GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: זה גם חשוב, אבל אנחנו עדיין לא רואים את ההשקעות הכבדות כדי שמדינת ישראל תבנה לעצמה את העתיד שלה לא רק בארץ אלא בקרב התפוצות וכאן כולנו נצטרך לשנס מותניים ולעבוד ביחד כדי לגרום לכך שהמדינה תבין שבין האחריות שלה כמדינה, מדינת העם היהודי, הוא גם להזין את התפוצות ולסייע להם כי לא כולן לפחות יכולות לעשות את זה בעצמן.
נחמן שי: הן זקוקות למדינת ישראל.
יעקב מרגי: משרד החינוך נמצא איתנו, נכון?
<דליה אטרקצ'י: ד"ר דלית אטרקצ'י, אני מנהלת את האגף לקשרי חוץ במשרד החינוך ותוך זה גם את הפרוייקטים הנוגעים לחינוך יהודי בתפוצות.
<דליה אטרקצ'י: אנחנו עובדים עם התפוצות כבר מספר שנים לא קטן ברבדים שונים ובתכניות מגוונות ובאזורים שונים בעולם בממשקים עם קהילות יהודיות מאוד שונות ומגוונות בעיקר מול בתי הספר כי זהו המנדט שלנו.
<דליה אטרקצ'י: כרגע אנחנו בתהליך עבודה של הקמה של אגף לחינוך יהודי בתפוצות שיעסוק אך ורק בנושאים האלה כשדגש מאוד חזק יהיה על הוראת העברית.
יעקב מרגי: התחרות שלא דומה בהסתדרות.
יעקב מרגי: שלא תריבו ביניכם.
<דליה אטרקצ'י: להיפך, אנחנו עובדים איתם כדי שלא נריב וכדי שהם לא יתלוננו עלינו כי זה מה שהם אוהבים לעשות החלטנו לעבוד יחד איתם.
<דליה אטרקצ'י: לא רק איתם, אנחנו בממשקים אחרים עובדים עם הסוכנות היהודית, כל מקום והתפוקות שנצרכות ממנו.
<דליה אטרקצ'י: אני לגמרי מסכימה עם מה שחבר הכנסת שי אמר לגבי האחריות של מדינת ישראל לגבי יהדות התפוצות ובנוסף לכל אלה בנינו תכנית עבודה משותפת עם משרד התפוצות כדי לקדם את כל הנושא הזה של קשר עם הקהילות היהודיות ועם בתי הספר היהודיים באשר הם.
<יגאל סתרי: שמי יגאל סתרי, אני מנהל הארכיון הציוני.
יעקב מרגי: איפה הארכיון הציוני?
<יגאל סתרי: הארכיון הציוני הוקם ב-1919 בברלין.
<יגאל סתרי: בעוד שנה וחצי יחגוג מאה שנה להיווסדו.
<יגאל סתרי: הוא הוקם כדי לתעד את הפעילות של ההסתדרות הציונית העולמית והמוסדות הלאומיים.
<יגאל סתרי: הארכיון שמכיל חומרים חשובים ורבים החל מהמניפסטים של הרצל והלאה, שם לו למטרה בשנים האחרונות והוסיף את זה למטרות הארכיון, להיות שותף פעיל בחיזוק הזהות והזיקה הציונית של בני העם והארץ ובשביל זה אנחנו הקמנו לאחרונה יחידה לחינוך שפועלת עם הגופים האחרים בהסתדרות הציונית.
<יגאל סתרי: כרגע מדברים על יהודי התפוצות.
<יגאל סתרי: אנחנו כבר אירחנו קבוצות שהגיעו מחו"ל לביקורים אצלנו ואנחנו קוראים לכל מי שעוסק בתחום הזה, בין בהסתדרות הציונית ובין מחוץ להסתדרות הציונית, ליצור איתנו קשר.
<יגאל סתרי: אנחנו לא גוף פעיל שיכול לייצר חינוך אלא להעמיד את הכלים שיש לנו לטובתם.
<יגאל סתרי: הזמנו את ועדת החינוך לבקר בארכיון הציוני.
<יגאל סתרי: יהודית כבר קיבלה את ההזמנה.
<יגאל סתרי: אני מבקש ממך גם לכבד את הבקשה.
יעקב מרגי: בשנתיים זה הדיון ה-456.
יעקב מרגי: זה הדיון השלישי היום, רבותיי.
יעקב מרגי: אם אני אתחיל לטייל במוסדות חינוך, במוסדות אקדמאיים, במעונות, בגנים, אני אתן לאלה שאוהבים לטייל.
יעקב מרגי: אנחנו נביא אתכם לכאן ותאמרו את דברכם.
<יגאל סתרי: אני סומך על חבר הכנסת שי שידאג לזה.
יעקב מרגי: אני אתן לכם לעשות סיכום אבל בקצרה, דקה-שתיים.
יעקב מרגי: סכמו.
יעקב מרגי: לא חייב מצגת.
יעקב מרגי: סילביו, רוצים להוסיף משהו לסיכום לפני שאני נותן לרב וסרמן?
<סילביו חוסקוביץ': אני רק רוצה להוסיף.
<סילביו חוסקוביץ': הכנו מצגת.
<סילביו חוסקוביץ': אנחנו משאירים אותה בצד.
יעקב מרגי: היא תיכנס כולה לפרוטוקול.
<סילביו חוסקוביץ': אנחנו פשוט נמצאים כאן בגלל שיש לנו מסר אחד בלבד, לחזק את הזהות היהודית הציונית של העם היהודי.
<סילביו חוסקוביץ': בזה אנחנו פועלים.
<סילביו חוסקוביץ': אולי אם אתם מסתכלים בקצה השני של השולחן, שלושה נערים מפרו ומקוסטה ריקה, חברים.
<סילביו חוסקוביץ': הם רצו להיות כאן כי הם מאמינים שאנחנו עם אחד, שאנחנו למעשה צריכים להעביר להם את המקל והם צריכים לרוץ והריצה היא לא ארבעה ומאה.
<סילביו חוסקוביץ': זה אין סופי כפי שאמר הרצל, שהציונות היא אידיאל אין סופי.
<סילביו חוסקוביץ': אנחנו פשוט מתחברים לנושא הזה.
<סילביו חוסקוביץ': אני מודה לך מאוד אדוני יושב ראש הועדה, חבר הכנסת מרגי, על ההיענות ועל הפתיחות ועל האפשרות שנתת לנו להציג את קצה הקרחון של הפעילות של ההסתדרות הציונית העולמית.
<סילביו חוסקוביץ': תודה רבה לך.
יעקב מרגי: תודה רבה לך על העשייה ביום יום.
יעקב מרגי: זה יום ציון ואנחנו מוקירים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם תחושה אישית.
יעקב מרגי: כשאני פעלתי קצת עם ההסתדרות ויצאתי לשם, הייתי בבואנוס איירס בארגנטינה בקהילה היהודית עם בית הסטודנט, נפגשתי עם סטודנטים שעד שלא נכנסו לפעילות הזו באמצעות ההסתדרות הציונית, של זהות יהודית, הם אמרו לי בזו הלשון, מדינת ישראל בשבילי היתה נטל.
יעקב מרגי: הייתי צריך להסביר כל הזמן והייתי רק סובל.
יעקב מרגי: אחד מהם אמר לי, אני מתבייש להגיד לך, אני גם הפגנתי.
יעקב מרגי: הייתי מגיע לישראל להפגנות בגדר, בנעלין.
יעקב מרגי: אמר, אתה לא יודע כמה חשובה הפעילות הזו שנקראת זהות יהודית בגולה.
יעקב מרגי: אנחנו חושבים שזה מובן מאליו.
יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו וכל פעילות, אפילו שהיא קטנה, נגיעה, נותנת חשיפה, יש לה משמעות.
יעקב מרגי: אתם משרד החוץ שלנו.
יעקב מרגי: לא אמרתי את זה בגלל שזה 120 שנה וזה אירוע חגיגי ואני רוצה להחמיא לכם על העשייה.
יעקב מרגי: מדברים על גיור.
יעקב מרגי: הכל לגיטימי.
יעקב מרגי: אמרתי על תהליך קליטה?
יעקב מרגי: זה גם מונע התבוללות, זה מונע התנתקות מהעם היהודי, זה עושה חיבור עם העם היהודי ועם מדינת ישראל, כל פעילות, כל שכן השפה היא עוגן ואני אומר לכם, לא להרפות.
יעקב מרגי: יש לכם כוח.
יעקב מרגי: צריך להביא תכנית עבודה, נייר עמדה לממשלת ישראל באמצעות יושב ראש הסוכנות, באמצעות ההסתדרות הציונית, להגיע לכך שהממשלה תקיים דיון.
יעקב מרגי: אני הייתי מוכן לנדב את היום הזה בכנסת לישיבת ממשלה סביב הנושא הזה, ששם מקבלים את ההחלטות.
יעקב מרגי: אנחנו יכולים לבקש, להמליץ, לדחוף, לבקר.
יעקב מרגי: ממשלת ישראל יכולה.
יעקב מרגי: בכסף לא גדול יכולה לעשות עבודה חשובה בקרב הקהילות היהודיות בשיתוף פעולה אתכם.
יעקב מרגי: לסייע בידכם.
יעקב מרגי: יש לזה תועלת רבה ואני מודה לכם על מה שאתם עושים כל השנה.
יעקב מרגי: מודה לכם גם על הדיון הזה.
יעקב מרגי: הרב יחיאל וסרמן, סיכום ואני אקריא את הסיכום שכתבתי.
<הרב יחיאל וסרמן: בצד העבודה היפה שעושה סילביו עם כל המחלקה שלו בנושא של חינוך, המערך לשירותים רוחניים בתפוצות ממשיך באותו קו ועוסק עם אוכלוסיות אחרות בשביל להשיג את אותן מטרות.
<הרב יחיאל וסרמן: ביחד איתי יושב פה גם יצחק שטיגליץ שהוא מנהל המחלקה.
<הרב יחיאל וסרמן: אנחנו ראינו את היעדים המרכזיים שהם שלושה וכולם רואים את זה, זה חיזוק הקשר לעם היהודי, מורשת ישראל וחיזוק הזהות היהודית-ציונית, טיפוח הזיקה למדינת ישראל.
<הרב יחיאל וסרמן: בנוסף, גם הבלטת מרכזיותה בחיי העם בתפוצות.
<הרב יחיאל וסרמן: הדבר שצריכים גם לעשות את זה בייחוד כשיש רשתות חברתיות וכולנו נהיים כפר קטן אחד, זה להעלות את הנושא היהודי-ציוני לשיח הקהילתי ולרשתות החברתיות.
<הרב יחיאל וסרמן: בכדי להשיג את היעדים האלה יש לנו מגוון של פעילויות.
<הרב יחיאל וסרמן: לא אתחיל לפרט אותן, רק אומר לכם למשל שברגע זה חמישים מנהיגים וגם מנהיגות רוחניים מארצות הברית מסיירים באזור גוש עציון, אז הם מבקרים ביישובים, שמעו סקירה גיאו פוליטית מפי עודד רביבי, ראש מועצת אפרת וגם מבקרים במוזיאון וכמובן אני מקווה שהביקור הזה הוא צעד אחד בכדי להבליט ולהשיג את המטרות שאותם השגתי.
<הרב יחיאל וסרמן: יש מגוון של פעילויות, זה כנסים וסמינרים, זה שליחויות, זה פרסומים, זה ערכות לפעולות ייחודיות בכדי להשיג את המטרה.
<הרב יחיאל וסרמן: פעם בשנה מביאים לפה כמאה וחמישים רבנים שרובם לא באים לארץ, מכל מיני קהילות נידחות.
<הרב יחיאל וסרמן: בירושלים יש כנס שגם שומעים סקירות ביטחוניות, סקירות כלכליות, מתוודעים לחיים פה והם חוזרים עמוסי רשמים וחוויות, אבל החשוב ביותר, כשהם מגיעים לקהילה הם מביאים את המסר הזה לקהילה, שרובה של הקהילה כמעט לא שמע על זה.
<הרב יחיאל וסרמן: הם ביקרו בגבעת התחמושת, תמונה שראיתם מקודם.
<הרב יחיאל וסרמן: תעברו על התמונות הלאה.
<הרב יחיאל וסרמן: לא נתעכב על התמונות.
<הרב יחיאל וסרמן: שמעו את גיבורי מלחמת ששת הימים שלחמו בגבעת התחמושת וכך אנחנו משיגים את המטרה הזאת.
<הרב יחיאל וסרמן: בנוסף גם עושים כנסים של רבנים אזוריים בכדי גם להשיג את המטרה ואנחנו מקימים עכשיו איגוד רבנים ציוניים.
<הרב יחיאל וסרמן: לא פשוט.
<הרב יחיאל וסרמן: לא ניכנס למפה של העם היהודי בתפוצות אבל מי שמבין את הערך ואת החשיבות של זה, הקמנו באירופה, הקמנו גם בדרום אמריקה, הקמנו בבריטניה.
<הרב יחיאל וסרמן: יושב פה שמחה פילבר שהיה הנציג המצוין שלנו בצרפת ויודע שעמלנו קשה להקים שם גם את איחוד הרבנים הציוניים.
<הרב יחיאל וסרמן: לא הצלחנו עד עכשיו לא בגללנו, בגלל נסיבות אובייקטיביות.
<הרב יחיאל וסרמן: רבני גרמניה הקמנו.
<הרב יחיאל וסרמן: הנה אתם רואים שבכנסים של הרבנים האזוריים מנסים להביא את המסר.
<הרב יחיאל וסרמן: נעבור הלאה לתמונות בכדי לא לעשות את זה קצר ולהגיע גם לדברים אחרים.
<הרב יחיאל וסרמן: שליחויות.
<הרב יחיאל וסרמן: שבתונים.
<הרב יחיאל וסרמן: תעבור הלאה בבקשה.
<הרב יחיאל וסרמן: שליחי בן עמי אלה שליחים בקהילות קטנות שהם הנציגים היחידים של הציונות.
<הרב יחיאל וסרמן: אני לא מדבר על היהדות הציונית, של הציונות.
<הרב יחיאל וסרמן: באותם מקומות כמעט ואין.
<הרב יחיאל וסרמן: בגטבורג בשבדיה או במלטה או בכל מיני מקומות שאתם רואים פה.
<הרב יחיאל וסרמן: יושב בחור בודד, שליח בן עמי.
<הרב יחיאל וסרמן: הוא מביא את המסר היהודי-ציוני.
<הרב יחיאל וסרמן: נעבור הלאה.
<הרב יחיאל וסרמן: זה תמונות שכדי להשיג את המטרה.
<הרב יחיאל וסרמן: הם מגיעים לארץ, הם מגיעים לאולם ויצמן.
<הרב יחיאל וסרמן: שליחויות קצרות בחגי תשרי, בפסח, ביום העצמאות, ביום ירושלים להביא גם את המסר היהודי-ציוני לקהילות האלה.
<הרב יחיאל וסרמן: הדבר האחרון שאני רוצה להדגיש אחרי השליחויות הקצרות זה אותן ערכות לשליחויות קצרות עם כל התמונות, הפרסומים והערכות.
<הרב יחיאל וסרמן: הפקנו לוח שנה, 120 שנה לקונגרס הציוני הראשון, בעברית, באנגלית, בצרפתית ובספרדית.
<הרב יחיאל וסרמן: הפקנו בעברית אלף עותקים.
<הרב יחיאל וסרמן: היינו צריכים לעשות מהדורה נוספת.
<הרב יחיאל וסרמן: הגיעה דרישה מאנגליה, מארצות הברית, מגרמניה, מהמדינות דוברות גרמנית, מהמדינות דוברות ספרדית להגדות לפסח לילדים בשפות שונות.
<הרב יחיאל וסרמן: אולי זה הדבר היחידי שהם רואים או סדר ט"ו בשבט, אסופת מאמרים ליום העצמאות, גם כרזות וכל מיני פרסומים בכדי להשיג את המטרות שהצבנו לעצמנו ואותם פירטתי בתחילת הדיון.
<הרב יחיאל וסרמן: אני מודה לך מאוד, יושב ראש הוועדה, מודה לכל החברים.
<הרב יחיאל וסרמן: מאחל לכולנו הצלחה.
יעקב מרגי: הוועדה מברכת את חברי הכנסת שהשתתפו בדיון, את האורחים הרבים שהגיעו ובראשם חברי הנהלת ההסתדרות הציונית על תרומתם לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה סקירה נרחבת מראש המחלקה לחינוך בהסתדרות הציונית מר סילביו חוסקוביץ' על האתגרים בלימוד השפה העברית בתפוצות.
יעקב מרגי: הוועדה רואה חשיבות רבה בפעולות אלו ומבקשת ממשלת ישראל וממשרד החינוך להגדיל ולהעצים את המחלקה המטפלת בשליחת מורים ושליחים להוראת השפה העברית בגולה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלת ישראל לקיים ישיבה מיוחדת לציון 120 שנה לקונגרס הציוני הראשון.
יעקב מרגי: בישיבה זו יתקבלו החלטות לטובת העם היהודי בגולה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלת ישראל להכין תכנית משימה מיוחדת לחיזוק הזהות היהודית בגולה וחיזוק הזיקה למדינת ישראל.
יעקב מרגי: תמשיכו ליהנות ממדינת ישראל, לאלה שבאו מהגולה.
יעקב מרגי: 19 ביוני 2017, כ"ה בסיון התשע"ז.
יעקב מרגי: על סדר-היום: אישור תשלומי הורים – ביטוח תאונות אישיות לשנה"ל תשע"ח-תשע"ט.
יעקב מרגי: גברתי היועצת המשפטית, מה אנחנו מחויבים לפי החוק?
<מירב ישראלי: לפי החוק, התיקון האחרון לחוק לסעיף 6ד1 לחוק לימוד חובה, אקריא את הסעיף: מי שזכאי לחינוך חינם לפי סעיף זה, יהיה מבוטח בביטוח תאונות אישיות באמצעות רשות החינוך המקומית שבתחום שיפוטה נמצא מוסד החינוך שבו הוא לומד.
<מירב ישראלי: רשויות החינוך המקומיות יתקשרו בחוזה ביטוח כאמור עם מי שזכה במכרז שנערך לפי הוראות מסוימות של פקודת העיריות, ואז השר, לפי פסקה (2), לפי סיף קטן (ד) לחוק לימוד חובה, לקבוע את תשלומי ההורים לגבי הביטוח כאמור.
<מירב ישראלי: הוא צריך לעשות כן לפני פרסום המכרז.
<מירב ישראלי: מה שקרה הוא שאחרי שהחוק עבר בשנה שעברה אישרנו את הגבייה מההורים לשנת הלימודים הנוכחית, ובעצם מה שמתבקש עכשיו זה לאשר את זה לשנות הלימודים הבאות, כל עוד המכרז בתוקף, כלומר ההתקשרות לפי המכרז.
<מירב ישראלי: מרכז שלטון מקומי רוצה להאריך את ההתקשרות לפי המכרז לעוד שנה, ומבקשים שנאריך את זה לשתי שנות הלימודים הבאות, כי אני מבינה שיש כוונה עוד שנה לבדוק.
<מירב ישראלי: אז בעצם אני רק מדייקת את הבקשה – הבקשה היא לא לשתי שנות הלימודים הבאות בכל מקרה אלא לתקופת המכרז, ולפי החוק, אם, למשל, בשנה הבאה הם יחליטו לא להאריך את ההתקשרות, בכל מקרה השר יצטרך לקבוע לפי החוק.
<אופיר יהונתן: אופיר יהונתן, מהחברה למשק וכלכלה.
<אופיר יהונתן: אנחנו אכן צריכים להודיע לכל המאוחר עד סוף חודש זה לחברה שזכתה במכרז, האם ההתקשרות במסגרת המכרז מוארכת לשנה נוספת.
יהודה גליק: מדובר פה בתשלום שהוא חובה על ההורים במסגרת תשלומי ההורים.
יהודה גליק: יש פה פוליסת ביטוח שלא מכסה אלפי תלמידים במערכת החינוך.
יהודה גליק: לא לכאורה.
יהודה גליק: היא לא מכסה, באופן מובהק.
יהודה גליק: בעלי אלרגיה לא מכוסים.
יהודה גליק: הם אלפי תלמידים במערכת החינוך.
יהודה גליק: ברגע שהמכרז הזה ממשיך, וחברת הביטוח לא מכסה תאונות לילדים שסובלים מאלרגיות למזון במוסדות חינוך, יש פה אפליה מובהקת כלפי אלפי תלמידים שאינם מכוסים, למרות שההורים מחויבים לתשלום.
יעקב מרגי: נשמע התייחסות.
יואב בן צור: אני גם רוצה לגעת בנושא הזה של ילדים אלרגיים.
יואב בן צור: אני חושב שצריך לחשוב, לפני שמחדשים שוב את טופסי הביטוח, לבדוק בדוק היטב – גם ההורים של הילדים הללו משלמים את דמי הביטוח כמו כל ההורים כולם.
יואב בן צור: לכן אין שום סיבה להיכנס בתוך הסעיף של הביטוח, הנושא הזה.
יואב בן צור: לא סתם לאשר את חידוש הביטוח.
יואב בן צור: מצוות אנשים מלומדה היא לבדוק את הפרטים הקטנים.
יואב בן צור: אני חושב שהפרטים הללו הם מאוד חשובים, וצריך בהחלט לתת עליהם את הדעת כדי שלא נגיע חלילה לאסון.
יואב בן צור: רק עכשיו התבשרנו שמשרד הרווחה ביטל את הסייעות לילדים אלרגיים.
יואב בן צור: זה גם לכשעצמו דבר מאוד מסובך ומסוכן.
יואב בן צור: אני מקווה שמאן דהוא ייתן את הדעת על כך ויחזור בו, וגם במקרה הזה אני חושב שחשוב מאוד לראות שהילדים הללו, שנמצאים בסיכון, שגם הם יהיו.
יעקב מרגי: תקבלו תשובות של אנשי מקצוע, אבל הנושא הזה נבדק על-ידי, מאז שחוקק החוק, לא פעם ולא פעמיים.
יעקב מרגי: קיבלתי תשובות חד משמעיות מאנשי מקצוע, אבל שוב – חשוב שייאמר: חברות הביטוח, בלי לפגוע – תפקידן לייצר הכנסות, מבחינתן.
יעקב מרגי: הן ינסו בכל עילה גם לילדים לא חולים, לנסות להתנער מאחריותן מהפוליסה בעילות כאלה ואחרות.
יעקב מרגי: אין ספק שילדים שחולים במחלות, יכול להיות שחברת הביטוח תהיה לה טענה אוטומטית.
יעקב מרגי: בגלל שהוא ילד עם מחלה כזו או אחרת, לא בגלל הנפילה או בגלל תאונה.
יעקב מרגי: זה ביטוח תאונות אישיות.
יעקב מרגי: לכן הטענה הזו נשמעה במהלך כל השנה ונבדקה במהלך כל השנה.
יעקב מרגי: אני מבחינתי, קיבלתי את התשובות, כי הפוליסה מכסה כמו כל ילד את סוגיית התאונות האישיות, אבל מאחר שאני לא רוצה שתקבלו את התשובה הזאת ממני, אתן לאנשי המקצוע המוסמכים להשיב לכם.
יעקב מרגי: לפני כן אעשה מרתוני.
יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר.
יואב בן צור: ברגע שילד מגיע לבית הספר או לגן הילדים או לכל מקום שבו הוא נמצא, זה ברור שהוא חשוף יותר מאשר שהוא נמצא בסביבת הבית, שיש לו סביבה ששומרת ויודעת ממה הוא צריך להיזהר.
יואב בן צור: כשהוא נמצא שם, באופן טבעי הוא יכול להידבק מילד אחר.
יעקב מרגי: מה הקשר לנפילה במדרגות?
יואב בן צור: בקשר למקרה שקרה לילד אלרגי כתוצאה מחשיפה- - -
יעקב מרגי: אם מישהו חשב שעל הגב של הפוליסה הזו ילד אלרגי במערכת החינוך מכוסה בתאונה שנובעת מהמחלה שלו או מאלרגיה שלו, הוא טועה.
יעקב מרגי: זו לא הנקודה.
יעקב מרגי: אין כיסוי.
יעקב מרגי: זה לא תשלומי חובה.
יעקב מרגי: לכו שנו את החוק.
יעקב מרגי: אתם מחוקקים – תגישו חוק חדש.
יעקב מרגי: החוק מחייב תשלום ביטוח תאונות אישיות ותשלומי חובה בלבד.
יעקב מרגי: אין לנו מנדט לעשות תשלום נוסף, להשית תשלום נוסף שלא מוגדר בחוק על ההורים.
יואב בן צור: כשילד נמצא בבית הספר, ונחשף למאכל כלשהו, לא באשמתו, וכתוצאה מכך איבד את ההכרה, אתה לא יכול לומר שזה לא תאונה אישית.
יעקב מרגי: אני מעדיף שאנשי המקצוע יענו לך.
יעקב מרגי: אני פונה למחוקקים, ואני בתוכם.
יעקב מרגי: יש בעיה אמתית.
יעקב מרגי: במקום לזעוק, לזעוק, והרכבת ממשיכה לנסוע – גם ההורים שזועקים לא מוכנים לשמוע את האמת – יעשו מעשה, וגם אנחנו כמחוקקים נסייע בידם.
יעקב מרגי: מאחר שזו אוכלוסייה לא קטנה של ילדים עם אלרגיות במערכת החינוך, או עם מחלות כאלה ואחרות שחושפות אותם לסכנה יותר מאשר שאר התלמידים, צריך לתקן.
יעקב מרגי: יכול להיות שהגיע הזמן – בעקבות הדיון הזה חוקקנו חוק מכובד בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: בואו נחוקק ונאמר: נייצר להם פוליסה אחרת, נוספת.
יעקב מרגי: כך גם השלטון המקומי, גם ההורים, גם בתי הספר יהיו מוסמכים לקבוע את התשלום הזה, אבל אתה לא יכול להשית על חברות הביטוח דבר שלא בפוליסה.
יעקב מרגי: אני נותן התייחסויות, ונשמע את תשובות אנשי המקצוע.
יעקב מרגי: דרור אלוני.
<דרור אלוני: שלום.
<דרור אלוני: אני כחבר ועדת החינוך של מרכז שלטון מקומי, חושב, כפי שנאמר בעבר, שמאחר שמדובר על תשלום חוצה, המדינה צריכה לממן אותו בצורה אחת ולא דרך ההורים, באמצעות אחד הכלים, כמו נושא ביטוח לאומי.
יעקב מרגי: הנושא בעבודה.
יעקב מרגי: חבל לפתוח על זה דיון.
יעקב מרגי: התקדמנו עם השולחן העגול.
יעקב מרגי: יכול להיות שנוכל להיות אנשי בשורה.
יעקב מרגי: זה לא קל, לא פשוט, כבר לקראת פתיחת שנת הלימודים.
יעקב מרגי: אנחנו במהלך.
יעקב מרגי: לכן זה לא הדיון.
<דרור אלוני: אדוני היושב-ראש, אתה העלית את זה בשנים הקודמות.
יעקב מרגי: זה לא ירד מסדר-היום.
<דרור אלוני: תודה.
יעקב מרגי: בבקשה, ד"ר ליזה רובין.
<ליזה רובין: אני מבינה מדבריך שאתה לא מתכוון לכסות בחוק הזה את הנושא של הכיסוי של ילדים- - -
יעקב מרגי: החוק לא מכסה.
<ליזה רובין: באתי לומר שהבעיה הזאת היא לא בעיה רק של ילדים אלרגיים; יש בעיה שצריך לפנות אותם עבור אירוע של מחלה.
יעקב מרגי: אמרתי את זה בדברי ההסבר.
<ליזה רובין: הילדים האלה, אלא אם כן הם מתאשפזים, הם אינם מכוסים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
<ליזה רובין: זה משאיר גם את הילדים ואני חושבת שגם את בתי הספר במצב בלתי סביר, שהם יחששו לפנות ילדים, שזקוקים לזה.
<ליזה רובין: זה ממש לא רצוי.
<ליזה רובין: בעיה אחרת היא שכאשר מטיסים את זה, מטילים את התשלום הראשוני – כשזה בא בפינוי הטסה, מטילים את התשלום על ההורים, ורק אחר כך מול חברת הביטוח, ואני לא מכירה מישהו בחדר הזה, שיכול לעמוד בשוק של תשלום 30,000 שקל עבור- - -
יעקב מרגי: לכן אני מזמין, הדלת פתוחה לדיונים הבאים לקראת חקיקה נוספת, שתיתן לנו מענה לכיסויים האלה, אבל זה לא הפוליסה, זה לא הדיון.
יעקב מרגי: טל בן דוד, בבקשה, אדוני.
<טל בן דוד: אני מייצג את העיר אשדוד, השלישית בגודלה במספר התלמידים בארץ.
<טל בן דוד: קראתי את המכתב שהוצאת לא מזמן, שתלמידי ישראל מכוסים, בעקבות המכתב שהמרכז לשלטון מקומי הוציא.
<טל בן דוד: רק אציין את שתי השורות האחרונות שרשומות במכתב של המרכז לשלטון מקומי: פוליסת הביטוח אינה חלה על מקרים בהם תאונה נגרמת לתלמיד כתוצאה ממחלתו.
<טל בן דוד: לי באופן אישי יש ילד עם שיתוק מוחין.
<טל בן דוד: רצה אלוהים ככה – נולד לי ילד כזה.
<טל בן דוד: לא הגיוני שאני משלם ביטוח מכספי.
<טל בן דוד: ואתם אומרים לי: אין לך ביטוח- - -
יעקב מרגי: אני מדייק לך – לא.
<טל בן דוד: הייתי בוועדה לזכויות הילד והכול.
יעקב מרגי: אני אחראי על הדיונים שקורים כאן.
<טל בן דוד: במכתב של עו"ד חדוה קולמינסקי, ממחלקת ביטוחי בריאות שוק ההון, היא רושמת בפירוש אילו סעיפים יש להוציא מהביטוח הזה כדי שכלל תלמידי ישראל יהיו מכוסים.
<טל בן דוד: אני אומר דבר פשוט – הרבה הורים כמוני משלמים ביטוח.
<טל בן דוד: אם המרכז לשלטון מקומי אומר: הוא לא מכוסה כתוצאה מהמחלה שלו, על מה אנחנו משלמים את הביטוח?
<טל בן דוד: על זה שגוזלים אותנו.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחזור.
יעקב מרגי: אין ספק שצריך לתת מענה ביטוחי לילדים עם מחלות או עם אלרגיות או עם צרכים כאלה ואחרים, שחושפים אותם לסכנת יתר.
יעקב מרגי: זו לא הפוליסה שאנחנו מדברים עליה.
יעקב מרגי: צריך לייצר אותה, צריך לחוקק.
יעקב מרגי: לא כל אחד יכול להחליט מה גובים ואיך גובים וכמה גובים.
<טל בן דוד: אתה מחזק את הטענה שלי, שאנחנו בתור הורים צריכים להיות לא רק מודאגים; משלמים לחינם.
<טל בן דוד: גוזלים אותנו.
<טל בן דוד: ואסביר למה – כי כל מצב שהילד שלי ייפול – אם יפגע בו כדור- - -
יעקב מרגי: חברת הביטוח תנסה להתחמק ולומר שזה בגלל המחלה.
יעקב מרגי: זה עדיין לא אומר שחברת הביטוח תנצח.
<טל בן דוד: אין בעיה.
<טל בן דוד: אתם עושים מכרז – תעשו מכרז חדש, תקימו קרן ממשלתית.
יעקב מרגי: אני חושב שאנחנו מסכימים זה עם זה.
יעקב מרגי: צריך לייצר את הפתרון.
יעקב מרגי: עו"ד יגאל גולדשטיין.
<יגאל גולדשטיין: אני עו"ד גולדשטיין יגאל.
<יגאל גולדשטיין: אני מייצג את העמותה הישראלית לאלרגיות, בהתנדבות.
<יגאל גולדשטיין: יש תחושה שכל הקהל מסכים שצריך פתרון, כמו שאדוני אומר, בחקיקה נפרדת, כדי שיהיה כיסוי ביטוחי, ועולה במוחי שאלה – הרי בתקופת בין המצרים ועד מועד החקיקה יש תקופה שצריך איכשהו להביא לידי פתרון.
יעקב מרגי: יודע למה אני מחייך?
יעקב מרגי: הרי עד לפני החוק שחוקקנו, רשויות מקומיות וכל אחד עשה דין לעצמו.
יעקב מרגי: אחד הגיע לביטוח של 150 שקל, אחד – 75.
יעקב מרגי: באו חברי כנסת הגונים מהוועדה פה, ישבו על המדוכה, והוציאו איזה הצעת חוק תחת ידם, שתייצר, אל"ף, אחידות, בי"ת, תייצר מול שוק הביטוח עוצמה של כמות גדולה.
יעקב מרגי: הורדנו את המחיר, מ-75 שקלים.
יעקב מרגי: יש יציבות.
יעקב מרגי: מבקשים להמשיך אותה.
יעקב מרגי: עכשיו אתם אומרים: רגע, רבותיי.
יעקב מרגי: אתה ב-69 שנים כמעט בבין הזמנים.
יעקב מרגי: לא טופל.
יעקב מרגי: הילדים היו חשופים.
יעקב מרגי: אתם אומרים: החוק הזה לא טוב, נחזור למה שהיה קודם?
יעקב מרגי: הרי לא תקבלו מענה.
יעקב מרגי: לו יצויר שאני אומר: אתם צודקים – מעבירים עכשיו ביטול החקיקה.
יעקב מרגי: לית מאן דפליג שצריך לתת מענה.
יעקב מרגי: אז אם ההורים הנכבדים והארגונים הנכבדים בשנה הזאת, שהתישו אותי ואת מרכז השלטון המקומי ואת כולם, היו אומרים: תעזור לנו לייצר פתרון, במקום לטעון: לא מכסה, לא מכסה – היינו כבר אחרי הפתרון הזה, כי בינתיים התעסקתי עם דברים אחרים.
יעקב מרגי: אני שמח שאתה מחייך.
קריאה: שכנענו אותך.
יעקב מרגי: הייתי משוכנע.
יעקב מרגי: רק אתם לא השתכנעתם שזו לא הפוליסה.
<טל בן דוד: אי אפשר להוציא מכרז נוסף?
יעקב מרגי: חקיקה.
<רויטל לן כהן: עו"ד רויטל לן כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: ראשית, אני רוצה לחדד – אנחנו מדברים רק על ילדים עם מחלות, וגם לא רק על ילדים אלרגיים.
<רויטל לן כהן: בעצם אנחנו מדברים על כל הילדים עם צרכים מיוחדים במערכת החינוך.
<רויטל לן כהן: עכשיו אני רוצה לחדד כמה דברים.
<רויטל לן כהן: אחת, אדוני, פרט לעובדה שניסינו לומר במשך תקופה ארוכה שיש פה בעיה, ושיש לקונה, כן ביקשנו פתרון.
<רויטל לן כהן: אלא – ואומר את זה במילה, ואני לא רוצה להיכנס לזה – כשהקימו פורום ועדי הורים, לא טרחו למצוא דרך שבה יעשו בחירות הוגנות לנציגי הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: אנחנו לא מיוצגים, ולכן ככה זה נראה.
<רויטל לן כהן: לא אכנס לזה, כי זה לא הדיון פה.
<רויטל לן כהן: שתיים, לא ייתכן מצב שבו המדינה תעמוד מהצד ותאמר:
<רויטל לן כהן: חברות הביטוח יגידו לכם כל פעם שהילד שלכם נפל, שהוא נפל כי הוא רץ כי הוא אוטיסט, או הוא נפל כי הוא לא יציב כי הוא CP, או הוא נפל כי ילד אחר נגע בו עם בורקס גבינה.
יעקב מרגי: אתן לך להשלים.
יעקב מרגי: כמה פעמים שמענו מאזרחים שהלכו לביטוח לאומי על תאונות עבודה, שנהיו חירשים או כבדי שמיעה, ואמרו להם: זה גנטי, זה מזה, זה מזה?
יעקב מרגי: ב-DNA שלכם.
<רויטל לן כהן: מצוין, בהבדל אחד מרכזי – פה מדובר על ביטוח קולקטיב, שהמדינה מחייבת אותי לעשות ולשלם- - -
יעקב מרגי: על תאונות אישיות.
<רויטל לן כהן: זו תאונה אישית.
<רויטל לן כהן: אם הילד שלי רץ בבית הספר, כי אין מה לעשות – יש לו אוטיזם ומיליון דברים, והוא לא מפסיק לרוץ, אם הוא ייפול, הם בלי להתבלבל יאמרו לי: אם לא היה לו האוטיזם וה-ADHD, הוא לא היה רץ כל כך הרבה.
<רויטל לן כהן: לא היה רץ, לא היה נופל.
<רויטל לן כהן: זו עדיין תאונה אישית.
יעקב מרגי: אני מזמין אתכם יחד אתי לייצר את הפתרון.
<רויטל לן כהן: יש עוד שני דברים שאני רוצה לומר בעניין הזה.
<רויטל לן כהן: אני לא צריכה לייצר את הפתרון – לכן בחרתי אתכם.
<רויטל לן כהן: אני דורשת מהכנסת, שתמצא את הפתרון, ותדאג שהילד שלי יהיה מבוטח.
<רויטל לן כהן: כל עוד הוא לא מבוטח, לא ייתכן שהתשובה תהיה: זה המצב – תמצאו פתרון.
<רויטל לן כהן: אדוני, מדובר בילדים ובהורים שלא תמיד יש להם הכוח לעשות את מה שעושים ההורים שהגיעו הנה.
<רויטל לן כהן: האחריות רובצת לפתחכם – לא לפתחנו.
יואב בן צור: אני רק רוצה לומר להורים ולכולם: הבנו.
יואב בן צור: נגיש הצעת חוק שתיתן מענה לכל הילדים עם הצרכים המיוחדים.
יואב בן צור: אני מקווה, בעזרת הוועדה, שנעביר אותה כמה שיותר מהר.
<רויטל לן כהן: אדוני, אני רוצה להשלים עוד משפט ביחס למה שאמרתי וביחס למה שאמר אדוני חבר הכנסת.
<רויטל לן כהן: אם יהיו שני ביטוחים, התוצאה תהיה שילדים רגילים so called ישלמו X, והילדים עם הצרכים המיוחדים ישלמו 2X.
<רויטל לן כהן: לא יעלה על הדעת.
<רויטל לן כהן: אני מזכירה את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
יהודה גליק: נכון לכרגע הילדים האלה לא יוצאים לטיולים.
יהודה גליק: הם נמנעים לצאת, כי אין להם הכיסוי.
יהודה גליק: לכן אדוני, אני מציע שננצל את הזמן הזה.
יהודה גליק: במקום לעשות טייס אוטומטי ומייד לחדש את המכרז, בואו ננסה לראות איך אפשר להכניס- - -
יעקב מרגי: אענה לך למה לא.
יעקב מרגי: מה שאתה עכשיו מציע זה שאנחנו משאירים את כל המערכת.
יעקב מרגי: הם לא יצליחו למכרז את זה.
יהודה גליק: או הם יבואו עם הצעה טובה יותר.
<רויטל לן כהן: זה הרעיון בקולקטיב – חושבים על כולם ולא רק על חלק.
יעקב מרגי: הייתם צריכים לחשוב על זה קודם.
<רויטל לן כהן: לא יכולתי לחשוב על זה.
<רויטל לן כהן: אני לא חלק מהחשיבה.
יעקב מרגי: לא התייחסתי אליך אלא לזאב- - -
<רויטל לן כהן: אדוני, פנינו אליך ואמרנו שהם לא- - - ואתה נתת להם גב.
<רויטל לן כהן: אז אל תבוא אליי בטענות.
יעקב מרגי: לא בא בטענות.
יעקב מרגי: לתקוע את זה עכשיו זה אומר שמפקירים את כל תלמידי ישראל.
<רויטל לן כהן: זה לא לתקוע.
<רויטל לן כהן: זה לייצר לחץ כדי שיעשו את זה בזמן, עד 1 בספטמבר.
יעקב מרגי: זה תלוי בנו, לא בהם.
<רויטל לן כהן: אז תעשו את זה עד 1 בספטמבר.
יעקב מרגי: יכול להיות שכן.
יעקב מרגי: אם לא תפריעי לי לסיים את הדיון, יכול להיות שלא נספיק ל-1 בספטמבר.
יהודה גליק: אם אנחנו אומרים: אנחנו כרגע מעכבים את זה עד שתמצאו פתרון לילדים האלה, תראה שהם רוצים שיהיה המכרז הזה.
יעקב מרגי: יהודה גליק מכובדי, מתי מייצרים לחץ – אחרי שיושבים פה, הורים, חומה בצורה – לא יהיה.
יעקב מרגי: אומר לך יושב-ראש הוועדה: נשב יחד, מצדי מייד נקבע אחרי זה.
יעקב מרגי: ננסה לקדם עם אנשי המקצוע פתרון.
יהודה גליק: אבל אתה מאבד את הכוח שלך.
יעקב מרגי: לא, הכוח הוא מולי.
יהודה גליק: אם אין לך ביד פטיש- - -
יעקב מרגי: יודע כמה פטישים יש לי לסוף שנה ותחילת שנה מול משרד החינוך?
יעקב מרגי: הרבה.
יהודה גליק: פטיש יום העצמאות יש לך.
יעקב מרגי: אני מבין את הבעיה.
יעקב מרגי: איך לפתור אותה – יכול להיות שננסה כל מיני דרכים.
יעקב מרגי: לא יודע לומר לך אם פוליסה חדשה.
יעקב מרגי: יכול להיות שבמסגרת הפוליסה נבדוק ונראה שזה לא הכצעקתה, ואפשר לעשות את זה.