GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: נוצרה מציאות, אדוני היושב-ראש – כך היה גם בעבר, אני זוכר את העמק עוד לפני שהייתי ראש מועצה וכשהייתי ראש מועצה – שדווקא כשהיו שרי חניך דתיים, הם הבינו את המצוקה של הקטנים.
איתן ברושי: יש מכנה משותף בין קבוצות קטנות באוכלוסייה - - -
יעקב מרגי: כשהיו שרי חינוך לא דתיים, הם לא נכנסו לפלפולים.
יעקב מרגי: הם נתנו לכל אחד מה שצריך.
איתן ברושי: אני אומר שאנחנו מצאנו תשובות לפעמים דווקא אצל שרי חינוך שהיו חרדים או דתיים ולא דווקא מהתחום שלנו.
איתן ברושי: אני אומר את זה לכם, שאתם פעילים.
איתן ברושי: חוץ ממני אני רואה שכמעט כולם פה חובשי כיפות.
איתן ברושי: צריך להכיר בצרכים של אוכלוסיות מגוונות, גם כשהם לא עונים לפעמים על כל הכללים והקריטריונים, אבל זה בעיקר, אדוני היושב-ראש, נכון ואתה תשמע את זה מחר לגבי הצהרונים.
איתן ברושי: אני חושב שיש פה בעיה שצריך להבין.
איתן ברושי: יכול להיות שהיא לא ביכולת של ראש רשות אלא היא תפיסה של ממשלה ומדינה שאומרת - - -
יעקב מרגי: אני מעריך את הכנות ואת ישרות הדרך שלך – אתה רואה את זה ככה.
יעקב מרגי: אבל חסרה לך הראייה המתמשכת.
יעקב מרגי: המוסד הזה, כשבא נסים ולקח אותו בכישלונו, למה?
יעקב מרגי: תקשיב למה יש 80, אני אסביר לך למה יש 80: 10 שנים לפני כן, רב העיר שלא נחשב מהציבור החרדי, יש לו השקפת עולם אחרת, חשב שצריך לתת מוסד לחרדים.
יעקב מרגי: התעללו בו.
יעקב מרגי: כשהורים רואים מוסד, תסלח לי על הביטוי, מצ'וקמק, אז הם ישלחו לירושלים.
יעקב מרגי: השאלה מה קודם למה: האם אני אתן תשתיות ואז יהיו 300?
יעקב מרגי: אמר לך נסים זאב ביושר: תן לי את התנאים, אני ממלא לך 3 כיתות.
יעקב מרגי: בגלל התנאים האלה הורים נאלצים להריץ אותם לירושלים.
איתן ברושי: בתור חבר כנסת חדש למדתי שאפשר להגיד מה שאתה רוצה, ואני מכוון מעבר לזה, כולל למחר – למרות שאני לא בטוח שאהיה – אבל אתן דוגמה: כשאתה בא ליישובים קטנים, מבודדים, אין להם 11 ילדים בשביל לפתוח גן, אבל אם לא יהיה גן, גם לא יהיו 11 ילדים כתנאי וגם לא יותר מזה.
איתן ברושי: אני מדבר על אזורים מרוחקים.
איתן ברושי: אני אומר למשרד החינוך: נו, איך אפשר להגדיל יישוב אם את הגיל הרך?
איתן ברושי: לכן, אני עושה פה השוואה, לא לגמרי מדויקת, ואומר למשרד החינוך: יישוב בערבה, יישוב קטן, אם לא יהיה בו גן לגיל הרך, הוא לא יגדל.
איתן ברושי: לא יכול להיות שמגיעים למקום כזה שצריך להסיע ילד שנולד או קצת אחרי זה, חצי שעה לאיזה מעון או גן כי ביישוב שלו אין.
איתן ברושי: כי עוד לא הגיע למינימום.
איתן ברושי: אבל הוא לא יגיע למינימום.
איתן ברושי: אותו דבר פה.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, יש מקום לקיים על זה דיון.
איתן ברושי: לפי דעתי, הפקידות, ייקוב הדין את ההר.
איתן ברושי: אני לא מדבר רק על מעלה אדומים, אני מדבר בכלל.
איתן ברושי: צריך לדעת שיש אוכלוסיות מיוחדות, שיש צרכים שבהם אתה חורג מהקריטריון כדי לאפשר לקבוצה להתקיים ואחר כך היא גם תגדל.
איתן ברושי: אני רואה בזה דבר עקרוני ולכן מצאתי הקבלה בין ההתיישבות שמתקיימת לעיתים במקומות מרוחקים, קבוצות קטנות ומבודדות, וגם בין האוכלוסיות שאתם מייצגים, שהן לא תמיד הקבוצה המרכזית אבל יש לה את הזכות לחיות על פי דרכה והשקפת עולמה.
איתן ברושי: אני תומך בבקשה ברמה עקרונית ואני עושה פה את ההשוואה הזאת.
יעקב מרגי: מיכאל מלכיאלי, בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.
מיכאל מלכיאלי: בתקופה האחרונה, בשנה האחרונה, קיבלתי כמה פניות מתושבים, לא רק חרדים, ממעלה אדומים.
מיכאל מלכיאלי: צריך לומר את האמת שהרב נסים זאב עושה שם עבודה שאחרים לא היו עושים ונכנסים לגוב האריות הזה.
מיכאל מלכיאלי: ההתנהגות של ראש העיר מבזה.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל, שולח נציג – אני לא מבין מאיפה הפטרונות הזאת – שאומר לנו פה בוועדה בכנסת: יתאחדו שני מוסדות.
מיכאל מלכיאלי: מישהו היה מעז לבוא לרעננה, לבוא להרצליה, לומר לשני מוסדות לא דתיים: תתאחדו.
מיכאל מלכיאלי: בנווה יעקב, העירייה החזיקה בכוח שני מוסדות עם 15 ילדים בכל כיתה, מייבאת ילדים מבית חנינא, מהגבעה הצרפתית, כדי לא לסגור את המוסד.
מיכאל מלכיאלי: מישהו העלה בדעתו להגיד לעירייה: תאחדו ביניכם, דתי פחות, דתי יותר.
מיכאל מלכיאלי: ראש העיר שולח חבר מועצה שלא בקי בתחום, מדבר דברים לא נכונים.
מיכאל מלכיאלי: אבל זה סימפטום של הבעיה.
מיכאל מלכיאלי: ראש העיר מתנכל לבתי כנסת, מתנכל למוסדות חינוך.
מיכאל מלכיאלי: הוא אמר כמה פעמים, ואנשים שמעו אותן:
מיכאל מלכיאלי: אני לא אצן לחרדים לבוא לגור כאן בעיר.
מיכאל מלכיאלי: הוא מצר את צעדיהם לאורך כל הדרך.
מיכאל מלכיאלי: החינוך הוא נקודה אחת מכל מסכת הייסורים שהוא מקנה לציבור החרדי שם.
מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריכים לזמן דיון, לכנס כמה ועדות בנושא הזה, לחייב את ראש העיר להגיע לפה ולתת תשובות לזה.
מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל לא יכולה להסכים שיושב-ראש עיר - - -
יעקב מרגי: כשהם יבואו לדפוק לנו בחדר הסיעה על נושאים שהם מאמינים בהם - - -
מיכאל מלכיאלי: מעלה אדומים תחילה.
מיכאל מלכיאלי: לכו לעזאזל.
מיכאל מלכיאלי: אל תבוא אלינו, מעלה אדומים - - -
יעקב מרגי: לא נכניס אותם.
יעקב מרגי: עזוב את השקפת העולם שלנו - - -
מיכאל מלכיאלי: עירייה שמדירה.
מיכאל מלכיאלי: לקחו את תקציב התרבות - - -
יעקב מרגי: אין לוחם גדול למען מעלה אדומים כמו נסים זאב.
יעקב מרגי: אני יודע מה הוא עשה.
מיכאל מלכיאלי: צריכים לנקום בעירייה הזאת ובראש העיר הזה.
מיכאל מלכיאלי: תראו את תקציב התרבות - - -
<דוד שרת: ככה מדברים - - -
יעקב מרגי: אדוני, תטיף לעצמך מוסר, לא לאחרים.
יעקב מרגי: הוא חבר כנסת ומותר לו לומר - - -
מיכאל מלכיאלי: הייתי אומר, תקשיב - - -
יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אגן עליך גם?
מיכאל מלכיאלי: זו המדיניות של ראש העיר.
מיכאל מלכיאלי: זה לא אני.
מיכאל מלכיאלי: אני פקיד, תאמין לי שהייתי מכבד אותך.
מיכאל מלכיאלי: אבל לייצג עמדה – יושבים אלפי אנשים, מאות משפחות אומללות בבית, ואתה אומר להם: תתאחדו.
מיכאל מלכיאלי: אתה יודע שיש הבדלי ניואנסים בין חדר אחד לתלמוד תורה שני?