GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: יש שיטות אחרות, כן.
יעקב מרגי: יש מחקרים אחרים, כן, אם יזמינו אותם, אם ירצו להזמין אותם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, מל"ג ות"ת גם נוגעות בדבר כי הן מוגבלות תקציבית.
יעקב מרגי: בואו, רבותיי, צריך לשים את זה על השולחן.
יעקב מרגי: אתם יודעים מתי תפקחו את העיניים שלכם?
יעקב מרגי: כשזה יפגע לכם בכיס שלכם, באוניברסיטאות, כשלא יהיו לכם סטודנטים ואתם לקראת זה.
יעקב מרגי: פתאום נראה שפותחים.
יעקב מרגי: לא עשיתם זאת, אני אדם מאופק, אני לא אוהב לצאת בסיסמאות, לא רציתם לעשות זאת, קיבלתם גרפים, אתם יודעים מה הולך להיות לכם בעשור הקרוב מבחינת מלאי הסטודנטים שלכם.
יעקב מרגי: בואו נגלה לכם, סליחה על הביטוי המושאל, חומר הגלם שלכם הוא ערבים, חרדים ואתיופים.
יעקב מרגי: אלו אותן אוכלוסיות שאתם הדרתם, שהחברה הישראלית הדירה אותם מהאקדמיה.
יעקב מרגי: אז עכשיו נפתחים קצת וכן, גם האנשים עם המוגבלויות.
<קריאה: למה אתה מדבר על - - -
יעקב מרגי: לא מדבר אליכם, מדבר אל הלוח הזה.
יעקב מרגי: תקשיבי, אני מדבר אל הלוח הלבן מולי, הוא מקשיב לי יותר מאלה שצריכים לקבל את ההחלטות.
<קריאה: הנבחנת היחידה שקיבלה 800 עד היום בשנים האחרונות נבחנה בערבית.
יעקב מרגי: תודה, כן.
יעקב מרגי: רבותיי, אני חייב לסכם.
חנין זועבי: זה חריג - - -
יעקב מרגי: כן, אני אוהב את אלה שמביאים חריגים.
יעקב מרגי: לכן בפתיח אמרתי, אל תביאו לי דוגמה אחת או שתיים.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת נגוסה.
יעקב מרגי: החיים הם המחקר הכי טוב, אדוני.
אברהם נגוסה: אני מצטער שלא השתתפתי מההתחלה בדיון הזה, זה חשוב לי.
אברהם נגוסה: הייתי צריך לנהל ועדה בעניין העוני, אבל אני שמח שהגעתי, גם אם זה לקראת הסוף, להביע את דעתי בנושא.
אברהם נגוסה: המבחן הפסיכומטרי הוא חסם, הוא חסם לאוכלוסיות מתרבויות שונות, זה חסם.
אברהם נגוסה: אם רוצים לשלב את האוכלוסיות האלו בהשכלה גבוהה בנושאים שהם לא כמו היסטוריה וסוציולוגיה, שאחר כך אין בהם עבודה והם יצטרפו למעגל של המובטלים, אם רוצים לקדם אותם עם נושאים יוקרתיים, מדעים וטכנולוגיה, אז צריך לבטל את הפסיכומטרי, נקודה.
אברהם נגוסה: אם אתם לא רוצים, אם לא רוצים לקדם את האוכלוסיות האלו אז מה שאתם עושים זה משיגים את המטרה, אבל, לדעתי, אם נמשיך בצורה כזאת אנחנו לא יוצרים חברה בריאה, חברה שוויונית אלא מרחיבים את הפער החברתי.
אברהם נגוסה: מכון פוירשטיין הוא מכון שעושה הרבה בנושא הזה ואני חושב שהוכיחו גם את התוצאות.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שאנשים שקיבלו הזדמנות להתקבל ללא פסיכומטרי גם מצליחים.
אברהם נגוסה: אני מכיר את הפסיכומטרי, אני כעולה חדש עברתי אותו, אני גם עשיתי אותו, אני לא יודע אם קיבלתי מה שהם רוצים, אבל בכל זאת, הייתי בהשכלה גבוהה ואני דוקטור לחינוך.
אברהם נגוסה: בהתחלה הציעו לי ללכת ללמוד לימודי אפריקה.
אברהם נגוסה: וזה קל מאוד – למצוא פתרון כזה כדי לשים אותם בשולי החברה.
אברהם נגוסה: האם אנחנו רוצים את האוכלוסיות האלו, כמו שיושב הראש ציין, אם אלה יוצאי אתיופיה, ערבים או אוכלוסיות של עולים חדשים, האם אתם רוצים לשלב אותם בתוך החברה הישראלית בצורה שוויונית או להשאיר אותן בשולי החברה הישראלית?
אברהם נגוסה: זו הבחירה.
אברהם נגוסה: עד עכשיו אנחנו בשולי החברה, לא במרכז החברה.
אברהם נגוסה: אדוני היושב ראש, הדיונים, אני לא יודע אם זה נותן לנו פתרון, אנחנו צריכים לחשוב על חקיקה.
יעקב מרגי: באת רציני.
יעקב מרגי: אנחנו לא במדינת עולם שלישי, זה החופש האקדמי, שומו שמים, אתה הולך לפגוע בחופש האקדמי.
אברהם נגוסה: לא, לא, אני חושב שאנחנו פה, אחרי הכתבה, אחריותנו לחקוק חוק ולבטל את הפסיכומטרי.
יעקב מרגי: התעשייה מובילה - - -
אברהם נגוסה: בוא נלך.
יעקב מרגי: בבקשה, אני אחריך.
אברהם נגוסה: זה המעשי.
יעקב מרגי: רבותיי, אני קודם כל רוצה להתנצל.
יעקב מרגי: אנחנו כבר אחרי הזמן המוקצה, לא תיארתי לעצמי שאורלי וובה תיצור כאן כזה עניין ואין ספק שלא מיצינו.
יעקב מרגי: אני בהרגשה לא נוחה כי אני בדרך כלל נותן לכל אלה שטרחו ובאו לתרום מזמנם ומן הידע שלהם, מהניסיון שלהם.
יעקב מרגי: גם אם הרמנו גבה או קול, זה לא אישי.
יעקב מרגי: אני אומר את זה כדי לתרום לעניין ולהביא את הדבר הכי טוב.
יעקב מרגי: אני יכול לומר שאני לא יודע מהו הדבר הכי טוב.
יעקב מרגי: צריך לעשות התאמות, לא מה שנכון פה נכון שם, אבל צריך להיות פתוחים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע ולהרגיש שהמערכות פתוחות לקבל את הגישה שאומרת שצריך לבחון אפשרויות אחרות.
יעקב מרגי: אני חסיד של השיטה שאומרת, תבחן את הפוטנציאל שלי, אם אני יודע ללמוד, אם אני יכול ללמוד.
יעקב מרגי: המדינה לא יכולה לבזבז משאבים בפס רחב, אף אחד לא רוצה להכניס את כולם לאקדמיה ואחר כך יישארו 20% כי זה לבזבז משאבים.
יעקב מרגי: אין לנו כוונה להוריד את הרמה בהשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים את זה.
יעקב מרגי: אנחנו כן רוצים לאפשר למי שכן יש בו את הפוטנציאל ורוצה ויכול לעבור את החוויה הזו.
יעקב מרגי: היא מכוננת, היא כבר לא מותרו, ההשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: בתקופה שלי מי דחף להשכלה גבוהה?
יעקב מרגי: מצאת עבודה – סימנו וי, אתה מוצלח, אבל היום, זה הפך להיות מוצר בסיסי, מוצר צריכה בסיסי.
יעקב מרגי: אני צריך לשמוע את המוזיקה ואני אומר לכם בכנות, אם אני מתרשם מהדיון הראשון לעומת הדיון היום, והיו כמה דיונים, אני שומע מוזיקה אחרת.
יעקב מרגי: היא אמנם עדיין עדינה יותר, אני שמח שיש הכרה של האוניברסיטאות בשיטות אחרות כמו של פוירשטיין ואחרות שאני לא יודע את שמן, יש מקום לכולן, מקום לכולן, אני מכבד את כולן ואדרבה, שיהיו עוד שיטות.
יעקב מרגי: מה שאני כן אקרא בסיכום, שגם מאל"ו (המרכז הארצי לבחינות והערכה) ייקח על עצמו לבחון התאמת הבחינות הפסיכומטריות ליותר פוטנציאל וכושר למידה מאשר ידע, כי ידע אפשר לרכוש בכל שלב אבל יכולת למידה, יכולת התמודדות, יכולת ניתוח של דברים, זה מה שהפסיכוטכני עושה, מה שלא עושה הפסיכומטרי, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: שוב, אני מתנצל בפני מי שלא הספיק.
יעקב מרגי: אין לי ספק שיש הרבה מה לתרום אבל מה לעשות, השעון והזמן ויש לנו עוד יום ארוך היום אז נסכם.
יעקב מרגי: הוועדה מודה מקרב לב לכל מי שבא לדיון ותרם לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה קיימה דיון בעקבות כתבתה של העיתונאית תמר טרבלסי, כתבת "ידיעות אחרונות".
יעקב מרגי: הוועדה שמעה דעות רבות שקוראות להרחיב את האפשרויות הרבות והחלופות הרבות שישנן לפסיכומטרי.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל מהמל"ג את עמדתה במסמך כתוב, לגבי שילוב שיטות חדשות וחלופיות לבחינה הפסיכומטרית.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למאל"ו לבחון מחדש את הרכב הבחינה הפסיכומטרית כבחינה תואמת יכולות.
יעקב מרגי: אין ספק שזה תם ולא נשלם, יהיו עוד דיונים.
יעקב מרגי: אני מודה לכולם ואיתכם הסליחה.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט, 14 במרץ, 2017, ט"ז באדר תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, הקמת ועדת משנה לצער בעלי חיים.
יעקב מרגי: אני מודיע לפרוטוקול שחבר הכנסת איציק שמולי, שאמור לעמוד בראש ועדת המשנה, ביקש שאייצג אותו מפאת התחייבות אחרת שיש לו מחוץ לכנסת.
יעקב מרגי: כיבדתי את רצונו ואמרתי לו שאני אייצג אותו נאמנה.
יעקב מרגי: אני מביא לידיעת הוועדה כי מליאת ועדת החינוך, התרבות והספורט, החליטה בישיבתה היום על הקמת ועדת משנה, הקמתה מחדש של אותה ועדת משנה לצער בעלי חיים בהרכב הבא, יכהנו בה חבר הכנסת איציק שמולי בתור יושב ראש, חבר הכנסת איתן ברושי חבר, חבר הכנסת אמיר אוחנה חבר, חברת הכנסת מירב בן ארי חברה, חברת הכנסת נורית קורן חברה.
יעקב מרגי: הוועדה תהיה רשאית לעסוק בנושאים הבאים: הרחבת החינוך למניעת צער בעלי חיים במערכת החינוך, החמרת הענישה למתעללים בבעלי החיים, לרבות הטמעת עקרונות אלה במערכת המשפט ואמצעי שיפור במערך ההכשרה למניעת צער בעלי חיים בגופים מסחריים.
יעקב מרגי: תוקף פעילות ועדת המשנה יהיה מיום הקמתה ועד תחילת פגרת חורף 2018.
יעקב מרגי: בכל מקרה, ההחלטה היא שליושב ראש הוועדה, זאת אומרת לי, כיושב ראש ועדת החינוך, תהיה סמכות להחליט בנושא מסוים אם מליאת הוועדה תדון או ועדת המשנה.
יעקב מרגי: זה שאנחנו מקימים את ועדת המשנה לא בהכרח אומר שכל נושאי צער בעלי חיים והנושאים שמנינו במנדט יידונו אך ורק בוועדת המשנה, לפי החלטה שלי נוכל לדון גם במליאת הוועדה לפי הצורך.
<מירב ישראלי: זה עד סוף מושב החורף הבא.
<יהודית גידלי: אז עד תחילת פגרת הקיץ.
<מירב ישראלי: פגרת האביב.
יעקב מרגי: זאת אומרת שיש לו שנה מהיום.
<מירב ישראלי: שנה.
יעקב מרגי: זה הוצבע פה אחד.
יעקב מרגי: הקמת ועדת המשנה אושרה בוועדת החינוך, התרבות והספורט ונאחל להם הצלחה ועבודה פורייה.
יעקב מרגי: נמנעים – אין הקמת ועדת משנה לצער בע"ח אושרה.
יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 18 ביולי 2017, כ"ד בתמוז תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, קיצור מסלול הלימודים לאחת עשרה שנים, ביוזמתה של חברת הכנסת חנין זועבי.
יעקב מרגי: הבוקר קיימתי איתה שיחה.
יעקב מרגי: היא התנצלה כי צץ משהו דחוף.
יעקב מרגי: אני הבטחתי לה שאני לא מבטל את הדיון כי אני חושב שהנושא חשוב מאוד.
יעקב מרגי: אני בכל זאת כיו"ר ועדת החינוך נחשפתי לרעיון הזה אם הוא קיים ולפיילוט הזה אם הוא קיים אחרי הפניה של חברת הכנסת חנין זועבי.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לקבוע מסמרות לפני שאני שומע מה היוזמה, מה הרציונל, מי האוכלוסיה, אם זה עשוי להועיל ובמי זה עלול לפגוע.
יעקב מרגי: אני חושב שלכן במקרה הזה אנחנו לא נאמר דברי פתיחה כי באמת הנושא הוא פרסום שיצא ככה בחטף.
יעקב מרגי: כולנו מכירים את חוק חינוך חובה שמחייב את המדינה ואת האזרח לחוק חינוך חובה חינם מגיל 3 עד סוף כיתה י"ב והנה יש פה יוזמה שר של החינוך, ככה כתוב, ורשת אורט לעשות איזה דיל כזה של קיצור חופשות וקיצור שנות הלימודים.
יעקב מרגי: מאחר ואני לא מכיר את זה וחבל שסתם נשפוך מלל, אני הייתי מציע במקרה הזה לשמוע את משרד החינוך, מה עומד אחרי היוזמה הזו.
<דסי בארי: טוב, אז בוקר טוב.
<דסי בארי: שמי דסי בארי, אני מנהלת האגף לחינוך על יסודי במשרד החינוך.
<דסי בארי: במדינת ישראל יש חוק חינוך חובה, חוק לימוד חובה של שתיים עשרה שנות לימוד וכרגע במסגרת החוק תלמידי ישראל לומדים שתיים עשרה שנים והחוק הזה תקף.
<דסי בארי: אי אפשר לעבור אותו.
<דסי בארי: יש כל מיני תכניות קיימות כבר כמה וכמה שנים שמייצרות, למשל תכנית טו"ב שקיימת אצלנו במשרד החינוך, שבה תלמידים מסיימים את הבגרות עד סוף כיתה י"א וממשיכים ללמוד עד י"ג כדי להשלים טכנאים והנדסאים.
<דסי בארי: תכניות כאלה קיימות.
<דסי בארי: ישנם כל מיני מסגרות שכאלה.
<דסי בארי: אמנם רשת אורט הגישה לשר החינוך את ההצעה שלה, יוזמה שהיא יזמה לגבי אפשרות לחשוב מחדש על ארגון הלמידה.
<דסי בארי: שר החינוך ראה את ההצעה ובהחלט הביע עניין בה.
<דסי בארי: אגב, הצעות רבות מוגשות אלינו לא רק בנושא זה וכמדיניות אנחנו אוהבים שהשטח מגיש הצעות ושאנחנו אהובים לבחון אותם ולבדוק אותם.
<דסי בארי: בשלב זה עדיין לא יוצאים לפיילוט מעשי.
<דסי בארי: זה רק ברמת הצעה שהוגשה.
<דסי בארי: החוק הוא חוק קובע ומלבד המסגרות כפי שתיארתי אותן, שבהן מסיימים באחת עשרה שנות לימוד וממשיכים ללמוד הרבה פעמים י"ב וי"ג בעיקר במסגרת תכנית טו"ב, אין בפועל פיילוט אחר.
יעקב מרגי: אין בפועל שום ניסיון לסיים את תקופת לימודיו של תלמיד לאחר אחד עשרה שנות לימוד?
<דסי בארי: יש הצעה שהוגשה על ידי רשת אורט.
<דסי בארי: היא בהחלט מעניינת.
יעקב מרגי: מאחר והדיון מתכנס לאותה יוזמה, מה ההצעה אומרת?
<דסי בארי: ההצעה, כולנו נחשפנו לפרטיה בתוך התקשורת.
<דסי בארי: היא הציעה אפשרות לארגן מחדש את ימי הלמידה, לא לבטל ימי למידה ולא להפסיד ולא להפחית אותם עבור הלומד.
<דסי בארי: לארגן מחדש את ימי הלמידה ואולי לנצל אחרת את שנת י"ב.
<דסי בארי: ההצעה עצמה ביקשה לבטל אותה.
<דסי בארי: יש הצעות אחרות שאומרות אולי להשאיר.
יעקב מרגי: לארגן את ימי הלמידה אך ורק בי"ב, בשנה השמינית?
<דסי בארי: ההצעה המקורית שהגישה רשת אורט היתה לארגן את ימי הלמידה מחדש במסגרת אחת עשרה שנים.
<דסי בארי: ישנן הצעות אחרות שאומרות, בואו נארגן את ימי הלמידה וניתן תוכן נוסף לשנת הי"ב.
<דסי בארי: לא נבטל אותה אלא ניתן תוכן נוסף.
<דסי בארי: כל ההצעות האלה הן מאוד מעניינות.
<דסי בארי: אגב, אנחנו בעד הצעות ויוזמות.
<דסי בארי: כרגע במבחן המעשה אין שום כוונה מיידית לשנות שום דבר לפני שיהיה תהליך מוסדר ומסודר כראוי ואם בכלל זה יצא באופן, אז זה אולי באופן אחר אל הפועל, אבל נכון להיום זה בעיקר ברמת הצעה.
<דסי בארי: רשת אורט הציעה אותה.
<דסי בארי: יש לנו תכנית יזמות בתוך מערכת החינוך שמאפשרת לבתי ספר ליזום יוזמות עצמיות.
<דסי בארי: יש בית ספר שלפני כמה שנים יזם כבר יוזמה של לנסות ולעשות את שנת י"ב יותר לשנת התנדבות ולנסות לתת בה רק את ההשלמה של הבגרויות.
<דסי בארי: זה לגיטימי כל עוד זה במסגרת.
יעקב מרגי: לגיטימי כל עוד זה במסגרת.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים רבות על כך שיש פזרנות, נאמר, בימי החופשה וימי הלימודים של התלמידים בפרט בשכבת הגיל של כיתות י"ב, אבל אף אחד לא חשב שנייעל את המערכת ונשחרר אותם כבר בגיל 17 לחברה הישראלית, להכנה, לכן זה הקפיץ את כל המערכת ובמיוחד שאנחנו, מה לעשות, רגישים.
יעקב מרגי: חלקנו לפחות רגישים לאותן אוכלוסיות שמאכלסות, נאמר, לצורך העניין את החינוך הטכנולוגי או את הרשתות.
יעקב מרגי: איפה שאורט פועלת זה לרוב בפריפריה ואנחנו חוששים שמא מישהו מצא לו דרך קלה ליישם חינוך טכנולוגי שאנחנו תומכים להחיות אותו מחדש, שוב, לא כמו שמשרד החינוך מגדיר.
יעקב מרגי: מרכזי חינוך טכנולוגיים זה מס שפתיים בלבד, שהמשק משווע לחינוך טכנולוגי.
יעקב מרגי: זה ודאי לא כפי שמשרד החינוך מגדיר.
יעקב מרגי: אין ספק שי"ג, י"ד זה דבר מבורך.
יעקב מרגי: בתפיסת העולם שלי, אם נייעל, שיתחילו מ-י וי"א וי"ב וי"ג וי"ד וימשיכו לתארים מתקדמים כל עוד זה בתוך מסגרת.
יעקב מרגי: לשם לא חששנו.
יעקב מרגי: זה לא דומה בכלל ליוזמה.
יעקב מרגי: אני אתן לחבר הכנסת אבו מערוף לומר דברו ונמשיך לשמוע.
עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה, בוקר טוב לכולם.
עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב ראש, זה לא עניין של יוזמה.
עבדאללה אבו מערוף: המחשבה והיוזמה, אכן זה טוב מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: נכון שנראה שזה דבר קשה, יש הרבה פרדוקסים, עניין סוציאלי, עניין חברתי, עניין כלכלי, תרבותי, אבל אם נסתכל בעולם, הרי יש הרבה מדינות שהן אחת עשרה שנות לימוד ואני מכיר את זה טוב.
עבדאללה אבו מערוף: חיים שם שבעים שנה והם מוצלחים מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: יש תכניות בהתאם.
עבדאללה אבו מערוף: לא קשור לצמצם את ימי החופשות או לא.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא העניין.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו נדבר על לצמצם או לפצות מכאן ומכאן, אז אנחנו נחטיא את המטרה.
עבדאללה אבו מערוף: המחשבה והעניין הוא חשוב מאוד והוא טוב מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: יכול להיות שיש לו השלכות נגדיות אבל בגדול לפי מה שאני רואה וחשבתי על זה יותר משנתיים אפילו, לפני עשר שנים, אני רופא במקצוע, עניין החינוך מעניין אותי מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה דברים.
עבדאללה אבו מערוף: דווקא במערכת החינוך בישראל, מתאים לה.
עבדאללה אבו מערוף: אני רואה תלמידי י"ב.
עבדאללה אבו מערוף: כמעט ואת הבגרות שלהם מסיימים בי"א והם כמעט לא עושים כלום.
עבדאללה אבו מערוף: זה בכל בתי הספר, נכון?
<קריאה: אני חושבת שיש בתי ספר שעובדים בהם קשה מאוד גם בכיתה י"ב.
יעקב מרגי: היה דיון על זה בפריסה של זה.
יעקב מרגי: מנהלי בתי ספר מושכים את זה לאזורי הנוחות.
יעקב מרגי: י"ב לא מנוצלת במלואה, זה ידוע.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא חשוב מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: הוא כבד מאוד וצריך התייחסות לעומק.
יעקב מרגי: אם הוא מוטה אקדמיה אנחנו תומכים אבל אם זה מוטה להוציא אותם למוסכים, למפעלי התעשייה וזה בגיל מוקדם, זה צריך להדליק נורה אדומה.
<דסי בארי: כרגע המשרד תומך רק במה שנותן לימודים המשכיים בהמשך כי הוא רואה בזה ערך.
יעקב מרגי: אם יש המשך.
<דסי בארי: בדיוק.
יעקב מרגי: אני חושב שגם היוזמת, חברת הכנסת חנין זועבי, כל זה מוטה המשך לימודים ומסגרות כאלה ואחרות, תכניות.
יעקב מרגי: כמובן שצריך לחשוב על הקטע הזה של חיבור בין מוסדות חינוך למוסדות אקדמיים כדי לתת להם את האווירה האקדמית.
יעקב מרגי: החשש הגדול נובע מכך שאורט, פריפריה, אחת עשרה שנות לימוד זה יכול ליצור מצב שהתפטרו ממנו ולא רוצים לחזור - - -
עבדאללה אבו מערוף: זו לא צריכה להיות יוזמה של אורט.
עבדאללה אבו מערוף: לא חשוב מי יזם.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להתייחס לזה ברצינות.
עבדאללה אבו מערוף: זה צריך דיון מעמיק, זה לא ככה ברגל אחת.
עבדאללה אבו מערוף: בגדול, זה טוב מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: יש לו השלכות טובות על החברה בכלל, על הלימודים, על האקדמיה, על הכלכלה.
עבדאללה אבו מערוף: אני אומר עוד פעם, פיילוט, לא פיילוט, אני חושב שזה יעזור.
עבדאללה אבו מערוף: עוד פעם אני אומר ושלא תיבהלו מזה.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר לבדוק את זה טוב.
עבדאללה אבו מערוף: ברית המועצות עד עכשיו אפילו, למרות שאין עכשיו ברית המועצות ואין משטר סוציאליסטי, הם ראו שזה היה נכון ואני יודע, אפשר לדבר עם סוציולוגים, עם אנשי חינוך ולראות את הניסיון ואני חושב שזה ראוי.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק לשקול את זה, אכן להתחיל לראות איך זה יתבצע.
עבדאללה אבו מערוף: זה יכול להיות ראיה אסטרטגית אכן איך בישראל יהיו אחת עשרה שנות לימוד.
<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישובים.
<זאב גולדבלט: המטרה כפי שהוצגה כאן על ידי דסי, אני רואה אותה מאוד בוסרית, אנסח את זה בצורה כזאת מעודכנת.
יעקב מרגי: גם היא אמרה שהיא בוסרית.
יעקב מרגי: היא בשלבי אפילו טרום בוסרית.
<זאב גולדבלט: אי אפשר להגדיר כמטרה את צמצום שנות הלימוד.
<זאב גולדבלט: אני חושב שצריכים להגדיר יעדים ברי השגה שיעצימו את בוגרי מערכת החינוך.
<זאב גולדבלט: אם מערכת החינוך תגדיר כיעד השלמת תואר ראשון לפני יציאה לשירות צבאי או אזרחי, אני בכוונה אומר או זה או זה כי שתי החלופות הן לגיטימיות, אנחנו בעד.
<זאב גולדבלט: אני חושב שהדיון כפי שהוא חייב לעבור עוד הרבה עבודת הכנה, מחקר.
יעקב מרגי: בהומור אני אומר, מי שצריך לעשות שיעורי בית כאן זו התקשורת שלקחה ביצה שלא נולדה ורצה קדימה והקפיצה את כולנו.
<זאב גולדבלט: אנחנו הרמנו את זה והתייחסנו אליה.
יעקב מרגי: זה מראה רגישות של הכנסת.
<זאב גולדבלט: בקיצור, שווה באמת לעשות עבודת מחקר רצינית לראות את המשמעויות ואת ההשלכות של זה.
<זאב גולדבלט: למשל, אולי התוצאה של זה תהיה באמת הרחבת תקופת הלימוד וגיוס מאוחר יותר, אז יש לזה השלכה גם על הגיוס לצבא וכן הלאה וכן הלאה.
<זאב גולדבלט: מצד שני הצבא יקבל אנשים הרבה יותר משכילים והרבה יותר רחבי אופקים, כך שיש בזה הרבה מאוד יתרונות בראייתי.
<אנה לביא: אני אשמח להתייחסות.
<אנה לביא: אני אנה, אני ראש מדור תכנון כוח אדם באגף כוח אדם בצה"ל.
<אנה לביא: לפני כשלושה שבועות הגיעו אלינו מרשת אורט נציגים עם ההצעה הזו, אכן מאוד בוסרית.
<אנה לביא: הם רוצים לסמן תיכון בצפון שבמסגרתו הם יעשו את התכנית הזאת אכן לתכנית טו"ב, טכנאי ובגרות כפי שמתקיימת היום.
<אנה לביא: יש לנו כמה דברים שהבהרנו להם, האחד, שחוק גיוס במדינת ישראל הוא חוק גיוס בגיל 18.
<אנה לביא: זו גם אמנה בין לאומית ואי אפשר להקדים את הגיוס.
<אנה לביא: אם הילד אכן ירצה להמשיך לימודי עתודה טכנולוגית שאנחנו מעודדים אותה מאוד, זה צריך להיעשות במסגרת המכסות הקיימות היום, זאת אומרת אני לא יכולה לתת לכל ילד שיחפוץ בכך, ללמוד, הרי שאני לא יכולה לעשות פיצוי לכולם ואני לא רוצה לעשות עוול לילד שלמד הנדסאי בניין ולבסוף אני לא צריכה את כולם הנדסאי בניין.
<אנה לביא: אני צריכה קודם כל לוחמים ובוודאי מקצועות אחרים.
<אנה לביא: כיום צה"ל מעניק 4,600 מכסות לדחיית גיוס עבור י"ג-י"ד ללימודים טכנולוגיים, גם במשרד הכלכלה וגם במשרד החינוך.
<אנה לביא: האופציה השנייה היא שיש לנו כ-5,700 מכסות למכינות לשנות שירות שגם אותן ניתן לעשות בגיל 18 אם והיוזמה הזאת אי פעם תצא לפועל.
יעקב מרגי: עם מכסות לעתודות.
<אנה לביא: בוודאי.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להתייחס סביב השולחן?
יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין רוצה להתבטא.
דב חנין: אני רוצה לומר ברמה הכללית שאנחנו צריכים לחשוב על צורתה של מערכת החינוך שלנו בעין יותר פתוחה לשינויים.
דב חנין: אני מתכוון לא רק ליוזמה של הבדיקה.
דב חנין: אני חושב שחשוב שתיעשה, של קיצור משך שנות הלימוד במוסדות חינוך פורמליים, אלא גם לצורתה ולדמותה של שנת הלימודים עצמה.
דב חנין: יש תחושה שמערכת החינוך שלנו נראית מבחינת הזמנים שלה כפי שהיא נראית, לא מתוך איזשהו ניתוח הגיוני אלא רק מתוך הסיבה שזה מה שהיה נהוג תמיד, ארגוני המורים רגילים, ההורים רגילים.
דב חנין: ההורים רגילים ולפעמים סובלים, הילדים רגילים, כולם רגילים ולכן המערכת בנויה בצורה הזו.
דב חנין: לכן אני חושב שלמרות שאולי הדיון הזה הוא דיון ראשוני ואולי הוא עדיין לא בשל עד הסוף, אני חושב שעצם הדיון הוא דיון חשוב, כי חשוב לבחון מה אנחנו בעצם רוצים ממערכת החינוך ולמה באמת אנחנו צריכים את הילדים ולכמה זמן, האם אנחנו באמת צריכים אותם לכל השנים האלה?
דב חנין: האם אנחנו צריכים אותם לכל הימים ולכל החודשים האלה?
דב חנין: האם לא נכון לחשוב מחדש על מערכת החינוך לא רק מבחינת לוח החופשות שאני יודע שזו עבודה שנעשית היום במשרד החינוך, אלא מבחינת בכלל דמותה של המערכת, כמה שנים אנחנו רוצים וכדומה.
דב חנין: אני רק רוצה לומר בהקשר הזה שבארצות אחרות אנחנו יודעים על הסדרים אחרים.
דב חנין: אנחנו יודעים על מדינות שבהן מתחילים ללמוד לא בגיל 6 אלא בגיל 7.
דב חנין: אפשר לבחון את הדברים באופן השוואתי.
דב חנין: אולי גם אנחנו בכנסת נבקש מחקר השוואתי ממרכז המחקר והמידע על מנגנונים וצורות שונות בארצות שונות מבחינת שנות הלימוד כדי שבאמת בנושא הזה תתקבל החלטה מושכלת שאיננה רק היסטורית אלא היא גם לוגית.
יעקב מרגי: גברת דסי, תראי, אמנם הדיון בעטיו של כפי שאמרתי ביצה שלא נולדה, כתבה שכנראה הקדימה את זמנה.
יעקב מרגי: אין ספק שזו יוזמה של אורט, הצעה של אורט שלא קרמה עור וגידים במשרד החינוך אבל לפי הכתבה כאילו זה כבר יצא בפיילוט.
יעקב מרגי: סביב השולחן הזה לא אחת עולה התחושה מאנשי מקצוע וגם קביעה, לא רק תחושה, שמשהו לא מנוצל כמו שצריך במערכת החינוך הישראלית.
יעקב מרגי: יש השקעה רבה והתחושה היא שניתן להפיק יותר למרות כל ההישגים והשיפורים וההתקדמות, הרפורמות שנעשות והכל, שלא נעשתה עבודה, חשיבה מעמיקה לראות היכן אנחנו מנצלים את שתיים עשרה שנות הלימוד של התלמיד באופן מיטבי, לתת לו יותר, להכין אותו יותר, אם זה לאקדמיה, לתת לו אפילו כפי שאמרנו, אם אנחנו יודעים בשנים האחרונות לפחות ששנת י"ב, בעדינות אני אומר, שליש ממנה מנוצל והשאר זה מתפזר - - -
עבדאללה אבו מערוף: פחות מרבע מנוצל.
יעל כהן-פארן: לא נכון.
יעקב מרגי: בסדר, זו דעתך.
יעקב מרגי: אני אסיים, תוכלי לומר את דעתך.
יעל כהן-פארן: הכל בסדר.
יעל כהן-פארן: לא, כי הוא אמר רבע.
יעקב מרגי: גם אם הוא אמר, זה לא רק אם אני.
יעקב מרגי: כדאי להקשיב אחד לשני.
יעקב מרגי: אולי צריך לחשוב על איזה קורסים בתאום עם המל"ג, בתאום עם ההשכלה הגבוהה שלעתיד לבוא יתנו קרדיטציה.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את העומס הרב שיש על הסטודנטים במדינת ישראל.
יעקב מרגי: חלקם הגדול בא אחרי שירות צבאי עם נטל כלכלי כבד, משלבים עבודה.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את הלחץ ואת העומס.
יעקב מרגי: הרוב לא רוצים לשחרר בגיל 17.
יעקב מרגי: יש דעות לכאן ולכאן אבל לפחות שבשנה הזו יהיה ניצול מרבי, תהיה דחיפה.
יעקב מרגי: אני יודע שיש יוזמות ויש שיתופי פעולה בין האקדמיה למערכת החינוך בתיכונים.
יעקב מרגי: יש תיכונים ספציפיים להרחיב את זה.
יעקב מרגי: אני חושב שסביבה אקדמית בתיכונים, מדברים על זה רבות ואנחנו שואפים להרחבה בקטע הזה.
יעקב מרגי: זה נחיתה רכה של הבוגר לתוך המוסדות האקדמיים.
יעקב מרגי: השאלה אם נעשתה חשיבה, אם יש תכנית חשיבה, תכנית שמתגבשת, כי זה חוזר על עצמו כמעט כל דיון ודיון.
<דסי בארי: אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש על השאלה.
<דסי בארי: כמי שמלווה את העשייה במערכת החינוך אני חושבת שגם אתה מכיר הרבה מאוד עבודה שאנחנו עושים בתחום הזה.
<דסי בארי: אני מסכימה איתך, גם עם הדברים שאמר חבר הכנסת חנין, שהחשיבה התמידית על העובדה שהילדים נמצאים ברשותנו כמערכת החינוך עומדת לנגד עינינו איך אנחנו נותנים להם את הזמן היעיל ביותר, הטוב ביותר, המצמיח ביותר, גם את ההיבטים הפנימיים שלהם, המוסריים, הערכיים וגם את היבטי ההשכלה שלהם.
<דסי בארי: אני חושבת שכל היציאה לתכנית הלמידה המשמעותית הגיעה מתוך מקום שצריך לייצר תהליכים יותר מעמיקים בתוך תהליכי הלמידה ולא רק לגשת לקראת בחינה ולסיים אותה.
<דסי בארי: באמת כדי לנצל נכון יותר את הזמן ולתת אפשרות עמוקה יותר גם להתבוננות בחומר הנלמד ולהרחבת ההשכלה, אבל גם לפיתוח האדם הלומד תוך כדי תהליך הלמידה, גם הכנסת כל סוגיית המעורבות החברתית שהיא באמת הצלחה מאוד גדולה שהתרחשה בשלוש השנים האחרונות, נותנת נופך נוסף לזמן הלמידה ואומרת לתלמיד, אתה לא רק יושב כלומד, בוודאי שלא כלומד פאסיבי אלא גם עושה ותורם.
<דסי בארי: כל סוגיית האקדמיה שהעלית אותה כאן מאוד מאוד התרחבה בשנים האחרונות.
<דסי בארי: היום כל בית ספר בארץ שמעוניין יכול להיכנס לקורסים ממירי בגרות במסגרת הערכה החלופית שלו.
<דסי בארי: יש לנו הסכם עם חלק מן האוניברסיטאות על כך וילדים יכולים לצבור קרדיט בשנתיים האחרונות הרחבנו משמעותית את כמות התלמידים שיוכלו לעשות עבודת גמר בהיקף של 5 יחידות לימוד, שהיא ברמה אקדמאית מונחית על ידי איש אקדמיה ונותנת להם התנסות אקדמאית שהיא ממש מיטבית.
<דסי בארי: יש עוד תכניות רבות, אני לא אמנה אותן כאן כרוכל שמונה את סחורתו, אבל אני מסכימה ואני גם רוצה להעיד בזאת שמשרד החינוך לא יושב לרגע בלי לחשוב איך אני הופך את הזמן הזה גם פדגוגית מבחינת תכניות הלימודים ותהליכי הלמידה, גם חברתית וגם ערכית.
<דסי בארי: יש לנו גם חובה לעסוק בשאלות של החברה ומדינת ישראל ושאלות של ערכים והתנגשויות ערכיות וכו'.
יעקב מרגי: יעל, רוצה לומר?
יעל כהן-פארן: אני מתנצלת על ההערה שלי מקודם.
יעל כהן-פארן: תראו, אני הגעתי לדיון בהפתעה מוחלטת של שאלה מי העלה בכלל את השאלה הזאת של לעבור לאחת עשרה שנות לימוד.
יעל כהן-פארן: תמיד מעניין לאתגר ולחשוב מחוץ לקופסה ולאתגר רעיונית את המערכת, אבל אני באמת תוהה אם יש פה איזשהו בסיס בכלל של עבודה שנעשתה, של בחינה.
יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים ללכת לכיוון של מערכת חינוך טובה יותר שעבירה ערכים, אפשרות חברות חברתית וכמובן יכולת לימוד והכנה לחיים.
יעל כהן-פארן: האם אחת עשרה שנות לימוד זאת אחת התשובות?
יעל כהן-פארן: אז אני באמת באתי לשמוע.
יעל כהן-פארן: אני חווה את מערכת החינוך גם כאם לשלוש בנות במערכת החינוך, גם כאישה לאיש שהוא במערכת החינוך, מורה, מחנך, מרכז מקצוע.
יעל כהן-פארן: יש לי המון מה להגיד.
יעל כהן-פארן: לא נתחיל עכשיו אבל אני חושבת שקודם כל מה שצריך להיות נר לרגלנו זה איך משפרים את מערכת החינוך.
יעל כהן-פארן: אם אחת עשרה שנות לימוד?
יעל כהן-פארן: אני באמת באתי לשמוע אם זה בא מתוך איזו חשיבה של חסכון כספי, להוריד שנה ממערכת שהיא מאוד עמוסה ואולי ככה נעשה אותה יותר טובה כי יהיו יותר משאבים לחלק לאחת עשרה שנים במקום לשתיים עשרה?
יעל כהן-פארן: אולי, אבל שוב, אני באמת תוהה ורוצה לשמוע איפה עבודת המטה כאן.
יעקב מרגי: חבל באמת שרשת אורט לא נמצאת בדיון כאן כי היא יוזמת הרעיון.
יעל כהן-פארן: היא יוזמת הרעיון?
<קריאה: הם הטילו את הפצצה והלכו.
יעקב מרגי: כנראה הם זרקו את זה על התקשורת ובזה הסתיימה העבודה.
יעל כהן-פארן: האם הכוונה היא להתחיל בגיל 7 ולסיים בגיל 18 או לסיים בגיל 17?
יעקב מרגי: יש כל מיני דעות.
יעקב מרגי: אנחנו כמדינה חייבים לדאוג לכך שלפחות בזמן שהילד שוהה במערכת החינוך הוא צריך לקבל את המוצר הטוב ביותר, לנצל את הזמן מבחינה ערכית, חברתית, חינוכית.
יעקב מרגי: שוב, אני זהיר בלשוני ואני אומר, התחושות כשאתה רואה שהבן לא הולך ללמוד וי"ב נמרחת ועוד יום ועוד יום ועוד יום והשכנים והחברים ואתה רואה שזה לא אחד, זה כמעט כל השכבה, וקיימנו דיון כאן.
יעקב מרגי: קיימנו דיון והתאחרה אצלנו גברת דסי בארי.
יעקב מרגי: הדיון נסב על עומס הבחינות בי"א.
יעקב מרגי: משרד החינוך הציג את הרפורמה בנושא הזה והוכיח לנו שבאמת, א', צומצמו בחינות.
יעקב מרגי: ב', הוא נתן אפשרות.
יעקב מרגי: אחת המסקנות היתה שגם מנהלי בתי ספר לא מנצלים את הרפורמה שמשרד החינוך נתן להם ועדיין דוחסים בשנה אחת.
יעקב מרגי: הם יכולים לפרוס את זה.
יעקב מרגי: יש שיקולים חיוביים לתת אפשרויות גם לתלמידים לעתיד אבל צריך לחשוב.
יעקב מרגי: האמת לא נמצאת בגישה אחת.