GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: ניסינו לפשר.
יעקב מרגי: נתנו אורכה - והסתדרו.
יעקב מרגי: חלק הלכו לדרום השרון.
מאיר כהן: יהודה ביקש על כל תלמיד 14 אלף שקלים.
מאיר כהן: הוא העלה את - -
יעקב מרגי: את המצוקה אנחנו מבינים.
יעקב מרגי: הדיון היום, מבחינתי, לא היה צריך להתמקד באיך משרד החינוך - - זה דיון ברגיעה.
יעקב מרגי: אנחנו בדיון בשעת חירום.
יעקב מרגי: דיון ברגיעה צריך לשבת, לבוא לכאן, למשרד החינוך, או לדון ביניכם לבין עצמכם איך תכניות האכלוס העתידיות - מלאי, מצאי, מצוקות.
יעקב מרגי: הערכתי שגם בשנה הבאה תתקלו בדברים, אם לא כאלה, אז אחרים, כי האכלוס הוא - - ולא רק בכיתות לימוד.
יעקב מרגי: הדיון כרגע הוא מה עושים ב-1 לספטמבר.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני משום כבודכם לא נעלתי את הדיון אחרי דקה-שתיים ולא יצאתי בדברים חוצצים בסיכום, כי הגעתם, טרחתם.
יעקב מרגי: לא קל להגיע לירושלים בשעות האלו, כל אחד עם המשימות והאחריות שלו.
יעקב מרגי: אני מקיים את הדיון, אומר לכם ומכבד את זה, אבל דברי הסיכום יהיו קשים, ייאמרו, אני לא אוותר.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אין לי משבצת פנויה בלו"ז עד היציאה לפגרה, כי זה סוף שנת לימודים, תחילת שנת לימודים.
יעקב מרגי: הדיון הזה התקיים מכורח התקנות.
יעקב מרגי: זה דיון מהיר שנכפה עלינו מהנשיאות.
יעקב מרגי: אני אמצא את הזמן, אם זה בלשכה אצלי שלא במסגרת הדיון, או שאני אביא אותם עוד פעם לדיון.
יעקב מרגי: אני אחייב אותם לבוא לדיון עם תשובות, עם לתת מענה איפה הילדים האלה לומדים ב-1 בספטמבר.
יעקב מרגי: תסלחו לי ההורים, בסדר?
יעקב מרגי: כי המטרה היא למצוא פתרון.
יעקב מרגי: אחר כך אני אתן לכם להתבטא.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני שואל ככה - 1 לספטמבר בפתח, איפה הילדים האלה לומדים.
<גבריאלה יחזקאל: אני מפקחת מתאמת בחינוך היסודי במחוז מרכז.
<גבריאלה יחזקאל: אני לא המפקחת הישירה של בית הספר.
<גבריאלה יחזקאל: נבצר ממנה להגיע מסיבות לא הכי פשוטות, אבל אני כאן.
יעקב מרגי: ואנחנו מכבדים אותך.
<גבריאלה יחזקאל: אתמול מנהלת המחוז, הגברת עמליה חיימוביץ, עוד לפני שידעתי ב-23:00 בלילה שאני אגיע בבוקר לכאן, סיפרה לי שהיא אתמול הלכה לאתר הבנייה כדי לראות את השטח ואת הכיתות.
<גבריאלה יחזקאל: היא ראתה את הכיתות - זה מה שהיא דיווחה לי – צבועות.
<גבריאלה יחזקאל: הכיתות עומדות.
<גבריאלה יחזקאל: אמנם הפיתוח עוד לא נמצא, כמו שאתם אמרתם, במקום מיטיבי, אבל אנחנו במשרד נערכים לפתיחת הכיתות.
<גבריאלה יחזקאל: 3 כיתות א' שעולות לכיתה ב' עוברות עם המורים שלהן לבית ספר "קשת", כך ש-3 מורות שמכירות את הילדים מגיעות עם הילדים.
<גבריאלה יחזקאל: למורות נוספות אנחנו ממתינים.
<גבריאלה יחזקאל: אנחנו נמצאים גם בתהליך של איתור מנהל.
<גבריאלה יחזקאל: כמו שאמרתם, שני מכרזים אכן לא היו - אנחנו נמצאים בפועל בתחילת יולי - אבל זה יקרה.
<גבריאלה יחזקאל: אנחנו עושים את כל המאמצים כדי שעד ה-15 - -
<גבריאלה יחזקאל: אני רוצה להתחייב שעד ה-15 ביולי תהיה מנהלת, אולי אפילו קודם, כדי שנוכל כבר - -
מאיר כהן: את מדברת על עוד 10 ימים.
<גבריאלה יחזקאל: כן.
<גבריאלה יחזקאל: אני לוקחת אחריות.
<גבריאלה יחזקאל: אני במחוז מנהלת גם - -
מאיר כהן: המשרד יודע לעשות את זה.
<גבריאלה יחזקאל: כן, יודע לעשות.
<גבריאלה יחזקאל: ואם תהיה איזו שהיא - -
מאיר כהן: זה בית ספר חדש לגמרי, מבנה חדש.
<גבריאלה יחזקאל: בית ספר צומח.
יעקב מרגי: הכל חדש.
<גבריאלה יחזקאל: במחוז יש לנו גם נוהל.
מאיר כהן: מה זה בית ספר צומח?
<גבריאלה יחזקאל: בית ספר צומח זה בית ספר שהקמנו.
מאיר כהן: אני יודע, אבל מה זה רלוונטי לכאן?
מאיר כהן: צומח למה?
מאיר כהן: יש מבנה שיש בו כיתה א'?
<גבריאלה יחזקאל: הכיתות צומחות.
<גבריאלה יחזקאל: בית ספר צומח יכול להיות שבכל שכבה יש כיתה, או יכול להיות בית ספר עם כיתה א'-ב', ואחר כך, שנה לאחר מכן - -
מאיר כהן: בקומפלקס הזה למדו בשנה שעברה?
יעקב מרגי: לא, זה חדש לגמרי.
יעקב מרגי: לו יצויר, לפי מספר התלמידים האלה לא היו פותחים בית ספר שם.
יעקב מרגי: כשהמשרד נותן הגדרה – תקנו אותי אם לא - שבית הספר צומח, הכוונה ללכת איתו מא', ב',ג', לגדול איתו ביחד, לגדול עם היישוב, לתת לו את הצ'אנס.
<נועה בנגלס-יבין: גם בית הספר הקודם בישוב היה כזה.
יעקב מרגי: את אומרת, אם הבנתי מהדברים שלך, שלא תהיה בעיה ב-1 בספטמבר - על פי כל כללי הבטיחות - לפתוח את בית הספר.
יעקב מרגי: את אומרת לי: נכון שהפיתוח, דרכי הגישה לא מושלמים עדיין.
יעקב מרגי: אני יכול לחיות עם זה, אם תבואי ותאמרי לי - אני יודע שלא, כי אם רק עכשיו נדרשת לסוגיה הזאת, סביר להניח שאין לך תשובות – איך משרד החינוך מתכוון לאכוף את ההתחייבות של המועצה.
יעקב מרגי: הרי מרגע שנוצר המגע בין המועצה האזורית לבין משרד החינוך כבר הוכר בצורך, הוא תוקצב, וניתנה הרשאה.
יעקב מרגי: יש הסכם בין המשרד למועצה מה המועצה עושה, מה המשרד עושה.
יעקב מרגי: איך משרד החינוך מתכונן לאכוף את יישום ההסכם כך שבזמן הכי קצר בית הספר ייראה כמו בית ספר?
<גבריאלה יחזקאל: ראשית, אני מבקשת את הרשות לתת את הפתרונות הפדגוגיים בעיקר.
<גבריאלה יחזקאל: מבחינת הפתרונות התקציביים, אני אתן - -
יעקב מרגי: אז בקשה.
יעקב מרגי: אז בואי נסכם את הפתרונות הפדגוגיים.
יעקב מרגי: אני הבנתי שבשבועיים הקרובים אתם תסיימו את מלאכת המכרוז, את הכל, וייבחרו מנהל או מנהלת.
<גבריאלה יחזקאל: בהחלט.
<גבריאלה יחזקאל: מפקחת בית הספר תהיה אחראית שמבחינה בטיחותית – הרי כל בית ספר צריך אישור בטיחות – אכן ייעשה כל מה שנדרש.
יעקב מרגי: אז פיתוח.
יעקב מרגי: בקשה, אדוני.
<יהודה כץ: הוכר הצורך בהתאמת בית הספר לפני כ-4 שנים.
<יהודה כץ: תוקצבו שני השלבים הראשונים של הבנייה של בית הספר.
<יהודה כץ: כלומר, אם בית הספר סך הכל 18 כיתות, אז תוקצבו 12 כיתות, כשמתחילות 6 כיתות בשנת הלימודים הקרובה.
<יהודה כץ: מסיבות שלא תלויות בנו, הרשות התעכבה בהקמת בית הספר.
<יהודה כץ: לפני כשבועיים הייתה ישיבה של מנהל מינהל הפיתוח, תמיר, עם מנהלת מחוז המרכז, עמליה, וראש המועצה דרום השרון, ד"ר דלג'ו, וסוכם באופן מפורש שהרשות תכשיר את בית הספר לפתיחה מלאה וסדירה ב-1 בספטמבר.
יעקב מרגי: איך זה מתבטא במציאות בשטח?
יעקב מרגי: אין קסמים.
<יהודה כץ: המבנה כבר כמעט מוכן.
<יהודה כץ: לגבי הפיתוח, בחודשיים האלה הרשות התחייבה.
יעקב מרגי: זה בהתחייבות הראשונית.
יעקב מרגי: השאלה אם לאור זה שהסוגיה עלתה לסדר היום הציבורי היה לכם מגע עם המועצה ואכן שמעתם ממנה שבחודשיים הקרובים - -
<יהודה כץ: חיובי.
<יהודה כץ: כן.
<יהודה כץ: גם בלי המפגש פה והתהודה אנחנו יודעים ש-1 בספטמבר מתקרב וצריך פתרון.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר להורים, זה קורה לרשויות מקומיות שלא תמיד הכל - - לא שאני מנקה אותו, כי אני לא מכיר את המציאות, אבל קורה.
יעקב מרגי: יכול לקרות שיוצאים למכרז, יש לוחות זמנים, במיוחד בתחום הבנייה שיש זליגה ויש עיכובים.
יעקב מרגי: זה קורה בישובים שהם במיוחד צעירים, שכל חודש, כל חצי שנה יש כיתה או כיתת גן נוספת.
יעקב מרגי: זה תהליך כמעט טבעי.
יעקב מרגי: חבל שזה ככה, אבל זה קורה.
יעקב מרגי: המטרה שלי פה כרגע היא לא להחליף את המועצה האזורית, לא להחליף את משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני צריך לוודא שאכן הדברים נעשים כפי שצריך.
יעקב מרגי: התפקיד שלנו זה לבקר.
יעקב מרגי: חברי כנסת הציעו, לקחו.
יעקב מרגי: זה לא עניין של מה בכך ש-5 חברי כנסת שמו את זה לדיון מהיר.
יעקב מרגי: זה מהמכסות שלהם.
יעקב מרגי: הם שמו את זה, נשיאות הכנסת שמה את זה.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לוודא שהילדים ב-1 בספטמבר ייכנסו ויינתנו כל המענים הפדגוגיים והבטיחותיים, לוודא שסוגיית הפיתוח תבוא על פתרונה בחודשיים הקרובים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, יש לי תחושה קשה.
יעקב מרגי: חברי מאיר כהן עם ניסיון של ראש רשות, אני כשר לשעבר, התייחסות כזאת של המועצה לדיון חשוב כזה - - אדרבא, אם הדברים הם כפי שנשמעים ממשרד החינוך שזה לא משהו שמישהו איבד שליטה, נציג מועצה היה צריך לבוא.
יעקב מרגי: לא יכול לבוא?
יעקב מרגי: שולחים את השני.
יעקב מרגי: לא יכול את השני?
יעקב מרגי: את השלישי.
יעקב מרגי: לא יכול את השלישי?
יעקב מרגי: הרביעי.
יעקב מרגי: לא ייתכן שלא נמצא.
יעקב מרגי: יש פה או פרנויה, שאני לא מבין למה, או זלזול.
<נועה בנגלס-יבין: זלזול.
<נועה בנגלס-יבין: ככה זה נראה.
יעקב מרגי: אני לא אעבור על זה בשתיקה.
יעקב מרגי: זה לא זלזול ביעקב מרגי, זה זלזול במעמדה של הכנסת, זה זלזול בוועדת החינוך, זה זלזול בחברי הכנסת המציעים.
יעקב מרגי: הוא היה צריך לתת קרדיט - הוא רואה את השמות – לחברי הכנסת האלה שמציעים.
<נועה בנגלס-יבין: זה זלזול בתושבים שלו.
יעקב מרגי: על אחת כמה וכמה, אין ספק.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני אומר לכם בכנות, אני לא בא אליכם בטענות, אני בא למשרד, למינהל התכנון.
יעקב מרגי: כשיש מצוקה כזאת שעלתה לדיון ציבורי, היה צריך לבוא לפה - כבודכם במקומכם מונח - לפחות תמיר משה.
יעקב מרגי: שיבוא ויגיד לי: יש לי אצבע על הדופק, אני מלווה את הרשות המקומית, אני אומר לכם חד משמעית שבתאריך זה וזה, עד תאריך זה וזה ייגמר הפיתוח, ולא, יש לי תקציבים אחרים, דברים אחרים שהמועצה האזורית צריכה.
יעקב מרגי: אנחנו כאזרחים חייבים לראות שאכן הריבון, המשרד יודע לא רק לתקצב, אלא גם לפקח, גם להטיל סנקציות אם צריך.
<אלון גלר: אפשר רגע לומר משהו, אדוני?
<אלון גלר: חברי נמרוד אמר את זה.
<אלון גלר: התקציב החסר היה של 7.5 מיליון שקלים.
<אלון גלר: כבר בינואר ידעו שחסר התקציב הזה.
<אלון גלר: עכשיו המועצה האזורית הוציאה השלמה של 2.7 מיליון, זאת אומרת, הפיתוח לא יושלם, יהיו דברים שיהיו חסרים.
<אלון גלר: אנחנו רוצים לדעת שהולכים לטפל בזה, שהולכים להקצות את כל התקציב החסר הזה.
<אלון גלר: שלא יגידו לנו במהלך השנה - -
יעקב מרגי: אלון, אין לנו את הכלים.
יעקב מרגי: 7.5 ממה?
יעקב מרגי: אולי מכלל הפרויקט, כי זה בית ספר צומח.
יעקב מרגי: אנחנו לא יודעים איך משרד החינוך תקצב, איך העירייה מכרזה את זה, באיזה שלבים, באיזה - - זה שהיא שמה עוד 2 ו.., זאת אומרת, היא לא הפקירה את הפרויקט.
יעקב מרגי: זה מרגיע אותי.
יעקב מרגי: אני לא יודע להגיד.
יעקב מרגי: יכול להיות שאתה צודק שכבר בשלב הזה צריך 7.5 מיליון ₪.
<אלון גלר: זה מה שנאמר לנו.
יעקב מרגי: אם היה יושב פה תמיר, או לפחות מצייד את האורח הנכבד כאן מטעמו בנתונים, הייתי יכול להתייחס לטענה הזאת, אבל אין ספק - -
<יהודה כץ: אני יכול להראות לאדוני?
יעקב מרגי: בקשה, תקריא לנו.
<יהודה כץ: לא, זה פשוט כתב התחייבות.
יעקב מרגי: שאומר מה?
<יהודה כץ: שהמועצה מתחייבת.
<יהודה כץ: זה בלי קשר - -
יעקב מרגי: לטענה של ה-7.5 מיליון ₪.
<יהודה כץ: הסכום שנאמר זה סכום שלא קשור בנו.
<יהודה כץ: אנחנו מתקצבים לפי מפתחות מקובלים וידועים בכל הארץ.
<יהודה כץ: כפי הנראה, הרשות, ואני לא יודע להסביר את הנימוקים שלה לסכום הזה שנאמר, מה הייתה התכנית שם, מה הם תכננו.
<יהודה כץ: הרי יש גם דברים שאנחנו לא מתקצבים, למשל אולם ספורט.
<יהודה כץ: או דברים כאלה.
מאיר כהן: אם מותר לי לשאול אותך.
מאיר כהן: אתה דיברת על הצבה של 18 כיתות.
<יהודה כץ: נכון.
מאיר כהן: כלומר, יש לכם אישור מראש, תקצבתם ל-18.
יעקב מרגי: הכרה בצורך.
<יהודה כץ: אנחנו הכרנו בצורך בכל בית הספר.
<יהודה כץ: אנחנו תקצבנו - -
מאיר כהן: אני, אדוני, מנסה לנתח ולהבין.
מאיר כהן: להערכתי הפער נעוץ בספח של בית הספר, זאת אומרת, במגרש ספורט, בקירוי מסביב, בחדרי ספח.
<קריאה: הפיתוח.
מאיר כהן: הפיתוח, להערכתי, שם.
מאיר כהן: המדרכות, השבילים, שבילי הובלה וגינון נמצאים שם.
מאיר כהן: אם זה פער של 6.5 מיליון כמו שהובא כאן במכתב אלינו, הפער כולל את כל מה שאני ציינתי, זאת אומרת, מגרש כדורסל וכו'.
מאיר כהן: זה - אני אומר להורים - לא תנאי לפתיחה או לאי פתיחה של בית הספר.
מאיר כהן: תדעו, רוצה ראש הרשות, יש לו בית ספר חדש.
מאיר כהן: אגב, הבית ספר הוא לא בתקן של בית ספר צומח.
מאיר כהן: בית ספר צומח, ההגדרה של משרד החינוך זה בית ספר קיים.
מאיר כהן: נניח בית ספר יסודי עד כיתה ו' שאני רוצה להצמיח אותו לחטיבת ביניים.
מאיר כהן: זה בית ספר חדש.
מאיר כהן: בית הספר הזה הוא חדש.
מאיר כהן: הוא צומח מהבחינה הזאת שנוח להם להגיד צומח, כי אז הם לא נותנים את כל התקציב, הם מתנים כל שנה, מה שאני תמיד נלחמתי עם משרד החינוך וסירבתי לו.
מאיר כהן: אמרתי, עדיף שיהיה מסדרון סגור מאשר - - כי מה קורה עכשיו?
מאיר כהן: הם בכיתה א'-ב'.
מאיר כהן: אתם נכנסים לשלב של בינוי כשהילדים נמצאים בתוך בית הספר.
מאיר כהן: זה לא אתם.
מאיר כהן: לכם זה נוח, כי אתם רוצים מבחינה תקציבית.
מאיר כהן: ראש רשות, שעומד על שלו, אומר: אין דבר כזה, אני אין לי בית ספר.
מאיר כהן: אני יודע שהאקטואריה שלי בעוד 4 שנים 300 תלמידים, עכשיו אני עושה את כל תהליך הבינוי.
מאיר כהן: זה ויכוח.
מאיר כהן: צריך על זה דיון אחר.
מאיר כהן: מה שאני מציע להורים - אם מותר לי להציע לכם כחבר כנסת שמכיר את הנושא - אתם חייבים פגישה דחופה מאוד עם ראש הרשות.
מאיר כהן: אני מוכן לעזור, בוודאי היושב-ראש באמירה אחת שלו לפגוש אתכם.
מאיר כהן: אני חושב שראש רשות לא יתעלם מיושב-ראש ועדת החינוך שאומר לו את הדברים האלה.
מאיר כהן: אני גם אדבר עם מוטי.
מאיר כהן: אגב, הוא בחור מצוין, הוא בחור עם כישרון גדול מאוד.
מאיר כהן: הוא גם לא מועצה ענייה, יש לו את הכסף הזה.
מאיר כהן: אתם לא שייכים למועצה ענייה.
מאיר כהן: צריך לדבר עם הבחור הזה שיפגוש אתכם מידית, שייתן לכם מתווה, כי משרד החינוך פה פטר את עצמו בצדק.
מאיר כהן: הוא אומר: יהיה מנהל, הבית ספר ייפתח, מה שמסביב זה רק הרשות.
מאיר כהן: אני מציע לפנות לרשות.
מאיר כהן: אני אשגר ליושב-ראש את סיכום הפגישה.
<נועה בנגלס-יבין: אני נפגשתי איתו כבר שנה שעברה.
<נועה בנגלס-יבין: מכיוון שהיה ניסיון להיפרד דרך ועדת הפנים, הוא שנה שעברה כבר אמר לי: את חושבת שלך השנה יש בעיה?
<נועה בנגלס-יבין: חכי מה יהיה שנה הבאה.
<נועה בנגלס-יבין: הוא פשוט צחק.
<נועה בנגלס-יבין: זה התגובות.
<נועה בנגלס-יבין: אנחנו כל פעם נפגשים.
<נועה בנגלס-יבין: ההתייחסות אלינו לא רצינית.
מאיר כהן: אגב, הוא צודק, בהנחה שאני יודע לאן אתם עוברים.
<נועה בנגלס-יבין: בגלל זה לא משקיעים תקציבים.
<נועה בנגלס-יבין: זה העניין.
<נועה בנגלס-יבין: אנחנו לא יודעים.
<נועה בנגלס-יבין: משרד החינוך תקצב, נתן.
<נועה בנגלס-יבין: רשות מקומית אמורה גם לשים חלק מהכסף בעצמה, אם היא רוצה לקבל דברים בנוסף.
<נועה בנגלס-יבין: השאלה: האם מישהו פתח את הארנק מעבר לזה.
<נועה בנגלס-יבין: שלא יציגו את זה כאילו עושים לי טובה.
<נועה בנגלס-יבין: אף אחד לא עושה לי.
<נועה בנגלס-יבין: המועצה, אם היא פותחת את הכיס שלה, היא לא עושה לי טובה.
יעקב מרגי: חובתה.
<נועה בנגלס-יבין: בדיוק.
<נועה בנגלס-יבין: זה מה שלא נעשה פה.
יעקב מרגי: אני אגלה לכם סוד.
יעקב מרגי: הוא גם חייב לכם, כי שילמתם לו כבר.
<נועה בנגלס-יבין: זה גם מה שאני חושבת, אבל מכיוון שהוא רוצה להיפרד מאיתנו - - יש פה מן ביצה ותרנגולת.
<נועה בנגלס-יבין: כל שנה זה חוזר על עצמו.
<נועה בנגלס-יבין: צריך לשים לזה סוף אחת ולתמיד, צריך להסתכל קדימה.
<נועה בנגלס-יבין: שנה הבאה אנחנו נהיה פה שוב.
מאיר כהן: סתם שאלה.
מאיר כהן: אתם רוצים להיפרד?
<נועה בנגלס-יבין: זה מורכב.
<נועה בנגלס-יבין: אין לנו שטחים להכנסה עצמית, אין לנו שטחים שהוקצו למסחר.
<נועה בנגלס-יבין: אנחנו נהיה מועצה גירעונית.
<נועה בנגלס-יבין: צריך להסתכל על תמונה רחבה של דברים.
מאיר כהן: אני מכיר את התמונה.
מאיר כהן: שאלתי אם - -
<נועה בנגלס-יבין: אני יודעת.
<נועה בנגלס-יבין: אז העמדה שלנו היא מורכבת.
<נועה בנגלס-יבין: צריך לשרת את הקונסטלציה של איך מועצה אזורית דרום השרון מתייחסת אלינו.
מאיר כהן: אל תזוזו אם אין לכם הצעה של לפחות 200 דונם אזור תעשייה.
<נועה בנגלס-יבין: בדיוק, אבל גם לקבל ייצוג הולם.
<נועה בנגלס-יבין: היום אין לנו נציגים במליאה, אין לנו שום דבר.
<נועה בנגלס-יבין: הוועד המקומי נטול כל סמכויות.
<נועה בנגלס-יבין: הוא גם לא מקבל נתונים כמו שצריך.
<נועה בנגלס-יבין: אין שקיפות.
<נועה בנגלס-יבין: היחס - -
יעקב מרגי: איך את מסבירה את זה שנציגי הוועד המקומי לא הגיעו?
יעקב מרגי: חשש, פחד, מה?
<נועה בנגלס-יבין: לא, אני אסביר לך.
<נועה בנגלס-יבין: היה לנו יושב-ראש שבעצמו התפטר לפני שבועיים מכיוון שהוא הרים ידיים מהמצב.
<נועה בנגלס-יבין: זו עבודה של ימים כלילות בהתנדבות.
<נועה בנגלס-יבין: הוא כבר לא יכול היה אחרי 4 שנים לעשות את זה במשולב עם העבודה שלו.
<נועה בנגלס-יבין: חייב להיות מנכ"ל - -
יעקב מרגי: אני אגיד לך את האמת, לאור הדברים הדיון היה צריך להיות - -
<נועה בנגלס-יבין: אנחנו הגשנו מספר פעמים לוועדת הפנים של הכנסת.
יעקב מרגי: תקשיבי, הדיון היה צריך להיות עם כותרת אחרת, בוועדה אחרת.
יעקב מרגי: את הדיון שלכם תיזמו בוועדת הפנים.
יעקב מרגי: כדאי לכם אפילו, עוד לפני שמבקשים דיון, ליזום פגישה אישית עם יו"ר ועדת הפנים, כדי שיגלה גם אמפתיה למצוקה.
מאיר כהן: אני אסייע לכם.
יעקב מרגי: הנה, אומר לכם פה חבר הכנסת מאיר כהן שהוא מוכן לסייע בידכם.
יעקב מרגי: אני חושב שהדיון שם.
יעקב מרגי: נכון שבסוף זה מוסד חינוכי, אבל זה לא רק מוסד חינוך, זה זה וזה וזה.
יעקב מרגי: הדיון היה צריך להיות שם.
יעקב מרגי: יש שוט לוועדת הפנים.
יעקב מרגי: יש לו עוד הרבה צרכים.
יעקב מרגי: אתם יודעים, זה לא רק אתם בסוגיית חקירת ועדת גבולות, יש עוד ישובים שמזנבים בו.
יעקב מרגי: יש שוט כלפיו.
יעקב מרגי: צריך לגרום לו למוטיבציה, או להרגיע אתכם - - גם אם הוא רוצה להיפרד, להיפרד בתנאים שאכן יתנו לכם אופק עתידי לקיום היישוב.
<נועה בנגלס-יבין: כלים לצמוח הלאה, שלא ימוטטו אותנו.
<שרון אשל: היה ובית הספר לא יעמוד בלוחות הזמנים, לא מבחינה פדגוגית אלא דווקא מבחינת הפיתוח הסביבתי שהוא הרבה יותר מדאיג אותנו - - חצר בית ספר ראויה, גישה לבית ספר – זה לא קיים היום.
יעקב מרגי: לא יהיה לך.
יעקב מרגי: מישהו רוצה לתת אולי תמונה?
<שרון אשל: ילדים ניגשים בערימות של חול לבית ספר?
יעקב מרגי: את חומה ומגדל את זוכרת?
<שרון אשל: כן.
יעקב מרגי: תהיה לכם תקופה כזאת של חומה ומגדל.
יעקב מרגי: אתם תרגישו חלוצים.
יעקב מרגי: סליחה שאני אומר את זה, אין קסמים.
יעקב מרגי: יש אפשרות שאומרים: רבותיי, לא נכנסים בצור יצחק, ממשיכים בכוכב יאיר עד שיהיה.
<שרון אשל: הו, זה מה שרצינו לשאול.
<נועה בנגלס-יבין: זה מה שאנחנו רוצים.
<שרון אשל: במידה וזה לא קורה - -
יעקב מרגי: בדקתם בגולל וראיתם שהייתי חולב פרות פעם?
<שרון אשל: לא.
יעקב מרגי: אז למה אני צריך לחלוב את המידע הזה?
יעקב מרגי: תאמרו לי אם זה רצונכם.
יעקב מרגי: תקשיבו, אני לא יכול להאיץ.
יעקב מרגי: מה הייתי עושה אם לא הייתי שואל?
יעקב מרגי: הייתי יוצא בסיכום, מאיץ בהם להתאים את ה-1 בספטמבר בצור יצחק.
יעקב מרגי: יכול להיות שזה הפתרון האידיאלי.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אל תיבהלו מזה.
יעקב מרגי: שמעו לי, אל תיבהלו מזה, תחשבו על זה, תשקלו.
יעקב מרגי: אני אציע את זה לחילופין בסיכום שלי.
יעקב מרגי: לא צריך להיבהל.
יעקב מרגי: לפעמים צריך ציפור אחת ביד מאשר 10 על העץ.
יעקב מרגי: אחרי שתהיו שם, אף אחד לא יוכל למסמס את הפיתוח.
יעקב מרגי: זה יהיה תמרור אזהרה שזועק.
יעקב מרגי: הוא יפחד.
יעקב מרגי: המועצה תחשוב שמא יינזקו ילדים או ייפגעו ילדים.
יעקב מרגי: משרד החינוך יהיה עם האצבע על הדופק.
יעקב מרגי: אם אתם תלכו לכוכב יאיר, את מכניסה את כולם לרגיעה, אתם תחזרו לרגיעה.
יעקב מרגי: יכול להיות שבשנה הבאה תידרשו לאותו דיון, כי מרחפת סוגיית ההיפרדות.
<נועה הירשפלד: אני תושבת הישוב.
<נועה הירשפלד: אני תושבת הכי ותיקה פה, 8 וחצי שנים.
<נועה הירשפלד: אני אימא לשי שעולה לכיתה א'.
<נועה הירשפלד: מה שרציתי להגיד זה שהיות ואני 8 שנים בצור יצחק, אז כל שנה אנחנו נתקלים בבעיות.
<נועה הירשפלד: בשנה הראשונה הנחיתו לנו ב-29 באוגוסט קרווילה כמבנה של גן.
<נועה הירשפלד: עד הרגע האחרון לא ידענו.
<נועה הירשפלד: עד היום היא שם, דרך אגב.
<נועה הירשפלד: הקושי הכי גדול שלנו, וזאת הבקשה שלי גם מיושב-ראש הוועדה, מהוועדה וממשרד החינוך, זה שאין לנו זמן להילחם על איכות החינוך של הילדים שלנו.
<נועה הירשפלד: אנחנו בהישרדות כל הזמן שיהיה להם חינוך.
<נועה הירשפלד: זה אומר שאנחנו לא מקבלים בהכרח חינוך מיטבי.
<נועה הירשפלד: אנחנו מקבלים אולי את מה שנשאר בסוף, כי אנחנו מגיעים לקצה, לסוף אוגוסט, ואז יש כמה מורים עוד שככה אפשר ללקט ולהביא אותם.
<נועה הירשפלד: אנחנו מבקשים חינוך ברמה גבוהה.
<נועה הירשפלד: אנחנו אוכלוסייה איכותית.
<נועה הירשפלד: מה שקורה היום בצור יצחק זה שאנשים נשברים.
<נועה הירשפלד: החזקים עוזבים.
<נועה הירשפלד: מי שיישאר זה החלשים.
<נועה הירשפלד: אנשים מתייאשים מהתשתיות, מהחינוך ומהפקקים.
<נועה הירשפלד: האנשים הטובים קמים והולכים.
<נועה הירשפלד: אנחנו רוצים להישאר.
מאיר כהן: הילדים לומדים בקרווילות בגנים?
<נועה הירשפלד: הביאו לנו.
<נועה הירשפלד: יש 4 גנים.
<נועה בנגלס-יבין: חלק, כי זה לא עומד.
<נועה בנגלס-יבין: עוד פעם, אנחנו כל פעם עסוקים בלשים פלסטר על פלסטר.
<נועה הירשפלד: הישרדות.
<נועה בנגלס-יבין: אין תכנון מוקדם.
<נועה בנגלס-יבין: מעכשיו יש כבר - -
יעקב מרגי: מישהו רוצה להוסיף מההורים?
<יניב בארי: קודם כל, ביקשנו מאנשים ביישוב לצלם, אם רבותיי ירצו, איך נראה בית הספר מהבוקר וכל האזור.
<יניב בארי: זו פשוט סכנת חיים לילדים להגיע.
<יניב בארי: הדבר השני, אני אבא לתאומים, אחד מהם על הספקטרום האוטיסטי.
<יניב בארי: כל מה שחבריי הציגו פה הולך ומתעצם.
<יניב בארי: אני יכול להגיד לכם שיש לא מעט ילדים ביישוב הזה בחינוך המיוחד.
<יניב בארי: רובם, כמו שאמרה פה נועה לפניי, פשוט עוזבים בלית ברירה חזרה לערים, למרות המחירים היותר גבוהים של הדירות, למרות כל הבעיות.
<יניב בארי: למרות שמצאנו קהילה מדהימה ותומכת במקום הזה, אין ברירה.
<יניב בארי: אני צריך להכין את הילד שלי לכיתה א'.
<יניב בארי: הוא משולב בצורה מלאה בחינוך הרגיל, וההמלצות של הצוות המקצועי - -
מאיר כהן: איפה הבן מקבל טיפול?
<יניב בארי: הוא כבר שנה שנייה ביישוב בגן רגיל אבל עם משלבת.
<יניב בארי: אחת ההמלצות זה לבוא לקחת אותו למבנה, להראות לו את המבנה, להכין אותו לקראת כיתה א', שידע שפה הוא לומד.
<יניב בארי: אין לי את האפשרות לעשות את זה.
<יניב בארי: אני רק סיימתי לעבור דירה לפני חצי שנה.
<יניב בארי: אנחנו בהתלבטות אם אנחנו נשארים בצור יצחק, או בלית ברירה עוד פעם אורזים את המיטלטלין ועוברים למקום אחר שאני אוכל לדאוג לבן שלי.
<יניב בארי: תודה לכם.
יעקב מרגי: אני אסכם ברוח הדברים.
יעקב מרגי: אם חברי הכנסת המציעים ירצו להוסיף, אני אתן.
מירב בן ארי: אני בקשר איתם.
מירב בן ארי: חני, העוזרת שלי, בקשר, נכון?
מירב בן ארי: אנחנו שמחים לעזור.
מאיר כהן: תראו חברים, היות ואתם הפנים הנלחמות של המקום הזה, וגם טרחתם לא להגיע למקומות העבודה שלכם ולבוא לפה היום, אני עדיין רואה את הפתרון בשיח צפוף, מידי עם ראש הרשות.
מאיר כהן: אני אדבר עם מוטי.
מירב בן ארי: איפה ראש הרשות?
מאיר כהן: הוא לא הגיע.
יעקב מרגי: הוא לא סופר אותך.
מאיר כהן: נתקשר למוטי, נבקש שיפגוש אתכם.
מאיר כהן: יחד עם זה, אני אפנה לאמסלם.
מאיר כהן: אני אהיה בקשר עם מישהו מכם כך שעוד השבוע, או לכל היותר בתחילת שבוע הבא, יפגוש אתכם לגבי שאלת האיחוד, מה קורה עם זה, לאן פני היישוב, כי זה יכול לקחת 4,5,6 שנים.
מאיר כהן: יש שם ויכוח.
מאיר כהן: שתדעו, יש שם ויכוח על תקציבים, על כסף.
מאיר כהן: אני מכיר את הסוגיה הזאת, אני בתוך הסוגיה הזאת.
מאיר כהן: אני אפילו מייעץ לאנשים האלה.
מאיר כהן: יש שם ויכוח גדול מאוד על כסף.
מאיר כהן: זה דבר שני.
מאיר כהן: דבר שלישי, אני מציע לכם כן לעבור לבית ספר, לא לחשוב לרגע על להמשיך במקום הנוכחי בכוכב יאיר.
מאיר כהן: תיכנסו לבית הספר.
מאיר כהן: לא יפתחו את בית הספר אם הכל לא יהיה סגור.
מאיר כהן: לא יפתחו, זה לא קורה, תאמינו לי.
מאיר כהן: אל"ף, כי ראש הרשות מחויב, ובי"ת, כי זאת עבירה פלילית, כולל תחנות ההסעה לילדים.
מאיר כהן: שתבינו, אף אחד לא יעז לחזור אחורה לחומה ומגדל.
מאיר כהן: אין דבר כזה שיפתחו את בית הספר.
מאיר כהן: עכשיו לשאלת הזמן.
מאיר כהן: אני משער שיש שם קבלנים, שיש שם קבלני מסגרת שיכולים בסד של זמנים לעשות פיתוח של בית הספר, גם אם זה לוקח שבועיים או שלושה.
מאיר כהן: אני מציע שמישהו מכם יהיה בקשר.
מאיר כהן: תעזבו את נציגי הוועד.
מאיר כהן: אם הם לא פה, כנראה שזה לא מעניין אותם.
מאיר כהן: מישהו מההורים שיהיה בקשר עם לשכת ראש המועצה, עם המהנדס של הרשות, כי הדברים נמצאים עכשיו במשרד של מהנדס הרשות.
<אלון גלר: אני חייב להגיד לך משהו.
<אלון גלר: אתם אומרים להיפגש עם ראש המועצה.
<אלון גלר: עשינו את זה.
<אלון גלר: נפגשנו איתם, אנחנו בקשר רציף איתם.
<אלון גלר: הם אמרו לנו שהקבלן המפתח התחייב - -
יעקב מרגי: כשאומר לך חבר הכנסת מאיר כהן לשבת, הוא לא אומר שתחזור - - אנחנו נקרא לראש המועצה ולכם לשבת.
יעקב מרגי: שראש המועצה יתחייב ויסביר לכם איך הוא רואה את הדברים, ייתן לכם לוחות זמנים.
יעקב מרגי: זה לא כדי עוד פעם ללבן.
יעקב מרגי: אתם לא הכתובת לתסכול שלו בסוגיית ההיפרדות.
<נועה בנגלס-יבין: אלא במשרד עם נתונים.
מאיר כהן: למהנדס הרשות.
מאיר כהן: תבקשו ממנו לדעת מי זה הקבלן.
מירב בן ארי: איפה הדברים עומדים.
מאיר כהן: תצרו קשר עם הקבלן, שייתן לכם את לוח הזמנים.
מאיר כהן: במקום שאין מישהו שמאיץ סיוע, אתם אלה שמאיצים.
מאיר כהן: תאמינו לי, להורים טובים יש הרבה כוח גם מול ראש רשות כזה שמגמגם ואתם לא כל כך מעניינים אותו, בוודאי ובוודאי כלפי משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני מקריא את הסיכום שנכתב בנושא.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים - חבר הכנסת מאיר כהן וחברת הכנסת מירב בן-ארי, על היוזמה הברוכה לקיום הדיון.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה רבה את זלזול המועצה בוועדת הכנסת ואי הגעתו של ראש המועצה האזורית לדיון המעיד כאלף עדים על זלזול הולך ומתמשך בתושבי המועצה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבדוק את היתכנות פתיחת שנת הלימודים בצור יצחק בצורה המיטבית, הן מבחינה פדגוגית והן מבינה בטיחותית וסביבתית.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך – לחלופין - לבחון את האפשרות שילדי צור יצחק ימשיכו להיות בכוכב יאיר כל עוד מבנה בית הספר לא יהיה מוכן לקליטת הילדים בצורה מיטבית.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ליו"ר ועדת הפנים של הכנסת, חבר הכנסת דודי אמסלם, לכנס דיון מעמיק על התנהלותו של ראש המועצה האזורית כלפי תושבי צור יצחק בסוגיית ההיפרדות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראש המועצה האזורית לכנס ישיבה עם נציגי ההורים להבהרות על עתידו של בית הספר והיתכנות פתיחת שנת הלימודים ב-1 לספטמבר בצורה מיטבית.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראש מינהל התכנון במשרד החינוך להגיש לוועדה תוך 10 ימים תמונת מצב של הפרויקט, כולל אם נעשו חריגות של ראש המועצה אל מול ההתחייבות של המשרד.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לקבל תוך 10 ימים אלינו את כל תמונת המצב של הפרויקט הזה.
יעקב מרגי: 5 ביולי 2017, י"א בתמוז התשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא: אתגרים בהשתלבות חרדים בלימודים אקדמיים.
יעקב מרגי: יש לנו שתי מצגות: האחת של מרכז טאוב, השנייה של אגודת ידידות טורונטו, נכון?
יעקב מרגי: נתחיל עם מרכז טאוב.
<איתן רגב: אני חוקר בכיר במרכז טאוב.
<איתן רגב: סיימתי לאחרונה דוקטורט בכלכלה באוניברסיטה העברית.
<איתן רגב: אני חוקר את כלכלת המגזר החרדי בעיקר.
<איתן רגב: אני אציג ממצאים ממחקר עומק שערכתי על האתגרים בהשתלבות חרדים בלימודים אקדמיים.
<איתן רגב: אני אתחיל במספרים.
<איתן רגב: בשנים האחרונות אנחנו רואים עלייה מאוד מרשימה במספר החרדים שנרשמים לתארים אקדמיים.
<איתן רגב: מספר הנרשמים החדשים שנה א' כמעט ושילש את עצמו בתוך 6 שנים - בין 2008 ל-2014 - מכ-1,100 לכ-3,200.
<איתן רגב: עם זאת, מספר החרדים, שיעור החרדים בעלי תארים אקדמיים עדיין נמוך מאוד בהשוואה למגזרים אחרים.
<איתן רגב: רק ל-2.4% מהגברים החרדים ול-8.3% מהנשים החרדיות יש תארים אקדמיים.
<איתן רגב: זה כמחצית מהשיעור באוכלוסייה הערבית, כרבע מהשיעור באוכלוסייה היהודית הלא חרדית.
<איתן רגב: זה נובע בגלל שהעלייה בשיעור הלומדים לתארים אקדמיים היא יחסית תופעה חדשה, וגם בגלל ששיעורי הנשירה יחסית גבוהים.
<איתן רגב: נדבר עליהם בהמשך.
<איתן רגב: אם מסתכלים על שיעור החרדים הצעירים בגילאים 25-35, שהם היום סטודנטים או היו בעבר סטודנטים, אנחנו מדברים על כ-8% מהגברים ועל כ-15% מהנשים.
<איתן רגב: שוב, זה כמחצית מהשיעור באוכלוסייה הערבית, וכרבע מהשיעור - אפילו פחות מרבע מהשיעור - באוכלוסייה היהודית הלא חרדית.