GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אשרף ג'בור: נכון שאין משהו ספציפי לבנות ויש את הבעיה של "רואים לקידום" ויש את הבעיה של הנגשת ההשכלה גבוהה שאנחנו מתחילים עם חלק, אבל חלק נמצא בתוך המוסדות ומל"ג-ות"ת, אין להן מנדט להתערב בתוך המוסד.
<אשרף ג'בור: מה שחשוב לציין הוא שהיום כל רכז ורכזת שנמצאים ביישוב עושים עבודת קודש, החל מכיתה י', ממשיכים עם הצעיר עד שהוא מגיע לאקדמיה, כל תלמיד שלא מסיים עם תעודת בגרות - - -
אוסאמה סעדי: אשרף, האם זה כולל הכוון מקצועי?
אוסאמה סעדי: חינוך לקריירה?
<אשרף ג'בור: נכון.
<אשרף ג'בור: זה אותו מודל שדיברנו עליו וזה כולל את הסדנאות שעושים, "קו משווה", "עתיד" והחברה למתנ"סים, אבל הרכזת נותנת מענה הוליסטי בתוך היישוב וזה ממשיך במוסדות.
<אשרף ג'בור: אני אתן דוגמה - - -
עבדאללה אבו מערוף: מתי זה יתחיל?
<אשרף ג'בור: זה התחיל ב-2014 עם כל היישובים הדרוזים.
<אשרף ג'בור: הדיון היום הוא על החברה הדרוזית, אז כל היישובים הדרוזים נכנסו באופן גורף בתכנית.
<אשרף ג'בור: לצורך העניין לא כל היישובים הערבים נמצאים בתכנית היום, אנחנו מתרחבים כל שנה - - -
יעקב מרגי: שאלה, הצבתם לכם יעד?
<אשרף ג'בור: בוודאי.
יעקב מרגי: בחומש הנוכחי?
<אשרף ג'בור: היעד הלאומי שהמדינה, שהמל"ג ות"ת הציבו, שנגיע ל-17% בתואר הראשון.
יוסף ג'בארין: זו החלטת ממשלה.
<אשרף ג'בור: זו החלטת ממשלה, בהחלט, ובעצם אנחנו נמצאים היום באחוזים שהם קרובים בחברה הדרוזית.
<אשרף ג'בור: יש לציין שיש גם תכניות בתוך המוסדות.
<אשרף ג'בור: התחלתי להגיד מכינות, הוות"ת משקיעה מיליונים גם במכינות.
<אשרף ג'בור: למי שעשה צבא, יש לו הטבות יותר - - -
יעקב מרגי: מה המגמות מאז שהתחלתם?
<אשרף ג'בור: מגמה של עלייה ומגמה של איכות וזה מה שחשוב.
<אשרף ג'בור: אם היום תבדוק כמה בנות נמצאות, לצורך העניין לא בחינוך - - -
מירב בן ארי: הבנות הן לא הבעיה דווקא.
<אשרף ג'בור: לא, איפה הם למדו.
יוסי יונה: כדי שזה יהיה יותר מעמיק ופרקטי.
יוסי יונה: נניח שאתה אומר לנו, בשנה א' היעד שלנו היה ככה, במהלך שנתיים שלוש האחרונות התחולל שינוי.
יוסי יונה: סוג כזה של נתונים.
יעקב מרגי: עם הבדואים אנחנו יודעים שעשיתם שינוי.
יעקב מרגי: צייר לנו במגזר.
<אשרף ג'בור: קודם כל יש עלייה.
<אשרף ג'בור: הגרף מראה שהעלייה היא מ-12% ל-15.3% בשלוש שנים האלה.
<אשרף ג'בור: בי"ת, יש עלייה באיכות.
<אשרף ג'בור: צריך לציין, איה יושבת מולי והיא יודעת שיש מאות, לא רוצה להגיד אלפים, של מורות שמחכות לעבוד בצפון, היום הרבה בנות הולכות לתעשייה, הולכות להייטק, הולכות לרפואה, זה גם פורץ דרך וזה חלק מהעבודה שאנחנו עושים ביישובים.
מירב בן ארי: נראה לי שיהיה מי שיסתור אותך בעניין הזה, אבל הבנתי, הבנתי את הנתונים שלך.
מירב בן ארי: אני חייבת לתת למופיד לדבר ואחרי כן לסטודנטים לפני שמרגי הולך, כי הוא רוצה לשמוע את שניהם, אז אנחנו עוד נחזור אליכם בסוף.
מירב בן ארי: בבקשה, מופיד מרעי, ראש מועצה מקומית חורפיש ויו"ר פורום ראשי רשויות דרוזיות.
מופיד מרעי: צהריים טובים לכולם, אדוני היושב ראש.
יעקב מרגי: גבירתי היושבת ראש.
מופיד מרעי: אני יודע שאתם מתחלפים היום.
מירב בן ארי: אנחנו מתחלקים בתפקיד.
מופיד מרעי: גם חברי הכנסת שנמצאים פה ושאר הגופים, צהריים טובים.
מופיד מרעי: תראו, אני רוצה להתחיל מזה שלא הוזמנו לדיון ובכל זאת אני פה.
מירב בן ארי: אני לא אחראית אישית, אבל אני מודה לך שהגעת.
יעקב מרגי: הייתה תקלה, טיפלנו בה.
מופיד מרעי: נתת תשובה.
מופיד מרעי: באתי באמת להשמיע את הדברים בשם יושבי ראש הרשויות, כי ועדה מכובדת כזאת שיושבת כאן בהרכב של חברי כנסת, שאנחנו, כאזרחים, מצפים שבאמת תהיה ועדה עניינית ותקבל החלטות.
מופיד מרעי: ועדה כזאת צריכה להכיל ולשמוע את אנשי המקצוע, אנשי המקצוע שלא נמצאים כאן.
מופיד מרעי: ראשי הרשויות לא נמצאים כאן, מנהלי מחלקות חינוך לא נמצאים כאן, ועדת המשנה של החינוך בפורום ראשי הרשויות לא נמצאים כאן, משרד הביטחון מיוצג כרגע על ידי של הצבא, אבל יש עוד גורמים שמלווים את הסטודנטים אחרי, הם לא נמצאים כאן - - -
מירב בן ארי: בסדר, הוזמנו כולם.
מירב בן ארי: בוא נתקדם, הזמן שלנו קצר וגם ככה מרגי תיכף צריך לצאת ואני רוצה שהוא ישמע את הסטודנטים.
מופיד מרעי: יש לי בקשה, אם אפשר באמת לשבת - - -
יוסף ג'בארין: למה הם לא הגיעו, אתה יודע?
מופיד מרעי: כי לא הוזמנו.
<יהודית גידלי: זה לא מדויק.
יעקב מרגי: בואו, בואו, אני לא פותח את זה.
מירב בן ארי: משרד הביטחון כאן, הצבא כאן, בואו נתמקד - - -
יוסף ג'בארין: הוא לא מתכוון לצבא, הוא הזכיר את ועדת - - -
מירב בן ארי: אנחנו ממשיכים עם מי שיש.
מירב בן ארי: יש כאן פורום מכובד.
מופיד מרעי: אני באתי למרות - - -
יעקב מרגי: מנהלי מחלקות החינוך נמצאים כרגע בהשתלמות שלהם פה ב"רמדה", משם אני בא.
מופיד מרעי: בכל מקרה, אם אפשר, יושבי ראש הוועדה, לפגוש גם את הגורמים האלה כדי להשלים את הנתונים.
מופיד מרעי: יש פה גופים שכל הכבוד להם שהם הגיעו, אבל הם לא רלבנטיים לדיון של ההשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: אדוני, התייחסות לדיון, בבקשה, לגבי סטודנטים וההשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: ראיתי שבמהלך הדברים הסכמת - - -
יעקב מרגי: יש לך עמדה אחרת?
מירב בן ארי: כן, מה העמדה שלך לגבי המצב?
מופיד מרעי: יש לי, נסעתי ארבע שעות שתשמעו אותי.
מירב בן ארי: בבקשה, אנחנו מעוניינים.
מופיד מרעי: אם אתם לא מעוניינים תגידו לי, אני מקפל את הדברים ואני אצא החוצה.
יעקב מרגי: רוצים לשמוע אותך.
מופיד מרעי: נושא ההשכלה הגבוהה במגזר הדרוזי הוא רע מאוד.
מופיד מרעי: המצב כבר זועק לשמים.
מופיד מרעי: מדברים פה על נתוני קליטה, מה קורה עם הנתונים של הבוגרים?
מופיד מרעי: אנחנו מובילים באחוזי הבגרות, נכון, אבל הקליטה למוסדות להשכלה גבוהה היא נמוכה.
מופיד מרעי: אחוז הבוגרים הוא גם נמוך, הנשירה גבוהה יותר.
מופיד מרעי: לא דיברו פה על נשירה.
מירב בן ארי: שאלתי, לא הייתה תשובה.
מופיד מרעי: לא הציגו את הנתונים של הנשירה.
מופיד מרעי: באמת תודה על הוועדה כי אנחנו רוצים להגיע למקום אחר.
יעקב מרגי: זה לא הדיון הראשון, דרך אגב.
מופיד מרעי: אני בדיון הראשון.
יעקב מרגי: היה דיון על איכות תעודת הבגרות ביישובים הדרוזים.
מופיד מרעי: אני חושב כך.
מופיד מרעי: במגזר הדרוזי ואנחנו מדברים, חברי הכנסת, על המגזר הדרוזי, כי הדיון הוא על המגזר הדרוזי, ולא ניכנס פה למונחים שדיבר עליהם אשרף.
מופיד מרעי: הבעיה שלנו, לדעתי, מתמקדת, וזה מה שאני הולך להציע לוועדה וגם למל"ג לאמץ, יש לנו בעיה בהכנה.
מופיד מרעי: על מנת שאנחנו נבטיח בלימודים אנחנו צריכים לדעת להכין את האנשים ואת הסטודנטים נכון.
מופיד מרעי: החיילים מתגייסים לצבא.
מופיד מרעי: כלומר הצעיר הדרוזי מגיע לגיל 18, מה קורה לו?
מופיד מרעי: נכנס למסגרת.
מופיד מרעי: יש מסגרת שמטפלת בו, לטוב ולרע, לא משנה באיזו יחידה, חלק הולך לעתודה אקדמאית, חלק משתחרר אחרי זה.
מופיד מרעי: משרד הביטחון מנסה, לא בהצלחה מלאה, ללוות חלק מהחיילים ללימודים.
מופיד מרעי: יש לנו בעיה עם הנשים, עם הבנות.
מופיד מרעי: נכון שאחוז האקדמאיות הוא גבוה יותר, הוא 75% והבנים עם 25% אבל הם הולכים לשם כתוצאה מחוסר ברירה, חוסר ברירה כי אנחנו במצב סוציואקונומי לא טוב, אנחנו בפריפריה, יש אבטלה ואנשים הולכים ללמוד, אבל אין מי שיכוון אותם.
מופיד מרעי: אני מציע, גבירתי, וכבר העליתי את הרעיון הזה גם לשר החינוך בנט, גם לכל הגורמים, לַבָּנות אין מסגרת.
מופיד מרעי: בואו נכין את הבנות לחיים האזרחיים כולל הלימודים האקדמאיים, ותיכף אני אפרט.
מופיד מרעי: לעשות י"ג כיתות לבָּנות בבתי הספר.
מופיד מרעי: כלומר, הבנים מתגייסים והבנות נשארות בבית הספר לכיתה י"ג ואחרי כן, אם ירצו, לכיתה י"ד.
מופיד מרעי: תכנית הלימודים וההכוונה שתהיה בשנה הזאת תהיה הכוונה בשלושה אשכולות, אשכול אחד אקדמי-חינוכי, שייתן לבוגרת י"ב להבין לאן היא צריכה לכוון, ובזה אנחנו מונעים נשירה.
מופיד מרעי: האשכול השני יהיה חברתי וגם שם יש לימודים אקדמאיים בתחום החברתי, ואז היא תהיה מכוונת יותר.
יעקב מרגי: אתה רואה בזה כמכינה קדם אקדמית או שנה ראשונה אקדמית?
מופיד מרעי: כן, כן, אני רק אסיים את ההצעה ואת נייר העמדה.
מופיד מרעי: האשכול השלישי יהיה תעשייתי-כלכלי.
מופיד מרעי: אגב, בשלושת האשכולות, בשלושת התחומים יילכו ללמוד גם לימודים אקדמאים, ואז התלמידה מכינה את עצמה טוב יותר לחיים והיא יודעת לאן לכוון את עצמה.
מופיד מרעי: בזה אני מבטיח, קודם כל, יותר הצלחה, גם בלימודים שלה וגם בעיסוק שלה אחרי ואני גם מונע נשירה של הבנות.
מופיד מרעי: אין לנו את זה.
מופיד מרעי: אגב, זה מתאים גם למגזר הדתי היהודי.
יעקב מרגי: זה מתאים לכל החברה הישראלית.
מופיד מרעי: נכון, יפה.
מופיד מרעי: בשנה הזאת יכניסו תכנים שיכוונו את הבוגרת, את התלמידה.
מופיד מרעי: השנה הזאת צריכה להיות מאושרת על ידי משרד החינוך, לכן הגעתי לשר החינוך עם הנושא הזה, היא צריכה להיות מאושרת על זה עם משרד הכלכלה וצריכה להיות מאומצת, לדעתי, על ידי האוניברסיטה והמל"ג - - -
יעקב מרגי: הצגת בפני השר תכנית כתובה?
מופיד מרעי: נייר עמדה.
מופיד מרעי: אני אמור להגיע ולהציג לשר.
מופיד מרעי: אגב, פורום ראשי הרשויות בנושא המל"ג ישב עם שר החינוך ב-10.4.2016 והציגו לו את התכנית ואת כל מה שקשור למל"ג ונקבע שיהיה דיון ויהיה צוות שיטפל בנושא של המל"ג.
מופיד מרעי: נכון, כל הכבוד לוועדי ההורים, הציגו נתונים - - -
מירב בן ארי: משפט סיכום.
מופיד מרעי: משפט סיכום, אני מבקש שהדיונים יהיו מקצועיים, לזמן את האנשים, לאמץ את הרעיון - - -
מירב בן ארי: אדוני, הדיון מקצועי - - -
יעקב מרגי: עד עכשיו הדיון לא היה מקצועי?
מופיד מרעי: לא, לא אמרתי.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד, מי שאני צריכה פה בעיקר זה את האנשים שמגיעים מהשטח, שזה גם אתה וגם הם ואת המל"ג.
מירב בן ארי: אלו אנשי המקצוע.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד, מי שאחראי על החינוך בתוך הרשות אינו אחראי על ההשכלה הגבוהה.
מירב בן ארי: יש השכלה גבוהה, בשביל זה המל"ג יושבים לידך.
מירב בן ארי: זה מיותר.
מירב בן ארי: הם עשו כאן יוזמה חשובה.
מירב בן ארי: לא היה כאן דיון אף פעם על השכלה גבוהה במגזר הדרוזי בכנסת, אף פעם.
מירב בן ארי: אנחנו 69 שנה תיכף.
מופיד מרעי: מותר לי לבקש שהדיון - - -
מירב בן ארי: כן, אז די להתעסק כבר ב - - -
מופיד מרעי: אני לא מתעסק עם זה, את נכנסת לזה.
מירב בן ארי: אני נכנסתי לזה לבד?
מופיד מרעי: את מחזירה אותי לזה.
מופיד מרעי: בכל מקרה, אני מציע ומבקש שהמועצה להשכלה גבוהה תיקח את הרעיון של י"ג כיתות, כולל דמי מחיה לתלמידות.
מירב בן ארי: זו מכינה קדם אקדמאית, בעצם, מיוחדת למגזר הדרוזי.
מופיד מרעי: אנחנו נקרא לזה בשם הכי מתאים - - -
מירב בן ארי: וזה רעיון חשוב מאוד.
מופיד מרעי: על מנת שיהיה לכל בוגרת גם זכויות של חייל משוחרר, בלי לעשות שירות לאומי.
יעקב מרגי: כאן חומר למחשבה, גם למשרד החינוך, אבל למל"ג בפרט.
מירב בן ארי: כן, אבל אני חייבת לתת לסטודנטית.
יעקב מרגי: מיד, הסטודנטית נרמין, התחייבתי שאת תדברי.
יעקב מרגי: המל"ג, יש פה לאקונה שהייתם צריכים לזהות אותה, משרד החינוך והמל"ג.
יעקב מרגי: יש בו הצלחה בבגרות גבוהה לעומת תסכול מאי המימוש בהשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אין המשכיות.
יעקב מרגי: כשיש לאקונה יש תכנית התערבות ספציפית.
<יעל סימן טוב: לצורך זה יש את המכינות הקדם אקדמיות.
יעקב מרגי: אני אומר לךָ, אם יש לך נייר עמדה, בוא, מופיד, אני אדם פרקטי, אם יש לך נייר עמדה או נייר מקצועי עם תמיכה מקצועית, שלח לי אותו.
יעקב מרגי: אני מתחייב לך על דיון עם כל הגורמים המקצועיים, כולל אם צריך להביא את השר אז נביא את השר לפה, תודה.
מירב בן ארי: כן, כי הוא גם יו"ר המל"ג.
מירב בן ארי: נרמין דאהר.
<נרמין דאהר: צהריים טובים.
מירב בן ארי: מה את לומדת?
<נרמין דאהר: אני עדיין מועמדת לרפואה, מזה שלוש שנים.
<נרמין דאהר: אני כבר בת 22.
<נרמין דאהר: אני באתי היום כנציגת המועמדות הדרוזיות שמנסות כבר הרבה שנים להשתלב בלימודי הרפואה בארץ, אך לצערי הרב, הן לא מצליחות - - -
יעקב מרגי: איפה הגשת מועמדות?
<נרמין דאהר: בכל האוניברסיטאות.
<נרמין דאהר: מכפר סאג'ור.
יעקב מרגי: אחלה מקום.
מירב בן ארי: תספרי לנו מה עברת כדי להיכנס ללימודי רפואה.
<נרמין דאהר: קודם כל יש לי 745 בפסיכומטרי, ממוצע בגרות 112.5, כל המועמדות הדרוזיות בלי יוצאת מן הכלל, יש להן הישגים ונתונים לא פחות טובים משלי.
<נרמין דאהר: המחסום העיקרי שעומד בפנינו הוא מבחני מו"ר והמרק"ם שהם ראיונות - - -
מירב בן ארי: אילו מבחנים?
מירב בן ארי: לאט.
<נרמין דאהר: מו"ר ומרק"ם.
יעקב מרגי: הריאיון האישי.
<נרמין דאהר: זה שמונה ראיונות בבת אחת.
חנין זועבי: ואת לא התקבלת בגלל הראיונות האלה?
<נרמין דאהר: עד עכשיו לא התקבלתי.
עבדאללה אבו מערוף: תשאלו אותה אילו שאלות שואלים שם.
מירב בן ארי: רגע, שלוש שנים - - - אני חשבתי שאת לומדת.
יעקב מרגי: קיימנו דיון על זה, על אוניברסיטת בן גוריון והראיונות.
עבדאללה אבו מערוף: אם אפשר, נרמין, נרמין, תגידי לה מה שאלו אותך שם.
עבדאללה אבו מערוף: דוגמאות לוועדה.
יעקב מרגי: תמשכי, תמשיכי להציג קודם.
<נרמין דאהר: מבחני מו"ר ומרק"ם הם המחסום העיקרי בשבילנו כי אנחנו כביכול באות מחברה שהיא אדוקה והאישיות שלנו, אנחנו מנסות לבנות אותה אחרי י"ב, כדי שנוכל לעמוד מול שאר המועמדים שבאים אחרי צבא ויש להם אישיות מאוד מאוד טובה.
<נרמין דאהר: אנחנו באמת מנסות כמה שאנחנו יכולות להגיע לרמה שלהם.
<נרמין דאהר: הממוצע של המו"ר והמרק"ם בכל הארץ, בכל המגזרים, זה 200 והמועמדים הדרוזים הממוצע שלהם הוא הרבה פחות מ-200.
<נרמין דאהר: לצערי הרב באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית סף המו"ר הדרוש עם נתונים כמו שלנו הוא 215, שזה הרבה יותר גבוה ממה שאנחנו יכולות להשיג בציון שלנו.
<נרמין דאהר: אני אתייחס בקצרה לכל אוניברסיטה.
<נרמין דאהר: באוניברסיטת תל אביב למשל, סף המו"ר הדרוש ללימודי רפואה עומד על יותר מ-215, כאשר הממוצע הארצי, כפי שאמרתי, זה 200, ושל הבנות הדרוזיות הרבה פחות.
יעקב מרגי: כשאת אומרת הרבה פחות, כמה?
יעקב מרגי: שתהיה לנו תמונה.
<נרמין דאהר: זה בערך 190 ואפילו פחות.
<נרמין דאהר: ואנחנו יותר מ-40 מועמדות.
יוסי יונה: זה לא הרבה פחות, מבחינת הדירוג זו לא איזושהי צניחה.
<נרמין דאהר: הציון מתחיל מ-150 אז 190 זה 40 נקודות מעל ה-150, שזה מאוד מאוד נמוך.
אוסאמה סעדי: נרמין, 40 מועמדות לרפואה?
<נרמין דאהר: יותר אפילו.
<נרמין דאהר: מועמדות לרפואה דרוזיות יותר מ-40.
מירב בן ארי: את כתבת כאן את כל זה, אז תמשיכי.
עבדאללה אבו מערוף: אם אפשר, דוגמאות לשאלות ששואלים אתכן שם בוועדות האידיוטיות, סליחה על הביטוי.
<נרמין דאהר: אני קודם כל אמשיך את שלי ואז אענה על שאלות.
יעקב מרגי: תנו לה, תנו לה, היא באה מוכנה, אל תפריעו לה.
מופיד מרעי: יש לה יותר כישורים.
מופיד מרעי: אבל לרפואה אין לה כישורים להתקבל, אתה רואה?
יעקב מרגי: לרפואה יש לה.
<נרמין דאהר: בני מיעוטים אחרים בכל אוניברסיטה מגיעים ל-20% למרות שיש מקום משוריין ל-10%, כמו שמר באדר אמר קודם.
<נרמין דאהר: כל השאר מקבלים 20%.
<נרמין דאהר: בתל אביב בכלל, מזה עשר שנים אין בחורה דרוזית שלומדת שם רפואה, כי מבקשים ציון מאוד מאוד גבוה.
<נרמין דאהר: באוניברסיטה העברית זה אותו הדבר, כל שנה מתקבלים ללימודי רפואה 15% בני מיעוטים ומספר המועמדות הדרוזיות שם ממש שואף לאפס, לצערי הרב, כי גם שם מבקשים ציון שהוא מעל 215.
<נרמין דאהר: שם יש "מסלול צמרת" שהוא נועד לבנים דרוזים, שהם עתודאים.
<נרמין דאהר: אני ממש מברכת על הצעד הזה שנותן לבנים דרוזים להגשים את החלום שלהם ולהשתלב בלימודי רפואה וגם כי הצבא צריך רופאים כי יש שם מחסור ברופאים, אבל זה ממש לא עוזר לבנות הדרוזיות.
<נרמין דאהר: בטכניון, אחוז הסטודנטים ממגזר המיעוטים הוא 20% וזה בדוק.
<נרמין דאהר: לעומת זאת אחוז הסטודנטיות הדרוזיות ממש שואף לאפס.
<נרמין דאהר: בשנה שעברה התקבלה רק אחת אחרי שניסתה ארבע פעמים ועם ציון מאוד מאוד מאוד נמוך כי במקרה ביקשו ציון מאוד מאוד נמוך.
<נרמין דאהר: יש את המסלול של ה"רואים לקידום" שהוא נועד לכל המגזרים בלי יוצא מן הכלל, שהם לוקחים 5% ממגזר המיעוטים, שלא עברו את הסכם, ונותנים להם עוד הזדמנות להשתלב בלימודי הרפואה.
<נרמין דאהר: זו הייתה עוד הזדמנות בשביל הבנות הדרוזיות שהגיעו ממגזר מיעוטים גם להשתלב בלימודי רפואה, אך השנה בטכניון החליטו לבטל את זה בלימודי רפואה, אז אין לנו עוד הזדמנות שם.
<נרמין דאהר: באוניברסיטת בן גוריון בנגב, בשנת 1996, הם הכניסו את התכנית של "ניצני רפואה", שכל שנה הם נותנים 15 מקומות לבדואים ולבני מיעוטים ועכשיו בני מיעוטים גם מהמגזר היהודי, אבל למגזר הדרוזי אין בכלל.
<נרמין דאהר: מה שחשוב הוא שה-15 האלה יש להם הישגים מאוד מאוד נמוכים, שמגיעים ל-500 ואנחנו עם 745 בכלל לא מתקבלים כי אין - - -
יעקב מרגי: בן גוריון, למה?
<נרמין דאהר: לא יודעת.
<קריאה: תשאל אותם, מה אתה שואל אותה?
יעקב מרגי: היא ידעה לומר על אוניברסיטה תל אביב לגבי הציונים, אז למה שהיא לא תדע?
יעקב מרגי: לגבי בן גוריון, מה את חושבת?
יעקב מרגי: אם את אומרת שהם העדיפו - - -
מירב בן ארי: בן גוריון יש לך ארבע שנים ויותר שלא קיבלו אף מועמד דרוזי.
<נרמין דאהר: נכון, לפני ארבע שנים הייתה אחת ועכשיו אין בנות דרוזיות בכלל.
<נרמין דאהר: יש רק אחת עכשיו.
<נרמין דאהר: יש שם העדפה מתקנת למגזר הבדואי, שהוא התחיל - - -
אוסאמה סעדי: אולי בגלל שהם קרובים לנגב.
<נרמין דאהר: יש אפליה מתקנת, כשיש להם הישגים מאוד מאוד נמוכים.
מירב בן ארי: אולי בגלל המיקום, אבל לא יראו דרוזים בבאר שבע?
יעקב מרגי: תנו לה, תנו לה, תנו לשמוע אותה.
אוסאמה סעדי: מה עם האוניברסיטאות בצפון?
<נרמין דאהר: יש להם הישגים מאוד נמוכים כמו 500 ו-600 ואנחנו עם 750 אף אחת מאיתנו לא מתקבלת.
<נרמין דאהר: יש 15 שהם בכלל לא בשבילנו, זה כבר מתוך ה-120 מקומות, זה פשוט לא הגיוני, שאנחנו עושות את הכול, בונות את האישיות שלנו, מנסות כמה שיותר, שיהיו לנו פסיכומטרי מאוד גבוה, בגרות מאוד גבוהה והם עם 500 נכנסים בלי לחשוב פעמיים.
<נרמין דאהר: אנחנו אין לנו הזדמנות בכלל.
<נרמין דאהר: יש עוד בעיה בבן גוריון - - -
יעקב מרגי: כשהבאתי את הדוגמה של יוצאת אתיופיה, היא לא עברה את הפסיכומטרי הנדר, פה יש פסיכומטרי גבוה, יש בגרות גבוהה פלוס בונוסים.
יעקב מרגי: מישהו שיבוא ויגיד לי, משהו בדנ"א אני אתן לו מכות.
אוסאמה סעדי: לא בדנ"א.
יעקב מרגי: אני בכוונה לוקח את זה קיצוני.
יוסף ג'בארין: איפה נציגי האוניברסיטאות?
מירב בן ארי: ור"ה פה, אל תדאג.
מירב בן ארי: ור"ה כאן, דבורה כאן, היא תתייחס גם.
יעקב מרגי: אין ספק, דבורה, שהיא הציגה מציאות שהיא לא בעייתית מבחינת האוניברסיטאות, פסיכומטרי גבוה, בגרות איכותית, לא ייתכן שבמכסה של ה-15% הן לא באות לידי ביטוי.
יעקב מרגי: יש פה איזו לאקונה שחייבים לזהות אותה ולטפל בה.
מירב בן ארי: גם הנושא של המו"ר והמרק"ם, צריך להבין מאיפה החבר'ה מגיעים.
מירב בן ארי: היא כתבה פה מאוד יפה על החברה הדרוזית ולבוא ולהגיד, האם אנחנו כן רוצים לקדם או שאנחנו רוצים להמשיך להשאיר אותם מאחור?
מירב בן ארי: אני הייתי בטוחה שאת אומרת לי שאת סטודנטית שלוש שנים כבר, אז מה את אומרת, ששלוש שנים את מנסה להתקבל?
<נרמין דאהר: מנסה להתקבל.
<קריאה: תנו לה רק את משפט הסיום.
מסעוד גנאים: אילו היית מן השנה הראשונה הולכת לגרמניה, היית עכשיו - - -
מירב בן ארי: היא כתבה.
מירב בן ארי: אם היא לא הייתה דרוזית היא הייתה כנראה נוסעת ללמוד בחו"ל.
<קריאה: אבל היא אזרחית המדינה והיא תלמד פה.
מירב בן ארי: תסיימי.
מירב בן ארי: תגידי לנו גם על חו"ל כי ראיתי שגם כתבת פה.
<קריאה: יש לנו את המל"ג.
יעקב מרגי: היא יודעת להתבטא בעל פה ובכתב יותר טוב - - -
<נרמין דאהר: אני רוצה להגיד עוד משהו, בעניין הזה של האפליה המתקנת לבדואים, אנחנו פנינו עם זה למל"ג לפני יותר מחצי שנה, כל אחד מהם זורק את העבודה שלו על אחרים ועד עכשיו לא קיבלנו שום התייחסות.
יעקב מרגי: אין סיכוי שתקבלי תשובה מהמל"ג.
מופיד מרעי: לכן אני מציע שהמגזר הדרוזי - - -
<אשרף ג'בור: המל"ג - - -
יעקב מרגי: אדרבא, תאתגר אתי, אני אמרתי שאין סיכוי שהיא תקבל פתרון מכם.
יעקב מרגי: תשנה לי את הקופסה, אתה שמעת.
יוסף ג'בארין: מה זה קשור אליו?
יעקב מרגי: תן לי רגע, הוא מבחינתי ראש צוות משימה.
מירב בן ארי: מה זה ראש צוות?
מירב בן ארי: יש לו תפקיד מאוד בכיר במל"ג.
יעקב מרגי: הוא קיבל משימה לידיים עם יעדים - - -
יוסף ג'בארין: אל תגזימו, אין ערבי בתפקיד בכיר.
יעקב מרגי: יוסף, נו, בחייכם.
יעקב מרגי: אני מתאמץ.
יעקב מרגי: שמעת מקרה והיא אומרת ואני סומך עליה, שיש 40 מועמדות.
יעקב מרגי: בוא ניתן להן, נפרוש אותן בחלק היחסי שלהן באוכלוסייה באותם ה-15 מקומות בכל המקומות שכן מקבלים.
יעקב מרגי: יש לה את כל הנתונים להגיע לרפואה.
יעקב מרגי: איך אתה, כמל"ג, לוקח את זה עכשיו ואומר, "אני הולך להתמודד עם זה", במסגרת השקפת העולם, שמבחינתי היא בעייתית, של המל"ג, בתפיסה שלה את תפקידה.
<אשרף ג'בור: אני אתייחס ברשותך, כבודו, לשני דברים.
<זאב גולדבלט: אבל תנו לה רק לסיים.
יעקב מרגי: תודה רבה לך, לא רוצה שהיא תסיים.
יעקב מרגי: אני אתן לה, אני רוצה למצוא לה פתרון.
<אשרף ג'בור: קודם כל, אני את המקרה הזה מכיר ספציפית ואני עזרתי גם בטיפול, אבל צריך לדעת שני דברים.
<אשרף ג'בור: המל"ג ות"ת אין להן סמכות על המוסדות.
אוסאמה סעדי: כל אוניברסיטה עושה דין לעצמה.
יעקב מרגי: אתה חלקת עליי כשאני אמרתי שלא תקבלי תשובה.
<אשרף ג'בור: לא, יש תשובות, על זה אני רוצה להגיב ונמצאת כאן גם יעל, שיום יום כל בקשה שמגיעה למקום הנכון בוות"ת מל"ג, היא מגיעה בסוף אל המקומות הנכונים ואני כמעט כל יום מקבל - - -
יעקב מרגי: אני שואל, יש עיוות או אין עיוות?
<אשרף ג'בור: יש עיוות, אני אגיד לך איפה הוא נמצא.
יעקב מרגי: סטטיסטית יש עיוות.
יעקב מרגי: נתונים אישיים, כמו שאתה שומע עכשיו, אחד על אחד - - -
<אשרף ג'בור: חורה לי.
יעקב מרגי: מה זה "חורה לי"?
יעקב מרגי: אתה בעל התפקיד.
מירב בן ארי: מו"ר ומרק"ם זה באחריות שלכם או של ור"ה?
<אשרף ג'בור: זה ור"ה.
מירב בן ארי: אוקיי, אז אנחנו נשמע תיכף.
<אשרף ג'בור: אני אתייחס למשהו שהיא העלתה והוא נכון מאוד, נושא "ראויים לקידום" הרי בא לעזור לסטודנטיות או למועמדות שיש להם את כל הנתונים האיכותיים, בשביל לעזור להם ללמוד במדינה.
יעקב מרגי: אז איך אתה מסביר את זה שעם ציונים נמוכים מתקבלים והן לא מתקבלות?
מירב בן ארי: איך הבדואים התקבלו עם 512 בפסיכומטרי והיא עם 700 - - - תסביר לי למה.
<אשרף ג'בור: הנתון הזה הוא לא נכון, הוא לא מדויק, אין דבר כזה שעם 500 מתקבלים בבן גוריון, ור"ה גם נמצאת פה.
חנין זועבי: אתם נכנסים לנקודה הלא נכונה.
<אשרף ג'בור: אני שוב אומר שבעצם יש כאן אפליה ואפשר לעזור שהיא תהיה מתוקנת.
<אשרף ג'בור: אנחנו יכולים לתת הזדמנות שנייה, יעל קראה לה הזדמנות ראשונה, כי בראשונה לפעמים במערכת החינוך, לצערי, כמה מה שמשרד החינוך משקיע ואיה עושה עבודה נפלאה, אבל עדיין יש פערים.
<אשרף ג'בור: אם הנושא של "ראויים לקידום" אנחנו רוצים לעזור לה, אז הנושא של "ראויים לקידום" ייתן לה שתי נקודות בסכם ובשנה הבאה היא תהיה ראשונה - - -
יעקב מרגי: נרמין, הפסדתם את העיקר, תחזור על זה.
<אשרף ג'בור: אני חוזר.
<אשרף ג'בור: אני נתתי פתרון.
<אשרף ג'בור: נרמין יכולה להתקבל ונרמין יודעת את זה.
<אשרף ג'בור: היא יכולה להתקבל, כל הניירת של נרמין נמצאת גם אצלי על השולחן.
<אשרף ג'בור: אני יודע שהיא, וגם אחרות שאני לא מכיר אותן אישית, אבל אני אשמח לעזור להן באופן אישי - - -
אוסאמה סעדי: שלוש שנים היא אומרת לך.
יעקב מרגי: רגע, אוסמה, תן לו.
מירב בן ארי: לא, אוסאמה צודק.
עבדאללה אבו מערוף: שלוש שנים.
יעקב מרגי: תקים ועדת חקירה, אני עכשיו אני מטפל בה.
אוסאמה סעדי: תקים ועדת חקירה.
יעקב מרגי: תן לי, עכשיו אני מטפל בה.
יעקב מרגי: עזוב אותי משלוש שנים.
<אשרף ג'בור: קודם כל, זה באחריות המוסדות, אבל אני מציע פתרון, לבוא לעזור לנו ב"ראויים לקידום" ופה בעצם היא יכולה להיכנס על תקן "ראויה לקידום" - - -
אוסאמה סעדי: מה היא צריכה לעשות?
<אשרף ג'בור: אם היא הייתה מגישה את המועמדות שלה בתנאים שיש לה היום, בסכם שיש לה היום, בשנה שעברה הייתה מתקבלת - - -
<נרמין דאהר: אני כבר "ראויה לקידום", אבל הם ממש ביטלו - - -
מירב בן ארי: רגע, סליחה, יש פה הרבה חברי כנסת שמאוד שרוצים להתייחס.
מירב בן ארי: אני אבקש קודם כל מגנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: תודה, גבירתי היושבת ראש.
מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את הוועדה על הדיון - - -
יוסף ג'בארין: את לא נותנת לה להגיד משפט סיום?
מירב בן ארי: משפט סיום לנרמין, כן.
<נרמין דאהר: זה ממש דוחף, אנחנו נדחפות באמת ללמוד בחו"ל כדי להגשים את החלום שלנו, אבל המטרה העיקרית שלנו היא ללמוד בארץ שלנו.
מירב בן ארי: ברור, אנחנו לא רוצים שתלמדי בחו"ל.
<נרמין דאהר: זה גם שאנחנו בכלל מחברה מאוד מגבילה ולא מעודדת שאנחנו נצא לחו"ל כדי להגשים את החלום.
<נרמין דאהר: אנחנו פשוט נפלנו בין הכיסאות, גם כי אנחנו מחברה שמרנית וגם כי אין מי שידאג לנו באוניברסיטאות להעדפה מתקנת ולשוויון הזדמנויות, כפי שעשו לשאר המגזרים.
מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת גנאים.
מסעוד גנאים: בקצרה, כדי לתת גם לאחרים להתבטא, כי אנחנו גם רוצים לשמוע, משום שהשאלה העיקרית היא לא האבחון, את הבעיה אנחנו מכירים אותה, לצערי הרב, אנחנו רוצים בסוף פתרונות.
מסעוד גנאים: מהדיונים הקודמים בעניין של הרפואה בכלל, גם על האוכלוסייה הערבית, אנחנו יודעים שהמל"ג הרימה את הידיים כמעט, כי כל אוניברסיטה עושה דין לעצמה וכל אוניברסיטה אומרת, "יש לי את התנאים שלי" ובסוף הקרבנות הם התלמידים והסטודנטים, כמו נרמין.
מסעוד גנאים: כאשר אמרתי לה גרמניה, אני לא התכוונתי שהיא תלך לגרמניה, לא, כי אני רוצה שאלפי סטודנטים ערבים שלומדים בירדן ולומדים ברומניה ולומדים במולדובה, שגם ילמדו פה, אבל כוונתי הייתה לשאול האם הסטנדרטים של ההשכלה הגבוהה בישראל יותר גבוהים מגרמניה?
מסעוד גנאים: הרי התלמיד והסטודנט שמסיים רפואה שם ובא לפה, אפילו בירדן, כשהוא מסיים והוא בא לפה, כבר בפעם ראשונה הוא מצליח והוא עובר את המבחן של משרד הבריאות של ישראל.
מסעוד גנאים: זאת אומרת שיש פגם בסטנדרטים שההשכלה הגבוהה בישראל או האוניברסיטאות בישראל מציבות לסטודנטים, במיוחד ברפואה וגם בשאר המקצועות.
מסעוד גנאים: בקשר לחסמים, אנחנו דיברנו פה בשבוע שעבר על הפסיכומטרי ועל כל מיני חסמים.
מסעוד גנאים: אי אפשר לקבל את זה שהדלת היחידה של כל סטודנט כדי להיכנס לאוניברסיטה היא דלת אחת שזו הפסיכומטרי.
מסעוד גנאים: יש עוד דלתות אחרות.
מסעוד גנאים: הסטודנט, יש לו את היכולת, יש לו את הפוטנציאל, אבל מה נעשה עם המבחן הפסיכומטרי הזה שמוטה תרבות?
מסעוד גנאים: אנחנו דיברנו והיה דיון שלם.
מסעוד גנאים: נקודה אחרונה, גבירתי היושבת ראש.
מסעוד גנאים: אני, כחבר כנסת ערבי, אני מייצג את כולם.
מסעוד גנאים: אני לא מבדיל, אני לא מבדיל.
מסעוד גנאים: כל מקופח, כל מי שמופלה לרעה, אני הנציג שלו ובסוף, לפי דעתי, כולם צריכים למצוא את הדרך להנגיש את ההשכלה הגבוהה לכל הסטודנטים.
מסעוד גנאים: סטודנטים ערבים בכלל וסטודנטים דרוזים שאני, בראייה שלי, הם חלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה הערבית, כולנו צריכים לעשות כדי להרים את ההשכלה הגבוהה.
מסעוד גנאים: כפי שאמר מרגי, היינו בבית ג'אן ואני יודע שגם במראר ובשאר הכפרים הדרוזים, יש נתונים ויש הישגים בבגרות שהם גבוהים מאוד והפער הזה בלתי נתפס.
מירב בן ארי: חבר הכנסת יוסי יונה, שתי דקות.
יוסי יונה: תודה, גבירתי, אני אקצר.
יוסי יונה: אני אתחיל בנקודה הכי כללית בעניין הזה.
יוסי יונה: אנחנו תמיד מדברים כאן, קברניטי המשק, המדינה, על שמנופי הצמיחה המרכזיים ביותר שיכולים להיות לחברה הישראלית מבחינה כלכלית נמצאים בקרב האוכלוסייה הערבית ובקרב האוכלוסייה החרדית, אבל אז מסתבר תמיד שבין ההצהרות האלו ואפילו ההבנה המאוד עמוקה שזה אכן כך, עד ליישום יש איזשהם פערים שהם בלתי נתפסים.
יוסי יונה: זה אינטרס של כלל החברה הישראלית, של ערבים ויהודים כאחד, שיהיה שילוב מלא של הסטודנטים באוניברסיטאות, שהם יצליחו לרכוש את המיומנויות שאחר כך מאפשרות להם להשתלב באופן מיטבי בחברה בכל התחומים.
יוסי יונה: זו עמדה עקרונית ובסיסית שאני חושב שכולנו שותפים לה, אבל משום מה היא מקרטעת בשעה שאנחנו רוצים ליישם אותה בשטח.
יוסי יונה: מופיד מרעי, ידידי, באמת, הצגת כאן דבר שהוא מאוד מעשי ואז התפקיד שלנו, בכל זאת אנחנו ועדה, אנחנו לא משרד החינוך, אנחנו צריכים לראות - - - ואכן יושב ראש הוועדה, יעקב מרגי, הביע את הנכונות שלו לקחת תפקיד פעיל בכך שהתכנית הזו אכן תבוא ותתיישם.