GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי יונה: בסופו של דבר, ממה שאני הבנתי ממך, זה אמור להיות משהו כמו מכינה קדם אקדמית משום שמדובר על כיתות י"ג וי"ד, ושם זה המקום, זה אולי כבר לא מערכת החינוך כי זה כבר השכלה גבוהה וצריך פה את שיתוף הפעולה של ההשכלה הגבוהה כדי לעשות את זה.
יוסי יונה: המקרה של בית הספר לרפואה הוא מקרה ספציפי, שהוא משקף גם מקרים אחרים, כמו עבודה סוציאלית, חינוך ועוד.
יוסי יונה: כאן, ההעדפה המתקנת היא לא איזושהי פרוטקציה שאנחנו עושים לקבוצות מסוימות, אלא היא ממהותו של העניין.
יוסי יונה: באיזה מובן היא מהותו של העניין?
יוסי יונה: כי גם התפקוד, בסופו של יום, של האנשים שבאים מתוך תחומי הדעת הללו, מחייבים שתהיה להם היכרות עם החברה שבתוכה הם פועלים.
יוסי יונה: זאת אומרת, עובד סוציאלי שאין לו היכרות עם החברה הערבית לא יכול לעשות עבודה טובה כעובד סוציאלי.
יוסי יונה: אפילו רופאה, כאשר היא באה מאותה חברה מסוימת, יש יתרון בכך לתפקוד שלה.
יוסי יונה: על כך יש, דרך אגב, הבנה רחבה שהערך הזה של רב תרבותיות בסופו של יום משתלב בתוך המקצועות הללו עצמם.
יוסי יונה: זאת אומרת שהיכרות תרבותית, ידיעה תרבותית של החברה שבתוכה אתה פועל, היא גורם שתורם במידה מאוד משמעותית ליכולת שלך לעשות את עבודתך נאמנה ובאופן מיטבי.
יוסי יונה: בזה יש לה רלבנטיות גם לעניין של תנאי קבלה.
יוסי יונה: אני שותף לטענה שעולה לבקרים, שבהמון תחומים המבחנים הללו הם מוטים, הם לא לוקחים בחשבון את ההטיות התרבותיות של קבוצות מסוימות שהן כשלעצמן יתרון.
יוסי יונה: היתרון הזה עובד משעה שהמבחן ופה במיוחד דובר על ראיונות אישיים שזה דבר שהוא בלתי נתפס - - -
מסעוד גנאים: זו מלכודת מכוונת כדי לעקוף את הפסיכומטרי.
יוסי יונה: יתרה מכך, לפעמים ההשתייכות האתנית, גזעית, עדתית או הלאומית של המועמד או המועמדת אמורים להיות יתרון ובמקרה שבו עושים את המבחן שהוא מבחן אוניברסלי, נוצר החיסרון.
מירב בן ארי: יש כאן חברי כנסת.
מירב בן ארי: בעיקרון, בדיונים בוועדות, קודם הם מדברים ואחרי כן כולם.
מירב בן ארי: כאן נתתי גם למל"ג, גם לוועד, גם למופיד, גם לסטודנטים, ועם כל הכבוד, אתם תדברו.
מירב בן ארי: הוועדה היא עד אחת וחצי, ביקשתי הארכה של מספר דקות, תמתינו בסבלנות.
מירב בן ארי: הם יושבים כאן ובדרך כלל הם יושבים רבע שעה והולכים לוועדות אחרות, אז אדוני ימתין בסבלנות לתורו.
מירב בן ארי: אני מנסה לתת לכולם.
יוסי יונה: אסיים במשפט.
יוסי יונה: תראו, הלאקונה הזו, אנשי הוות"ת והמועצה להשכלה גבוהה, אמרה את זה יושבת הראש בתחילת הדברים, אנחנו מאוד מאוד חרדים ומאוד מאוד רוצים להבטיח את האוטונומיה של האקדמיה בישראל, אבל אנחנו אומרים שוב, אם בסופו של יום אנחנו מגיעים למצב שבו אנחנו יושבים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, יכול להיות שבסופו של דבר המחוקק יצטרך לעשות איזושהי פעולה כדי לתקן, איך נאמר זאת?
יוסי יונה: את כשל השוק שקיים בתחום הזה.
חנין זועבי: קודם כל אני חושבת שהנושא הזה הוא מאוד מאוד מאוד חשוב, אבל צריכים להבין את הבעיה, אבל יש פה איזשהן הטיות, לא רק בתנאי הקבלה, אלא גם בהצגת הבעיה סביב השולחן הזה.
חנין זועבי: הבעיה היא קודם כל לא רק בהשכלה הגבוהה ולא רק במל"ג, הבעיה היא, כדי לחדד את זה ואתם הצגתם את זה, בתנאי הקבלה ועל כך צריכים לערב את ראשי האוניברסיטאות ולא רק את המל"ג.
חנין זועבי: המל"ג היא לא הכתובת.
חנין זועבי: אמנם לא מהרגלי להגן על מוסדות רשמיים, אבל בקונטקסט הזה הם עושים עבודה בכיוון הנכון והם עושים עבודה טובה.
חנין זועבי: הבעיה היא תנאי קבלה מוטים וראיונות מוטים.
חנין זועבי: איפה נרמין ומופיד והשאר, איפה אתם עושים השוואה שהיא לא לטובתכם?
חנין זועבי: אל תשוו עם שאר החברה הערבית - - -
<נרמין דאהר: אנחנו לא משווים עם אף אחד, אנחנו רוצים שוויון הזדמנויות.
<קריאה: היא צודקת, אסור לעשות השוואה למגזר הערבי, צריך לעשות לישראלי.
חנין זועבי: נרמין, רק רגע, קודם כל, בהשוואה לשאר החברה הערבית, האחוז שלכם יותר גבוה בהשכלה הגבוהה.
חנין זועבי: נרמין, תשמעי אותי, האחוז של הדרוזים, אולי יש בעיה ספציפית ברפואה, אבל מבחינה כללית, מבחינת תיאור הבעיה הכללית, האחוז שלכם מול שאר החברה הערבית יותר גבוה, אבל אל תשוו את עצמכם לערבים, כי אתם עושים עוול.
חנין זועבי: תשוו את מה שמגיע לנו, כערבים וכבני אדם, עם הממוצע הכללי.
חנין זועבי: שם יש בעיה.
חנין זועבי: עם הערבים אתם 1.9 ובשאר החברה הערבית 1.2.
חנין זועבי: 1.2 מול 1.9, אז תשוו מול כלל האוכלוסייה.
<נרמין דאהר: ברפואה זה 15 ואנחנו אפס.
חנין זועבי: נרמין, זה עוזר לטענה שלנו, זה לא מולכם.
<נרמין דאהר: זה באופן כללי לכולם.
חנין זועבי: בדיוק, בדיוק.
מירב בן ארי: אתן מסכימות על אותו הדבר.
חנין זועבי: אנחנו התעסקנו הרבה מאוד בהשוואות פנימיות בחברה הערבית וזה לא נכון.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים להתייחס ספציפית לערבים הדרוזים, כי יש מאפיינים שאני עכשיו התוודעתי להם.
חנין זועבי: למה ברפואה אין ייצוג?
חנין זועבי: בתחומים ספציפיים, למה יש בעיה יותר לערבים הדרוזים מאשר לשאר הערבים?
חנין זועבי: זו בעיה ואיפה יש גם תסכול?
חנין זועבי: ונכון נאמר כאן שיש תסכול, כי ההישגים שלכם, של הערבים הדרוזים בבגרות הם יותר מאשר של שאר הערבים ולכן זה גם אולי מסביר את הפער לטובה, בכניסה למוסדות להשכלה גבוהה.
חנין זועבי: הפער עם הכלל.
<קריאה: אפילו מקום ראשון בארץ, אבל בפועל אקדמאים אין.
חנין זועבי: בדיוק, זה הפער עם הכלל.
מירב בן ארי: בבקשה, איה.
מירב בן ארי: איה חיראדין, מנהלת אגף החינוך הדרוזי במשרד החינוך.
<איה חירדין: מנהלת אגף חינוך דרוזי וצ'רקסי מזה שנה במשרד החינוך.
<איה חירדין: אני רוצה להגיד שיש לנו מערכת חינוך שאפשר להיות גאים בה, בכל ההישגים, בכל הרבדים.
<איה חירדין: יש לנו נערים ונערות ערכיים עם הראש בשמים, עם השאיפה להגיע רחוק והרגליים ממש עם שורשים חזקים בקרקע, כדי להגיע.
<איה חירדין: אנחנו מאוד גאים במערכת שלנו, בילדים שלנו, בנוער שלנו.
<איה חירדין: היה לנו כנס לנערים של י"א, י"ב, לעתודאים והיינו שם הנבחרת הכי הכי טובה במדינה - - -
מירב בן ארי: איה, הזמן שלי הוא קצר.
מירב בן ארי: אני לא רוצה לשמוע כמה המערכת מפוארת, אני רוצה לשמוע על האתגרים.
מירב בן ארי: יש לך שתי דקות, דברי על האתגרים, על בעיות שיש.
מירב בן ארי: תאמיני לי, היינו שם.
<איה חירדין: הרגשתי צורך להגיד את זה כי אנחנו מאוד גאים.
<איה חירדין: לגבי תכניות הלימודים שהוזכרו כאן, יש לנו תכניות לימודים חדשות שמוטמעות ויש ספרים חדשים ותכניות לימודים חדשות, שמותאמות למאה ה-21 וגם הן גאווה גדולה.
<איה חירדין: ישנה תכנית אסטרטגית לאגף החינוך הדרוזי, לכל המערכת, מגן ילדים ועד י"ב, שהתחלנו ליישם אותה - - -
חנין זועבי: זה לא מסביר את הבעיה, יש בעיה פה, תתייחסי אליה.
<איה חירדין: שהתחלנו ליישם אותה.
<איה חירדין: בתוך התכנית אנחנו מתייחסים לחסמים שזה למשל כל הנושא של השפה העברית.
<איה חירדין: יש לנו תכנית של חיזוק השפה העברית על כל הרצף, מגן ועד י"ב.
<איה חירדין: בנושא הפסיכומטרי אנחנו גם משקיעים כסף, כתוצאה מהחלטת הממשלה בחינוך.
<איה חירדין: יש לנו בעיה באחוז הבנים דווקא.
<איה חירדין: הבעיה היא לא הבנות שמגיעות להשכלה הגבוהה כי יש לנו אחוז של 75:25 לטובת הבנות, אז הבעיה שלנו היא במוטיבציה של הבנים לבוא לאקדמיה ובזה אנחנו מטפלים, גם בשיתוף פעולה עם - - -
מירב בן ארי: מה עושים?
מירב בן ארי: מה זה מטפלים?
אוסאמה סעדי: למה לא הולכים ללמוד?
<קריאה: אחרי צבא לא הולכים ללמוד.
יוסף ג'בארין: אז תגידו את זה.
<איה חירדין: יש חסמים, יש כל מיני חסמים במוטיבציה אז אנחנו מטפלים בזה - - -
מירב בן ארי: סטודנט או סטודנטית במגזר הדרוזי, שיש להם בעיה עם ההשכלה הגבוהה, למי הם פונים ברשות?
<איה חירדין: אין להם כתובת - - -
<אשרף ג'בור: יש 16, יש צוות רכזי - - -
מירב בן ארי: איה עונה.
<איה חירדין: יש רכזים של "רואד".
מופיד מרעי: האם אני יכול לתת תשובה יותר מדויקת?
<קריאה: איפה ה"רואד" הזה?
<קריאה: עכשיו אני שומע על זה.
<איה חירדין: לגבי המל"ג, אנחנו כמשרד חינוך עושים הרבה - - -
מירב בן ארי: אבל זה בדיוק העניין, אני רוצה להסביר משהו, בגלל זה כשמופיד בא ודיבר על מנהלי אגף החינוך, עם כל הכבוד, הם לא רלבנטיים.
מירב בן ארי: אצלנו, במגזר היהודי, סיימת את התיכון, סיימת י"ב, סיימת עם אגף החינוך.
מירב בן ארי: כשאתה מסיים צבא צריך להיות מישהו - - -
מופיד מרעי: מישהו שירכז - - -
מירב בן ארי: בדיוק, זה לא קשור אליה, היא אחראית עד י"ב.
<איה חירדין: סליחה, אני חייבת לציין - - -
מירב בן ארי: לא, כי זה לא רלבנטי.
<איה חירדין: אנחנו עוסקים המון בהעלאת המוטיבציה ובהכנת התלמידים והתלמידות הנפלאות שלנו לאקדמיה, בהמון תחומים ובהרבה תכניות.
<איה חירדין: משקיעים הרבה כסף.
<איה חירדין: לגבי המל"ג, יש שתי ועדות שונות במל"ג ובות"ת, הן מטפלות בכל נושא ההשכלה הגבוהה ובזה שאין לנו ייצוג של המגזר הדרוזי, אחת בראשות פרופ' פדיה אבו אלהיג'ה ואחת בראשות פרופ' פייסל עזאיזה, אין לנו שם ייצוג של המשרד בתוך הוועדות האלו.
מירב בן ארי: מה הוועדות האלו עושות, איה?
<איה חירדין: אלו ועדות במל"ג ובות"ת.
<יעל סימן טוב: ועדות היגוי להנגשת ההשכלה הגבוהה.
מירב בן ארי: ועדת היגוי להנגשת השכלה גבוהה למגזר הערבי ואין שם נציג של הדרוזים.
אוסאמה סעדי: לא היה?
<איה חירדין: לא היו שם נציגים שלנו, לא היו ואני כבר שנה מבקשת להיות שותפה.
מירב בן ארי: בבקשה, זו נקודה חשובה מאוד.
<איה חירדין: דבר שני, לגבי המלגות, יש לנו - - -
<יעל סימן טוב: רגע, רגע, איה, סליחה, יש את פרופ' פואד פארס בוועדות שלנו, בוועדות של המסטרנטים והדוקטורנטים.
<איה חירדין: של משרד החינוך, יש את עבדאללה חטיב, שהוא ממונה על המגזר הערבי, למגזר הדרוזי אין.
<איה חירדין: לגבי המלגות, יש לנו אפשרות לתת מלגות כדי לצמצם את הפער ולתת יותר אפשרויות לחיזוק הנגשת האקדמיה.
<איה חירדין: המל"ג מתנגדת.
<איה חירדין: יש לי 2.5 מיליון שקל עכשיו שאני לא יודעת מה לעשות איתם.
<איה חירדין: יש קריטריונים ברורים שאנחנו רוצים לתת - - -
מירב בן ארי: מלגות להשכלה גבוהה?
<איה חירדין: מלגות להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: ולמה אי אפשר?
<איה חירדין: המל"ג מתנגדת בטענה שרק המל"ג מוסמכת לחלק את המלגות.
<איה חירדין: אני אמרתי שאני אתן את ה-2.5 מיליון שקל למל"ג, שהם יחלקו, אז הם לא מוכנים לתת אותם למגזר הדרוזי ספציפית וזה גם יוצר בעיה.
<איה חירדין: זה עוד משהו שמקשה עלינו.
<איה חירדין: יש החלטת ממשלה 959 - - -
אוסאמה סעדי: סליחה, איה, רק להבהיר.
אוסאמה סעדי: אני יודע שיש מלגות, לא היו לערבים מלגות, אבל לדרוזים - - -
<איה חירדין: יש, מחלקים לבדואים, מחלקים - - -
מירב בן ארי: תעני רק לעניין המלגות.
מירב בן ארי: למה היא לא יכולה לחלק?
<יעל סימן טוב: קודם כל מל"ג לא מחלקת מלגות בנפרד למגזרים שונים בתוך החברה הערבית.
<קריאה: מה זה מגזרים שונים בחברה הערבית?
<קריאה: לחברה הדרוזית יש - - -
<יעל סימן טוב: יש לנו לדוגמה את מלגות אירתקא, מלגות אירתקא שמחולקות לחברה הערבית, בתוכן יש ייצוג מאוד נכבד לחברה הדרוזית.
<יעל סימן טוב: אנחנו מחלקים בשנה כ-1.7 מיליון שקל לחברה הדרוזית, ודרך אגב, כל החלטות הממשלה בעניין הזה מעמידות את התקציב להשכלה גבוהה לחברה הדרוזית, למשרד החינוך במקום למועצה להשכלה גבוהה.
<יעל סימן טוב: אז אנחנו עושים את זה מתקציבנו, אבל התקציבים שמיועדים להשכלה גבוהה לא יושבים בוות"ת בכלל.
מירב בן ארי: יעל, מה זה ה-2.5 מיליון שקל האלה?
<איה חירדין: זה סכום מתוך החלטת ממשלה 959 שמוקצים להנגשת הסטודנטים מהמגזר הדרוזי.
מירב בן ארי: למה היא לא יכולה לחלק את המלגות?
<איה חירדין: יש קריטריונים - - -
מופיד מרעי: אפשר לעשות סדר?
מופיד מרעי: אני רוצה לעשות לך סדר בכל העניין הזה.
<יעל סימן טוב: ות"ת היא הגוף שאמור להיות אמון על תקציבים שמופנים להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: מה, מופיד?
מופיד מרעי: יש תקציב של המל"ג למגזר הדרוזי לחלק מלגות.
מופיד מרעי: בשנת 2015 חולקו כמעט 100-150 אלף שקל בכל יישוב, מלגות לסטודנטים, זה מעבר למלגות שאנחנו משיגים אותם ממקומות אחרים.
מופיד מרעי: אני אישית מתנדב ומקבץ נדבות כבר עשרים שנה למלגות לסטודנטים.
מופיד מרעי: אין פה תמיכה.
מירב בן ארי: יש 2.5 מיליון שקל.
מופיד מרעי: איה מדברת על ה-2.5 מיליון שקל שבסופו של דבר צריכים לשחרר אותם.
מופיד מרעי: לשנת 2017 עוד לא חילקנו מלגות כי אף אחד לא משחרר את הכסף.
מירב בן ארי: אתה תוכל לשחרר אותם, את ה-2.5 מיליון שקל?
מופיד מרעי: שייתנו לי אותם אתמול, אני אחלק אותם שלשום.
<איה חירדין: יש קריטריונים ברורים ואפשר לחלק את המלגות.
<איה חירדין: פשוט מאוד אנחנו צריכים שהמל"ג תכיר בזה שאפשר לתת אותן למגזר הדרוזי.
מופיד מרעי: עוד משהו, יש שבעה רכזים שמטפלים בהשכלה הגבוהה.
מופיד מרעי: זה מעט אנשים, בכל יישוב צריך להיות רכז להשכלה גבוהה.
מופיד מרעי: כשאני דיברתי על מחלקת חינוך, גבירתי, התכוונתי למערכת עצמה.
מופיד מרעי: צריך בכל יישוב שיהיה בן אדם full time job, במשרה מלאה, שהוא מטפל בהשכלה גבוהה במגזר הדרוזי.
מופיד מרעי: את זה אין לנו.
מופיד מרעי: אני מציע גם שבסוף, בואו נחזור אחורה כמה שנים, שהמגזר הדרוזי יעבוד ישירות מול המל"ג.
אוסאמה סעדי: אני ביקשתי להתייחס, אני חייב לצאת לאיזושהי לוויה.
מירב בן ארי: בבקשה, אוסמה.
אוסאמה סעדי: גבירתי היושבת ראש, חבריי חברי הכנסת.
אוסאמה סעדי: אני שומע את נרמין ובאמת אני חושב שאני עברתי את מסלול הייסורים הזה על בשרי, עד כדי כך שהבת שלי היום נאלצה ללמוד את המקצוע האהוב עליה, רפואה, לא בישראל, למרות שאני רציתי, אלא בשכם, בנאבלס.
מירב בן ארי: למה היא לא התקבלה?
אוסאמה סעדי: אותו הדבר, הראיונות האלה.
מירב בן ארי: מו"ר ומרק"ם הזה?
אוסאמה סעדי: מו"ר ומרק"ם, למרות שיש לה 120 ופסיכומטרי וכל הדברים האלה, אבל זה לא מו"ר, זה מחסום לניתוב וויסות מספר הסטודנטים והתלמידים הערבים שהם האליטה של החברה הערבית, בין אם זה מוסלמית, דרוזית.
אוסאמה סעדי: כאשר אני שומע אותה, 745 פסיכומטרי, 112 בגרות, מה צריך עוד?
אוסאמה סעדי: סטודנטית כזאת שהיא שנתיים שלוש - - -
מירב בן ארי: צריך לא להיות דרוזית, כנראה.
מירב בן ארי: כי אם הייתה באה יהודייה עם ציונים כאלה, היא כנראה הייתה עוברת את המו"ר והמרק"ם.
מירב בן ארי: אוניברסיטת בן גוריון לא ראתה סטודנטית דרוזית כבר ארבע שנים, זו בושה וחרפה, בושה.
מירב בן ארי: תאמיני לי, אל תיכנסי איתי לשם בכלל כי אני פשוט מזועזעת, כי כנראה שאם היא הייתה יהודייה בלי כבלי מסורת ומשפחה והיא הייתה מגיעה עם ציונים כאלה, היא לא הייתה מתקבלת להיות רופאה?
מירב בן ארי: זה זה פשוט מכעיס אותי, אבל יש כאן הרבה אנשים שאני לא רוצה להפריע להם, בבקשה, סליחה, אוסמה.
אוסאמה סעדי: כל המוסיף גורע על מה שאמרת.
אוסאמה סעדי: על מה שאמרת, אני חושב שלא צריך להוסיף.
אוסאמה סעדי: אני שומע את מר ג'בור מהמל"ג, מתפתל, מתפתל, אבל לא נותן תשובות.
מירב בן ארי: כן, זה לא הגיוני.
אוסאמה סעדי: לסטודנטיות כאלה צריך לבוא ולבקש מהן להתקבל.
<אשרף ג'בור: זה לא המל"ג.
אוסאמה סעדי: מה זה המל"ג?
אוסאמה סעדי: פעם אתה אומר מל"ג, פעם אוניברסיטה, אני לא יודע מה כבר, תחליט.
אוסאמה סעדי: סטודנטים כאלה, צריך לבוא ולחפש אותם בנרות, לשלוף אותם ולהגיד להם: "תבואו, אתם מפארים את המוסד האקדמאי שאתם הולכים ללמוד בו".
<יעל סימן טוב: נכון, רק חשוב להבהיר שתנאי הקבלה אינם באחריות מל"ג, זה באחריות המוסדות.
מירב בן ארי: שמענו את זה כבר עשר פעמים, זה לא מנחם אותנו.
אוסאמה סעדי: אבל מה זה תנאי קבלה?
אוסאמה סעדי: אבל המל"ג לא יכולה לבוא בדברים עם האוניברסיטאות לגבי תלמידים מצטיינים כאלה?
אוסאמה סעדי: במקום כל המסלולים האלה, לעשות מסלול ישיר, מסלול ישיר, "תבואו".
אוסאמה סעדי: מה אתם עושים?
אוסאמה סעדי: מיליונים.
אוסאמה סעדי: אנחנו משוועים, חברי הכנסת מסעוד וחנין ועבדאללה, משוועים למלגות, פתאום יש מיליונים לא מחולקים.
מירב בן ארי: אנחנו נטפל אישית במלגות האלו.
מירב בן ארי: עבדאללה, אתה רוצה להוסיף משהו?
עבדאללה אבו מערוף: אני אוסיף בקיצור על החסמים ואכן צריך לבדוק את הבעיה מהשורש, אני לא אחזור על הדברים.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדברים למעלה כבר, מובן שצריך לעשות חקיקה מחדש.
עבדאללה אבו מערוף: הדבר העגום, המעוות, שכאילו אין קשר בין המל"ג לתנאי הקבלה בכל אוניברסיטאות זה תירוצים.
עבדאללה אבו מערוף: שר החינוך הוא יו"ר המל"ג, הוא אחראי על החינוך בכלל, אז הוא אחראי גם על האוניברסיטאות.
עבדאללה אבו מערוף: אם איזושהי אוניברסיטה תרצה להיות ברמה מאוד מאוד מעולה, יותר טובה מאוקספורד, יותר טובה מלנינגרד, המכון לרפואה שבו למדתי, אחד הטובים בעולם, אז בסדר, מקובל, אבל לעשות את הכול בחבילה אחת ולעשות תנאים שאי אפשר להיכנס לתואר ראשון ולבית הספר לרפואה, זה גם ראיון לעובדים סוציאליים, גם ראיונות לפסיכולוגים.
עבדאללה אבו מערוף: אתם יודעים מה הם שואלים שם בראיונות?
עבדאללה אבו מערוף: יש לך מושג אילו שאלות שואלים שם?
עבדאללה אבו מערוף: אידיוטיות, ממש, אני אתן לכם דוגמאות, והיא יודעת, היא מתביישת להגיד איזה שאלות שואלים אותן.
עבדאללה אבו מערוף: האם זה מדד שבן אדם שרוצה ללמוד רפואה ויש לו את כל ההישגים לא ילמד רפואה?
עבדאללה אבו מערוף: ולכן כאן צריכים להתערב, שר החינוך צריך להתערב בעניין.
עבדאללה אבו מערוף: לגבי האנגלית, אנחנו יודעים שאנגלית לתואר ראשון, מי שלא הגיע לשש רמות לא יקבל את התואר הראשון.
עבדאללה אבו מערוף: ריבונו של עולם, מה לשפה האנגלית, הרי יש עברית וערבית וזה מקובל עלינו, למה מכניסים את האנגלית כחסם נוסף לתואר ראשון ושני?
עבדאללה אבו מערוף: למה מכניסים את האנגלית?
עבדאללה אבו מערוף: האם זו לא התערבות של שר החינוך והמל"ג?
עבדאללה אבו מערוף: למה אנגלית צריכה להיות חסם בפני בני אדם שכבר שלוש שנים ויש להם את כל ההישגים, לא עברו באנגלית, לא ברמה שש ולא קיבלו תואר ראשון?
עבדאללה אבו מערוף: זה כללי, לא מדבר רק על המיעוטים.
עבדאללה אבו מערוף: מה זאת אומרת, המל"ג לבד ושר החינוך לבד והאוניברסיטאות לבד?
עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר, צריך לתקן את העיוות הזה.
עבדאללה אבו מערוף: לגבי הראיונות, אני אומר שזה תירוץ לאי קבלת אנשים לרפואה.
עבדאללה אבו מערוף: זה תירוץ ואני מדבר על זה באופן ישיר ואני אחראי על כל מילה, זה תירוץ לאי קבלת אנשים לרפואה.
עבדאללה אבו מערוף: החסם הזה, חייבים להוריד אותו ואתם חייבים להתערב, גם ממשרד החינוך ואני לא יודע מי כאן ממשרד החינוך ומהמל"ג, שהראיון הזה, המעוות, המכוער, שאין כמותו בכל העולם, אין בכל העולם ראיון כזה, בשביל לא להיכנס לרפואה, צריך להוריד את זה.
עבדאללה אבו מערוף: מתי זה התחיל?
עבדאללה אבו מערוף: לפני כמה שנים זה התחיל?
עבדאללה אבו מערוף: מישהו יכול לתת תשובה?
<קריאה: 97', 96'.
עבדאללה אבו מערוף: 98' אולי.
עבדאללה אבו מערוף: למה התחיל?
עבדאללה אבו מערוף: בשביל לעשות אפליה.
עבדאללה אבו מערוף: זו הסיבה, אין סיבה אחרת.
חנין זועבי: מספר הסטודנטים הערבים לרפואה התחיל לעלות.
עבדאללה אבו מערוף: זה חסם שלא ייכנסו, לא נרמין ולא אחותה ולא אני ולא הבת של אוסאמה.
עבדאללה אבו מערוף: מה שעושה איה, כל הכבוד, זו עבודה מבורכת, לא בגלל שהיא יושבת כאן, אבל זה לא מספיק.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ביקשנו שנשתף פעולה ואנחנו נעשה כל מה שצריך.
עבדאללה אבו מערוף: העבודה שלך מבורכת אבל חייבים לעלות מדרגות למעלה.
<יעל סימן טוב: אני רק רוצה להגיד - - - שאין כאן אפליה.
מירב בן ארי: לא, לא, לא, ממש לא.
מירב בן ארי: דבורה, בבקשה, התייחסות שלך.
עבדאללה אבו מערוף: ואני לא מדבר על בתי ספר שיש להם - - -
מירב בן ארי: דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה, בבקשה.
מירב בן ארי: ועד ראשי האוניברסיטאות.
מירב בן ארי: התייחסות שלך בשתי דקות למה שהיה פה עד עכשיו.
<דבורה מרגוליס: בשתי דקות אני רוצה להתייחס לשני חלקים של הדיון שהיה כאן וגם למצגת המאוד מצוינת שראינו כאן.
<דבורה מרגוליס: מדובר על זכאים לבגרות מול כניסה ללימודים אקדמיים באוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: זכאות לבגרות זה תעודה מסוג מסוים.
<דבורה מרגוליס: זכאות לכניסה ללימודים אקדמיים דורשת תעודת בגרות מה שהם קוראים מובילה, כמו שנאמר כאן, 5 יח' אנגלית או 4 יח' לפחות, 5 מתמטיקה, מקצוע מדעי ועוד מקצוע מובחר לפחות, בציונים גבוהים, זה מה שמאפשר קבלה למקצועות המבוקשים באוניברסיטה.
<דבורה מרגוליס: זו דרישה מכולם, מכל המגזרים, מכל העדות ומכל הדתות.
<דבורה מרגוליס: זה בתור בסיס.
<דבורה מרגוליס: אז כשמדברים על זכאות לבגרות ומראים פער בין זכאות לבגרות לקבלה לאוניברסיטה אז הפער נעוץ שם.
<דבורה מרגוליס: זה חלק אחד.
<דבורה מרגוליס: החלק השני, לגבי לימודי רפואה.
<דבורה מרגוליס: קודם כל, מהמצגת שאתם הבאתם, יש 65 סטודנטים לרפואה מקרב העדה הדרוזית, שהם 4%, שזה כמעט פי שניים - - -
<עסאף באדר: וציינתי שזה עתודה אקדמאית.
מירב בן ארי: זה לא בזכותכם.
<קריאה: כי הצבא חסר לו, הצבא צריך רופאים.
<קריאה: אף אחד לא עשה טובה.
מירב בן ארי: אני יודעת את הדברים, תאמינו לי.
<אשרף ג'בור: זה לא קשור למל"ג ולא קשור לשום דבר, זה - - -
מירב בן ארי: תגידי לי, ועד ראשי האוניברסיטאות, למרות שאני מבטיחה לך שהדיון לא יסתיים פה כמובן, מה אתם עושים על מנת לקדם את הנושא הזה אצלכם ובאוניברסיטאות?
<דבורה מרגוליס: אני קיבלתי התייחסויות.
<דבורה מרגוליס: יש לי רק שתי דקות אז אני רוצה להיות מאוד ממוקדת.
<דבורה מרגוליס: קיבלתי התייחסות מדיקני הסטודנטים.
<דבורה מרגוליס: יש תכניות ומלווים ובאוניברסיטאות, במידת האפשר מסתכלים על המגזר הדרוזי בנוסף, או באיזושהי צורה שהיא לפעמים נפרדת מן המגזר הערבי, למרות שבגדול, כמו גם במל"ג, ההתייחסות היא למגזר הערבי והכספים מוקצים בצורה אחידה.
מירב בן ארי: את תעבירי לוועדה את מה שהם דיווחו לך.
<דבורה מרגוליס: בוודאי שאני אעביר.
<דבורה מרגוליס: סיכום בוודאי ייצא והוא תמיד יגיע ליעדו - - -
חנין זועבי: את יכולה להתייחס לראיונות?
<דבורה מרגוליס: לנושא של הראיונות ברפואה, אני רוצה להגיד כמה מלים כלליות.
<דבורה מרגוליס: יש חמש אוניברסיטאות שמלמדות רפואה, למעשה ארבע, כי לבר אילן צריך להגיע עם תואר ראשון, זה לימודים ארבע שנתיים ולא שש שנתיים.
<דבורה מרגוליס: אלו הן טכניון, אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית ואוניברסיטה בן גוריון.
<דבורה מרגוליס: בשלוש האוניברסיטאות האלו טכניון, תל אביב והעברית, בנוסף לעניין של סכם, כלומר, פסיכומטרי ובגרות שצריכים להיות מן הסתם גבוהים, עושים את אותם מבחנים, מור ומרק"ם.
<דבורה מרגוליס: באוניברסיטת בן גוריון קיבלו החלטה לפני עשרים שנה לשנות את השיטה, לא להתייחס למבחנים האלה ולבנות איזושהי סדרת מבחנים וראיונות אישיים שלהם.
<דבורה מרגוליס: הם משקיעים בזה המון המון כסף והמון המון משאבים, יושבים על זה טובי המומחים, גם שלהם וגם התייעצויות אפילו גם מומחים בינלאומיים בתחום הזה.
<דבורה מרגוליס: הראיונות האלה הם בשביל למצוא את האדם שיהיה המטפל, הרופא, האדם שמתאים ביותר לעבודה, בעבודה הזו שהיא אולי המורכבת ביותר שקיימת, להיות רופא, להביא מרפא ומזור.
עבדאללה אבו מערוף: מי יושב בוועדה הזו?
<דבורה מרגוליס: רגע, עוד משפט אחד.
<דבורה מרגוליס: לגבי מה שנאמר כאן, ברגע שאדם מגיע לאוניברסיטת בן גוריון ועובר את סף הקבלה שלהם, כלומר, פסיכומטרי ובגרות מתאימים, ומן הסתם זה המקרה שיש לפנינו כאן ואולי יש עוד סטודנטיות שלא אמרו, הוא נכנס ל'פול'.
<דבורה מרגוליס: שתבינו, 1,800 סטודנטים פונים כל שנה ומבקשים להירשם ללימודי רפואה.
<דבורה מרגוליס: עבור רובם הגדול כנראה שזה חלום חיים.
<דבורה מרגוליס: אני מודה, גם אני הייתי שם ואני לא הצלחתי.
<נרמין דאהר: בבן גוריון יש לך שתי הזדמנויות לעשות את הראיונות ואם אתה עובר את שתי ההזדמנויות ולא התקבלת אז זהו, אתה לא יכול להירשם עוד פעם לבן גוריון.
<דבורה מרגוליס: בשביל זה בבן גוריון - - -
<נרמין דאהר: בכלל בראיון בבן גוריון שואלים שאלות שלא קשורות לרפואה, לא קשורות לאישיות, לא קשורות לשום דבר.
<דבורה מרגוליס: אני רוצה רק להשלים את המשפט.
<דבורה מרגוליס: בבן גוריון התקבלו השנה, העלו את זה בשמחה גדולה מ-90 ל-120 סטודנטים.
<דבורה מרגוליס: על 120 המקומות האלה מתחרים הטובים ביותר.
<דבורה מרגוליס: שוב אני אומרת וזו תשובה שקיבלתי עכשיו מדיקן רפואה, מהרגע שסטודנט עבר את רף הסֵכם, כלומר, הוא יכול להיכנס לרפואה מבחינת רף הציונים שלו, הוא נכנס לפול שבו לא מסתכלים אם הוא דרוזי או בדואי, ערבי, יהודי, דתי או לא חשוב מה, הוא נכנס לעניין הזה של השאלה האם הוא יהיה רופא טוב.
<דבורה מרגוליס: לאוניברסיטת בן גוריון יש את שיטת הסינון שלה, שטוב שהיא שונה משיטת הסינון של האוניברסיטאות האחרות.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא כל כך נכון, עם כל הכבוד לך, זה לא נכון.
עבדאללה אבו מערוף: אני רואה בעיניים שלך שאת מדברת לא נכון.
מירב בן ארי: לא, אני לא נכנסת עכשיו לתנאי הקבלה, אין לי זמן לזה.
מירב בן ארי: הבנתי, זו תשובה שלא מספקת.
מופיד מרעי: בתנאי הקבלה היא התקבלה, בראיון היא נפלה.
מירב בן ארי: ליאת, התאחדות, יש לך דקה בדיוק.
<ליאת הלבץ: ליאת הלבץ מטעם התאחדות הסטודנטים הארצית.
<ליאת הלבץ: אני חייבת רק להעלות נקודה אחת, סוגיה אחת שלא עלתה פה.
<ליאת הלבץ: דיברנו על הכניסה, אבל לא דיברנו על כמה מסיימים.
<ליאת הלבץ: מסקרים שאנחנו עושים רואים שהייצוג בוועדות משמעת במהלך התואר זה סוגיה שלא מספיק מתייחסים אליה ולא נותנים עליה מספיק את הדעת, הסטודנטים מהמגזר הערבי, גם מהאוכלוסיות הדרוזית והצ'רקסית, מגיעים בנוכחות הרבה יותר מוגברת לוועדות משמעת.
<ליאת הלבץ: יש לזה סיבות של פערי תרבות, פערי שפה, אי היכרות עם התקנון האקדמי וזו סוגיה שחייבים להתייחס אליה.
מירב בן ארי: אתם כתבתם מסמך של כמה מסיימים תואר ראשון.
מירב בן ארי: את יודעת משהו כזה?
<ליאת הלבץ: לא.
מירב בן ארי: אבל את יודעת שמבחינת ועדת משמעת - - -
<ליאת הלבץ: יש אחוזים גבוהים מאוד של נוכחות.
<ליאת הלבץ: אין נציג שמדבר בשפה הערבית בוועדת המשמעת.
<ליאת הלבץ: יש מוסדות, ולא ניכנס עכשיו לפירוט, אבל לא בכל המוסדות מנגישים את התקנונים או עושים איזושהי הסברה מקיפה יותר על התקנונים וחייבים להכניס נציג - - -
מירב בן ארי: אנחנו נבקש מהמל"ג תשובה כמה סטודנטים, וחבל שלא הבאתם את זה לפה, מתחילים את התואר הראשון מהמגזר הדרוזי ומסיימים אותו.
מופיד מרעי: אם אפשר מירב, גם למה לא מסיימים.
מירב בן ארי: גם למה, צודק.
<מג'יד מסאלחה: שמי מג'יד מסאלחה, אני ראש אגף פיתוח כלכלי במנהלת לקידום המגזר הדרוזי, כיום במשרד לשיתוף פעולה אזורי.
<מג'יד מסאלחה: אני מתכלל את כל החלטות הממשלה של הדרוזים ואני מטפל גם בכל מערכת החינוך גם עד 12 וגם השכלה גבוהה.
<מג'יד מסאלחה: אני חושב שאחד האתגרים שלנו, כבוד היושבת ראש, הוא הפער בין גברים ונשים.
<מג'יד מסאלחה: הנקודה הזאת לא באה לידי ביטוי כי זה יוצר אחרי כן הרבה בעיות חברתיות, אחוז גירושין בעלייה - - -
מירב בן ארי: אין לי זמן עכשיו לכל המשברים של המגזר.
מירב בן ארי: דבר איתי תכל'ס על העניין הזה.
<מג'יד מסאלחה: אני רוצה לדבר על הסוגיה של המל"ג בעיקר.
<מג'יד מסאלחה: הפרויקט של הנגשה להשכלה גבוהה קיים, נדמה לי, מ-2004, אני חושב שהייתה עבודה די טובה בתחום הזה בשיקום חברתי ואנחנו, מאז שהעסק הזה ב-2014 עבר למל"ג אנחנו מרגישים בשטח ירידה.
<מג'יד מסאלחה: אני בדקתי בשטח מה קורה עם הנושא של הנגשה להשכלה גבוהה, אין פה שום שקיפות.
<מג'יד מסאלחה: לא ברור לי, למשל, כאחד שאחראי על הדברים האלה, כמה מנוצל וכמה לא מנוצל מתוך התקציבים, אין לי נתונים.
<מג'יד מסאלחה: דיברו פה על 900 מיליון שקל למגזר הערבי, וסליחה מחברי הכנסת הערבים שיושבים פה, יש כבוד, יש הרבה כבוד, דרך אגב, אבל אני חושב שבנקודה הזאת אי ההפרדה בין המגזר הערבי למגזר הדרוזי פוגעת במגזר הדרוזי.
<מג'יד מסאלחה: דיברו פה על 10% משוריין למיעוטים בהשכלה הגבוהה, אבל אין פה אחוז מתוך ה-10% - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה לא אחריותנו, זו אחריות הממשלה, לא אנחנו, עם כל הכבוד.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כאן מבקרים את הממשלה ועושים, אז שהממשלה תדאג ושהמשרד שלך ידאג, עם כל הכבוד.
מופיד מרעי: חברי הכנסת, אין להם בעיה עם זה.
<מג'יד מסאלחה: 10% של השריון למיעוטים בהשכלה הגבוהה.
<מג'יד מסאלחה: אני לא ראיתי - - -
חנין זועבי: אין שריון, אין שריון.
חנין זועבי: למה אתם ממשיכים להגיד את זה?
מירב בן ארי: אין לנו זמן, אני מצטערת.
חנין זועבי: אין שריון.
<מג'יד מסאלחה: רגע, אני רשמתי לי פה הערה, דיברו על שריון, יכול להיות שאני טועה, בסדר?
<מג'יד מסאלחה: דיברו על זה, 10% שריון - - -
חנין זועבי: תתקן את הטעות שלך, אין שריון.
<מג'יד מסאלחה: נקודה חשובה זה המל"ג, הוא צריך לבחון החזרת המצב לקדמותו.