GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי רוזנטל: כן, יש שיפור, ציינתי.
מיקי רוזנטל: במשרד החינוך המצב עוד טוב.
<ורד וינדמן: אבל יחד עם זאת, ובדיוק כך, אם מסתכלים על מספר התיקים שנפתחים בגין עבירה על החוק הזה, ב-2014 היו שניים, כלומר אכיפה באופן כללי אין.
<ורד וינדמן: הרי זו עבירה לא רק לעבוד בניגוד לחוק הזה, אלא זו עבירה לא לבקש אישור.
<ורד וינדמן: בזמנו, כשהחוק הזה נחקק, המשרד לביטחון פנים יצא בקמפיין מאוד מועיל, אבל הוא היה חד פעמים, שאנשים, שהציבור יידע ויידעו גם הורים, לשאול את השאלות האלה, וזה הזמן לקרוא לעשות קמפיין נוסף בהקשר הזה.
<ורד וינדמן: עוד סוגיה שהעלית והיא מאוד חשובה – זה הנושא של מעבר ממדינה למדינה.
<ורד וינדמן: נכון, יש סמכות מסוימת בחוק, ואנחנו מדברים על חוקים ונהלים קיימים.
<ורד וינדמן: יש בעיה רצינית של איך אתה מתמודד עם החוקים הקיימים, וכיצד אתה מממש אותם.
<ורד וינדמן: אבל יש בעיה, שאנחנו מדברים עליה כבר זמן רב, שיש לתת עליה את הדעת – אין סנכרון בין המרשמים הפליליים.
<ורד וינדמן: אדם יכול להיות עם מרשם פלילי במדינה אחת, ולבוא לפה ולא בהכרח יידעו, ואז אתה מבקש מאותו אדם להצהיר על עצמו, וזה ודאי לא מספיק.
יעקב מרגי: קיבלתי פניית ציבור, שהצלחתי לטפל בה, שיהודי ממדינה מסוימת, זכאי עלייה לפי חוק השבות, הוא בן 87, הוא ריצה עונש על רצח באותה מדינה, ריצה את עונשו, ויש לו שאיפה למות פה בארץ ישראל.
יעקב מרגי: מדינת ישראל לא אישרה לו להיכנס.
יעקב מרגי: אז כשהם רוצים, הם מעודכנים.
יפעת שאשא ביטון: אבל פדופילים חופשי נמצאים פה בערי מקלט.
יעקב מרגי: פשוט צריך לרצות להתמקד בבעיה.
<ורד וינדמן: זה לא עניין חד פעמי.
<ורד וינדמן: אם מסתכלים על מספר תיקים שנפתחו בעבירות מין כנגד ילדים בתוך מערכת החינוך, אנחנו מדברים על נתונים של בין 47 ל-74, כלומר עשרות תיקים, וזה רק מה שאנחנו יודעים.
<ורד וינדמן: כלומר שלא נחשוב לרגע שזו בעיה חד פעמית.
מסעוד גנאים: 74 תיקים?
מיקי רוזנטל: הרוב לא מתלוננים בגלל בושה.
יעקב מרגי: אני רוצה להתמקד.
<ורד וינדמן: אדוני, קיבלנו טלפון מבית הספר של הורים – אני יודעת שמשרד החינוך עשה הרבה מאוד מאמצים עבורם, אבל להשמיע את הקול שלהם ואת הזעקה שלהם – הם מרגישים טלטלה עזה, והם כרגע זקוקים, כל המערך מסביב, לעזרה מאוד אינטנסיבית.
<ורד וינדמן: חשוב לי גם להשמיע את הקול הזה כאן בוועדה.
יעקב מרגי: יש לנו המשרד לביטחון פנים, שארצה ללמוד את הנהלים, ואיך עובדת כל סוגית הרישום הפלילי או תעודות יושר או אישור העסקה כזה ואחר, אבל נוהל קבלת עובדי הוראה – איך זה עובד ואיך המערכת עובדת היום, שמקרים כאלה לא יישנו, ואם בכלל יש לכם הכלים.
<סוניה פרץ: אני סוניה פרץ, סמנכ"לית ומנהלת אגב בכיר, כוח אדם בהוראה.
<סוניה פרץ: ברשותכם, אני רוצה לתאר את ההליך של קליטת עובדי הוראה במערכות החינוך, לרבות ממלאי המקום.
<סוניה פרץ: התהליך הוא כזה שכל עובד הוראה בת הגשת הבקשה, לפני שאנחנו בכלל מתחילים לעשות את הבדיקות על כשירות פדגוגית, עושים בדיקה של רישום פלילי, ובודקים מה הנתונים שיש בידי המשטרה לגביו.
<סוניה פרץ: הבדיקות שלנו כוללות גם את העניין של היעדר עבירות מין, אבל גם את העניין של רישומים פליליים, ובהקשר הזה, בין אם הרישום היה, בין אם הוא בתהליך, אנחנו עושים את הבדיקה לגבי חומרת הרישום הפלילי.
<סוניה פרץ: יש לנו מדרג של רישומים, יש רישומים בגין עבירות פגיעה וכדומה – זה לא דברים שבגינם אנחנו עוצרים מלקבל את המועמדות, אבל אם יש רישומים פליליים בגין עבירות של אלימות, אלימות בחברה, אלימות במשפחה, עבירות מין וכדומה, אנחנו פשוט בודקים את המורה הזה לעומקו בוועדה מייעצת, שעומדת לצד המנכ"ל, ובוחנת ובודקת, אם צריך לערוך שימועים, אם צריך לספק מידע נוסף מהפרקליטות או מהמשטרה, אנחנו פונים ומבקשים את המידע הזה, ורק אחרי שאנחנו בוחנים את הנושא הזה, כולל שימוע, אם צריך לעשות למועמד, מתקבלת החלטה ומוגשת המלצה למנכ"ל בעניין הזה.
<סוניה פרץ: התהליך הזה שאני מתארת אותו, נעשה לגבי כל עובד הוראה שמגיע למערכת החינוך.
מסעוד גנאים: חדש.
מיקי רוזנטל: לא עושים סריקה אחורה על מועמדים.
יעקב מרגי: היא דיברה על מועמדים כרגע.
מיקי רוזנטל: לכן חידדתי.
מיקי רוזנטל: אתם מדברים על עובדים חדשים שמתקבלים למערכת.
יעקב מרגי: הבהרה נוספת – יכול להיות שאמרת אותה.
יעקב מרגי: את מדברת על מי שהורשע.
<סוניה פרץ: אני מדברת גם על מי שבתהליך של הרשעה.
<סוניה פרץ: אנחנו מבקשים את המידע, אנחנו גם לעתים קרובות מקבלים את המידע, ופשוט בוחנים את חומרת המעשה כדי לראות, האם – יש לנו מבחן שנקרא השפעה מזיקה על תלמידים.
<סוניה פרץ: אנחנו בודקים, האם יש משהו בתוך העבירה הזאת שהיא מעבר להליכים המשפטיים שנוגעים לאותה עבירה, האם יש משהו בתוך המידע שיש ברשותנו, שיש בו משום השפעה שלילית על תלמידים.
<סוניה פרץ: וזה המבחן שלנו.
<סוניה פרץ: הבדיקה הזאת נעשית לא רק לגבי עובדי הוראה שאנחנו קולטים אותם כקבועים במערכת לתקופות ארוכות, אלא גם לגבי ממלאי מקום.
<סוניה פרץ: לנוכח האירוע האחרון חידדנו ועדכנו את הנהלים, והנחינו את מנהלי בתי הספר להגיש את ממלאי המקום מבעוד מועד, ולאסור כניסתם טרם נעשתה הבדיקה הזאת.
<סוניה פרץ: הוצאנו את ההנחיות האלה למערכת.
<סוניה פרץ: זה לגבי המועמדים החדשים.
<סוניה פרץ: לגבי המורים הקיימים, עד היום עשינו תהליך – ואריה יוכל להרחיב – בדיקה אחת לחמש שנים.
<סוניה פרץ: נוכח האירועים האחרונים התקבלה החלטה במשרד.
<סוניה פרץ: אנחנו לקראת פתיחת שנת הלימודים התשע"ח מבצעים בדיקה על כל המורים הקיימים במערכת החינוך כדי לפתוח את מערכת הלימודים התשע"ח אחרי שאנחנו עושים את הבדיקה ובדקנו, האם יש לנו כאלה שמשלב כניסתם עד עתה קרה משהו בעניינם.
יעקב מרגי: וזה נכון רק לגבי עובדי מערכת החינוך.
<סוניה פרץ: עובדי מערכת החינוך, בין אם הם עובדי מדינה ובין אם הם עובדי בעלויות.
<סוניה פרץ: הטיפול בעובדי מדינה נעשה על-ידי יחידת המשמעת שלנו, והטיפול של עובדי בעלויות נעשה על-ידי כוח אדם בהוראה.
יעקב מרגי: ורשתות חינוך?
<סוניה פרץ: כל הבעלויות.
יעקב מרגי: כלומר כל סוגי הבעלויות.
<סוניה פרץ: המורים שמדווחים במערכות המשרד.
<סוניה פרץ: שתי הרשתות, גם מעיין החינוך התורני וגם החינוך העצמאי, לא מדווח באופן שוטף למשרד, אבל תיקים של המורים קיימים אצלנו, ואנחנו בודקים גם אותם.
<סוניה פרץ: בעצם כל מורה שמדווח במערכות משרד החינוך, נמצא בתוך תהליך הבדיקה הזאת.
יעקב מרגי: אני שואל – יכול להיות שיש מענה.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש למשרד החינוך או כל ועדה כזו או אחרת הכלים לקבל הכרעה, ואסביר.
יעקב מרגי: נאמר שאני חבר באותה ועדה, ואני מקבל תיק של מועמד להוראה, עם המלצות מפה עד פתח תקווה, וקל למצוא – יכול להיות שזה הולך אפילו עם מבחן – לא חקרתי את זה, אבל יכול להיות שנמצא יחס ישר לאדם כזה, שיכול להגיע לרמות הכי שפלות, שהוא גם יודע לסבן ולהגיע ולשחק, והיו מקרים כמו המקרה הזה, שהוא יכול היה להערים על כל מערכת מבחינה רגשית.
יעקב מרגי: יכול להביא לך המלצות, והוא כרגע בהליך של בדיקה – לכאורה מישהו יחשוב במשרד שזה מינורי, וזה גובר על זה.
יעקב מרגי: אני הולך לקיצוני.
יעקב מרגי: תמיד תהיה השאלה, איפה מותחים את הקו.
יעקב מרגי: כשזה עובד שקיים במערכת, אני מבין שצריך להיות בשום שכל, לשבת שבעה נקיים ולבדוק כדי לא סתם להזיק, אבל כשזה מועמד, עומדת לי הפריבילגיה: שמע, לך תגמור את העניינים שלך, ואז תבוא אליי.
יעקב מרגי: זה לא פריבילגיה של המשרד.
יעקב מרגי: זה חובה של המשרד.
יעקב מרגי: כשאת מדברת על עובד קיים, יש תהליך שימוע, יש דינים, הכול.
יעקב מרגי: כשזה מועמד להיות עובד הוראה במערכת החינוך, והוא מעורב איכשהו, ואני יודע שאני חורץ לכאורה – אני לא חורץ לכאורה.
יעקב מרגי: אני לא סותם את הגולל.
יעקב מרגי: תגמור את העניינים שלך – תבוא.
יעקב מרגי: תגיד לי, לוקח שנה, שנתיים, שלוש?
יעקב מרגי: הילד בישראל, כל ילד יותר חשוב.
יעקב מרגי: אני צריך להגן על הילדים.
יעקב מרגי: למה עומדת לו הזכות הזו בכלל להביא את זה לדיון?
<סוניה פרץ: אולי לא הדגשתי את זה מספיק – כל זמן שלא סיימנו את ההליך, הוא לא נכנס למערכת.
יעקב מרגי: אני שואל, למה להתחיל את התהליך?
יעקב מרגי: אם בדקתם, ויש תהליך כלשהו פלילי – לא רוצה להישמע מקל בעבירת תכנון ובנייה, אבל אלימות מילולית, כאלה ואחרות, למה להתחיל את התהליך?
יעקב מרגי: לך גמור את העניינים שלך – תבוא ותגיש מועמדות.
יעקב מרגי: למה אני צריך להיכנס לספקות האלה?
<סוניה פרץ: ברשותך, הנציגים של הלשכה המשפטית שלנו- - -
יעקב מרגי: אין לי ספק שהם צריכים.
מיקי רוזנטל: לפני הלשכה המשפטית, יש לי עוד שאלה, גברתי.
מיקי רוזנטל: סביב בתי הספר ומוסדות החינוך יש אלפי אנשים שעובדים בתוך בית הספר.
מיקי רוזנטל: עכשיו יזמתם את הדבר המבורך הזה לימודי קיץ, למשל.
מיקי רוזנטל: מי שמעביר את השיעורים הם לא עובדי המערכת.
מיקי רוזנטל: מי אחראי לבדוק אותם?
מיקי רוזנטל: העירייה?
מיקי רוזנטל: חברת כוח האדם?
מיקי רוזנטל: הם באים במגע עם הילדים.
מיקי רוזנטל: יש חוגים בבית הספר.
מיקי רוזנטל: נגמרים הלימודים – יש חוג.
מיקי רוזנטל: ההורה מבין מזה שמי שמעביר את החוג, נבדק, כי זה נעשה בתוך בית הספר, והוא לא נבדק, כי אתם לא אחראיים עליו, כי הוא לא עובד המערכת.
<אריה מור: אענה.
<אריה מור: אני אריה מור, סמנכ"ל הביטחון והחירום של משרד החינוך.
<אריה מור: ראשית, יש שני חוקים, משתי ארצות.
<אריה מור: חוק אחד הוא חוק למניעת העסקת עברייני מין, והרשעה, מספר אחת, שהתשובה שמקבלים זה יש או אין.
<אריה מור: זו התשובה שמקבלים במערכות.
מיקי רוזנטל: יש הליך פלילי, גם חקירה וגם הרשעה?
<אריה מור: כלום הרשעה.
<אריה מור: יש, אין – זה הנתון.
<אריה מור: זה אומר שגם כשאתה הולך, כל עוד לא הורשעת, לתחנת משטרה בדימונה ומבקש כאדם פרטי, תקבל אותו כנתון – יש, אין, ואתה נקי כל עוד לא הורשעת.
<אריה מור: זו הלקונה שאתה מדבר עליה?
מיקי רוזנטל: את זו אנחנו רוצים לתקן.
יעקב מרגי: בזה נטפל.
<אריה מור: החוק מדבר – אני מדבר על החוק הזה – על המעסיק.
<אריה מור: אתה צודק.
<אריה מור: כלומר עובדי הוראה מועסקים על-ידי משרד החינוך.
<אריה מור: יחד עם זאת, משרד החינוך כרגולטור – גם פרסמנו את זה בחוזר מנכ"ל וגם אנחנו מנסים לעשות את המקסימום פיקוח ובקרה, גם על קיטנות, גם על מחנות קיץ, ודרך הקב"טים ברשויות המקומיות, שהם לא מופיעים בתוספת לחוק, כי אם יוסיפו אותם בתוספת לחוק, הם יוכלו לבדוק רישומים פליליים, אבל מחויב המעסיק באשר הוא, שעובד עם ילדים לפי אותו חוק, לדרוש אותה תעודת היעדר עבירות מין.
<אריה מור: לאף אחד חוץ מאתנו – או יש גורמים נוספים – אסור לדרוש את הרישום הפלילי.
מיקי רוזנטל: זה אבסורד.
<אריה מור: הרישום הפלילי, תעודת יושר, איך שאתם קוראים לזה.
<אריה מור: למה – לזה אני מניח שמשרד המשפטים ייתן את ההתייחסות לעניין הזה.
<אריה מור: ולכן גם אם מדריך בקיטנה צריך לבוא למנהל הקיטנה, הוא יכול לקבל או להציג רק את היעדר עבירות מין ולא רישום פלילי, כי הוא יגיד: זה לא חוקי, ואתה לא יכול לדרוש ממני.
מיקי רוזנטל: אבל זה גם לא נדרש הרבה פעמים, כפי שהראיתי לך, ואתה יודע שזה המצב בשטח.
יפעת שאשא ביטון: משרד המשפטים מטפל בהצעת חוק שעוסקת בדיוק בסוגיה הזאת, שמבקשת להרחיב את זה לכל מי שפוגש ילדים במסגרת עבודתו – יהיה צריך ברישום הזה.
יפעת שאשא ביטון: משרד המשפטים קצת מעכב את זה, שוב – מכל מיני מקומות שאנחנו תמיד חושבים על מי שעלול לפגוע מאשר על מי שעלול להיפגע.
<אריה מור: ההנחיות שלנו בחוזר מנכ"ל מפרטות את כל אותם גורמים שמועסקים על-ידי גורמים נוספים במערכת החינוך, קרי נהגי הסעות, ומפורט גם במכרז ההסעות לרשויות המקומיות, קרי קיטנות בחוזר מנכ"ל – קיטנות.
<אריה מור: אנחנו מפקחים על זה בהדרכות והכשרות ובמתן האישור לקיטנה ובקרים שלנו שמגיעים לקיטנות.
<אריה מור: כלומר יש פה היקפים של פיקוח.
יעקב מרגי: אני רוצה לעבור למשרדי הביטחון פנים והמשפטים.
יעקב מרגי: האם אתם כאנשי המקצוע במשרד החינוך, עובדי הוראה בענפי ההוראה, חושבים שהמצב הנוכחי היום נותן לכם כלים מספקים כדי למנוע מעברייני מין בפועל, בפוטנציה, שיכולים להזיק ולפגוע בילדים?
<אריה מור: אומר מה חסר.
<אריה מור: אנחנו מקבלים מהמשטרה את הרישום הפלילי, בכל דחיפה שאנחנו דוחפים בקשה אנחנו מקבלים את המידע על כל מועמד, וזה בסדר, ומערכות מסונכרנות.
יעקב מרגי: אין לנו ספק.
יעקב מרגי: מה אתם לא מקבלים?
<אריה מור: לא מקבלים, כאשר יש עבירה קשה, והיה דיון במשרד המשפטים לפני יומיים יחד עם כל הגורמים, יחד עם המשטרה, לייצר את אותו מנגנון אור אדום כזה או אחר, שכרגע מתנהלת חקירה משמעותית – יגדירו אותה, מדרג, בין אם בחקיקה, בין אם לא בחקיקה.
<אריה מור: נקבל את זה, כמו שהמחשב נותן לך התראה, ומייד נפעל באותן ועדות.
יעקב מרגי: רבותיי, זה קיים באחת המערכות שלא אוהבים אותן במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אספר לכם.
יעקב מרגי: בבתי הדין הרבניים, כשמבקשים הוכחת יהדות, או ילדים שעברו הליך אימוץ, או ילדים להורים בהליך גירושין מאוד בעייתי וסבוך, גם כשנותנים את האישור, הם מסמנים כוכבית: טעון בדיקה, כדי שבבוא העת – אולי אחותו, אולי לא אחותו.
יעקב מרגי: נכון, אין הרשעה.
יעקב מרגי: יכול להיות שצריך למנוע מנגנון טעון בדיקה.
יעקב מרגי: תנו להם, שהנורה האדומה תידלק אצלם.
יעקב מרגי: אני לא מייצר עכשיו את הסיכום או את הפתרון.
יעקב מרגי: זה חייב להיות.
יעקב מרגי: אני מבין שבהוראה היבשה יש הרשעה, אין הרשעה – קחו, שלום על ישראל.
יעקב מרגי: אבל אני כשר דתות לעתים נדרשתי לבעלי תפקידים איזוטריים – היתה קטטה, הוא קילל מישהו שם, האדם נתקע שנים, כי הכרעה לא היתה.
יעקב מרגי: אני לא מקל ראש בקללה.
יעקב מרגי: אני לא מקל ראש בשום עבירה.
יעקב מרגי: המערכות יודעות לעשות זאת, כשהן רוצות.
<אריה מור: המערכות הביטחוניות – יש מושג שנקרא בב"ח – בדיקה ביטחונית חוזרת.
<אריה מור: יש לי סיווג – אני יכול להיות מרגל, אבל יש לי סיווג ביטחוני מאוד גבוה, אבל אבדק רק אחרי עשר שנים.
<אריה מור: אני לפני שנה וחצי החלטתי, לעשות בדיקה אחת לחמש שנים לאותם רישומים פליליים בעבירות מין.
<אריה מור: איפה הגבול?
<אריה מור: כל יום?
<אריה מור: כל שבוע?
<אריה מור: כל חודש?
<אריה מור: כל שנה?
מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לייצר מנגנון.
<אריה מור: אפרופו מדרג, הוא קריטי.
יעקב מרגי: נחלק את זה לשניים – למועמדים ולעובדים בתוך המערכת.
יעקב מרגי: המשרד לביטחון פנים, איפה הקושי שלכם?
יעקב מרגי: משטרת ישראל, מבחינתי.
<גבריאלה פיסמן: התייחס נציג מחלקת אבטחה במשרד החינוך – קודם כל להבחנה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים כאן על שני חוקים.
<גבריאלה פיסמן: התופעה היא מאוד-מאוד חמורה, ושני החוקים מתמודדים בדרכים שונות עם הניסיון למנוע אותה.
<גבריאלה פיסמן: החוק למניעת העסקת עברייני מין מטפל באישורים שמתקבלים על-ידי מוסדות פרטיים למיניהם, וחוק המרשם הפלילי, שמאפשר ספקטרום מאוד רחב של כל העבר הפלילי של האדם, לרבות מרגע הפתיחה וחקירה, והגשת כתב אישום.
<גבריאלה פיסמן: בתפישה של חוק המרשם הפלילי מי שמקבל את המידע הוא הגוף הציבורי, הרגולטור שאחראי על פיקוח על אותה מטריה.
<גבריאלה פיסמן: לתפישתנו זה יכול להיות משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד הרווחה – כל המשרדים שיש להם אחריות לשלומם וביטחונם של קטינים.
<גבריאלה פיסמן: הגופים הללו מקבלים את המידע לפי דין מכוח חוק המרשם הפלילי במערכות ממוחשבות, שכל המשרדים מחוברים אליהן.
<גבריאלה פיסמן: הקושי נוצר מאותם דברים שדיבר עליהם אריה בעצם דחיפות הבדיקה.
<גבריאלה פיסמן: הקושי הוא לא בעצם קבלת המידע; אין פה מחסום חוקי שמונע את קבלת המידע.
<גבריאלה פיסמן: הקושי הוא בתדירות ביצוע הבדיקות.
<גבריאלה פיסמן: לכן כינסנו ישיבה אצלנו, כדי לנסות לבחון בדיוק מה אפשר לעשות.
<גבריאלה פיסמן: הפתרון שאנו חושבים שייתן מענה טוב ביותר הוא אכן פתרון טכנולוגי, אותו פתרון טכנולוגי שהתייחסה אליו גם מנכ"לית המועצה לשלום הילד.
<גבריאלה פיסמן: פתרון טכנולוגי שיקפיץ, ייתן התרעה באותו רגע שאו נפתחה חקירה, או הוגש כתב אישום, בהתאם לסיווג שצריך להחליט עליו יחד, באילו עבירות ובאיזו נקודת זמן בדיוק תקפוץ אותה נקודה אדומה לרגולטור.
<גבריאלה פיסמן: ברגע שתקפוץ אותה נורה אדומה לרגולטור, והתחלנו כבר לשבת עם גורמי המחשוב הרלוונטיים, הבעיה הזו תיפתר, כי הרגולטור יידע ברגע האמת, מהו בדיוק המידע הרלוונטי שהוא צריך להביא בחשבון.
<גבריאלה פיסמן: זה הרעיון, בגדול.
יעקב מרגי: אין סייגים למנגנון הזה?
מיקי רוזנטל: אבל מה שאת מציעה, חל רק על משרד החינוך.
מיקי רוזנטל: הוא לא חל על הנלווים.
מיקי רוזנטל: אם אני מקים קיטנה פרטית בעירייה מסוימת, מה?
מיקי רוזנטל: גן ילדים פרטי, כל הדברים האלה – מי יפקח על זה?
יעקב מרגי: נרחיב.
מיקי רוזנטל: אין לנו זמן.
מיקי רוזנטל: יש חוק.
מיקי רוזנטל: אף אחד לא אוכף.
יעקב מרגי: לא התכוונתי שקודם נעשה את זה, ולאחר מכן.
יעקב מרגי: קודם כל צריך לדעת מה המנגנון.
יעקב מרגי: ודאי שניתן הנחיות, שיורחב על הכול.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו רוצים להתחיל קודם כל עם הדבר הזה.
<גבריאלה פיסמן: במקביל יש חקיקה, שחלקה מקודמת כבר אצלנו במשרד, גם לנושא של הרשעות מחו"ל, שאנחנו בוחנים כרגע מתן מענה, הרחבת שיקול הדעת ביחס למסגרות שאינן מפותחות באופן ישיר על-ידי הרגולטורים.
<גבריאלה פיסמן: כל הדברים האלה נבחנים אצלנו כדי לתת מענה רחב יותר.
<גבריאלה פיסמן: הדברים האלה נמצאים על השולחן, ואנחנו רוצים לתת להם מענה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מציעים כרגע להתחיל עם הפתרון הטכנולוגי הממוקד כדי שלפחות יהיה משהו שימנע את המקרים הבאים.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, יש לי שתי שאלות.
יפעת שאשא ביטון: אחת, לגבי ההליך הטרומי.
יפעת שאשא ביטון: את מדברת על כך שיהיה פתרון טכנולוגי.
יפעת שאשא ביטון: אני מדברת על כך שהוא כבר הגיע, ביקש את הרישום הפלילי, ולא מופיע שם שום סעיף שמדליק אור אדום.
קריאה: - - כי יש לנו כאן בעיה, לראות איזה רישום פלילי.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, השאלה השנייה: מה קורה עם אותם אנשים – נניח, אני במקום אוטופי – שהוא הורשע, מרצה את עונשו, מחזיר את חובו לחברה, כפי שאני הרבה פעמים שומעת מכם, סיים הכול – יכול לחזור לתוך מערכת החינוך?
<גבריאלה פיסמן: בתפישה של חוק המרשם הפלילי, ככל שהסתיימה תקופת ההתיישנות ותקופת המחיקה, אדם זכאי לשוב- - -
יפעת שאשא ביטון: אז אני חושבת שיש עבירות שאנחנו מחויבים להחריג אותן, כדי לוודא שאותם אנשים – כי ניפגש בזה במקרה הבא.
<גבריאלה פיסמן: יש עבירות שמוגדרות בחוק המרשם הפלילי כעבירות שלגביהן לא חלה התיישנות, וניתן להביא אותן בחשבון גם במסגרת של חלוף הזמן.
<גבריאלה פיסמן: כרגע עבירות המין לא מנויות בעבירות שלגביהן, אין תקופת התיישנות בכלל- - -
יפעת שאשא ביטון: זה המחדל הבא שניפגש בו.
<גבריאלה פיסמן: אבל עדיין אנחנו מדברים על תקופות מאוד-מאוד ארוכות.
יפעת שאשא ביטון: איזה ארוכות?
יפעת שאשא ביטון: שנה.
יפעת שאשא ביטון: ראית בסרטון.
<גבריאלה פיסמן: אני רוצה להבהיר.
<גבריאלה פיסמן: כרגע, לפי חוק המרשם הפלילי, מהרגע שניתנה הרשעה, יש מסגרת זמן שהיא מינימום שבע שנים התיישנות פלוס עשר שנות מחיקה, כלומר 17 שנים, אם לא נגזר עונש מאסר.
<גבריאלה פיסמן: זו התקופה המינימלית שכיום משרד החינוך רואה לנגד עיניו ביחס לעבירות הללו.
<גבריאלה פיסמן: זו תקופה מאוד ארוכה.
יפעת שאשא ביטון: זה כולל עבירות מין?
מיקי רוזנטל: גברתי, אני רוצה לספר לך על יעקב כהן.
מיקי רוזנטל: יעקב כהן הוא סיפור אמתי.
מיקי רוזנטל: ב-67' הוא הורשע פעם ראשונה.
מיקי רוזנטל: נכנס לכלא לשבעה חודשים.
מיקי רוזנטל: יצא מהכלא, אנס עשרות ילדים.
מיקי רוזנטל: בשנת 75' נכנס שוב לכלא, הלוך וחזור.
מיקי רוזנטל: הוא אנס – אי-אפשר לדעת בכמה ילדים הוא פגע, ובין היתר בגני ילדים – לא אספר את כל הסיפור הנורא הזה.
מיקי רוזנטל: מאחר שאנחנו יודעים בוודאות, שפדופיליה היא עבירה רצידיביסטית, ואנשים לא מטופלים, הם חוזרים לעשות את זה.
מיקי רוזנטל: אחת.
מיקי רוזנטל: שתיים, מדובר בעבירה נגד קטינים.
מיקי רוזנטל: חוק החפות הוא זכות יסוד במדינת ישראל, והפרטיות היא זכות יסוד במדינת ישראל, וצריך לכבד אותה מאוד.
מיקי רוזנטל: אבל לא בנושא של פגיעה בילדים.
מיקי רוזנטל: הביטחון של הילדים גובר על כל זכות אחרת.
מיקי רוזנטל: ולכן הגישה הזו שאומרת – אין בישראל מרכז שמטפל כמו שצריך – אני מדגיש, כמו שצריך – בעברייני מין ובפדופילים כמו שצריך – אני בכוונה לא אומר משהו אחר.
מיקי רוזנטל: אין מעקב ראוי אחריהם, והם מצליחים לחדור למערכת, כי חלק מהמערכות – במוסדות מסוימים, עם גון מסוים, לא מפקחים בכלל, אין דיווח וכו'.
מיקי רוזנטל: אי-אפשר להמשיך כך.
מיקי רוזנטל: כל ילד שנפגע, הבדיקה שלכם מבורכת, התקלה פותחת לנו שוב צוהר, אבל כבר הייתי בסרט הזה.
מיקי רוזנטל: כל פעם אומרים: נבדוק, נבדוק.
מיקי רוזנטל: נגמר הזמן של הבדיקות.
מיקי רוזנטל: כל ילד שנפגע, זה עולם ומלואו.
מיקי רוזנטל: אי-אפשר.
<גבריאלה פיסמן: - - -
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל בכל ההליך הזה.
יעקב מרגי: תני לנו רקע על רגל אחת, כל הנושא של תעודת היושר ואיפה הקושי שלכם להתמודד.
<איריס ברק: אני סגן ניצב איריס ברק, ראש מדור מידע פלילי במשטרת ישראל.
<איריס ברק: ראשית, חשוב לי לומר, ככל שקיים ספק, וברור לי שגם משטרת ישראל, ששמה את ביטחון הציבור בראש מעייניה, רוצה לדאוג קודם כל לשלומם וביטחונם של ילדי ישראל, וכאן אני מכניסה גם את האוכלוסיות החלשות האחרות שהחוק מתייחס אליהן, שזה מוגבלים וחסרי ישע.
<איריס ברק: אני מסכימה, כמו רבים מהדוברים לפניי, שכשאנחנו באים למצוא את נקודת האיזון הראויה בין ביטחון הציבור – במיוחד כשאנחנו מדברים על האוכלוסיות החלשות – לבין הזכות לפרטיות וחזקת החפות של אלה שעלולים לפגוע, נקודת האיזון שלנו צריכה להיות ודאי לטובת אותו ציבור, ודאי ציבור חלש, שעליו אנחנו חייבים להגן, גם במחיר של פגיעה מסוימת במי שהוא עדיין בחזקת חפות, ולא הוכחה אשמתו בבית המשפט.
<איריס ברק: כאן חשוב לזכור – משטרת ישראל לא מחוקקת את החוק אלא פועלת בהתאם להוראות החוק.
<איריס ברק: אנחנו מיישמים אותו, ופועלים לפי מה שהחוק מורה לנו ומאפשר לנו לפעול.
יעקב מרגי: לא היה לנו ספק.
<איריס ברק: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שהועלו על-ידי קודמיי, והראשון בהם הוא השימוש במינוח תעודת יושר.
<איריס ברק: זה מינוח ששגור בפי הציבור.
<איריס ברק: חשוב לי לציין שאין דבר כזה תעודת יושר.
<איריס ברק: משטרת ישראל אינה מפיקה אישורים שמעידים על יושרו של אדם.
<איריס ברק: אנחנו לא קובעים אם אדם הוא ישר או לא.
<איריס ברק: אנחנו מציגים תמונת מצב שמתייחסת למידע הפלילי שקיים, ככל שקיים, לגבי אותו אדם.
<איריס ברק: חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים – ושימו לב, זה שמו: המרשם הפלילי ותקנת השבים – קובע שהמידע הפלילי הוא חסוי, ויועבר לפי הוראות החוק, והוא מועבר רק למי שזכאי לקבלו, וקובע לגבי כל גוף שזכאי לקבל מידע פלילי, מה ההיקף שאותו גוף זכאי לקבל.
<איריס ברק: משרד החינוך, כפי שנאמר פה קודם, ואין לגבי זה מחלוקת, זכאי לקבל מידע פלילי בהיקף נרחב לגבי כלל העבירות ובהן כמובן עבירות מין.
<איריס ברק: אני מדברת על עבירות שזה עד תאריך המחיקה שלהן, שכפי שצוין, אם לא הוטל עונש מאסר, זה 7 שנות התיישנות ועוד 10 שנות מחיקה, כלומר 17 שנים ממועד גזר הדין, וכן לגבי תיקים תלויים ועומדים.
יעקב מרגי: הוא רשאי לבקש, אם יש הליך פתוח שהתחיל?
<איריס ברק: הדבר השני, וכאן אנחנו אומרים – וגם לגבי תיקים תלויים ועומדים, ואחדד ואומר: דובר פה על הצורך במתן- - - ואמר אריה שככל שהם יוזמים בדיקה, הם רואים את המידע.
<איריס ברק: אנחנו, מדור מידע פלילי, אחראי על העברת המידע לגופים הזכאים.
<איריס ברק: יש לנו גם אינדיקציה שמבוצעת על-ידי גוף זכאי.
<איריס ברק: המידע על ההליך כנגד אותו מורה היה מונח בפני משרד החינוך.
<איריס ברק: היה מונח, ובכל זאת התקבלה ההחלטה שהתקבלה.
<איריס ברק: אני חושבת שכולנו, כל הגופים, כן צריכים לשלב כוחות.
<איריס ברק: אנחנו לא באים פה לחפש אשמים או לזרוק את האחריות אחד על השני.
מיקי רוזנטל: גם אנחנו לא.
יפעת שאשא ביטון: אבל זו התחושה שלי, שזה השיח.
מיקי רוזנטל: לא ביקשנו את זה.
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להגן, ולא יודעים איך.
יפעת שאשא ביטון: איך מסמך שהופק על ידי המשטרה- - -
<איריס ברק: אז קודם כל, מבחינת העברת מידע פלילי, צוין פה שאנחנו פועלים לפי שני חוקים לפחות.
<איריס ברק: חוק המידע הפלילי מאפשר העברת מידע לגופים הזכאים, והמידע הזה התקבל על-ידי משרד החינוך והתקבל על-ידו.
<איריס ברק: מה נעשה אתו – זה כבר ההחלטה שלהם.
<איריס ברק: לעניין האישור, שהבאתי כאן דוגמאות שלו, הן מתי ניתן אישור חיובי ומתי ניתן אישור שלילי.
<איריס ברק: החוק למניעת העסקת עברייני מין – סעיף 3 לחוק, אם אני זוכרת נכון – קובע בדיוק מתי יינתן ומתי לא יינתן אישור המשטרה שמאפשר או לא מאפשר העסקה לפי החוק.
<איריס ברק: החוק קובע שהוא יינתן רק ברגע שיש הרשעה.
<איריס ברק: המשטרה הפיקה את האישור בהתאם לחוק, ואם אני מסתכלת על האישור, ואם כל אחד שרואה את האישור הזה, כתוב שהוא מופק לפי הוראות החוק, ושהוא תקף- - -
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו רוצים לדעת שזו הלקונה שצריך לטפל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא באים לומר: לא הייתם בסדר.
<איריס ברק: נאמר פה: קיבלנו אישור של המשטרה – מבחינתנו הכול בסדר.
<איריס ברק: האישור הזה הופק לפי החוק הקיים כיום, כמובן.
<איריס ברק: ככל שיהיו תיקוני חקיקה- - -
מיקי רוזנטל: יש לי רק שאלה.
מיקי רוזנטל: הביצוע והתקנות הם באחריות השר לביטחון פנים.
מיקי רוזנטל: אתם אחראיים לביצוע – לא משרד החינוך.
מיקי רוזנטל: כל קיטנה שלא דורשת את הדבר הזה – כמה חקירות ביצעתם?
מיקי רוזנטל: שני כתבי אישום הגשתם על אי בקשת אישורים כנדרש.
מיקי רוזנטל: שניים בשנה.
מיקי רוזנטל: אתם לא אוכפים את החוק.
מיקי רוזנטל: עזבו אותי רגע ממשרד החינוך.
מיקי רוזנטל: אתם אחראיים לאכיפת החוק, ואתם לא אוכפים אותו.
מיקי רוזנטל: וזו לא התקפה אישית.
<איריס ברק: ברור.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא מחפשים את האשמים.
מיקי רוזנטל: מחפשים איך לשנות את המצב.
<איריס ברק: מה שאתה אומר, אני מבינה, ולא רק שיצא החוק בשנת 2001, אלא אני זוכרת שלפני שנתיים-שלוש – אני זוכרת, כי זה היה אחרי שנכנסתי לתפקידי – היה קמפיין נוסף שדיבר על החובה לבקש את אישור המשטרה הזה.
<איריס ברק: אציין גם שלפי בדיקה שלנו בימים האחרונים, מדי שנה מופקים כ-150,000 אישורים כאלה.
יעקב מרגי: אומר לך חבר הכנסת מיקי רוזנטל בלשון ברורה, שלשון החוק מחייבת את משטרת ישראל לבצע בקרה אקטיבית.
יעקב מרגי: לאכוף.
יעקב מרגי: כלומר יש חובה בחוק, לוודא שהגופים שצריכים לבקש את האישור, עושים זאת.
יעקב מרגי: ראינו גם בכתבה, שכנראה, זה לא מבוצע.
<איריס ברק: אני אומרת בהגינות, שאין לי ספק שמשטרת ישראל לא אוכפת כל גוף, ומבררת שבכל קיטנה נבדק האישור הזה.
<איריס ברק: אני מניחה, וגם מקבלת – אין גוף שפועל ב-100%, שיש מקום גם מבחינתנו להגביר את האכיפה בנושא הזה.
מיקי רוזנטל: אתם צריכים ליזום.
מיקי רוזנטל: תבדקו 20 קיטנות, אז כל היתר יפחדו.
מיקי רוזנטל: ככה עושים הרתעה.
<איריס ברק: אבל בואו נזכור את המקרה שלפנינו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים למנוע את המקרים הבאים.
יעקב מרגי: משרד החינוך, לפני סיום אני רוצה לשאול.
יעקב מרגי: דיברתם על המנגנון הטכנולוגי, דיברתם על לעשות פס רחב, בדיקה.
יעקב מרגי: דיברתם על חידוד הנהלים.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת מה אתם עכשיו, בלוחות זמנים.
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו בתחילת שנת הלימודים הקרובה, תוך כמה זמן המנגנון הזה – משרדי הממשלה השונים, משפטים, בט"פ וחינוך, אני רוצה לדעת – קודם כל, אם התקבלה החלטה, אכן ללכת על המנגנון הטכנולוגי הזה, ואם כן, כמה זמן להערכתם זה יופעל?
<זאב גולדבלט: כבוד היו"ר, אני רוצה להזכיר שהמשרד ידע על זה.
יעקב מרגי: ודאי שיש כאלה שרוצים לדבר על דברים אחרים, אבל אין לי במסגרת הדקה שנשארה.
<סוניה פרץ: לעניין המנגנון, המנגנון הזה של הבדיקה קיים ופועל.
<סוניה פרץ: כל מועמד נבדק.
<סוניה פרץ: כפי שאמרתי, חידדנו את ההוראות לגבי המועמדים.
יעקב מרגי: לא, לגבי הקיימים.
<סוניה פרץ: אריה, בבקשה תגיד לוחות זמנים.
<אריה מור: לגבי הקיימים, לקחנו את כל המאגר של ממלאי המקום שקיימים.
יעקב מרגי: ומה עם עובדי ההוראה הקיימים?
<אריה מור: אני עונה.
<אריה מור: לקחנו את כל המאגר של ממלאי המקום שקיימים במערכת, בנוסף לחידוד ההנחיות, והרצנו את כולם.
<אריה מור: גם במשטרה יודעים.
<אריה מור: אנחנו במצב שמתחילים את תשע"ח – סודר, בתוך החודשיים האלה, כי זה 202,000 עובדי הוראה.
<אריה מור: גם נריץ, כי התשובות מתקבלות 500, 500 כל פעם.
<אריה מור: נריץ את כולם.
<אריה מור: זו החלטה תקדימית, ואנחנו מבצעים את זה.