GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביעד פרידמן: אני אומר, בחלק המקומות - - -
<רז פרוייליך: אני לא שם.
מיכאל מלכיאלי: ברמות, ברמות יש בחירות?
מירב בן ארי: זה משהו מאוד ייחודי לירושלים.
<רז פרוייליך: משהו ייחודי לירושלים.
מיכאל מלכיאלי: ברמות יש בחירות?
<פז כהן: בטח שיש בחירות.
מיכאל מלכיאלי: באמת?
<פז כהן: לא בחרדי, במינהל הכללי יש בחירות.
מיכאל מלכיאלי: יש בחירות במינהל הכללי?
מיכאל מלכיאלי: מי רשאי לבחור שם?
מירב בן ארי: טוב, פז, אני מתנצלת, יש לי את הוועדה לביקורת המדינה.
מיכאל מלכיאלי: תנתקו את עצמכם מהמקום הזה, זה בדיוק מה שאני אומר.
מיכאל מלכיאלי: אל תיכנסו לביצה הזאת.
<אביעד פרידמן: מה שאני מבקש לומר - - -
מירב בן ארי: זה דבר מאוד נכון בעיניי - - -
<אביעד פרידמן: אני מצטער, חברת הכנסת בן ארי, אני יודע שיש לך ועדה.
<אביעד פרידמן: בתוך הסיפור הזה אנחנו עושים כל הזמן מאמץ להרחיק את עצמנו מתוך - - -
מיכאל מלכיאלי: שולחים תכנית התנגדויות לעירייה.
<אביעד פרידמן: הם צריכים להיות בתוך.
<אביעד פרידמן: מה הבעיה?
<אביעד פרידמן: הבעיה שיושבי הראש הם אנשים פוליטיים, הם משתמשים במנהלים המקצועיים ואומרים להם, "אנחנו מחייבים אתכם לעשות את זה - - -
מיכאל מלכיאלי: אין לי פתרון, צריך לחשוב איך מנתקים אותם מזה, כי זה מרחיק את האוכלוסייה משם.
מירב בן ארי: איתן, בבקשה, מילה, כי אני חייבת ללכת.
<איתן טימן: אני רוצה לדייק ולהבהיר.
<איתן טימן: תורת ההפעלה והסדרת תחום הנוער שנעשתה בינינו לבין החברה יצאה השנה כטיוטה לשנה פעילות.
<איתן טימן: בדיאלוג מול השלטון המקומי והאגודה ישנה סוגיה של קונפליקט משפטי בין חוק הנוער לבין ההסדרה שאנחנו רוצים.
<איתן טימן: היא נכונה למתנ"סים ולתאגידים כאחד, כלומר אין הבדל בין מתנ"סים ובין תאגידים והיא אומרת שמצד אחד חוק הנוער קבע תקן רשותי, הוא מנהל את כל תחום הנוער ברשות וזו משרתו, מצד שני הוא קבע שראש הרשות מושיב אותו, אחרי שהוא עובד עירייה, איפה שהוא רוצה.
<איתן טימן: באו רשויות והושיבו את זה או בתאגיד או במתנ"ס.
<איתן טימן: משפטית, כשהוא יושב בתאגיד או במתנ"ס, סוגיית הכפיפות למנהל המתנ"ס היא הבעייתית, כי לפי החוק זה אסור, החוק לא נותן את זה.
<איתן טימן: מצד שני העמותה - - -
מירב בן ארי: איך אתה פותר את זה?
<איתן טימן: אנחנו לא, זה פלונטר שכרגע יושבים עליו כולם, כי מבחינת החוק של המתנ"סים והתאגידים לא יכול אדם לשבת בתוך מערכת שהעובדים והתקציב נמצאים אצלו והמנהל לא כפוף אליו.
<איתן טימן: לכן הקפאנו את זה עד שיימצא בין האגודה לשלטון המקומי, מרכז המועצות האזוריות, יחד עם התאגידים והחברה פתרון, אבל אנחנו מודעים לזה שזו סוגיה שיושבת בשטח ואין לנו כרגע פתרון.
<רותי שלוסברג: ואנחנו נשמח לעשות גם לעשות ועדה איתנו, מנהלי מחלקות הנוער, שתוכלי ללמוד את הנושא.
מירב בן ארי: בואו, אני חייבת לסכם כי יש לי ישיבה ועדת ביקורת המדינה.
מירב בן ארי: אני רוצה קודם כל להודות לכל מי שהגיע, לכל המשרדים וכמובן, לאביעד ורז מהחברה למתנ"סים וגם ארגוני ההורים, מועצת התלמידים ומינהל הנוער שהוא - - -
<קריאה: אנחנו ארגון אחד, איזה ארגוני?
מירב בן ארי: אתה יודע, אני קוראת לכם, אני רואה אתכם כארגוני, זאב ופז היקרים לוועדה.
<קריאה: יש אחד.
מירב בן ארי: מאז הדרוזים אני כל הזמן - - - הוא גם כל הזמן אומר לי שהם חלק מכם.
מירב בן ארי: בסדר, אתה יודע, זה תהליך.
<רותי שלוסברג: זה לא מדויק, יש ארגוני הורים שונים.
<פז כהן: אין ארגוני הורים, יש ארגון אחד יציג.
מירב בן ארי: זאב ופז הם הארגון היציג.
מירב בן ארי: תודה גם לפידל ולכל מי שהגיע.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר רק משהו אחד.
מירב בן ארי: ראשית, אין ספק שהוצגה כאן פעילות מאוד מאוד מאוד חשובה, מערכתית, היקפית.
מירב בן ארי: ראינו שיש בכל כך הרבה יישובים, גם עם התייחסות למגזרים, ראינו גם את ההשפעה של החברה למתנ"סים ואת החשיבות של החברה למתנ"סים בדרך להגיע או לפחות לנסות להגיע לכל הילדים במדינה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שיש פה הרבה דיונים בוועדת חינוך, אפרופו, אתה אומר ש- 74% שלא נמצאים, אז היה כאן דיון, היה בו ציטוט מעניין שאחת ממשרד החינוך אמרה שהילדים פיתחו אורח חיים ישבני, שזה, אתה יודע, בלי לצאת לפעילות ולהבין את החשיבות של חוגים.
מירב בן ארי: אני גם מסתכלת, אני יכולה להסתכל על 24%, אבל אני באמת מסתכלת על אותם בני נוער שאנחנו לא מגיעים אליהם.
מירב בן ארי: יש פה עניין של נגישות, יש פה עניין של סבסוד, יש פה עניין של כמה בני נוער מכירים את הפעילות, לכן אני חושבת שנראה שיש שינוי משמעותי.
מירב בן ארי: גם שמענו מהמשרדים על הפעילות שהם עושים.
מירב בן ארי: אנחנו כמובן נפנה לשר הרלבנטי לעניין של ההרחבה.
מירב בן ארי: אנחנו נפנה גם לשר הרווחה בעניין של הנגשה של השירותים לאותם צעירים עם מוגבלות שקשה להם להגיע.
מירב בן ארי: אני גם רוצה לבחון את העניין של משפחות רווחה ופנימיות.
מירב בן ארי: אנחנו נפנה לשר האוצר ולשר החינוך לגבי העניין של התשתיות, זה 20 מיליון שקל, זה דבר שאנחנו יכולים לפחות לעקוב אחריו.
מירב בן ארי: אתה תהיה בקשר עם חבר הכנסת יוסף ג'בארין לגבי העניין של המגזר הערבי, כמובן שאני אעזור במה שצריך.
מירב בן ארי: אנחנו גם כמובן נטפל בנושא שהוצג כאן על ידי רותי, הסיפור של מינהל הנוער.
מירב בן ארי: אני אדבר עם דני רוזנר, אנחנו בקשר שוטף כל הזמן, וננסה לעזור אם אתם צריכים בנושא הזה.
מירב בן ארי: זה היה דיון מאוד חשוב.
מירב בן ארי: גם חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם שאני מנהלת את ועדת המשנה כבר חצי שנה, פעם ראשונה שיש שלושה חברי כנסת, אז זה כנראה באמת חשוב ובאמת משפיע על הילדים במדינת ישראל וזו המטרה של הדיון כאן.
מירב בן ארי: כמובן שאם יש נושאים אחרים שלא עלו כאן ואתם רוצים לשתף אז אתם מוזמנים לכתוב אליי במייל, אבל שלושת הנושאים שזה התשתיות, בעלי מוגבלות ומינהל הנוער, אנחנו נעשו follow up לוועדה הזו.
יעקב מרגי: ה-1 בפברואר 2017, ה' בשבט תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, פתיחה רשמית של תערוכה מציוריו של הדר גולדין – ציור, השראה, תקווה.
יעקב מרגי: זה השם שניתן לתערוכה והוא מדבר בעד עצמו.
יעקב מרגי: כם, לפני שנעביר את רשות הדיבור, אומר מספר מלים.
יעקב מרגי: אנו פותחים באופן רשמי היום את תערוכת הדר, מפרי עטו של הדר גולדין ז"ל.
יעקב מרגי: הדר נפל בקרב מהבולטים שבקרבות "צוק איתן".
יעקב מרגי: שנתיים וחצי בלי הדר ואנחנו היום מתכבדים ומכבדים את זכרו בתערוכת ציורים מפרי ידיו ומוחו הטהור.
יעקב מרגי: אותו קצין שאחותו הגדירה אותו מגדלור ואנחנו כאן כדי לומר למשפחה היקרה, אצילת הנפש הזו, שנמצאת כאן איתנו, שאנחנו מחויבים ונושאים באחריות כנבחרי ציבור לשלם את החוב היקר להדר, להורים היקרים, לאה וד"ר שמחה, לאחות איילת, לאחיו התאום צור, לכל חיילי צה"ל בעבר, בהווה ובעתיד, שכולנו תפילה שתמיד יחזרו בשלום למחוז חפצם.
יעקב מרגי: אני אעצור כאן, ברשותכם, ואעביר את רשות הדבור, כי אני חש שאין לי את הזכות לדבר על הדר ועל הכאב העצום שחשה משפחתו היקרה, כי אני חושב שאני עלול לצמצם את זה בדבריי ואני, מתוך כבוד להדר, אעביר את רשות הדיבור קודם כל להורים, לאחר מכן ניתן את רשות הדיבור לנבחרי הציבור.
<מנחם גולדין: ההורים העבירו את רשות הדיבור אליי, בכל זאת, אז נכבד אותם כפי שצריך.
<מנחם גולדין: "ודור יקום וחי ישיר ליופי ולחיים".
<מנחם גולדין: מי שמסת
<מנחם גולדין: כל בפוסטר הזה יראה למטה את הווטסאפ האחרון שאני קיבלתי מהדר.
<מנחם גולדין: הייתה דילמה גדולה, הדר היה עתיד להינשא וכשהוא ישב שם אל מול האויב הוא בה בעת ישב וצייר את ההזמנה לחתונה שלו, ששם הוא כתב את השיר של הרב קוק "ודור יקום וחי, ישיר ליופי ולחיים".
<מנחם גולדין: אנחנו התכתבנו בווטסאפ כי הייתה דילמה קשה איך לוקחים מעוין ומכניסים אותו לתוך מעטפה מרובעת.
<מנחם גולדין: כשאני מסתכל על הציורים של הדר, וכולכם יכולים לראות, אז בעיקר מה שאני רואה בהם זה את החיים.
<מנחם גולדין: והיום עולם האמנות עסוק בעיקר בלתאר את המציאות כפי שהיא, אבל הדר, כפי שאתם יכולים לראות מסביבכם, תיאר את המציאות כפי שהיא הייתה אמורה להיות בעיניו וכפי שהוא רצה שהיא תהיה.
<מנחם גולדין: כשהוא ישב וכתב את המלים האלה "ודור יקום וחי ישיר ליופי ולחיים" מיליוני אזרחים במדינת ישראל היו בשבי.
<מנחם גולדין: מיליוני אזרחים במדינת ישראל ישבו במקלטים, ילדים היו בפחד, הורים היו פוחדים על ילדיהם, מנהרות, יושבי הדרום ידעו שמתחתיהם ישנן מנהרות והדר, שידע לצייר את העתיד כפי שהוא רצה שהוא יהיה, יצא אלי קרב בשביל לקיים את המציאות הזו של "ודור יקום וחי ישיר ליופי ולחיים".
<מנחם גולדין: אנחנו אכן נמצאים שנתיים אחרי ואני מסתכל על העולם הנפלא שהדר הכניס בציוריו ועל התקווה שהוא רצה לתת לכולנו וכמו שזה מרגש ונותן תקווה זו גם עדות כואבת לנו, למשפחה, ואני חושב לעם ישראל, כשהדר לא חזר מרצועת עזה, לא חזר, לא חי, לא מת ולמעשה היום הוא נמצא בשבי.
<מנחם גולדין: ואני חושב שכן זה המקום לבוא ולהגיד שכשהדר גולדין נמצא בשבי, כשאורון שאול נמצא בשבי וכשאחרים נמצאים בשבי, ממשלת ישראל נמצאת בשבי.
<מנחם גולדין: המשמעות של המילה טרור היא המשמעות של הפחד.
<מנחם גולדין: זו המשמעות שאדם נמצא ולא יכול לתפקד ולא יכול לפעול אלא מתוך פחד ויראה מפני הבאות ובמקרה שלנו, מתוך פחד ויראה של חמאס.
<מנחם גולדין: אנחנו, כמשפחה יודעים שגם המנהרות, המנהרות שהדר לחם כנגדן, משוקמות היום על ידי אמצעים שמעבירה להם מדינת ישראל, משכורות משולמות לחמאס בתיווך של מדינת ישראל, אנחנו יודעים שלמעשה האסירים שאסרנו במהלך מבצע "צוק איתן" היום מקבלים תנאים ותנאים נרחבים ובכך עולה השאלה הגדולה האם כל המעשים שעשה הדר ונתן את חייו ואורון שאול ועוד עשרות של חיילים, בשביל שהדור הזה יקום ויחיה וישיר ליופי של החיים, האם הדברים האלה נעשו בכדי שבאמת נקיים את צוואתם זו או בכדי לייצר היום איזושהי הפוגה פוליטית?
<מנחם גולדין: אני רואה את הדברים של הדר כצוואה, צוואה ברורה וממשית, שאנחנו, כל עוד הדר וכל עוד אורון נמצאים בשבי, ממשלת ישראל נמצאת בשבי.
<מנחם גולדין: ואני אומר יותר מזה, צריך לקיים את הצוואה הזו.
<מנחם גולדין: תסתכלו על הציורים של הדר, תסתכלו בעיניים שלו.
<מנחם גולדין: הדר יצא ונתן את חייו מסיבה מאוד פשוטה, בשביל שאנחנו נחיה בעולם טוב יותר, בשביל שאנחנו נהיה מדינה שראויה לאנשים שנאבקו ונלחמו בשבילה, שאנחנו נהיה מדינה שעושה את כל הדברים האלה.
<מנחם גולדין: אני מוכרח להגיד לכל מי שחושב על הבעיות שיש בלהחזיר את הדר, שהתערוכה הזאת הרסה, רמסה ודרסה כל בעיה שהייתה.
<מנחם גולדין: אם בהתחלה חשבו איך אפשר לייצר תערוכה כזאת, של מי שנפל בטרם עת, אז קמו בעין הוד והקימו תערוכה ולתערוכה הזאת נהרו מכל רחבי הארץ, אלפים על גבי אלפים.
<מנחם גולדין: המנהל של הגלריה אמר לי בפירוש, "אנחנו מעודנו לא ראינו כל כך הרבה אנשים מכל קצוות העם מגיעים לתערוכה".
<מנחם גולדין: כשהתערוכה הזאת הגיעה לגבעת יואב ברמת הגולן, כל רמת הגולן הגיעה לחזות בה.
<מנחם גולדין: כשהתערוכה הזאת הוצגה במסגרת התערוכות של החינוך הממלכתי דתי, הגיעה רויטל שנמצאת פה, היא הגיעה ובעקבות כך גם קמה מגמת אמנות לבנים בחינוך הממלכתי דתי.
<מנחם גולדין: גם הבעיה הזאת, הפלא ופלא, נפתרה.
<מנחם גולדין: כאשר אמרו לנו שאומות העולם שיושבות בבניין שלהן בניו יורק, רק חושבות איך להרע ולהצר את הצעדים של מדינת ישראל, התערוכה הזאת הוצגה ברוב פאר והדר בתמונות ענק ושברה את כל הבעיות שניצבו שם, וכל אומות העולם וכל מנהיגי אומות העולם, חזו בחייל הישראלי שישב וצייר.
<מנחם גולדין: התערוכה הזאת שברה את כל המוסכמות ואת כל הבעיות שאי פעם היו ולכן אני אומר דבר אחד, אנחנו ממשיכים את הדרך של הדר, אנחנו דור שיקום ויחיה וישיר ליופי של החיים, אבל אנחנו לא ניתן שממשלת ישראל תמשיך ותהיה בשבי.
<מנחם גולדין: אנחנו לא ניתן שישקמו את חמאס, ואני אדגיש פה, לא את הפלסטינים, אלא את חמאס, לא ניתן שישקמו אותם ולא ניתן שישכחו את הדבר הזה, כי זאת הצוואה של הדר.
<מנחם גולדין: אני רוצה להודות לחברת הכנסת שולי מועלם ולחבר הכנסת עמיר פרץ, על כך שהקימו את השדולה למען החזרת הדר ואנחנו סמוכים ובטוחים שמלאכתם תיעשה ותישמע.
<מנחם גולדין: אני רוצה להודות מכאן לוועדת החיינוך התרבות והספורט, וכמובן, לכבודו, יעקב מרגי, יושב ראש הוועדה, על כך שהציבו את הדברים האלה ואני מקווה מאוד שחברי הכנסת יגיעו לכאן, יצפו בתמונות ושהתקווה שהדר נטע ונלחם ונתן את חייו עבורה, תצא מפה אל מול מסדרונות הכנסת ותהיה תקווה גדולה ואור גדול למול אנשים שמנסים לעשות ייאוש.
<מנחם גולדין: דבר אחרון אני אגיד, קשה מאוד לבנות.
<מנחם גולדין: כל מי שנמצא פה ואני מכיר אותו, בונה כל הזמן אבל קל מאוד להרוס ואנחנו צריכים לדאוג לכך שאת מה שהדר והחברים שלו, אלה שנפלו ואלה שנמצאים איתנו ואלה שהם פצועים, עם אזרחי מדינת ישראל ועם כל האנשים שהתגייסו בכל העולם ובכל הארץ בשביל שהדור הזה יקום ויחיה, לא להרוס את מה שהם בנו.
<מנחם גולדין: אני מודה לכם.
יעקב מרגי: תודה רבה, אני יכול רק בנימה אישית להוסיף, אני גר ביישוב שהוא בטווח ה-20.
יעקב מרגי: משפחתי ישנה במרתף למטה 45 יום.
יעקב מרגי: אירחנו את החיילים, אנחנו ראינו מאות ואלפים של הדר, צועדים ומתחייבים והיו מחויבים, נערי חמד שהיו מחויבים לדבר אחד, לשמור על מדינת ישראל ועל עם ישראל ואנחנו מחויבים להחזיר להם.
יעקב מרגי: יושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.
יצחק הרצוג: תודה רבה, אדוני יושב ראש הוועדה, יעקב מרגי, על היוזמה המבורכת.
יצחק הרצוג: תודה לך, ידידי, עמיר פרץ, יושב ראש השדולה, יחד עם שולי מועלם רפאלי, השדולה להשבת הבנים, משפחת גולדין היקרה, שאנחנו מלווים אותה בצורה אינטנסיבית, חברות וחברי הכנסת, קהל נכבד.
יצחק הרצוג: כשמסתכלים על הציורים המדהימים של הדר, רואים נפש גדולה מאוד, עם עוצמות רגשיות עצומות ועוצמות אינטלקטואליות גדולות.
יצחק הרצוג: רואים דמות מיוחדת במינה, של מפקד מצד אחד שעוסק בלחימה ומצד שני, מישהו עם עומק רוחני ואינטלקטואלי עצום.
יצחק הרצוג: התמונות הללו צריכות ללוות אותנו בכל בית בישראל, כדי להזכיר לנו יום יום, שעה שעה, שאנחנו רוצים את הדר ואורון חזרה בבית במהרה, כחלק ממאבק גדול שאנחנו כולנו מקיימים ומלווים את משפחת גולדין ואת משפחת שאול, במאבק הצודק והעיקש הזה.
יצחק הרצוג: יש בנושא הזה מהלכים גדולים שצריכים להתבצע ואנחנו דורשים שיתבצעו.
יצחק הרצוג: ביום הקשה הזה אני חושב שטוב גם להזכיר את המאחד והמאחד הוא סיפורם של בנים שנשלחו למשימה כדי להגן על כלל עם ישראל ואנחנו רוצים אותם בבית.
יצחק הרצוג: אנחנו רוצים גם להכיר את סיפורם האישי ואת העומק הרגשי והרוחני שלהם.
יצחק הרצוג: אז אנחנו איתכם, שמחה, לאה והמשפחה כולה, ריגשת אותנו, חמי, ושנשמע בשורות טובות במהרה.
יעקב מרגי: יושב ראש השדולה להחזרת הדר והחיילים, חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.
עמיר פרץ: אין ספק שאנחנו נמצאים באחד המפגשים אולי החשובים ביותר שלנו מבחינת המסר והעובדה שאנחנו באים ממקום שהוא לא רק גבורתו של הדר אלא גם אמנותו של הדר, מרחיבה את הדמות ומרחיבה את המחויבות שלנו.
עמיר פרץ: יש זמר, מלחין וכותב, שצמח בשדרות, בחור בשם מיכה ביטון, והוא כתב שיר על "עולם שנדלק בו אור, הצד המואר של העולם".
עמיר פרץ: כשאני שומע אותך, ואני יודע עד כמה אתה מדבר מעמקי נשמתך ומתחושותיך ומן המחויבות הגדולה שלך לעם ישראל, למדינת ישראל ואני רואה את הציורים שמקיפים אותנו, וכל הציורים מבטאים זריחה, מבטאים התחדשות, מבטאים ראייה באמת של הצד המואר של החיים, בוודאי זה מגדיל את הכאב העצום שאנחנו חשים.
עמיר פרץ: , אבל כפי שכבר ציין כאן יושב ראש האופוזיציה יצחק הרצוג, זה גם מגדיל את המחויבות שלנו.
עמיר פרץ: נכון, ישנן שאלות רבות של היחסים עם ארגוני הטרור וישנן שאלות רבות על הדרך שבה פועלים.
עמיר פרץ: ולהה
עמיר פרץ: בחנה שאתה עשית, שיש לנו מלחמה בלתי מתפשרת מול ארגוני הטרור, אבל אין לנו מלחמה עם העם הפלסטיני, ההבחנה הזו שעשית , כשאמרת במפורש שאתה רוצה שהדברים יהיו ברורים מול אותו ארגון שלצערנו מנצל בצורה חמורה מאוד, בניגוד לתפיסה הדתית של מי שהוא אמור לייצג ובניגוד לכל ערך הומניטרי.
עמיר פרץ: לכן אנחנו נמצאים כאן, כשהעניינים הפוליטיים נדחקים הצידה, הוויכוחים הפוליטיים לא נמצאים על השולחן הזה.
עמיר פרץ: השדולה היא שדולה חוצת מפלגות, היא שדולה שרוצה לחזק את המחויבות של צה"ל לחייליו, של מדינת ישראל לבניה, שצה"ל ומדינת ישראל, שמוסמכת לשלוח אנשים לקרב, היא גם חייבת להחזיר אותם הביתה.
עמיר פרץ: להחזיר אותם הביתה בכל דרך ולעשות הכול.
עמיר פרץ: זה הרבה מעבר לשאלה של המשפחה שלכם, זו שאלה ערכית שתשפיע על תחושת החיילים, על המחויבות שלהם ועל היכולת שלהם לחרף את נפשם למען המדינה הזו.
עמיר פרץ: זה לא קשור לשום עמדות פוליטיות כי בנושאים האלה אנחנו עומדים חד משמעית ולכן התערוכה הזאת היא תערוכה שהיא הרבה מעבר לשאלות שאנחנו דנים בהן.
עמיר פרץ: היא קודם כל זו תערוכה שמבטאה מסר אנושי חם, שיחצה פה כל מי שיעמוד, אני לא מאמין שנפש כלשהי תישאר אדישה למסר המדהים הזה שיוצא מהתמונות האלו.
עמיר פרץ: כמובן שאנחנו ממשיכים לעשות כמיטב ביכולתנו יחד עם המשפחה, ואני מודה לך, אדוני יושב ראש הוועדה, שמצאת את הצורך לתת מקום לציורים האלה, שמבטאים את הערכים של מדינת ישראל.
עמיר פרץ: אני מקווה שביחד עם ממשלת ישראל, ששר החינוך מייצג אותה כאן, אנחנו אכן נצליח לעמוד במשימתנו ולא נרפה עד שנשלים אותה.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור לסירוגין, אורח וחבר כנסת, אבל לאורחים עומדות שתי דקות.
יעקב מרגי: ד"ר אברהם ליפשיץ לא הגיע עדיין, אבל בינתיים הגיע שר החינוך, בבקשה.
נפתלי בנט: משפחת גולדין היקרה, חברים של הדר ז"ל, יושב ראש הוועדה, ידידי יעקב מרגי, ראש האופוזיציה בוז'י הרצוג וכל החברים.
נפתלי בנט: רגע לפני שאני אתייחס להדר אני חושב שאי אפשר להתעלם ממה שקורה לא הרחק מכאן, אני חושב שאני מבטא את עמדת כל חברי הבית, שאנחנו ביום של כאב.
נפתלי בנט: אף לא אחד, לא משמאל ולא מימין, שמח על מה שקורה.
נפתלי בנט: המשוררת אמרה "אל נא תעקור נטוע, אל תשכח את התקווה" ואני מאמין שדווקא מתוך עקירה קשה, יצמחו תקווה ושינוי משמעותי.
נפתלי בנט: משפחת גולדין, ההורים, האחים, כמו שאמרתי לכם בעבר, אני הרמתי ידי כדי לשלוח את הדר למבצע להגנה על תושבי הדרום, לא פחות.
נפתלי בנט: היו עשרות מנהרות מעזה לישראל, שסיכנו באופן מיידי ומסוכן את עצם החיים של תושבי עוטף עזה, בקיבוצים, ביישובים, בשדרות.
נפתלי בנט: לצערנו לא מצאנו באותה תקופה אלטרנטיבה למעט להיכנס, להשמיד את אותן מנהרות ולצאת.
נפתלי בנט: האמנתי ועודני מאמין שזו הייתה החלטה נכונה, על אף המחירים שידענו ושאכן לצערנו התממשו.
נפתלי בנט: הדר היה שם ומבחינתי מבצע "צוק איתן" לא נגמר עד שאורון והדר חוזרים למדינת ישראל.
נפתלי בנט: אנחנו לא נרפה.
נפתלי בנט: אתם בחרתם בחירה אמיצה ולמעשה שונה מהעבר, שלא ללחוץ על מדינת ישראל לשחרר מחבלים, אלא ללחוץ על האויב להביא הביתה או לשחרר את הדר.
נפתלי בנט: זאת עמדה מוסרית נכונה, עמדה ביטחונית נכונה, עמדה שבעבר אחזנו בה כמדינה.
נפתלי בנט: כשג'יבלי בשנות ה-50 היה בשבי לא היה לחץ לשחרר מחבלים אלא הלכנו וחטפנו חיילים של האויב, עד שבסוף הייתה עסקה.
נפתלי בנט: לכן אנחנו מחויבים כפליים לפעול בכל עוצמתנו ובכל כוחנו ואת זה אנחנו נעשה.
נפתלי בנט: היום הוא יום של אנושיות, שרואים בו גם את הפנים היפות של הדר, פנים שמסמלות בעיניי את ארץ ישראל היפה והטובה, את הפשטות, את התרומה למדינה, את אהבת המדינה ולצד הפנים את הנפש של הדר ואותה, מאחורי השם הזה, הדר גולדין, עם ישראל צריך להכיר את הדמות.
נפתלי בנט: וכשר חינוך אני אומר, הדרך הכי אפקטיבית שאני מצאתי להקנות ערכים לנוער היא דמויות מופת.
נפתלי בנט: כל אחד מאיתנו שייזכר למה אתה הלכת ליחידה ולמה את הלכת לחינוך, תזכרו אחורנית, אולי קראתם את "שרה גיבורת ניל"י", אולי קראתם את "מכתבי יוני", אולי קראתם את "פרקי יומן" של מאיר הר ציון ואולי את "הצנחנית שלא שבה".
נפתלי בנט: כל אחד שאב את ההשראה והדר צריך להיות השראה לילדים של היום.
נפתלי בנט: הוא מהווה השראה.
נפתלי בנט: יש את הנקודה האישית של המשפחה, אבל יש את הנקודה החינוכית ואת הערכים שאנחנו רוצים להטמיע בילדי ישראל, ערכים של התנדבות, של הקרבה למען דבר גדול יותר ושל אהבה.
יעקב מרגי: ד"ר עליזה בלוך, בבקשה.
<עליזה בלוך: צהרים טובים לשר החינוך, לחברי הוועדה, למשפחת גולדין היקרה.
<עליזה בלוך: אנחנו בעצם נמצאים פה היום בסוג של יום זיכרון במידה מסוימת.
<עליזה בלוך: אין לנו הזדמנויות לימי זיכרון, אבל ההזדמנות של הוועדה הזו היא להגיד לכולנו, כאנשי חינוך, שההתעסקות הזאת בהחזרה של הדר הביתה, אומרת לכולנו שאין מישהו שעשה את המשימה ואנחנו שוכחים אותו.
<עליזה בלוך: אנחנו היום עומדים מול חבר'ה בכיתות י"א וי"ב ואנחנו רוצים להגיד להם, "אתם תעשו את המקסימום מצדכם בשביל להיות הכי טובים", כדי שכל מי שיושב פה יוכל להרגיש בטוח ואנחנו כחברה צריכים להיות במקום שבו אנחנו אומרים, "לא מוותרים עליך, גם כשאתה כבר לא נמצא כאן".
<עליזה בלוך: עצם ההתעסקות פה בעיניי היא אמירה מאוד גדולה.
<עליזה בלוך: על הישיבה הזאת צריך לדעת כל תלמיד שיושב היום בבית ספר, עליו לדעת שכל חייל הוא חלק מרקמה מאוד מאוד גדולה וכולנו אחראים למה שקורה איתו, לא משנה מה קורה איתו כרגע.
<עליזה בלוך: לא מוותרים ולא שוכחים אותך.
<עליזה בלוך: הדבר השני, שר החינוך אמר דמויות מופת ואני מרגישה שיש פה שיעור גדול לכולנו במה שאנחנו מחפשים בכל ילד.
<עליזה בלוך: הרבה פעמים אנחנו מודדים ילדים בהישגים מאוד מסוימים ואני חושבת שהשיעור שהדר נתן פה לכולנו הוא היכולת לראות בכל תלמיד רבדים נוספים, עמוקים יותר, שלא תמיד באים לידי ביטוי בבית הספר.
<עליזה בלוך: אנחנו באים היום למורים ואומרים, תראו, ילד הוא עולם מאוד רחב, וכשאני מסתכלת פה על הציורים אני אומר, ילד הוא עולם מאוד רחב, מאוד עמוק, מלא רבדים, מלא שכבות מאוד גדולות.
<עליזה בלוך: והתפקיד שלנו, אתם כהורים הצלחתם לראות בילד שלכם עומקים אחרים ויכולתם לגרום לו לבוא לידי ביטוי, אנחנו צריכים לעזור ליותר הורים וליותר מורים לראות את החלקים האלה של הילד, את היכולת האמנותית, את היכולת הספורטיבית שלו, את היכולת שלא באה לידי ביטוי בחיי יומיום רגילים של בית ספר ואם שואלים בעיניי מה זו הנצחה אז בעיניי זו ההנצחה הכי גדולה.
רויטל סויד: בקיץ 2014, מבצע "צוק איתן" עשה לי ברמה האישית טלטלה גדולה מאוד והביא אותי לבית הזה, אבל עשה גם לכולנו.
רויטל סויד: בעוד שרובנו התקדמנו הלאה, קיץ 2014 והזיכרונות עדיין נשארים, כמובן אנחנו יודעים שנתמודד עם זה בעתיד, בשבילכם, משפחת גולדין היקרה והאהובה מאוד, אתם נשארתם שם, לא במובן שלא התקדמתם, אתם השראה לכולנו, אלא במובן של זיכרון מאוד קשה ומר התקבע שם.
רויטל סויד: מאז, כל פעם, אתם, באצילות הנפש שלכם, חושפים אותנו לרבדים נוספים באישיות של הדר.
רויטל סויד: חשבנו שכבר שמענו הכול ביום הראשון, בשבוע הראשון, ב'שבעה', ב'חודש', באזכרה, והנה כל פעם אנחנו רואים משהו אחר.
רויטל סויד: אני יושבת פה ואני מתבוננת בציורים המדהימים של הדר, שאני יודעת שגם הוצגו באו"ם, ואני אומרת, וואו, יש פה משהו שלא ידענו קודם ומן הסתם לא היינו מכירים, לא אתכם ולא את הדר, אלמלא הנסיבות הכול כך כואבות והטרגיות.
רויטל סויד: אני לא מדברת רק על האופטימיות, על החיוב ועל התום, על כל מה שמשתלב עם כל מה שלמדנו על דמותו של הדר, דרך הציורים שלו, אלא שגם כשיש איזשהו חושך ודייג עומד ודג, בלילה מאוד מאוד חשוך, הכול מאיר שם.
רויטל סויד: זה היה הדר.
רויטל סויד: זה מה שאנחנו ניקח איתנו מפה.
רויטל סויד: אני מודה לך, חברי יושב ראש הוועדה, על הכינוס, ולחבר הכנסת עמיר פרץ, שר הביטחון לשעבר, ששלח הרבה מאוד אנשים, למבצע, למלחמה, תודה רבה לך שהקמת יחד עם חברת הכנסת מועלם את השדולה פה בכנסת.
רויטל סויד: אנחנו לא נשכח, אנחנו נתייצב, אנחנו נוביל, אנחנו יחד איתכם.
רויטל סויד: אנחנו נעשה הכול כדי לתת לכם את מעט השקט שמגיע לכם.
יעקב מרגי: ד"ר אורנה כץ אתר, בבקשה.
<אורנה כץ אתר: אני כל כך הרבה פעמים נמצאת פה בוועדה, אבל הפעם זה משהו אחר לגמרי ומרגש לחלוטין.
<אורנה כץ אתר: אני הכרתי את הדר היכרות שטחית לפני שהוא נהרג, פרופ' שמחה גולדין הוא יושב ראש ועדת המקצוע ובילינו לא מעט ביחד, כולל נסיעה לחו"ל שבה הוא הראה תמונות של התאומים, עם כל השלבים שעברו והקורסים והתהליכים ושמחנו בשמחתו, וכמובן אחר כך האסון, אחרי שהדר נפל, נפלה בחלקי הזכות להיות בערב שנערך לזכרו בכפר בתיה ושם, בפעם הראשונה, אפשר היה לשמוע כל כך הרבה אנשים טובים מספרים על אדם מאוד מאוד מיוחד.
<אורנה כץ אתר: עכשיו תראו, כל אדם שנופל הוא יקר למשפחתו, הוא עולם ומלואו ותמיד אומרים עליו דברים טובים, אבל לפעמים אתה שוחק את המלים כאשר מגיעים לאדם מאוד מאוד יוצא דופן וזה היה הדר.
<אורנה כץ אתר: אדם שתמיד תמיד הקפיד על התנהגות מופתית כדוגמה לחניכיו ולפקודיו, צעיר שהתנדב, תמיד הקפיד התנדב, גם כשהוא הגיע לסוף שבוע קצר הביתה עדיין מצא את הזמן.
<אורנה כץ אתר: קצין שראה לעצמו זכות לשרת, אדם שהעמיד את הצרכים של הציבור, של החברה, של הנזקקים, לפני הצרכים של עצמו, ומעל לכל אדם שתמיד נהג בצניעות ובענווה.
<אורנה כץ אתר: לכן, דווקא היום, בתקופה של האדרת היחיד ו"תעמיד את עצמך במרכז ותעשה רק מה שטוב לך", ביטויים שאנחנו שומעים כל כך הרבה, לצערי, גם על חשבון אחרים, דווקא היום, כשכל אחד נוטה לבדוק את הפעילות שלו ב"מה ייצא לי מזה" ו"תהיה תקשורת?
<אורנה כץ אתר: " "אני אתפרסם?
<אורנה כץ אתר: " דווקא היום כל כך חשוב להעמיד את הדמות של הדר כדמות מופת, מודל של אדם שהוביל והנהיג, באמת קצין וג'נטלמן, יוצר ולוחם ששומר על מוסריות וערכים.
<אורנה כץ אתר: הדר סיים את חייו בנסיבות טרגיות, בשעה שקיים את מחויבותו כלפינו, הגיעה העת למלא את מחויבותנו כלפיו.
ענת ברקו: תודה אדוני היושב הראש, יו"ר השדולה, עמיר וגם שולי, באמת כל הכבוד לכם.
ענת ברקו: כשאני מבקרת בבתי עלמין בהרבה מאוד טקסים שהייתי, גם בצבא וגם היום, בליווי של משפחות שכולות חשבתי לתאר את התחושה, לאה ושמחה, זה כמו איזה כאב פנטום כזה, כואבת לי היד, אבל היא בעצם לא נמצאת, אני מרגיש משהו שאף אחד לא יכול להיכנס אל הנעליים שלי ואף אחד לא יכול להיכנס לנעליים שלכם.
ענת ברקו: התערוכה הזאת היא תערוכה חשובה מאוד, כמו שהתערוכה באו"ם, שנפגשנו בה בארצות הברית, הייתה תערוכה חשובה, כדי להציג את הפן של המפקד, של הלוחם, של הסייר, של הבן, של כל ההסתכלות מרובת הפנים הזו של האדם, שהשארנו שם, בעזה.
ענת ברקו: היו לנו שיחות על העניין הזה ואני רוצה לעבור למשהו פרקטי.
ענת ברקו: בראייה שלי, ואת זה הצגתי גם לראש הממשלה, צריך לעצור את הביקורים לאסירים הביטחוניים.
ענת ברקו: להתחיל עם עצירת ביקורים.
ענת ברקו: האסירים הביטחוניים, זהו מנוף הלחץ האפקטיבי ביותר, כדי להחזיר את החללים, את הדר ואת אורון, לקבר ישראל, הביתה, לקבר ישראל.
ענת ברקו: לא יכול להיות שהיום יוצאים אוטובוסים מעזה, עם תושבי עזה, אני אפילו לא מדברת כרגע על איו"ש אלא על עזה, ומבקרים אסירים של החמאס, שמקורם בעזה.
ענת ברקו: לכן תהיה כאן אמירה.
ענת ברקו: ביקור בכלא הוא יקר מפז, הוא דבר מאוד מאוד חשוב ואני אומרת את זה כקרימינולוגית, לדעתי הדבר הזה יכול להוות מנוף לחץ בלתי רגיל.
ענת ברקו: להציב את הדברים האלה, להתחיל עם הלחץ הזה.
ענת ברקו: לא מדברת כרגע בכלל על הקטע של הפעילות ההומנית מול תושבי עזה, אני מדברת למקד את הפגיעה מול החמאס מתוך אמירה שאם אתם לא תחזירו לנו את החללים ונוכל להביא אותם לקבר ישראל, האנשים שלכם יירקבו בכלא בלי לראות אף אחד.
ענת ברקו: אני חושבת שזה משהו שאנחנו צריכים לפעול, אני אומרת את זה מעל כל במה ואני חושבת שזה הכיוון שיכול גם לחולל סוג של שינוי.
ענת ברקו: אני רוצה להודות לכם שאתם באמת מגדלים ילדים כאלה מופלאים ומחוברים כל כך למדינה בכל נימי נפשכם.
ענת ברקו: אני חושבת שמורשת הקרב של הדר, אני בטוחה שהיא נלמדת בכל מקום והדברים הללו הופכים להיות נכס צאן ברזל, לא רק ליחידה ולחטיבה, אלא גם לצה"ל כולו ולנו כאזרחי המדינה.
יעקב מרגי: בינה פבזנר, בבקשה.
<בינה פבזנר: שלום לכולם.
<בינה פבזנר: שמחה, לאה וכולם.
<בינה פבזנר: בבית הספר שלנו, "שורשים", ברמת הגולן, יש כיתת עץ כזו יפה של קק"ל שצופה אל הנוף.
<בינה פבזנר: , מצפון רואים את החרמון, במערב הכנרת וביניהם נחל סאמק ומרחבי הגולן, שמשנים את פניהם עם עונות השנה, עכשיו ירוק.
<בינה פבזנר: בתוך הכיתה יש שלט עץ יפה, צנוע, לזכר הדר גולדין, אדם ומלואו.
<בינה פבזנר: לצערי, לא זכיתי להכיר את הדר בחייו, הכרתי אותו כמה שאפשר רק לאחר מותו.
<בינה פבזנר: הכרתי אותו ממה ששמעתי מהוריו, מאיילת אחותו, מה שקראתי עליו ואני מרגישה שההפסד כולו שלנו, שלי, גם של החברה שלנו, של עם ישראל.