטי שקוראים לו הסתמכות.
<הדס אגמון: נכון.
<הדס אגמון: יש להם הסתמכות.
<קריאה: הם יודעים את זה כבר מאפריל.
<הדס אגמון: החוק עושה כאן הסדרת עיסוק מאוד מקיפה גם מבחינת מחיר, גם מבחינת כשירויות.
<הדס אגמון: כדי שהפגיעה הזאת בחופש העיסוק שאנחנו כולנו מסכימים שהיא לתכלית ראויה תהיה מידתית, נהוג לתת זמן להתארגן.
<הדס אגמון: חלופה אחרת היא שנקבע כאן הוראות מעבר אבל הן יגיעו לאותה התוצאה.
<הדס אגמון: לכן נכון לטעמנו לתת שנה כדי שהמפעילים יוכלו להיערך עם כוח האדם המתאים.
קארין אלהרר: הדחייה הזאת, מה שאת אומרת עכשיו, היא שנה.
קארין אלהרר: שנה זה גם לא מידתי לצד השני.
קארין אלהרר: לכן אני אומרת שרוב המכרזים הם בעיצומם כרגע.
קארין אלהרר: יש אפשרות לשנות את פני הדברים.
קארין אלהרר: אם היינו מדברים באמצע שנה, הייתי יכולה לקבל לגמרי את הטיעון שלך, בטח לא לפטר אנשים באמצע השנה.
קארין אלהרר: אנחנו נמצאים לפני פתיחת שנת הלימודים.
קארין אלהרר: הצהרונים עכשיו חושבים עליהם.
קארין אלהרר: דרך אגב, הם כרגע רק מסיימים את השנה הקודמת.
קארין אלהרר: לדעתי הם עדיין לא התחילו לחשוב על השנה הבאה.
<קריאה: לפי מה שידוע עד היום הם מסרבים ללכת למכרז.
קארין אלהרר: אני חוזרת בי לפרוטוקול.
קארין אלהרר: הם התחילו לחשוב על השנה הבאה אבל עוד לא נסגר שום דבר.
קארין אלהרר: לכן, עכשיו אנחנו באמצע יולי ויש להם עד סוף אוגוסט יש להם ים של זמן.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה להסתכל על זה בעיניים נקיות, יש דברים בתוך החוק שאנחנו יכולים להחליט על תחולה הדרגתית, יש דברים – סליחה על הביטוי – ייהרג ובל יעבור.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של המחירים שאנחנו לא נוותר על זה מבחינת ההגדרה של מחיר מקסימלי.
יפעת שאשא ביטון: יש את סוגיית הפיקוח בעיקר במקומות בהם אנחנו יודעים שכבר יש פיקוח בחוק ואנחנו בעצם ממשיכים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני הייתי שואלת אתכם רק שאלה אחת.
יפעת שאשא ביטון: למי אתם דואגים יותר עכשיו כשאנחנו מדברים?
יפעת שאשא ביטון: לאינטרס של הציבור?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שאני עושה כאן משהו שאולי הוא חריג וחריף אבל אם אנחנו דואגים באמת לאינטרס של הציבור, יש לנו את כל הסיבה הטובה לקחת את זה ולראות איך אנחנו מחילים א זה מה-1 לספטמבר בצורה נכונה ולא להגיד שאנחנו לא מחילים ב-1 לספטמבר, נתארגן בשנה הבאה.
יעקב מרגי: משרד המשפטים, את רואה, עזרתי לך ואני לא משפטן.
יעקב מרגי: ההסתמכות.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את עמדת מרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: אני מתחבר לגישה שתאמרו לי מה אתם צריכים בתשע"ט ומה האפשרות בתשע"ח, ואני אתכם.
<נועה בן אריה: קודם כל, עמדת השלטון המקומי הייתה ועודנה שאנחנו חושבים שזה צריך להיות מיידי.
<נועה בן אריה: אני כן מוכנה להבין את הטענה שמתייחסת לנושא של היערכות מפעילים מבעוד מועד ואני חושבת שהיא תופסת אותנו בעיקר בנושא של גני ילדים ואני גם אסביר מדוע.
<נועה בן אריה: כאשר פורסמה תכנית ניצנים, ברור היה שלפחות לגבי כלל הרשויות המקומיות שרוצות לענות על הקול קורא, זה חל עליהן לגבי בתי הספר היסודיים.
<נועה בן אריה: ואילו לגבי גני הילדים, בהרבה מאוד רשויות מקומיות שאינן נכללות בסולם סוציו אקונומי אחד עד חמש, ניתן היה להמשיך שגרה למרות קיומן של הצעות חוק באוויר.
<נועה בן אריה: זאת אומרת, העובדה שיש הצעת חוק שמונחת, היא לא הנותנת שהרשות המקומית נערכת ומשנה את כל תוכן המכרזים שלה כי יש הצעה באוויר.
<נועה בן אריה: בדרך כלל מה שהיא כן עושה, היא מייצרת סעיף כללי שאומר שהמפעיל יצטרך לעמוד בסטנדרטיזציה ככל שתהיה מעת לעת על ידי משרדי הממשלה השונים.
<נועה בן אריה: אני בספק אם זה תופס בכל מצב, אם אנחנו מדברים על רפורמה כל כך משמעותית.
<נועה בן אריה: כאשר אנחנו בכל זאת רוצים לחשוב על החלה הדרגתית, אם זה הכיוון של הוועדה, הנושא של בתי הספר היסודיים בעיני מאוד חשוב מכיוון שאם נשים לב, הצעת החוק כאן מתייחסת לבתי הספר בכיתות א' עד ג' ואילו הקול קורא של ניצנים מתייחס לכיתות א'-ב'.
<נועה בן אריה: אני לא הייתי רוצה לייצר מצב שבו יהיה לנו דין אחד בכיתות א'-ב' ויהיה לנו מצב אחר בכיתה ג'.
<נועה בן אריה: אני חושבת שהתוצאה תהיה יותר ויותר רשויות שיבחרו לא לענות על הקול קורא ובכך אנחנו למעשה הפסדנו את שתי הציפורים.
<נועה בן אריה: אני חושבת שזה בוודאי ובוודאי לא מצב שאנחנו רוצים לכוון אליו.
<נועה בן אריה: לכן, אם כבר, בתי הספר היסודיים.
<קריאה: בשנה זו.
יפעת שאשא ביטון: וגני הילדים.
<נועה בן אריה: לא אמרתי את זה.
<נועה בן אריה: אני ממש לא אמרתי את זה.
<נועה בן אריה: אני התחלתי ואמרתי שעמדתנו הייתה החלה מיידית.
<נועה בן אריה: אני אומרת שככל שיש כאן התכנסות לכיוון החלה הדרגתית, אני חושבת שבראש ובראשונה צריך לתת את הדעת לבתי הספר היסודיים כדי שלא ייפול לנו הקול קורא.
יוליה מלינובסקי: אני מתחברת לדבריה של חברת הכנסת שאשא ביטון.
יוליה מלינובסקי: אני חושבת שהתחולה צריכה להיות גם לגני הילדים וגם לבתי הספר.
יוליה מלינובסקי: על מה שאני כן מוכנה לדבר זה על נושא הפיקוח.
יוליה מלינובסקי: אפשר להתחיל פיקוח הדרגתי, אפשר למצוא מנגנון ולא הכול ביחד.
יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שברגע שהחוק הזה ייכנס לתוקף, הרשויות המקומיות יתכנסו לתוך החוק הזה כי אף ראש עיר בשנת בחירות לא ירצה לסכן את עצמו.
יוליה מלינובסקי: בלי פיקוח של משרד החינוך, אנשים ידעו על החוק הזה.
יוליה מלינובסקי: תאמינו לי, ראשי הרשויות ידעו לקיים את החוק הזה.
יעקב מרגי: על המחיר, אין ספק שהפיקוח הוא מיידי.
יעקב מרגי: אם יש סעיפים שקשה למשרדים להיערך אליהם מיד בתחילת תשע"ח, תיצרו מסלול הדרגתי.
יעקב מרגי: אנחנו קשובים.
<מירב ישראלי: מחיר קשור לסל השירותים.
<מירב ישראלי: צריך יהיה להגדיר גם את סל השירותים.
<נועה בן אריה: סל השירותים מוגדר.
<נועה בן אריה: אפשר פשוט לעדכן אותו.
יעקב מרגי: תאמינו לי שקשה לנו להכיל את הידע שלכם במכה אחת.
<נועה בן אריה: אל תוותרו.
<מירב ישראלי: אי אפשר לוותר.
<מירב ישראלי: זה קשדור אחד לשני.
<דודי מזרחי: יש כאן שני היבטים.
<דודי מזרחי: האחד, על מה משרד החינוך יכול בעת הזו ובתוך פרק זמן קצר להשתלב בפרק זמן סביר.
<דודי מזרחי: אלה היקפים שהם יותר גדולים מהקול קורא.
יעקב מרגי: עד לקריאה השנייה והשלישית אתה יכול לעשות לי תכנית עבודה?
<דודי מזרחי: עולם שני, ואני חושב שהוועדה הזאת צריכה להיות מוטרדת מכך מאוד, שיש גם את הגנים המוכרים שאינם רשמיים, המפעילים שלהם לא היו ערוכים עד לפני זמן לא רב לכך שהפיקוח חל עליהם.
<דודי מזרחי: אגב, יושבים כאן נציגי מרכז השלטון המקומי, אנחנו מקבלים - - -
יפעת שאשא ביטון: הם התכתבו אתי שלושה חודשים.
יעקב מרגי: אני קשוב, בניגוד לחברותיי.
יעקב מרגי: אני שם נפשי בכפי ואני אומר בניגוד לחברותיי.