GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: החשש הוא שהמדינה הולכת לשים הרבה כסף על המתווה שר האוצר ושר החינוך מבלי לרדת לרזולוציות שירדו בוועדת החינוך.
מירב בן ארי: יש לך גורמים מקצועיים, זה השרים.
יעקב מרגי: אנחנו לא באים להחליף את הגורמים המקצועיים.
יעקב מרגי: אני שמח שהמסקנות הוגשו למליאת הוועדה מוקדם כדי שהם יונחו בפני השרים.
יעקב מרגי: לי אין ספק שבדיעבד המסמך הזה יהווה בשבילם נייר עבודה וגם להסתדרות המורים, נייר עבודה מכונן בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: אני אופטימי.
יעקב מרגי: מניסיון שלנו בשנתיים האחרונות עם הדיונים על מחאת הצפיפות בכיתות, מה שנקרא "מחאת הסרדינים", עם הסייעת השנייה, ואני אומר לכם שיש הקשבה.
יעקב מרגי: למרות שזה הדיון ה-455 בשנתיים שאנחנו מכהנים, אני רוצה לומר לכם, אני עוקב אחר הסיכומים.
יעקב מרגי: לא על הכל יש תשובות, לא על הכל יש פתרונות אבל בכל אופן יש התייחסות מלאה לכל פרוטוקול, לכל סיכום ואנחנו רואים שגם המשרד קשוב ואנחנו ערים לכך שאי אפשר לעשות הכל.
יעקב מרגי: החוכמה לא נמצאת במקום אחד אבל זה נותן לך עוד רוח גבית, עוד כוח, עוד מוטיבציה לשנות, להיאבק, לרדת לעומקם של דברים כי אתה רואה שיש הקשבה, ולא לחינם יש שיתופי פעולה עם ארגוני ההורים, פורום ועדי ההורים היישובים והמורים ומשרד החינוך וועדת החינוך בכנסת, לכן אני אופטימי למרות כל ההצהרות.
יעקב מרגי: מה לעשות, זו דרכה של פוליטיקה וזו דרכם של שרים שהם אוהבים להחליט במשרדיהם וזה לגיטימי.
יעקב מרגי: תפקידנו להניח בפניהם ניירות עבודה וניירות עמדה.
<פז כהן: עוד שלושה משפטים.
<פז כהן: אני רק אגיד שתי נקודות שלא קיבלנו פתרון בוועדה, נושא של ההסכמים שדיברו עליהם בנושא של לוח החופשות.
<פז כהן: מה שהציג משרד החינוך לא עומד בקנה אחד במה שקורה בפועל, על 220 ימים בשנה.
<פז כהן: אמרו שיש הסכמים ושיחשפו אותם בשלוש ועדות.
איילת נחמיאס ורבין: זה בבג"צ.
<פז כהן: בסדר, אבל הכנסת ביקשה את ההסכמים ולא ראינו את ההסכמים האלה.
<פז כהן: אנחנו עדיין עומדים על דרישתנו שצריך לעגן את לוח החופשות בחקיקה ראשית.
<פז כהן: אני רוצה להגיד תודה גם לחברי פורום ועדי ההורים היישובים כי לא נמצאים פה כולם.
<פז כהן: יש פה חלק אבל המון אנשים שעובדים על הנושא הזה בצורה שוטפת ובאמת יש פה ציבור שזה מעניין אותו מאוד.
<פז כהן: דבר אחרון, המסקנות של הוועדה מבחינתנו זו לא תרופת הרגעה אלא זה גורם ממריץ.
<פז כהן: מבחינתנו עכשיו לקחת את זה ולרוץ עם זה קדימה כי אנחנו לא מתכוונים עכשיו להירדם מזה שהמסקנות האלה מונחות על השולחן אלא להיפך, ללכת ולעזור ולקדם אותן.
יעקב מרגי: יערה, בבקשה.
<יערה ישורון: תודה רבה.
<יערה ישורון: אני פשוט חייבת ללכת לעבודה.
<יערה ישורון: אני רק רוצה להגיד תודה רבה.
<יערה ישורון: אין לי מילים.
<יערה ישורון: אני חושבת שהמסקנות מדהימות.
<יערה ישורון: ההתרגשות שלי מאוד גדולה לראות פה את כל מגוון חברי הכנסת האלה שכולם, ברור להם שזו בעיה שהבית הזה צריך לפתור וזה נכון לפתור אותו באופן הוליסטי.
<יערה ישורון: אנחנו לא רואים פה הפרדה כמו שהיינו רגילים.
<יערה ישורון: אנחנו רואים איזושהי התייחסות לכל המערכת הזאת ביחד, גם התוספת של החופשות להורים העובדים, גם העצמאיים, ההתייחסות לכל מגזר בנפרד, כמובן ההתייחסות לילדים, ההתייחסות למורים.
<יערה ישורון: זה מרגש, זה מדהים, זה ממש לראות בעיניים חלום שמתגשם.
<יערה ישורון: תודה רבה לכם.
יעקב מרגי: מרים זלקינד, בבקשה.
<מרים זלקינד: שדולת הנשים.
<מרים זלקינד: אנחנו הגשנו נייר עמדה ואני אשמח אם תעיינו בו.
<מרים זלקינד: אני רוצה להגיד תודה על העבודה המעמיקה והחשובה של הוועדה שבאמת נותנת מענה למצוקה מאוד גדולה שקיימת בחברה הישראלית ושבעיקר משפיעה על נשים ועל אימהות.
<מרים זלקינד: יחד עם זאת אני רוצה לומר שפתרון אחד, חבל שחבר הכנסת טרכטנברג לא נמצא כי רציתי להצטרף לדברים שהוא אמר.
<מרים זלקינד: הוא אמר, יש כאן פתרונות מקודדים וצריך להביא בצורה כוללת יותר.
<מרים זלקינד: במובן הזה אני רוצה להגיד שיש כאן שני דברים.
<מרים זלקינד: ראשית, מערכת החינוך בישראל היא מערכת חינוך שנותנת פתרונות חלקיים בלבד.
<מרים זלקינד: מי שמשלמות על זה את המחיר הכבד ביותר הן נשים, גם בגלל שאין פתרונות טובים לילדים.
יעקב מרגי: לא רק הנשים.
יעקב מרגי: אני אוהב לדייק.
<מרים זלקינד: אמרתי בעיקר, נכון?
מירב בן ארי: זה בעיקר נשים.
מירב בן ארי: אין מה לעשות.
<מרים זלקינד: בעיקר נשים משלמות את המחיר הכבד ביותר על זה שאין פתרונות מערכתיים לילדים בגילאי לידה עד 3.
<מרים זלקינד: לאחר מכן גם בגילאי 3 ומעלה המערכת מספקת פתרונות מאוד חלקיים, לא חינוך אלא שירותי שמרטפות וזה דבר בעייתי ואי אפשר לפתור את הנושא של התאמה בין ימי החופשה לימי הלימודים בלי להתייחס גם לזה.
<מרים זלקינד: הדבר השני שאני רוצה לדבר עליו זה ריבוי שעות העבודה במשק.
<מרים זלקינד: מחצית מהאבות לילדים קטנים בישראל עובדים מעל חמישים שעות בשבוע, הרבה יותר מאשר במדינות המערביות האחרות.
<מרים זלקינד: ב-OECD הממוצע הוא שארבעים ואחת שעות עבודה וזה אומר שהורים, גם גברים וגם נשים בקושי רואים את ילדיהם, ושוב, מי שמשלמות כאן את המחיר הכבד ביותר הן נשים.
<מרים זלקינד: הן לא מקבלות קידום, השכר שלהן לא עולה וכל ילד שנולד בעצם פוגע להן בשכר.
<קריאה: רצוף תעסוקתי.
<מרים זלקינד: כמובן.
<מרים זלקינד: ברור שמה שנעשה כאן בוועדה זה דבר חשוב ואנחנו מברכות עליו.
<מרים זלקינד: עם זאת, אנחנו חושבות שצריך כאן מהלך הרבה יותר מקיף, הרבה יותר כולל שייתן את הצעדים המשלימים שבלעדיהם לא יהיה באמת שינוי אמיתי באיזון של שוק עבודה ושל משפחה.
<מרים זלקינד: מילה אחרונה.
<מרים זלקינד: שמעתי כאן כמה פעמים את ההורים בנוגע למעמדם של המורות והמורים ויש לומר שזה בעיקר מורות.
<מרים זלקינד: אי אפשר לפתור עוולה אחת באמצעות יצירת עוולה אחרת ולכן אני חושבת וזה נאמר ואני שמחה שזה נאמר - - -
יעקב מרגי: אני חושב שזה נאמר.
יעקב מרגי: זה עבר כחוט השני בין כל הדוברים.
<מרים זלקינד: בהחלט, ואני לכן מצטרפת בחום.
יעקב מרגי: לכן הייתי חייב לחדד, שלא ישמע אפילו למי שהצטרף לדיון שעכשיו כאילו נאמר אחרת.
<מרים זלקינד: בהחלט, ואני חושבת שלמורים ובעיקר למורות יש שכר נמוך מאוד, תנאים שוחקים מאוד ולכן הכל - - -
יעקב מרגי: רק תשתדלו כשאתם אומרים מורים, שימו סלש, גננות.
<קריאה: עובדי הוראה.
<מרים זלקינד: גננות, מורות.
<מרים זלקינד: כולם במקצועות שוחקים מאוד, מתגמלים בצורה מועטה וצריך לעשות הכל בהידברות.
יעקב מרגי: מייה מושקוביץ' שיש.
<מייה מושקוביץ שיש: אני רכזת אזרחות, מורה לאזרחות, מחנכת בתיכון.
<מייה מושקוביץ שיש: אני חברה גם בארגון המורים ואני לא רואה פה אף ייצוג.
יעקב מרגי: אל תמהרי לקבוע.
מירב בן ארי: של ארגון המורים.
יעקב מרגי: הסתדרות יש.
<קריאה: לא, אבל רן ארז גם היה בשבוע שעבר.
<קריאה: כל מה שאני שומע זה לא.
<קריאה: אפילו לא אפשרות מה כן.
<קריאה: אומרים לא.
<קריאה: כל שינוי זה לא.
<קריאה: מה כן?
מירב בן ארי: רגע, לא שמעת אותה.
<קריאה: אני אומר לא מה שהיא אומרת.
<קריאה: מה שאמר רן ארז.
<קריאה: הנציגים שלך, אני אומר לך מה הם אומרים.
יעקב מרגי: את רואה על איזה מוקש עלית?
יעקב מרגי: תאמרי את העמדה שלך.
<מייה מושקוביץ' שיש: אז אני רוצה להתייחס קודם כל למה שהיא אמרה.
<מייה מושקוביץ' שיש: אנחנו מתחילת השנה ואנחנו בפתחה של שנת הלימודים הקרובים ועדיין יש עובדי הוראה, וכן אני אתייחס לעובדי הוראה כי זה חוצה מהגננות והגננים עד למורים בעל יסודי, שעדיין השכר שלהם לא משולם כמו שצריך ובזמן ולכן אני גם אמרתי, יש פה איזושהי פגיעה באמון.
<מייה מושקוביץ' שיש: כשבאים למהלך כזה, יפה ככל שיראה לכם ולציבור ההורים ואני בעצמי אימא ולפני שהייתי מורה אז עבדתי בסוכנות היהודית, אז אני מכירה את הצד השני במתרס מבחינת כמות ימי החופשה.
<מייה מושקוביץ' שיש: יש הרבה בעיות שצריך להתייחס אליהן, וכן, זו פריסה מחדש שכוללת בתוכה הפחתה של ימי חופשה ואין מה להתייפייף.
<מייה מושקוביץ' שיש: זו פגיעה בימי החופשה.
יעקב מרגי: את היית בדיון מתחילתו?
<מייה מושקוביץ' שיש: בוודאי.
יעקב מרגי: ראית את המצגת היום, כולה?
<מייה מושקוביץ' שיש: בטח.
<מייה מושקוביץ' שיש: גם צילמתי.
יעקב מרגי: אני שומע ממך חששות.
<מייה מושקוביץ' שיש: בוודאי שיש חששות.
יעקב מרגי: המתווה נותן מענה לזה?
<מייה מושקוביץ' שיש: לא, כי אם לוקחים את המדינות כמו בריטניה וגם היה פה את זה באמצעות המרכז והמחקר של הכנסת והציגו חמש מדינות שבהן ימי החופשה, חופשת הקיץ היא פחות מחודשיים ובריטניה היא בתוך חמשת המדינות האלה, עדיין יש פריסה אחרת ולא הפחתה והפתרון שלא היה פה לאורך כל הוועדה - - -
עודד פורר: בבריטניה יש פחות ימי חופש מאשר במדינת ישראל במערכת החינוך.
<מייה מושקוביץ' שיש: הם גם לומדים פחות.
<מייה מושקוביץ' שיש: הפתרון שאנחנו אמרנו צריך להיות כל הזמן הגדלת ימי החופשה במשק, סבסוד של קייטנות, קייטנות איכותיות שיהיו תכנית של העשרה ולא עוד לימודים לתלמידים ביסודי כי זה לא ריאלי.
<מייה מושקוביץ' שיש: זה באמת איזשהו פלסטר ואין שם איזה משהו שהוא באמת בעל ערך מוסף כי יש קושי גם מבחינת, וזה התייחס יושב ראש ועדת המשנה, חבר הכנסת פורר, לדברים שאני גם אמרתי לו, שבאמת יש איומים כלפי מורים.
<מייה מושקוביץ' שיש: יש את צרכי המערכת אז בואו קחו חלק בבית ספר החופש הגדול.
<מייה מושקוביץ' שיש: אנחנו מכירים את זה.
<מייה מושקוביץ' שיש: אולי גם ההסתדרות יוכלו להאיר את הנקודה הזאת.
<מייה מושקוביץ' שיש: השאלה שלי, איפה עובר קו הגבול.
<מייה מושקוביץ' שיש: יושב פה פז ואומר, זה גורם ממריץ, אז אנחנו מדברים עכשיו על שבועיים ואז איפה?
<מייה מושקוביץ' שיש: אז כל שנייה תהיה חקיקה?
<מייה מושקוביץ' שיש: אתם מדברים פה על איזשהו ניסוי.
<מייה מושקוביץ' שיש: ניסוי לא עושים בפדגוגיה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להישמע או להיראות קצר רוח.
יעקב מרגי: ישבו פה שעה ורבע, מציגים את הנושא כהמלצות, חלק מההמלצות.
יעקב מרגי: את באה בגישה שכביכול עכשיו מישהו הלך בצעד דורסני, כוחני, חוקק, מחר מיושם.
יעקב מרגי: גבירתי, את היית חלק מהדיון.
<מייה מושקוביץ' שיש: זה מה שנאמר.
יעקב מרגי: אוקיי, תסכמי.
יעקב מרגי: אני רק אומר לך מה התחושה.
<מייה מושקוביץ' שיש: זה המלצות.
<מייה מושקוביץ' שיש: מההמלצות האלה יש לנו חשש.
יעקב מרגי: גם אני חושש מהן.
יעקב מרגי: מחששות נשב פאסיביים?
<אביבית ברקאי אהרונוף: אביבית ברקאי אהרונוף מארגון "בזכות".
<אביבית ברקאי אהרונוף: אני כמובן מברכת על התייחסות הוועדה בנושא של ילדי החינוך המיוחד, גם בנושא של ילדים שלומדים במסגרות נפרדות, כי שינוי טרמינולוגיה בוודאי יש לו שינוי מהותי לעניין הזכויות שלהם במהלך התקופה הזאת וגם בנוגע לילדי השילוב לגבי המשך מימוש זכות לסייעת.
<אביבית ברקאי אהרונוף: הערה נוספת רק אם אפשר.
<אביבית ברקאי אהרונוף: חשוב להבין שהנושא של החופשות זה מרכיב מאוד משמעותי בשיקולי ההורים בבחירת סוג המסגרת החינוכית, כי בעוד שילדים עם מוגבלות לומדים במסגרת נפרדות, שנת הלימודים עד ה-15 באוגוסט, ילדים שמשולבים, שנת הלימודים מסתיימת כמו כל הילדים ולמעשה אין פתרון, אז הסייעת נותנת איזשהו פתרון
יעקב מרגי: מה שעלה כהמלצת ועדה, למה להלין עליו?
יעקב מרגי: המלצנו, אמרנו, דיברנו וזה בעקבות השתתפות שלכם, אז למה?
יעקב מרגי: יש לנו זמן קצר ורוצים עוד להתקדם.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, שלום לכולכם.
נורית קורן: אני מתנצלת שאני גם אצא.
נורית קורן: הוועדה שהקמת זו ועדה חשובה.
נורית קורן: חבר הכנסת עודד פורר עשה דיונים והביא המלצות.
נורית קורן: אני רוצה לומר לך שאפו, באמת להביא המלצות כאלה.
נורית קורן: הדבר הזה של חופשות משפיע גם על יוקר המחיה, משפיע על ההורים כמו שכולם דיברו פה.
נורית קורן: אני חושבת שהגיע העת באמת לשנות.
נורית קורן: אני מאוד מעריכה את כל מי שטרח ועשה, ואתם ההורים.
נורית קורן: לולא ההורים היו באים ובאמת דוחקים בנו, אז זה לא היה יוצא.
נורית קורן: אני מאוד מקווה שגם שר האוצר וגם שר החינוך יקחו את ההמלצות האלה ובאמת יביאו לנו חופשה שתהיה מתאימה גם להורים על מנת שנוכל להוציא כמה שפחות כסף ושהחינוך יעלה גם דרגה וגם נדאג למורים, שגם המורים לא יפגעו פה וגם יכול להיות שגם השכר שלהם יעלה בתקווה שזה באמת יהיה משהו הוליסטי.
יעקב מרגי: רות לוי.
יעקב מרגי: לאחר מכן חבר הכנסת חאג' יחיא.
<רות לוי: אני ראש חטיבת החינוך בהסתדרות המעו"ף.
<רות לוי: הסתכלתי על המצגת בשקיקה רבה.
<רות לוי: אני לא יכולה להגיד לך שאהבתי או לא אהבתי, אבל חיפשתי בין השורות איפה ההתייחסות לתומכי החינוך, לסייעות, כאשר הובטחה לי בוועדה הזאת והייתי כאן כל פעם.
<רות לוי: הצגתי את אותה בעיה.
<רות לוי: אני מבקשת לא לשכוח אותנו, ולא מצאתי אותם, וגם להן משנים את לוח החופשות והן צריכות פתאום לעבוד בימים שהן בבית.
עודד פורר: עד כמה שהבנתי מכם הסייעות לא נמצאות בחופש של חודשיים.
עודד פורר: הן ממשיכות להיות מועסקות על ידי העירייה ופשוט מנוידות.
<רות לוי: לא, הן לא מנוידות לשום מקום.
<רות לוי: הן מועסקות על ידי העירייה.
<רות לוי: בפגרות החגים הן עובדות ביום הראשון וביום האחרון למעט אם יש גינת ירק שצריכים להשקות אותה, ופתאום הן צריכות לעבוד יותר.
<רות לוי: התנאים שלהן משתנים.
<רות לוי: החופשה האמיתית שלהן, חופשת הקיץ, היא בחופש הגדול.
<רות לוי: למשל, חינוך מיוחד.
<רות לוי: חינוך מיוחד קל לא עובד כשאין ילדים, כשהילדים בבית ופתאום יש ילדים בבית ספר אז צריכים לעבוד.
<רות לוי: איפה הן מתוגמלות?
<רות לוי: חינוך מיוחד קשה, מתוגמלות על כל שעה שהן עובדות בחופשים ובפגרות.
<רות לוי: אני חושבת שאיפשהו שכחנו אותן ואני מבקשת מהוועדה שהבטיחה לי שהיא לא תשכח אותן.
איילת נחמיאס ורבין: אם חבר הכנסת מרגי ירשה לי, אני אגיד מה אני מציעה.
איילת נחמיאס ורבין: קודם כל זה באמת תומכות לחימה מאוד משמעותיות.
<רות לוי: לחימה זו היתה המילה הנכונה.
איילת נחמיאס ורבין: רק מבקשת מכם, תעבירו לנו נייר מסודר.
יעקב מרגי: נייר עמדה מסודר.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת פורר וחבר הכנסת מרגי מייד הסכימו להוסיף את זה.
<רות לוי: תודה רבה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, השאלה אם יש ממשרד החינוך גם מישהו מהאחראים על החינוך הערבי?
מירב בן ארי: כן, אבל אתה לא יכול לבוא אחרי שעה וחצי שנגמר הדיון.
יעקב מרגי: הוא יכול לבוא אחרי שעה וחצי.
מירב בן ארי: אבל יש פה לפני דקה גנאים ועשה את אותו דבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברשותך, את לא מנהלת את הישיבה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קצת כבוד לעצמך, לא אחרים.
מירב בן ארי: לי יש הרבה כבוד.
מירב בן ארי: לבוא אחרי שעה וחצי זו קצת בעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש לך, תשמרי עליו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את לא תנהלי את הישיבה ולא תקבעי לי מה להגיד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מחזיק פה המלצה שלא מתייחסת - - -
מירב בן ארי: אבל אתה צודק.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת חאג' יחיא, תשאל את השאלה כמו שמסעוד גנאים שאל את שאלה וקיבל עליה תשובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא מזמן היינו בחודש הרמדאן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חודש הרמדאן לפי הדיווחים שאני קיבלתי, יש כיתות שהיו חמישה תלמידים בכיתה באותו יום, שניים, עשר, שבע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הילדים כמעט ולא הגיעו לבתי הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו עובדה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חודש הרמדאן, אם אנחנו משנים את ימי החופש, אם לא יקחו אותו בחשבון, פשוט אנחנו מאבדים חודש לימודים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, החופשות עצמן, צריכים להתאים אותן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל, אני רואה פה שמקצרים את חנוכה בכמה ימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו אחת האופציות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו ב-24 בדצמבר את החופש של השליש הראשון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה קבוע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם אנחנו גם יכולים להתחשב בזה, כי גם אצלנו העובדים הם עובדים באותם מקומות שגם ההורים היהודים עובדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איך מתאימים את זה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יש לכם בוועדה יועצים לחינוך הערבי?
יעקב מרגי: יש התייחסות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני רוצה לשמוע את ההתייחסות.
יעקב מרגי: עודד ייתן התייחסות ממש בקצרה.
יעקב מרגי: אני לא פותח את זה לדיון כי אני לקראת סוף הדיון.
מירב בן ארי: עודד נתן.
עודד פורר: מה שאמרנו גם לחבר הכנסת גנאים.
עודד פורר: יש בתוך השונות הזו במגזר הערבי, גם עלו בקשות מהמגזר הנוצרי לגבי התאמת לוח החופשות שלהם וכו'.
עודד פורר: אמרנו, תראו, אנחנו לא נכנסים.
עודד פורר: זה מה שנקרא חלק בתוך חלק בתוך חלק.
עודד פורר: בהחלט המגזר הערבי יצטרך להיגזר מהעניין הזה עם ההתאמות המיוחדות ואנחנו ניקח את זה בחשבון אבל זה לא ברמת ההשלכה הכוללת.
עודד פורר: זה בהחלט חלק מהעניין אבל לא רצינו להיכנס כדי לא להפוך את זה לויכוח עכשיו בין מגזר ערבי, מוסלמי, נוצרי, יהודי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רק שואל, לקחתם את זה בחשבון?
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לכם יועצים?
חיים ילין: אני אגיד משהו שאולי לא נאמר.
חיים ילין: יש מה שנקרא ימי בחירה שהם בעצם מעין - - -
מירב בן ארי: נאמר גם על ימי הבחירה.
עודד פורר: זה לא רק ימי הבחירה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: משפט לאותו בירור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נגיע לאותו מספר ימי חופשה?
יעקב מרגי: חאג' יחיא, זה המלצות שהוגשו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המלצות צריכות לכסות את כל האזרחים.
יעקב מרגי: חאג' יחיא, אני אגיד לך שזה מכסה את כל האזרחים.
יעקב מרגי: בגלל המורכבות בתוך החברה הערבית והפיצולים השונים, כדי לרדת לרזולוציה היתה התייחסות שבתהליך היישום יצטרכו לתת את הדעת למגזר הערבי בנפרד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שאלתי שאלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סך הכל ימי החופש - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה תשובה.
<דליה מזרחי: שמי דליה מזרחי, אני סגנית של מנהלת אגף כוח בהוראה במשרד החינוך.
יעקב מרגי: מי זו המנהלת?
<דליה מזרחי: סוניה פרץ.
<דליה מזרחי: כרגע מתגבשת התכנית במשרד החינוך.
<דליה מזרחי: כמובן שאנחנו ניקח את כל המסקנות שהוסקו כאן בצורה חיובית ביותר.
<דליה מזרחי: כמובן תהיה הידברות עם כל הגורמים, החברים שלנו.
<דליה מזרחי: אנחנו רוצים ללכת באמת למהלך חיובי ולמהלך שייסע לכולם.
חיים ילין: את יכולה להחליף אותי בכייף, תאמיני לי.
יעקב מרגי: עזוב, למה לעשות לה את זה?
יעקב מרגי: היא קיבלה מנדט.
יעקב מרגי: זה המנדט שהיא קיבלה.
חיים ילין: ליטפת את כולם וכולם מרוצים.
יעקב מרגי: גברת דליה עשתה את זה בחכמה ומי שנתן לך את המנדט, אני חושב שזה נכון.
יעקב מרגי: זו הצהרה לא פשוטה.
יעקב מרגי: אם היינו רוצים אותה בשנה שעברה, לא היינו מקבלים אותה ואנחנו מברכים אותך שזו הבשורה שבאת איתה ממשרד החינוך.
<מאיר אסרף: נמצא איתי מר שלמה ישי שהוא סגן מזכ"לית הסתדרות המורים.
<מאיר אסרף: הוא גם השתתף בדיונים הקודמים של ועדת המשנה.
<מאיר אסרף: אנחנו קיבלנו את ההמלצות וצר לי, אנחנו לא מברכים על ההמלצות, והסיבה לכך היא העובדה שההמלצות האלה להשקפתנו פוגעות בתנאי העבודה של עובדי ההוראה.
<מאיר אסרף: אנחנו שבעי רצון שהכוונה היא לא לאיים בחקיקה שכופה את השינוי הזה אלא התוויית דרך לניהול משא ומתן.
<מאיר אסרף: לנהל משא ומתן עם משרד החינוך ומשרד האוצר אנחנו תמיד עושים.
<מאיר אסרף: יחד עם זאת, המתווה שמוצע הוא מתווה מאוד בעייתי כי הוא מפחית את ימי החופשה.
<מאיר אסרף: הוא משנה מבחינתנו את סדרי העולם.
<מאיר אסרף: אתם דיברתם קודם על רעידת אדמה.
<מאיר אסרף: כן, יש כאן רעידת אדמה.
<מאיר אסרף: יש כאן מבחינת תנאי העבודה של עובדי ההוראה רעידת אדמה ואנחנו לא יכולים לאיים בזה ולהסכים לזה באופן כזה.
<מאיר אסרף: אנחנו הצענו הצעה של הרחבת בית הספר של החופש הגדול.
<מאיר אסרף: המתווה הזה נכנס באופן חלקי להמלצות של הוועדה ולא באופן מלא.
יעקב מרגי: אתה יודע למה אין משא ומתן מדיני בין מדינת ישראל לפלשתינים?
יעקב מרגי: כי כל אחד רוצה בתחילת המשא ומתן את הפתרון המלא.
<מאיר אסרף: משא ומתן של יחסי עבודה הוא משא ומתן מטבעו שהוא משא ומתן חופשי בין שני צדדים שיושבים כשווים לנהל משא ומתן.
עודד פורר: השאלה אם אתם אומרים, אנחנו מוכנים למשא ומתן באופן פתוח?
עודד פורר: אתם אומרים, אנחנו מוכנים לעשות לא על א', ב', ג'.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא משא ומתן רגיל.
<מאיר אסרף: אני רק אגיד לחבר הכנסת פורר שלנהל משא ומתן, המשמעות היא לנהל משא ומתן על כל נושא שאחד מהצדדים חפץ.
<מאיר אסרף: אנחנו מנהלים משא ומתן כמו שמשרד האוצר נדרש ומצווה לנהל משא ומתן על כל נושא שאנחנו מבקשים.
<מאיר אסרף: להציב תנאים מקדימים, מבחינתנו - - -
יעקב מרגי: אין כאן תנאים מקדימים.
יעקב מרגי: יש פה נייר עמדה שמוגש.
עודד פורר: לא, אני שמח שלהם אין תנאים מקדימים.
עודד פורר: זאת היתה השאלה.
<מאיר אסרף: בתום לב אתה מנהל משא ומתן מול הצדדים ליחסי עבודה.
<מאיר אסרף: מאוד מכעיס אותי העובדה שוועדי ההורים היישובים פתאום בא ודורש לעיין בהסכמי העבודה של עובדי ההוראה.
<מאיר אסרף: בכל הכבוד, זו לא ועדת חקירה.
<מאיר אסרף: אנחנו עמדנו על טיב הוועדה וסמכותה והמקום להציג את הסכמי העבודה ואת תנאי העבודה - - -
איילת נחמיאס ורבין: הסכמי עבודה זה דבר חשוף, עורך דין אסרף.
יעקב מרגי: משפט סיכום כי אני לפני סיום הדיון.
<מאיר אסרף: רק אני רוצה לשמוע את שלמה ישי.
<שלמה ישי: שלמה ישי.
<שלמה ישי: אני רק רוצה להעיר הערה אחת.
<שלמה ישי: הוזכר כאן הנושא של ארבעה ימי הצהרה שכולנו מסכימים שמורים עושים מה שעושים.
<שלמה ישי: אני הצעתי כבר כמה פעמים ואמרתי את זה גם בוועדת המשנה, הבעיה של ארבעת הימים האלה שהם מוגבלים לבעיות רפואיות.
<שלמה ישי: המורה צריך להצהיר שהוא מסיבות רפואיות לא בא לבית הספר.
<שלמה ישי: מה שאני מבקש, אם כבר אנחנו רוצים לדבר על זה, לאפשר שלא תהיה מגבלה של בעיות רפואיות וזה עוזר לפתור את הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: זה סביר, אבל זה כתוב.
<שלמה ישי: לא, לא, אני מדבר על ארבעת הימים האלה - - -
יעקב מרגי: אני שמח שמה שטוב לך, אתה לוקח.
יעקב מרגי: אני חושב שלסכם את עמדת הסתדרות המורים, מה שאתם נותנים לי אני מקבל ועל השאר לא רוצה לדבר.
יעקב מרגי: מליאת ועדת החינוך קיבלה בברכה את המלצות ועדת המשנה שהוגשו לה לבחינת ימי הלימוד במערכת החינוך.
יעקב מרגי: כפי שציינו בתחילה, אנחנו מודים ליושב ראש הוועדה ולחברי ועדת המשנה על עבודה יסודית שנעשתה, עבודה ממצה.
יעקב מרגי: אני חושב שהמסמך הזה הוא מסמך חשוב שיהווה אבן דרך חשובה לשרים ולממשלה לקבל החלטות סביב סוגיה שהחברה בישראל הציפה ודורשת שיינתן מענה.
יעקב מרגי: אני חושב שאין כאן מהלך כוחני.
יעקב מרגי: קודם כל המסקנות נעשו סביב שולחן עגול שכל מי שרצה יכול היה להגיש את עמדו, לדבר.
יעקב מרגי: אנחנו קראנו גם בהמלצות, יושב ראש ועדת המשנה, חבר הכנסת פורר קרא להחיל את אחד המתווים שיאומצו על ידי הממשלה, א', בהידברות עם המורים וההורים והילדים שהגישו נייר עמדה ואילו זה לא היה בתפר של סיום, משמר יוצא של מועצת התלמידים והנוער הארצי לבין המשמר הנכנס, אז הם היו כאן ואומרים את דעתם.
יעקב מרגי: הם היו בדיון.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, זה יהיה מהלך שיעשה.
יעקב מרגי: ההמלצות קוראות להחיל את ההמלצות האלה בהדרגה ובהסכמה ובמשא ומתן עם ההסתדרות וארגון המורים, לכן אני מבין את הצורך של הארגונים להביע עמדה קצת נוקשה בתחילת הדרך כי זו דרכו של משא ומתן.
יעקב מרגי: לי אין ספק שבסוף השכל יגבר ונשלב ידיים כולנו.
יעקב מרגי: אפשר להוביל מהלך של win win.
יעקב מרגי: אף אחד לא יפסיד מזה.
יעקב מרגי: גם המורים ירוויחו מזה והחברה תרוויח והמשק ירוויח.
יעקב מרגי: המלצות של הוועדה שיוגשו בסיכום הן מילה במילה כפי שנאמר בעמוד 17 של ההמלצות שהן המלצות הוועדה.
יעקב מרגי: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מודה לך.
יעקב מרגי: אנחנו מאמצים במלואן את כל המלצות ועדת המשנה.
נחמן שי: שלום לכל האורחים החשובים שלנו ובעיקר לחברי הטוב סילביו שהוא גם הנציג שלנו בתוך המוסדות - - -
<קריאה: כולנו.
נחמן שי: הוא בא מהמחנה שלי.
נחמן שי: מה לעשות, אנחנו בעולם פוליטי ואנחנו יודעים להעריך את זה, אבל כמובן כל אחד מחברי ההנהלה האחרים פה הם חברים והם גם עוסקים בעבודה שבעיניי היא עובדת קודש מבחינת החשיבות שלה.
נחמן שי: זאת הכנסת השלישית, התחלנו בכנסת ה-18, עכשיו אנחנו בכנסת ה-20 שיש לנו שדולה לחיזוק העם היהודי, שדולה גדולה שהקמנו אותה בשיתוף פעולה עם הסוכנות ועם המזכ"לים, עם ג'ו שוורץ ואנחנו נמצאים במהלך של שילוב חברי הכנסת בנושא של תפוצות ושל העם היהודי גם בעבודה פה בתוך הארץ וגם בקהילות בתפוצות.
נחמן שי: מה לעשות שהעם היהודי וחלקו הגדול נמצא בתפוצות.
נחמן שי: יש מה לעשות אבל זאת המציאות כרגע.
נחמן שי: אנחנו נחשפנו לפערים גדולים של הבנה לגבי התפוצות בכלל והקשר החיוני, האסטרטגי בין התפוצות לבין מדינת ישראל.
נחמן שי: אני רואה בזה אחד המפתחות הכי חשובים לקיומה של מדינת ישראל ואני שמח שבאמצעות השדולה שהיא השדולה הגדולה ביותר בכנסת, שמקיימת פעילויות מפעם לפעם, הפעם האחרונה שהיא התכנסה זה היה בנסיבות של מחאה חריפה על החלטות הממשלה בעניין הגיור והכותל.
נחמן שי: כל אחד בחדר יכול לחשוב מה שהוא רוצה על ההחלטות האלה אבל אין ספק שהן גרמו לנזק ולמשבר עמוק שאני מקווה שנוכל, אני אומר את זה לא כאיש פוליטי אלא כיהודי, לחבר מהר מאוד את הקהילות הללו ואת הזרמים השונים למדינת ישראל.
נחמן שי: אסור בשום פנים ואופן שקרע כזה או משבר כזה יתקיים.
נחמן שי: אני חושב שאנחנו מובילים תהליך חשוב שבו חברי כנסת, מנהיגי ציבור, מעצבי דעת קהל יעסקו ויובילו את הנושאים היהודיים בתוך הכנסת ואחר כך גם בתפקידים אחרים אם הם עוברים לשרים ואם הם יוצאים ועוברים לרשויות והם סתם מתפזרים בתוך הציבור הישראלי שלדעתי גם שם יש פערי מידע מאוד עמוקים לגבי התפוצות והחשיבות שלהם.
נחמן שי: בהקשר הזה אני שמח גם על היום הזה וגם על הדיון הזה אצלך, יעקב.
נחמן שי: השאלה של השפה היא שאלת המפתח, אין בכלל ספק בכך.
נחמן שי: השפה היא סמל אבל היא גם כלי עבודה.
נחמן שי: כשאדם לומד את השפה או דובר את השפה הוא הגדיר בעצם את הזהות שלו, לכן לימוד השפה הוא הדבר הכי מחבר את התפוצות לישראל ואת ישראל לתפוצות.
נחמן שי: לא רק שנוצרת "שפה משותפת" שזה באמת נכון, אבל זה הרבה יותר אם אפשר לומר, מהשפה עצמה.
נחמן שי: אני שמח שבדיוק נגענו בלב העניין.
נחמן שי: מה שאתם סיפרתם זה קומץ שאינו משביע את הארי.
נחמן שי: זה כלום.
נחמן שי: מי שמסתובב ויצא לנו לא פעם להיות בקהילות יהודיות בארצות הברית, אנחנו רואים את ההיקפים של הקהילות מול המעט מאוד של החינוך היהודי, אז אני מקווה ויודע שיש גם כאלה שלומדים את השפה שלא במסגרת החינוך היהודי, אבל זה כבר לא אותו דבר כי זה שעות בודדות וזה מתפזר לתוך פעילות אחרת וזה הולך לאיבוד.
נחמן שי: יש לנו את בתי הספר עכשיו שבהם מותר ללמד את השפה העברית.
נחמן שי: זה חידוש גדול, שהם יכולים לבחור שפה נוספת על אנגלית.
נחמן שי: אני לא יודע כמה בתי ספר - - - <קריאה:> שבעה.
נחמן שי: שבעה כאלה יש.
נחמן שי: מייקל שטיינהרט נדמה לי יש איזה - - - , אבל זה ממש ההתחלה שבהתחלה וזה אולי סנונית חדשה כי בעבר בתי הספר הציבוריים אסרו - - - <קריאה:> בפלורידה יש בית ספר, פאבליק, שהוא גם מוכר.
נחמן שי: <קריאה:> כן, הוא אחד מהם.
נחמן שי: במיאמי.
נחמן שי: זה חדש מאוד.
נחמן שי: אגב, ארצות הברית תמיד הפרידו בין בתי ספר, אז זו עכשיו התחלה ולנו זה חשוב מאוד בגלל שאפשר יהיה לעודד צעירים וצעירות ישראלים ללמוד - - - <קריאה:> היינו בספרד גם כן, משלחת הכנסת בבית ספר במדריד.
נחמן שי: <קריאה:> אבן גבירול.
נחמן שי: זה בית ספר ציבורי?
נחמן שי: <קריאה:> כן, מוכר.
נחמן שי: עבודה נפלאה.
נחמן שי: אז זה כמובן להכניס את זה למסגרת של בתי ספר.
נחמן שי: זה הדבר העיקרי אבל אם נתחיל בשבעה בתי ספר, אני לא יודע מתי נגיע.
נחמן שי: בינתיים יברחו לנו מאות אלפי צעירים שלעולם לא יגיעו לזה, אז אני אומר, שבעה בתי ספר, אנחנו לא יכולים אבל השפה, אין ספק שהמפתח ולכן כל מה שאתם עושים הוא חשוב מאוד אבל הכמות קובעת בעניין הזה, עם כל הכבוד.
נחמן שי: מילה אחרונה לדברים שגם אמר יעקב לפני.
נחמן שי: המדינה חייבת לקחת אחריות לנושא הזה.
נחמן שי: זו לא בכלל אופציה יותר.
נחמן שי: זו מחויבות.
נחמן שי: זה לא אם המדינה רוצה או לא רוצה.
נחמן שי: בשביל זה היא המדינה של העם היהודי וכל מה שהמדינה משקיעה היום זה קצה שבקצה.
נחמן שי: זה גם אחריות ערכית אבל גם אחריות לפעילויות בחוץ לארץ כי כך המדינה עוזרת לעצמה ומבטיחה את אותו עורף אסטרטגי שכל כך חשוב לה, וגם כאן אני רואה ניצנים, התחלות ואני באמת מכיר את הנושא הזה לאורך הרבה שנים.
נחמן שי: אני רואה התחלה.
נחמן שי: אני רוצה שקצת מהשרים מבינים.
נחמן שי: ראש הממשלה מבין את זה ללא ספק, שר החינוך מבין את זה.