GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מג'יד מסאלחה: כל הנושא הזה של אי הבחנה, יש פה מלגות שמוקצות למגזר הדרוזי בגלל החלטה 959, אני לא מבין למה לא מחלקים את זה למגזר הדרוזי ותוקעים את זה.
<מג'יד מסאלחה: לגבי היחידה להכוונת חיילים משוחררים, חבל שלא הזמינו אותם לפה, כי יש פה כשלים, יש פה הרבה תקציב שחוזר למשרד האוצר כל שנה.
<מג'יד מסאלחה: אני חושב שמן הראוי לבוא - - -
מירב בן ארי: הודענו להם, הם לא הגיעו.
<מג'יד מסאלחה: חשוב מאוד לבוא ולבחון את העשייה ואת הפעילות שלהם במגזר הדרוזי.
<מג'יד מסאלחה: תודה רבה.
מירב בן ארי: תודה רבה, ממש לפני סיום, יש לי כאן נציג של סאג'ור שביקש לדבר.
<גאנם חאתם: אני סגן יו"ר הפורום הדרוזי.
<גאנם חאתם: בביקורת הארצית - - -
מירב בן ארי: לעניין.
<גאנם חאתם: אני רוצה שישמעו שאני גם יישובי בסאג'ור, כיוון שאמרו שאני לא יישובי, אבל אני יישובי בסאג'ור.
מירב בן ארי: מי אמר?
<גאנם חאתם: אמרו בדרך, לא משנה, אמרו, דיברו על זה.
<גאנם חאתם: גבירתי, אני רוצה להעלות דבר אחד.
<גאנם חאתם: אנחנו באנו לכאן רק לייצג את העדה הדרוזית.
<גאנם חאתם: לא מעניין אותנו מכל מה שקורה במדינה, מעניינת אותנו העדה הדרוזית ואנחנו בזכות ולא בחסד.
<גאנם חאתם: מה שאנחנו עושים, משרתים ושולחים את הילדים שלנו לצבא, גם מגיע לנו בזכות.
<גאנם חאתם: הבן שלי, שהוא עתודאי עכשיו, לא קיבל ציון פסיכומטרי, לא יכול ללכת ללמוד, לא בשטחים ולא בארצות הברית מכיוון שהוא בצבא, הוא קשור לצבא עכשיו.
<גאנם חאתם: אז אני מבקש ממך גם, לטפל בעניין של הדרוזים.
מירב בן ארי: הדיון הוא על הדרוזים.
<גאנם חאתם: על הדרוזים.
<גאנם חאתם: לא מעניינים אותנו המגזר המוסלמי או היהודי, אנחנו באנו בשביל הילדים שלנו.
<גאנם חאתם: זה הפורום וזה התפקיד שלנו.
<גאנם חאתם: ראשי מועצות גם רוצים לבוא, כן רוצים לא רוצים, בסוף לא מגיעים.
<גאנם חאתם: מגיע אחד, כל הכבוד, אבל זומנו, כולם זומנו.
מירב בן ארי: אני מבינה את הנקודה שלך.
<גאנם חאתם: גבירתי, יש לנו 57% מהרופאים שלומדים בחו"ל.
<גאנם חאתם: הם חוזרים ומקבלים אותם בבתי החולים, ברמב"ם, בנהריה ובכל בתי החולים.
<גאנם חאתם: מה זה אומר?
<גאנם חאתם: כאן הוא לא יכול להיות רופא, כשהוא יוצא לחו"ל וחוזר ועושה מבחן בארץ בעברית ומקבלים אותו.
מירב בן ארי: פחות טובים מאצלנו.
<גאנם חאתם: אבל לא מקבלים אותם והיום יש גם מנהלים בבתי החולים שלמדו בחו"ל.
<גאנם חאתם: הבעיה שלנו, הדרוזים, שאנחנו חיילים, לא יכולים לצאת אלא רק אחרי הצבא ומי שלוחם שלוש שנים בצבא, בטוח שלא יזכור את החומר בעברית, באנגלית ולכל מיני.
<גאנם חאתם: עוד דבר אחד, מר אשרף אומר שיש לנו "רואד", אני לא יודע על זה בכלל.
<גאנם חאתם: בכל הכפרים הדרוזים אין לנו את זה.
<גאנם חאתם: מספיק.
<גאנם חאתם: בואו נעשה סדר, הגיע הזמן שנעשה סדר ולא רק דיבורים.
<גאנם חאתם: אני מבקש ממך, אנחנו עושים את זה מהלב.
<גאנם חאתם: .
מירב בן ארי: אני יודעת, בגלל זה אתם פה ובגלל זה יש כאן דיון.
<גאנם חאתם: אני יודע שאת יודעת.
<גאנם חאתם: תודה רבה.
מירב בן ארי: רק משרד הביטחון, הוא יושב פה גם כמעט שעתיים.
מירב בן ארי: יובל גרינברג, ראש מינהל מנט"א, מינהל טכנולוגי אקדמי.
<יובל גרינברג: נכון.
<יובל גרינברג: אנחנו מנהלים את מסלול העתודה האקדמית, במסלול הזה אנחנו מפתחים את כוח האדם האקדמי של צה"ל.
<יובל גרינברג: אני יכול להגיד שבשנתיים שלוש האחרונות אחוז הפותחים מהמגזר הדרוזי עומד על 5%.
מירב בן ארי: עתודאים?
<יובל גרינברג: עתודאים.
<יובל גרינברג: אני מדבר על מקצועות המדעים וההנדסה והרפואה.
<יובל גרינברג: יש לנו הישגים יפים מאוד בהקשר הזה.
<יובל גרינברג: זה אומר, אל"ף, שהפוטנציאל קיים, שיודעים - - -
מירב בן ארי: הם באים אליך ישר מהתיכונים?
<יובל גרינברג: כן, יש להם גם אופציה לעשות מכינה קדם אקדמית, מי שצריך.
<יובל גרינברג: זו פריבילגיה שיש לאוכלוסייה הדרוזית כמו לאוכלוסיות אחרות שאנחנו רוצים להביא לעתודה ועושים את כל תהליך ההכנה למבחנים, לפסיכומטרי, מאפשרים.
<יובל גרינברג: אני רוצה להגיד שברגע שמאפשרים הפוטנציאל קיים ואפשר לממש אותו.
<יובל גרינברג: אחד האתגרים שאנחנו מתמודדים איתו עכשיו, וזה עלה כאן, זה באמת אחוז הנֵשר אחר כך, בתוך הלימודים, שהוא יותר גבוה מזה של האוכלוסייה הכללית, עכשיו אנחנו שמים יותר press על הדבר הזה.
מירב בן ארי: כמה אחוזים נושרים?
<קריאה: כמה מסיימים?
<יובל גרינברג: 70% מסיימים, כ-30% אצלנו נושרים, לעומת 20% באוכלוסייה הכללית.
מירב בן ארי: 5% מהעתודאים באופן כללי הם מהמגזר הדרוזי.
<יובל גרינברג: כן, בשנתיים שלוש האחרונות.
מירב בן ארי: זה אחוז מאוד גבוה.
מירב בן ארי: אני ממש חייבת לסיים.
<זאב גולדבלט: זאת אומרת שהם 4% מהמסיימים.
מירב בן ארי: זאב, אני נותנת דקה ואנחנו מסיימים.
<ח'אלד וילי: אני חייב לשאול שאלה קטנה בקשר לצבא.
<ח'אלד וילי: גם במסגרת הצבא יש את ההעדפה המתקנת במירכאות או לא במירכאות של הסטודנטים לרפואה למשל.
<ח'אלד וילי: אתם רוצים את הילדים שלנו?
<ח'אלד וילי: השאלה אם יש פה העדפה מתקנת, אז כל החסמים, אתם לוקחים את זה בחשבון או לא?
<קריאה: העלו את זה ל-570 עכשיו, גבירתי.
<יובל גרינברג: ועדיין אתם עומדים ב - - -
מופיד מרעי: הלוואי וכולם ילמדו מהמערכת הצבאית.
מירב בן ארי: נכון, נכון מאוד.
<גאנדי פלאח: קודם כל אני רוצה להודות למירב, שהיא - - -
מירב בן ארי: עזוב, אין לנו זמן.
<גאנדי פלאח: חייבים להגיד לך תודה ובאמת תודה לכולם.
<גאנדי פלאח: יש פה ועד הורים שלא נח ולא ישן ולא נרדם עד שאנחנו נביא את הטוב לבנינו, כמו שאומרים במשרד.
<גאנדי פלאח: תודה מיחדת לאיה שמלווה אותנו כל הזמן, למופיד, תודה רבה.
<גאנדי פלאח: אנחנו צריכים אתכם.
<גאנדי פלאח: ביחד אנחנו נוביל את החינוך הדרוזי לרמות הכי גבוהות.
<גאנדי פלאח: תודה רבה.
מופיד מרעי: לא תגיעו לשום מקום בלעדינו.
<זאב גולדבלט: תבואו איתנו, תהיה איתנו.
<זאב גולדבלט: רק להזכיר את הסטודנטיות, את שדא ואת למא.
<זאב גולדבלט: תזכירי גם בסיכום, בבקשה.
<זאב גולדבלט: הן בדיוק כמו נרמין.
מירב בן ארי: נרמין ייצגה אותן בצורה יפה מאוד.
<זאב גולדבלט: בצורה מכובדת מאוד, אבל מגיע גם להן הכבוד.
מירב בן ארי: אני חייבת לסכם כי חרגתי בהרבה זמן, אפילו החליפו לי פה מנהלת ועדה.
מירב בן ארי: קודם כל יהיה לזה דיון המשך, זה לא נגמר פה, יהיה דיון המשך.
מירב בן ארי: אתה, אני מבקשת להזמין אותך ותזמן את מי שחשוב ורלבנטי.
מירב בן ארי: חשוב שתדע, אין כאן הדרה.
מירב בן ארי: זאת אומרת, אנחנו מזמינים, הזמנו, אז לצורך העניין, אני מתנצלת אם זה לא הגיע, אבל אני מעריכה את זה שהגעת לכאן.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד תודה גם למל"ג ולוועד ההורים הדרוזי שאני מלווה אותו ועושה עבודה נאמנה.
מירב בן ארי: זה מאוד חשוב שהוא חלק מוועד ההורים הכללי, אני יודעת את זה, זאב, לפני שתתקן אותי וכמובן לנרמין שנמצאת כאן ונתנה לנו תמונת מצב עדכנית.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד שלושה דברים.
מירב בן ארי: אחת, זה לא נגמר כאן.
מירב בן ארי: יהיה דיון המשך כי הדיון היה - - - גם זה שיש כאן הרבה חברי כנסת שבאו לתמוך - - -
עבדאללה אבו מערוף: כנראה שהוא לא רצה שחברי הכנסת יהיו כאן - - -
מירב בן ארי: לא, לא, עזוב, עבדאללה, היה לנו דיון חשוב, היו כאן דעות מאוד חשובות, עזוב, בוא לא ניכנס לזה עכשיו.
מירב בן ארי: אנחנו נמשיך בדיון על הנושא של ההשכלה הגבוהה הדרוזית, כי לא קיבלנו פתרון כמו שצריך.
מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה להגיד לצה"ל ולמשרד הביטחון, הלוואי, הלוואי ובאקדמיה במדינת ישראל היו 5% כמו אצלכם בעתודה.
מירב בן ארי: ואתה יודע, עם נשר של 30%, אבל לפחות 5%.
מירב בן ארי: עם מה אנו מתעסקים כאן?
מירב בן ארי: אנחנו עשינו חישוב שאם יש 330,000 תואר ראשון, שני שלישי ויש רק 4,000, אז זה פחות מהאחוז באוכלוסייה ואלה נתונים מבישים.
מירב בן ארי: והנה, אני אומרת לָך, גברת סימן טוב היקרה, שאנחנו עובדים הרבה, אני עובדת עם המל"ג והות"ת וגם לך, אשרף, שאנחנו נשב בישיבה מצומצמת יותר ביחד עם היו"ר וכדאי מאוד שתגידו לנו מה אתם עושים.
מירב בן ארי: עזבו את תנאי הקבלה, אבל מה אתם עושים כדי לתת אופציות למגזר?
מירב בן ארי: כי זה לא יכול להיות.
מירב בן ארי: ור"ה, דבורה, אנחנו מצפים לקבל לוועדה תוך שבועיים את כל ההתייחסויות של האוניברסיטאות לקבלה של סטודנטים מהמגזר הדרוזי לתוך האוניברסיטאות.
מירב בן ארי: אני רוצה לקבל את זה כתוב.
מירב בן ארי: אתם אומרים שיש תכניות, שיש עניינים, תביאו ונראה, כי הנתונים עגומים.
מירב בן ארי: משרד החינוך, גם איה וגם המשרד לשיתוף אזורי, מג'יד, אני גם מודה לכם שהגעתם.
מירב בן ארי: תראי, בסוף החיבור של הי"ב הזה שהוא הולך בסוף לעתודה, זה נהדר, אבל מה עם הבנות, לאן הן הולכות?
מירב בן ארי: ולמה היא צריכה בסוף להתמודד עם מבחנים כאלה שלוש שנים?
מירב בן ארי: שלוש שנים היא מנסה להתקבל לרפואה.
מירב בן ארי: אני אומרת לך, זה מאוד מאוד מתסכל אותי, כי אתה כל הזמן שומע על פערים בחברה הישראלית ואתה יודע שהשכלה גבוהה זה מנוף ואתה יודע שאם היא הייתה עכשיו רופאה היא כנראה הייתה רופאה מצוינת, אבל היא תקועה על איזה כמה שאלות שמישהו בוחן.
מירב בן ארי: דווקא כשבאה סטודנטית מהמגזר הדרוזי, הערבי, הצ'רקסי, לא משנה איזה, שעברה את כבלי המסורת וההורים שלה תומכים בה ואומרים לה, "לכי תלמדי", אז היא נתקעת מול איזו פקידה שעושה לה ראיון ופוסלת אותה?
מירב בן ארי: היא צריכה לפתוח בפניה שטיח אדום על שהיא בכלל הגיעה לאקדמיה.
מירב בן ארי: יש לה נתונים ואני רוצה להגיד לך, שאם אני הייתי עושה פסיכומטרי לא היה לי סיכוי להגיע לציונים כמו שלך, כן?
מירב בן ארי: אבל יש לה נתונים.
מירב בן ארי: צריך להגיד לה, "בואי, אנחנו רוצים אותך".
מירב בן ארי: אם באוניברסיטת באר שבע לא ראו סטודנטית דרוזית ברפואה ארבע שנים זה אומר דרשני.
מירב בן ארי: מה אני צריכה 120 יהודים אם אני לא מסוגלת לתת ל-5 דרוזים להתמודד כמו שצריך עם כולם?
מירב בן ארי: זה פשוט מתסכל.
מירב בן ארי: אנחנו נעשה פגישה מצומצמת אצל חבר הכנסת מרגי עם נציגי המל"ג וור"ה וכמובן עם הדרוזים.
מירב בן ארי: נעשה גם כאן דיון המשך רחב יותר.
מירב בן ארי: עד הפגישה אצל יושב ראש הוועדה אני מבקשת לקבל נתונים מוור"ה על מה שאתם עושים כדי לאפשר להם להיכנס.
מירב בן ארי: אני מתנצלת על שאני צריכה כבר לסיים, אני מבטיחה לכם שיהיה לזה דיון המשך.
מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכל מי שהגיע וכל מי שהשמיע את דברו.
יעקב מרגי: שלום, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: 6 למרץ 2017, ח' באדר תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: רוב המורים פורשים לפני גיל פנסיה, הצעה של חבר הכנסת פרץ שאינו נוכח, ורוב המורים פורשים לפני גיל פנסיה, של חבר הכנסת מסעוד גנאים.
יעקב מרגי: אני מבין שיש גם מסמך של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: האם נמצא איתנו מישהו מהלשכה המרכזית?
<יהודית גידלי: הוא הוזמן ונרשם.
יעקב מרגי: בבקשה, פתיחה.
מסעוד גנאים: העניין של פרישת המורים, פרישתם לפנסיה ממערכת החינוך, זאת לא פעם ראשונה שאני אישית הצגתי אותה בכנסת.
מסעוד גנאים: הצגתי אותה בגלל שני דברים.
מסעוד גנאים: דבר ראשון, מערכת החינוך היא אכן מערכת שבה אנשים נשחקים יותר.
מסעוד גנאים: אני כמורה, אני יודע, בתנאים הקיימים במשרד החינוך, בתנאי החברה ובכל תנאי ה - - - שלום, עמיר.
מסעוד גנאים: אמשיך או אתן לעמיר?
יעקב מרגי: אתה ברשות דיבור.
עמיר פרץ: תמשיך.
עמיר פרץ: אני לא צריך לקבל פריבילגיה על זה שאיחרתי.
מסעוד גנאים: הייתה לי הצעת חוק שהצגתי אותה שלוש פעמים, שיהיה גיל הפרישה למורים אחרי 25 שנים בעבודה.
מסעוד גנאים: לא ציינתי גיל, אבל ציינתי כמה שנים של עבודה, שאחרי 25 שנים , זהו, תן למורה את כל הזכויות שמגיעות לו.
מסעוד גנאים: אם הוא יוצא בגיל צעיר, שיחפש משהו אחר, לעזור לו בהסבה ולעזור לו בכל הדברים האלה, מאחר שאנחנו רוצים דם חדש במערכת החינוך.
מסעוד גנאים: מערכת החינוך רוצה צעירים.
מסעוד גנאים: זה לא אומר שהוותיקים, אין להם, לא, יש להם, אבל בצל ההתחדשות, כל ההתפתחויות הטכנולוגיות, דרכי העבודה ושיטות הלימוד הפדגוגיות, כל הדברים האלה, להכניס דם חדש, להכניס צעירים.
מסעוד גנאים: ולמה אני אומר את זה?
מסעוד גנאים: אני אומר את זה במיוחד כמורה ערבי לשעבר, כחבר כנסת ערבי וכחבר ועדת חינוך ערבי, יש לנו את התור המתארך הזה כדי להיות משובצים במשרד החינוך, יש לנו אלפים.
מסעוד גנאים: יש לנו אלפים שלצערי הרב לא מוצאים מקומות עבודה.
מסעוד גנאים: מכללות, אוניברסיטאות, יש להם בוגרים כל שנה, כמה אבל באותו הזמן אין מקומות להם.
מסעוד גנאים: אחד הפתרונות, ואני לא נגד זה, אולי, לא יודע, אולי עמיר בכתיבה שלו, אני לא יודע אם הוא רואה בזה דבר טוב או לא טוב, שמורה פורש מוקדם לפני גיל פרישה, אבל אני רואה את זה חיובי.
יעקב מרגי: אני לא שאלתי את עמיר, אבל אם יש דבר כזה צריך לבחון למה.
מסעוד גנאים: אם זה בגלל תנאים שהם קשים מאוד במערכת החינוך אין ספק שעל מערכת החינוך לתקן את עצמה, שתהיה אווירה ויהיה אקלים חינוכי שנוח למורה ללמד בו, אין לי צל של ספק, אבל אם המורה רוצה לחפש משהו אחר - - -
יעקב מרגי: לא נפריע לו.
מסעוד גנאים: לא נפריע לו, למה להפריע לו? תן לו ובמקומו תביא מישהו צעיר, שיבואו מורים צעירים.
מסעוד גנאים: אני חושב שהתחדשות, שהרענון הזה במערכת החינוך הוא מאוד חשוב ומאוד חיוני למערכת, אבל זה שרוצה לפרוש, תן לו כל הזכויות שיש לו, שיוכל לחיות מהן, או תעזור לו, אם הוא רוצה, לעשות הסבה למקום אחר.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מתנצל על האיחור.
עמיר פרץ: היינו שם עם העניין של התקשורת וגב' דורנר, לא היה נעים לקום באמצע דבריה של שופטת לשעבר.
עמיר פרץ: אני מודה לך שהעמדת את הנושא על סדר היום.
עמיר פרץ: אני חושב שפרישתם של המורים לפני גיל הפנסיה היא עדות להתרחשויות רבות בתוך מערכת החינוך.
עמיר פרץ: אי אפשר להחזיק את זה רק בנקודה אחת, אלא צריך לשפוט את כל המכלול של העניין.
עמיר פרץ: זה סימפטום שמצביע על צורך לטפל בדברים בצורה מעמיקה.
עמיר פרץ: אין בכלל ספק שמורה שיפרוש בגיל מסוים מתוך רצון לפרוש, בגלל שחיקה, בגלל תנאים מצטברים, חייבים לוודא שאכן התנאים שהוא מקבל מאפשרים לו לחיות בכבוד.
עמיר פרץ: אנחנו לא רוצים למצוא מורים שמתחננים על נפשם לחפש השלמות כאלו ואחרות.
עמיר פרץ: אחרי שהם פורשים הם הולכים לתת שיעורי עזר פה ושיעורי עזר שם ולעתים יש מורים שאולי אפילו מחפשים פרנסה בתוך תעשייה ומחוץ למסגרות הרגילות.
עמיר פרץ: לכן אני מסכים איתך, ברגע שמורה פורש, חייבים לדאוג שהתנאים שלו יכבדו את המקצוע שממנו הוא פרש, אבל צריך לזכור, התנאים הבסיסיים של המורים הם בעייתיים.
עמיר פרץ: מלכתחילה המורים בישראל זה לא איזה מיליונרים, זה לא כאלה שהם מתעשרים ואם מורה פורש אחרי 20 שנה, אז מה לעשות, יש לו 40% פנסיה.
עמיר פרץ: בסדר, מה אתה חושב שהוא יכול לקבל עם משכורת הברוטו שיש לו, 12,000, 13,000 שקל שבסוף, מזה, לא כל הרכיבים הם לפנסיה - - -
מסעוד גנאים: הפנסיה היא 70%.
עמיר פרץ: לא, אם הוא פורש אחרי 20 שנה, הוא יקבל 40%, הוא לא יקבל 70%.
עמיר פרץ: יש לך 2% מצטבר לשנה, מי שנמצא בפנסיה תקציבית אז מזלו הרב, אבל העולם הזה הולך ונעלם, של האנשים בפנסיה תקציבית, רובם בפנסיה צוברת, בפנסיה צוברת יש לו שחיקה על שחיקה על שחיקה ואם יש לו 12,000 שקל שעכשיו הוא מקבל ברוטו, שכוללים תוספות וכו', הפנסיה שלו לא תעמוד על יותר מ-3,000, 3,500 שקל במקרה הטוב, אם הוא פורש אחרי עשרים שנה.
עמיר פרץ: אם הוא יפרוש אחרי 35 שנה, אז עם 70%, יגיע לפנסיה שמתחילה להיות סבירה.
עמיר פרץ: אני חושב שבעיית הבעיות של משרד החינוך זה כיתות הלימוד.
עמיר פרץ: עד שלא נגיע למצב שיהיו לנו בכל כיתת לימוד 20 תלמידים, שזה היעד האופטימלי, אז גם הקליטה של מורים שנמצאים אצלך במגזר תהיה אפשרית יותר.
עמיר פרץ: כל עוד אנחנו מצופפים את הכיתות ורוצים להמשיך באותה שיטת עבודה, אז עם כל הכבוד, דרך הפרישה המוקדמת אנחנו לא נפתור את בעיית המצוקה של מורים שרוצים להיכנס למערכת, היא תהיה בשוליים.
עמיר פרץ: אז יפרשו 100 מורים במגזר הערבי, איך זה נותן לך תשובה לאלפי מורים שעומדים בתור?
עמיר פרץ: צריך בין היתר לעשות לאותם מורים צעירים גם הסבות כאלו ואחרות, כי ברור לחלוטין שהנטייה של רוב הבוגרים האקדמאיים במגזר הערבי היא נטייה ללמוד הוראה, בעיקר של הנשים שם, כי זה מקצוע שמאפשר להם להיות קרובים לבית, הוא מקצוע יותר נגיש - - -
מסעוד גנאים: וממילא עכשיו הוא הפך למקצוע נשי.
מסעוד גנאים: אתה יודע, רובם מורות, לא מורים.
<איתי הדר: גם יש לומר שזה מקצוע מכובד.
עמיר פרץ: מכובד, ברור, אנחנו חושבים שלא מספיק מכבדים אותו.
עמיר פרץ: המערכת, לצערנו, לא מספיק מכבדת אותו.
עמיר פרץ: צריך להשקיע בו הרבה יותר.
עמיר פרץ: גם מעמד המורה בישראל משליך על כל הסיכוי של החברה הישראלית להישאר חברה חזקה, אני חושב שמעמד המורה בישראל משליך על כל התהליכים החברתיים הפנימיים אבל גם על התהליכים הכלכליים.
עמיר פרץ: בסוף בסוף השקעה נכונה בחינוך תיתן את פירותיה בעתיד לטובת המשק הישראלי, לטובת מערכת הביטחון הישראלית, לטובת כל תחום ותחום.
עמיר פרץ: לכן אני חושב שאי אפשר להסתכל על הנתונים שראינו כאן, רק ברשותך, אדוני היושב ראש, אני יודע שיש לך המון נתונים, אבל רק הנתונים המודגשים, ב-2016 בסך הכול בגיל פנסיה פרשו 7.7%, זה הכול.
עמיר פרץ: אלה שהצליחו להגיע ל - - -
יוסף ג'בארין: החזיקו מעמד, אתה אומר.
עמיר פרץ: פרישה מוקדמת 44%, פרישה מרצון 35%.
עמיר פרץ: אין לי בעיה, מי שפורש מרצון זה בסדר גמור, אבל יש לך פה את אותם 44% שפרשו שלא מרצון, כנראה בגיל מוקדם יותר וכנראה שגם - - -
מסעוד גנאים: סיפרו לי על תופעה, עמיר, על תופעה הפוכה.
עמיר פרץ: בסדר, אנחנו פה בשביל הדיון.
עמיר פרץ: לכן אני אומר, בשבילי, מקצוע ההוראה הוא לא מקצוע שצריכים להזדקן בו.
עמיר פרץ: אני חושב שצריך להסתכל על המורים בצורה אחרת, אני רואה מורה יותר מבוגר, אני מרגיש הרבה יותר נוח, אני מרגיש שאני מפקיד את הילדים בידיים יותר מנוסות, יותר מקצועיות.
עמיר פרץ: הגיע הזמן שלא נשת
עמיר פרץ: עבד גם אנחנו לסיסמאות האלו שמה שיותר אינסטנט הוא יותר טוב.
עמיר פרץ: לא, אני לא רוצה רק למידה, אני לא רוצה רק השכלה, אני רוצה גם חינוך.
עמיר פרץ: אני רוצה שהמורים יהיו גם מחנכים, לא רק משווקי אינפורמציה בכל התחומים.
עמיר פרץ: אני רוצה שהם יהיו גם מחנכים, שהדמות של המורה תהיה דמות שמלווה אותו אל תוך הבית, שהוא משפיע על הדרך שבה הוא שופט את כל ההתרחשויות שהוא פוגש בחיים שלו.
עמיר פרץ: לכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שצריך לראות מה המהלך הדרמטי כחזון גדול לשנים הבאות.
עמיר פרץ: אם אתה שואל אותי, אני הייתי רוצה לראות מדינה שכיתת לימוד בה לא מכילה יותר מ-20 תלמידים, זה מה שהייתי רוצה לראות בחלום הגדול שלנו.
עמיר פרץ: אני מקווה שיום אחד זה יקרה.
יעקב מרגי: בעזרת השם, לו יהי, כולנו שם.
יוסף ג'בארין: אני אומר שזה אחד הנושאים האקוטיים שאני פוגש בתחום החינוך בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני גם פוגש מורים ומנהלים שאומרים במפורש שהם מרגישים שחוקים, אחרי שנים ארוכות במערכת, אבל זה פשוט לא משתלם להם לצאת לפנסיה וכדי להבטיח את הפנסיה שלהם הם חייבים להמשיך וללמד.
יוסף ג'בארין: זה מצד אחד, אבל מצד שני, כפי שכבוד יושב הראש מכיר, אנחנו מדברים על יותר מ-10,000 אקדמאים שסיימו הכשרתם להוראה, בין אם זה במכללות להכשרת מורים ובין אם זה באוניברסיטאות, ואין להם מקום במערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: אני הייתי רוצה להגיע למצב שהמורים החדשים הללו, שבאים עם להט ואנרגיה ורצון לקדם ועם הידע החדש שלהם, יחליפו את אותם מורים שמרגישים שחוקים ורוצים לצאת מהמערכת.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע מה בדיוק קורה במדינות העולם, יכול להיות שאחד הרעיונות יהיה לבקש ממרכז המחקר של הכנסת, להאיר את עינינו על מה שקורה במדינות העולם, מתי מורים במדינות ה-OECD, למשל, יוצאים לפנסיה מובטחת, וכך אולי נוכל לקבל פרספקטיבה על המקום שבו נמצא המורה בישראל.
יוסף ג'בארין: מה שאני אומר זה שהיציאה המוקדמת לפנסיה בתנאים מוגנים ובטוחים יכולה לרענן את השורות במערכת החינוך ולתת גם אופציות תעסוקה, שהן מאוד נדרשות כיום, בקרב האקדמאים, הערבים במיוחד.
עמיר פרץ: היום הלחץ של האוצר זה להגדיל את גיל הפנסיה של נשים.
יוסף ג'בארין: כן, הולכים לעשות את זה, לצערי.
יעקב מרגי: בוא, אני רוצה שתתייחס, קודם כל, לנתונים אם יש.
יעקב מרגי: אני מקווה שבאת עם נתונים לגבי פרישת מורים והמגמות של השנים האחרונות, אם זה סטטי, לא סטטי, יש שיפורים ומה המניעים, מה המאפיינים של הפרישה?
עמיר פרץ: מה הם רוצים?
עמיר פרץ: למה הם מצפים במשרד החינוך?
<איתי הדר: שמי איתי הדר, אני מאגף כוח אדם והוראה במשרד החינוך, אני אחראי על הנושא של גמלאות מורים.
<איתי הדר: אני רוצה לדבר על מספר נושאים שעלו פה וקשורים לשאלות שעלו.
<איתי הדר: בין השאר להזכיר שבעשור האחרון היו שתי רפורמות מאוד משמעותיות, הן "עוז ותמורה" והן "אופק חדש", ששיפרו את השכר של המורים בעשרות אחוזים.
יעקב מרגי: פי שניים, עלייה כפולה, פחות או יותר, לעומת המגזר הציבורי.
<איתי הדר: זה עלה בעשרות אחוזים, כן.
<איתי הדר: דבר נוסף, למורים יש - - -
יעקב מרגי: אם אתה רוצה את הנתון, 62% לעומת 35% במגזר הציבורי.
<איתי הדר: אוקיי, אחר כך נדבר על זה.
יעקב מרגי: לא, אני רק הכנתי שיעורי בית.
<איתי הדר: בסדר גמור.
<איתי הדר: אני רוצה לציין עוד דבר, לנושא של כלים שיש למורים לעניין של שחיקה.
<איתי הדר: המורים, באופן יוצא דופן יחסית, יש להם כלי של שבתון שזו יציאה לחופשה או ללימודים בלי ללמד בבתי הספר, אחת לכל שש שנים, על פי צבירת הכסף וכמובן שהם מקבלים שכר דרך הקרן.
<איתי הדר: זה כלי למניעת שחיקה.
יעקב מרגי: זה כלי כבד למניעת שחיקה.
יעקב מרגי: אל תקל, שים דגש, שנשמע את הדגש.
<איתי הדר: דבר נוסף, יש להם משהו שנקרא "שעות גיל", למורים שהם מעבר לגיל 50, עד גיל 55, שמפחית להם את שעות ההוראה שהם נדרשים לעשות, בלי להפחית להם, לא בשכר ולא בהיקף המשרה.
<איתי הדר: זה אומר שזה אמור להקל עליהם בצורה כזו או אחרת.
<איתי הדר: וכמובן, נכון, יש להם גם את המכסה של פרישות מוקדמות, שניתנת על ידי האוצר ואנחנו עושים בה שימוש ומשתדלים בה שימוש מושכל וברובה היא מוקצה עבור מורים שחוקים במערכת.
<איתי הדר: הנתונים שפורסמו בכתבה אלה נתונים שאנחנו הפקנו, אלה נתונים אמיתיים ונכונים - - -
יעקב מרגי: איך אתה מזהה?
יעקב מרגי: אני מורה, לא שחוק, אבל בא לי לפרוש, נמאס לי, לא באת לי טוב בעין.
יעקב מרגי: איך אתה יודע לזהות אם אני שחוק או שבא לי עכשיו להחליף?
<איתי הדר: אני אגיד.
<איתי הדר: שחיקה, קודם כל, זה עניין סובייקטיבי, זה משהו שאתה מרגיש ואני לא יכול להתווכח איתו.
<איתי הדר: יש פה מערכת - - -
יעקב מרגי: אני בא ואני אומר לך, אני רוצה ליהנות מההטבות של האוצר לעידוד פרישה, בגלל שאני שחוק, אתה מקבל את - - -
<איתי הדר: לא, לא, לא.
<איתי הדר: יש תהליך.
<איתי הדר: התהליך כולל כמובן את רצון המורה לעשות פרישה מוקדמת, הוא צריך גם להסכים לסוג הפרישה הזה, אחר כך להוסיף דיווחים, דיווחים כתובים, של מלל, הן של המנהל והן של המפקח שמסבירים למה נדרש להוציא את אותו מורה וכמה הוא שחוק מכל מיני סיבות.
<איתי הדר: זה מגיע למחוז ואחר כך מהמחוז שלנו זה מגיע לוועדת גמלאות.
יעקב מרגי: בתקווה שהמנהל והמחוז לא שחוקים.
<איתי הדר: אנחנו מנסים לעשות מה שאנחנו יכולים בהתאם ל - - -
מסעוד גנאים: יכולה להיות שרשרת נשחקים.
יעקב מרגי: לא, יש שחוקים סמויים, מה שנקרא.
<איתי הדר: אני רוצה להוסיף שלושה פרטים נוספים.
<איתי הדר: האחד, הנושא של הממוצע של גיל הפרישה, בעשור האחרון הוא הלך ועלה, מבערך 54 שנים למורה ומורה לקרוב ל-60 שנה, ואני אזכיר עוד דבר, שבגיל 60, על פי החוק הרלבנטי לרוב המורים שפורשים בפנסיה תקציבית, זו פרישת רשות שמותרת להם על פי חוק.
<איתי הדר: נכון שהם לא מגיעים לגיל 67, בגיל 60 החוק מאפשר להם את זה.
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה תוך כדי, תתייחס אליה גם כן, אתה יודע לזהות מקרב המורים, אם אתה מפלח את זה למנהלים ומורים, אחוז הפרישה בקרב המנהלים לעומת המורים, האם הוא גבוה יותר?
יעקב מרגי: אותו הדבר?
יעקב מרגי: הולך ביחס ישר?
<איתי הדר: לא, הוא יותר נמוך.
יעקב מרגי: מנהלים פורשים פחות?
מסעוד גנאים: מנהל, למה שיפרוש?
מסעוד גנאים: יש לו את כל ה - - -
<איתי הדר: לא, גם המנהלים נשחקים.
יעקב מרגי: אתה מכיר את "גב לחינוך"?
יעקב מרגי: ארגון מנהלי בתי ספר.
<איתי הדר: הוא מוכר לי בשם.
יעקב מרגי: הוא מהלך אימים, הוא אומר שיש נטישה המונית של מנהלי בתי ספר.
<איתי הדר: לא מדויק, לא לפי הנתונים שלנו.
עמיר פרץ: מה השכר היום, אתה יכול להגיד לי?
<איתי הדר: שכר.
<איתי הדר: אני לא מטפל בשכר אז קצת קשה לי להגיד.
עמיר פרץ: מה הגמלאות?
עמיר פרץ: מה הממוצע?
עמיר פרץ: בוא נשמע על המיליונרים המורים שפורשים מהמערכת.
<אבי פרידמן: אבי פרידמן ממשרד האוצר, אגף השכר.
<אבי פרידמן: רק כמה נתונים.
<אבי פרידמן: קודם כל השכר המוצע של מורים בשנת 2015, הנתון שאנחנו הולכים לפרסם בדוח הקרוב, עומד על כ-13,000 שקל שכר ממוצע.
עמיר פרץ: החדשים, כמה?
יעקב מרגי: באת באיחור.
יעקב מרגי: היית צריך לתת לנו הרצאת פתיחה לפני כן.
יעקב מרגי: אתה זורק פצצה לרחוב - - - אנחנו לא נוותר על הרצאת הפתיחה שלך.
יעקב מרגי: תתכונן אליה.
יעקב מרגי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<אבי פרידמן: שכר בוותק 1, שכר ממוצע שנתי, ממה שאנחנו בדקנו, עומד על 8,000, בתחילת הדרך.
<אבי פרידמן: זאת אומרת שהשכר בתחילת הדרך הוא אמנם נמוך ויש שם בעיה ביחס בין מורה ותיק למורה צעיר, יש בעיה ביחס שאנחנו רוצים לשפר את היחס, שמורה ותיק ירוויח קצת יותר בתחילת הדרך, על חשבון מקורות אחרים, אבל גם שם המצב לא כל כך נורא.
<אבי פרידמן: לעניין הגמלאות, גם על זה יש לנו נתונים - - -
עמיר פרץ: תן לי להבין.
עמיר פרץ: היום, כניסה של מורה צעיר שמתחיל לעבוד, זה 8,000 ברוטו?
עמיר פרץ: זה מה שאתה אומר?
עמיר פרץ: נדמה לי שזה הרבה פחות.
עמיר פרץ: אני לא פגשתי מורים שמתחילים שנה ראשונה עם 8,000 שקל ברוטו.
<אבי פרידמן: אני הסתכלתי בנתונים שלנו.
<אבי פרידמן: יש לנו נתונים של כל התלושים של עובדי ההוראה.
<אבי פרידמן: אנחנו מרכזים את הנתונים אצלנו.
<אבי פרידמן: אם סוכמים את סך השכר שהם מקבלים ומחלקים ב-12, כולל הבראה, כולל ביגוד וכולל הכול, אז זה 8,000 שקל ממוצע חודשי, למשרה מלאה.
יעקב מרגי: תוך כמה שנים הוא מתחיל להרגיש אחרת?
יעקב מרגי: אני הבנתי מדיונים שהיו פה, שמורה מתחיל, אחרי ארבע-חמש שנים, כבר נכנס לאיזו ישורת.
<אבי פרידמן: בחמש השנים הראשונות הוא עולה בשתי דרגות, מה שמעלה לו את השכר ב-15%.
מסעוד גנאים: יש תשע דרגות, נכון?
מסעוד גנאים: לפי "אופק חדש".
מסעוד גנאים: אבל עד שיגיע לזה - - -
<איתי הדר: לא, הוא מתחיל מ-1.
<איתי הדר: תוך שנתיים-שלוש הוא כבר עובר לדרגה השנייה ואחר כך - - -
מסעוד גנאים: אבל הוא צריך לעבור השתלמויות והרבה דברים.
יעקב מרגי: תראה, הרציונל היה שבמספר השנים הראשונות, אחרי שהמערכת הכילה אותו והוא התאקלם במערכת ומרוצה והוא מורה יעיל, אחרי ארבע חמש שנים הוא מקבל קפיצה כזו, הוא עולה על המסלול.
יעקב מרגי: זה נקרא מסלול המראה.
<אבי פרידמן: לגבי הקצבה, הקצבה החציונית של עובדי הוראה היא כ-6,500 שקל.
<אבי פרידמן: של עובדי המדינה, לצורך השוואה, זה כ-5,800.
<אבי פרידמן: אנחנו מדברים על קצבת זקנה חציונית לפי הנתונים שמפרסם החשב הכללי בדוחות הכספיים של המדינה.
<אבי פרידמן: הם צוברים קצת פחות, כי הפרישה שלהם בגיל 56, ממוצע גיל פרישה של כל עובדי ההוראה הפורשים, לעומת יתר עובדי המדינה, שממוצע הפרישה של הגמלאים הוא גיל 61.
<אבי פרידמן: זאת אומרת שהמורים, בממוצע, פרשו קצת קודם והם מקבלים, בחציון, שזה נתון קצת יותר מדויק, קצת יותר מיתר עובדי המדינה, כך הקצבה שלהם נמצאת במקום יחסית טוב.
יעקב מרגי: אתה, במשרד החינוך, שממונה על הגמלאות, אתה רואה איזו האטה ברצון לפרוש, גידול?
יעקב מרגי: דבר איתי על מגמות, מה קרה לעומת החמש שנים האחרונות?
<איתי הדר: פחות או יותר מספר המורים שמבקשים לפרוש הוא די יציב, הוא יותר מהמכסה שאנחנו מקבלים ואנחנו מקבלים פחות או יותר מכסה יציבה ממשרד האוצר בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: דוד מעגן, המסמך שלך באמת ממצה.
<דוד מעגן: איזה מסמך?
<דוד מעגן: אני לא יודע על מה מדברים.
יעקב מרגי: אתה מכיר את המסמך שהוצאתם לתקשורת ב-10 בנובמבר 2016?
<דוד מעגן: על?
יעקב מרגי: על ניידות שנתית ועזיבה.
<דוד מעגן: כן, כן.
יעקב מרגי: על זה אנחנו מדברים.
יעקב מרגי: התחממות כדור הארץ זה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
<דוד מעגן: כן, אני רוצה רק להתחבר לשיעורי העזיבה ששאלת - - -
עמיר פרץ: האוצר - - -
יעקב מרגי: הוא אמר לך, אם אני לוקח עובד הוראה לפי שנות השירות בממוצע לעומת עובד - - -