GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אוסאמה סעדי: בג"ץ קבע, נדמה לי שעזיז עד 2015 היה צריך לסיים את כל העניין הזה של הכיתות השכורות ואם לא, אז עיריית ירושלים חייבת, לפי פסק הדין הזה, לשלם להורים שלא מוצאים בחינוך הרשמי מקום, לשלם להם את השכר שהם משלמים במוכר לא רשמי או בפרטי.
אוסאמה סעדי: עיריית ירושלים לא עושה את זה.
אוסאמה סעדי: כבר היה דיון פה עם ראש העיר, עם המנכ"ל ואמרו כל הזמן שאין קרקע.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, כשרוצים למצוא קרקע לצרכים אחרים אז, כמו שאמרתי, בעיסאוויה ובא-טור, הפקיעו שם מעל 700 דונם ואין שם בעיה של מחסור בקרקע.
אוסאמה סעדי: גם מבחינת התכנים, אני אמרתי ואני חוזר ואומר, אי אפשר, אדוני היושב ראש להתנות, ואמר זימי בהגינותו, לפי הסכמי אוסלו, התאוג'יה הוא מוכר - - -
יהודה גליק: הוא לא אמר שהם מתנים.
יהודה גליק: הם לא מתנים כלום.
אוסאמה סעדי: אז אני אומר לך, היום יש התניה בכמה בתי ספר, אנחנו שמענו ונפגשנו עם חלק מוועדי ההורים, היה אפשר להביא אותם ולשמוע אותם היום, ש"אם אתה עושה את הבגרות ומעביר את התלמידים בגרות, אנחנו נעביר לך תקציב, אם אתה לא מעביר בגרות אז אנחנו לא מעבירים לך תקציבים".
יהודה גליק: אנחנו תיכף נבקש את תגובת משרד החינוך ואת תגובת העירייה על הטענה הזאת.
אוסאמה סעדי: דיברתי עם שר החינוך, דיברתי עם השר לענייני ירושלים, זאב אלקין, אמרתי לו שיש טענות.
אוסאמה סעדי: חבל שוועדי ההורים לא מוזמנים פה, היינו מזמינים אותם.
אוסאמה סעדי: אני לא חבר בוועדת חינוך, אבל ראיתי שהדיון הזה הוא על נושא החינוך וחשוב לי הנושא הזה ואמרתי שאני מלווה את הנושא הזה.
אוסאמה סעדי: אני מבקש, אדוני היושב ראש, יש מחסור קשה בכיתות, אפילו בחדרים השכורים, אפילו בראס ח'מיס ובכפר עקב ובסמיראמיס , הצפיפות שם היא נוראית.
אוסאמה סעדי: אנחנו נכנסנו לאיזשהו בית ספר, לארה, בכפר עקב, אלפי תלמידים בבניין ששכרו אותו, הוא אפילו לא בניין, הוא לא בית ספר, אבל שכרו אותו, אמרו, נתאים אותו ויהיה בית ספר, המצב הוא קטסטרופלי.
אוסאמה סעדי: אני מברך על הדיון הזה, אבל אני מבקש גם להזמין את הנציגים של ועד ההורים ולשמוע אותם.
יהודה גליק: אין לנו פה את נציגי ועד ההורים, אבל יש לנו פה את אביב טטרסקי, שהוא הכין לדעתי את הדוח הממצה ביותר על מערכת החינוך בירושלים המזרחית, הוא סיים אותו באוגוסט 2016 ואני בעקבותיו פניתי לקיום הדיון הזה.
יהודה גליק: הוא מדבר על 2,700 כיתות חסרות, כולל 700 מתוכן שהן כיתות לא תקניות, אז אביב, אל"ף, תן לנו כמה - - - הוא אומר 1,200 כיתת חסרות ו-200 בנינו כבר השנה אז זה נראה כאילו הכול נהדר, אתה מגיש דוח אחרי שבדקת ובחנת ואתה אומר שהמצב קטסטרופלי, אז אוסאמה את זימי, מי צודק, אביב?
יהודה גליק: "בין הפטיש לסדן", כך קראת לזה, אז עכשיו אתה בין הפטיש לסדן.
<אביב טטרסקי: אני חושב שגם זימי ולארה לא יתנו ציון מאוד מוצלח למצב.
<אביב טטרסקי: זה לא איזה עניין של ויכוח.
<אביב טטרסקי: בגלל ששאלת על זה אני אגיד כמה מלים על המצב הכללי ואז אני אנסה - - -
יהודה גליק: אבל להתמקד בחינוך.
<אביב טטרסקי: לא, המצב הכללי בחינוך.
<אביב טטרסקי: תראה, בעיניי, אם זה 2,700 או אם זה 1,200, זה לא באמת משנה.
<אביב טטרסקי: במקום להסביר למה אנחנו אומרים 2,700 ולמה אנחנו צודקים, נניח שחסרות רק 1,200 כיתות.
יהודה גליק: אבל הוא אמר ש-1,200 חסרות בגלל הבג"ץ, אבל בעצם התלמידים לומדים במוסדות פרטיים.
<אביב טטרסקי: אני אנסה לענות.
<אביב טטרסקי: אני יודע שבמנח"י, בוודאי לארה וזימי ובאופן כללי במנח"י, עובדים קשה כדי להתמודד עם המציאות הזאת, אבל מה שחסר לי, אנחנו הרי נפגשים כמה פעמים בשנה סביב הנושאים האלה ומה שחסר לי, זה תמיד מספרים כמה עשינו במנח"י, מנח"י מספרת כמה היא עשתה והיא עושה לצורך העניין הרבה, היא מספרת איך הבעיה, אבל אז, במקום לדפוק על השולחן ולהגיד, למרות שאנחנו עושים כל כך הרבה אנחנו לא יכולים לפתור את הבעיה, כי השאלה האמיתית זה לא כמה בנינו אלא מתי ה-1,200 כיתות האלו שחסרות או ה-2,700 כיתות שחסרות, מתי המחסור הזה יושלם.
<אביב טטרסקי: זה כולם יודעים, שבמדיניות הפוליטית הנוכחית זה לא יושלם ורק יילך וייעשה יותר ויותר גרוע.
<אביב טטרסקי: ראינו לפני חודש או שלושה שבועות, שכשלראש העיריה יש טענות כלפי הממשלה הוא אומר, "אני בכוחות עצמי לא יכול לספק את מה שצריך", אנחנו רואים איך הוא יכול לטפס על בריקדות וכאן הנושא הזה, שהוא נושא קרדינלי, משנה לשנה לשנה - - - אני הייתי מצפה, דווקא בגלל שאני יודע שזה חשוב לכם, שאתם תגידו, בלי תכניות מתאר, עניין סופר פוליטי, בלי תכניות מתאר בכפר עקב, בעראב א סוואחרה, בכל שכונה במזרח ירושלים, ילדים ימשיכו להסתובב ברחוב או בטוח ילדים לא יקבלו את מה שמגיע להם לפי חוק חינוך חינם, הם יצטרכו לשלם שכר לימוד יקר.
<אביב טטרסקי: זאת האמירה שצריכה לצאת מכם.
<אביב טטרסקי: זה אחת.
<אביב טטרסקי: שתיים, הערה קטנה לגבי העניין של הבגרות.
<אביב טטרסקי: תאוג'יה, בגרות ישראלית - - -
יהודה גליק: האם אתה מכיר את ההתניה שאוסאמה מדבר עליה, שהעירייה ומשרד החינוך טוענים - - -
<אביב טטרסקי: בשנה שנתיים האחרונות היו כמה פרסומים, גם בנושא של שיפוץ בתי ספר, שהמשרד לענייני ירושלים אמר בצורה רשמית, כספים לשיפוץ בתי ספר יילכו רק לבתי ספר שבהם יש בגרות ישראלית.
<אביב טטרסקי: היה עוד פרסום אחר, שאני כרגע לא זוכר אותו, אולי נסרין מהאגודה זוכרת, אבל כן, ואנחנו גם שומעים מהשטח, שומעים ממנהלים ושומעים מוועדי הורים.
<אביב טטרסקי: אולי מנח"י לא עושה את זה, אולי אלה כספים שמגיעים מן המשרד לענייני ירושלים, אבל יש את הלחצים האלה.
<אביב טטרסקי: אני רוצה להזכיר, לא להציע, אני רק רוצה להזכיר, בגלל שזו לא פעם ראשונה שמדברים על הדברים האלה ומדיון לדיון שום דבר לא משתנה, לכאורה כאן באנו לדבר על כמה סוגיות קונקרטיות שעלו מצדה של נאדרה, כאשר בשכונות מעבר לגדר המצב הוא חמור, שוב פעם, בגלל החלטה פוליטית של העירייה.
<אביב טטרסקי: ניר ברקת אמר כמה וכמה פעמים, "שכונות שמעבר לגדר לא מעניינות אותי.
<אביב טטרסקי: "
יהודה גליק: אבל העידו פה, גם נאדרה, שבחודשים האחרונים יש שינוי תפיסתי.
יהודה גליק: אני מברך על השינוי הזה.
יהודה גליק: אני מקווה שגם אתה מברך על השינוי.
<אביב טטרסקי: בוודאי.
<אביב טטרסקי: רק לזכור שלנאדרה יש כמה הצעות קונקרטיות.
<אביב טטרסקי: הבעיה הכללית היא בעיה מאוד חמורה, אבל אני לא שומע אף אחד שמציע איזושהי הצעה לפתרון.
<אביב טטרסקי: אולי כדאי גם להשאיר - - -
יהודה גליק: תיכף נשמע את אנשי משרד החינוך כי אני מאוד רוצה שמשרד החינוך יגידו לנו על תכנית לטווח ארוך, תכנית חומש, איך מטפלים את הפער הזה, כי אם יבנו 200 כשיש מחסור של 1,200 או של 2,000, הפער הזה לא ייסגר.
יהודה גליק: האם אתם נערכים לתכנית חומש או רב שנתית, לקביעת יעד שבעוד עשר שנים מהיום מצמצמים את הפער הזה?
<אביב טטרסקי: רק עוד הערה קטנה על המספר, פשוט בשביל הדיוק, כי שוב, אנחנו צריכים לא להציג את התמונה פחות קשה ממה שהיא.
<אביב טטרסקי: ה-200 כיתות לימוד זה לא 200 כיתות לימוד שנבנו, המספר שנבנה הוא הרבה יותר נמוך, הממוצע השנתי הוא 36 כיתות בשנה.
<אביב טטרסקי: נוסף על זה העירייה שוכרת כיתות לימוד.
<אביב טטרסקי: לגבי השכירות, דבר ראשון, העירייה עצמה אומרת, זו עלות הדירה, זה לא טוב לנו.
<אביב טטרסקי: דבר שני, היא שוכרת מבני מגורים, זה לא כמו כיתות לימוד תקניות.
<אביב טטרסקי: אם אנחנו רוצים לספור כמה כיתות תקניות יש במזרח ירושלים בבתי ספר וכך הלאה, המספר הוא אחר לגמרי.
יהודה גליק: תודה, אביב.
יהודה גליק: תגידו לי מי אלה שהצטרפו אלינו.
<נסרין עליאן: נסרין עליאן, האגודה לזכויות האזרח.
יהודה גליק: וגבירתי, שהצטרפה, מה שמך?
<מיכל נחמיאס: מיכל נחמיאס מהמשרד לענייני ירושלים.
יהודה גליק: מיכל נחמיאס, המשרד לענייני ירושלים, אני אשמח להתייחסותך גם לטענות שהועלו כלפיכם, אבל נשמע קודם כל את אורה ואת נסרין, אם אפשר בקצרה כי אנחנו רוצים לשמוע עוד.
יהודה גליק: בבקשה, אורה.
<אורה חכם: אני רוצה לשאול שאלה קונקרטית אותך, כיו"ר שמנהל את הישיבה.
<אורה חכם: מה הסמכות של ועדת החינוך של הכנסת להורות או להשפיע או לכפות, הרי הם לא הכתובת, החבר'ה פה אינם הכתובת, הכתובת זה עיריית ירושלים - - -
יהודה גליק: לא, לא, אורה, שאלת את השאלה ואני רוצה להגיד.
יהודה גליק: תראי, התשובה לשאלה הזאת היא תשובה מאוד פשוטה.
יהודה גליק: אל"ף, לוועדה הזאת אין סמכות.
יהודה גליק: בי"ת, מניסיוני האישי, שאני בסך הכול שמונה חודשים חבר כנסת, הוועדה הזאת מצליחה לדחוף דברים.
יהודה גליק: תפקידה של ועדת הכנסת לבקר את העשייה של הממשלה.
יהודה גליק: נקודה אחרונה להערתך.
יהודה גליק: אין פה עירייה שחיה בוואקום, יש פה משרד ממשלה שאחראי על הדבר הזה ולכן כולם יצטרכו לתת את המענים לשאלות שאת תשאלי.
<אורה חכם: אם כך אז אני שואלת את השאלה.
<אורה חכם: אני הייתי מצפה מאדוני יושב הראש ומחברי הכנסת שנמצאים כאן, שתתקבל החלטה של הוועדה שצריך לפחות בתוך שנה וחצי, להקים 500 כיתות מינימום.
<אורה חכם: בוא נגיד לא 1,200 ולא 2,000 אבל משהו ריאלי.
<אורה חכם: להתעלם מכל השאלות, מה אתה מעדיף, מה אתה לא מעדיף, אני מניחה שההורים תושבי ירושלים ילכו בדרך שטובה לילדיהם וילכו לתעודת בגרות, גם ישראלית וגם תאוג'יה, אני כך חושבת, אבל לא משנה מה אני חושבת - - -
יהודה גליק: אורה, בואי, אם תוכלי להוסיף דברים על משהו שלא נאמר.
יהודה גליק: שמעתי את ההערה הזאת.
יהודה גליק: האם יש לך מה להוסיף?
<אורה חכם: שום דבר.
יהודה גליק: נסרין, בבקשה.
<נסרין עליאן: אני רוצה לחדד כמה נקודות.
<נסרין עליאן: דבר ראשון, מספר התושבים שמתגוררים בשכונות האלו הוא כמעט שליש מכלל התושבים הפלסטינים של מזרח ירושלים.
יהודה גליק: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-60,000 תושבים.
<נסרין עליאן: 130,000 תושבים, אדוני.
יהודה גליק: בכפר עקב ובמחנה פליטים שועפט, יחד סדר גודל של 130,000.
<נסרין עליאן: שמתגוררים אך ורק בשכונות שמעבר לחומה הירושלמית.
<נסרין עליאן: זה מספר עתק.
<נסרין עליאן: מדובר שם בקיום של בערך, אם אני לא טועה, תחדדו אותי, כשלושה בתי ספר רשמיים סך הכול וכל השאר מוכר שאינו רשמי.
<נסרין עליאן: אין גנים בכלל באזור שהם רשמיים, אז אנחנו מדברים על מחסור ענק מבחינת הרשויות, הן משרד החינוך והן עיריית ירושלים, בקיום החובה שלהן לספק חינוך חינם לילדים האלה.
<נסרין עליאן: על אחת כמה וכמה כשמדובר בעוד 3,000 ילדים שמוסעים כל יום אך ורק משכונה אחת, השכונה של מחנה הפליטים שועפט, ולא מהשכונה של כפר עקב.
<נסרין עליאן: בגלל הבעיות הנלוות שהצטברו לאורך השנים בקלנדיה, הרבה הורים מעדיפים לא להסיע את ילדיהם מעבר למחסום של קלנדיה כי הוא הרבה יותר מסובך והרבה יותר מסורבל ודורש הרבה מעבר לזמן הנדרש במחסום של מחנה הפליטים שועפט.
<נסרין עליאן: זו נקודה ראשונה.
<נסרין עליאן: דבר שני, אני רוצה לדבר על המחסור של הכיתות.
<נסרין עליאן: הן מנכ"ל העירייה והן ראש עיריית ירושלים, היו נוכחים בדיון פה בוועדת החינוך והם הציגו מחסור של 2,000 כיתות במזרח ירושלים.
<נסרין עליאן: כיום מתנהלת עתירה בבג"ץ על מחסור של 2,000 כיתות במזרח ירושלים, בג"ץ של ועד ההורים של מזרח ירושלים, בנוסף לעוד 2,000 במגזר החרדי.
<נסרין עליאן: אז לדבר על 1,200, כך אתם הצגתם, גם במשרד האוצר, על מנת לממן לכם תקציב של 2,000 כיתות, אז למה עכשיו אנחנו מדברים על 1,200?
<נסרין עליאן: אני לא יודעת.
<נסרין עליאן: ייתכן שמדברים על 1,200 כיתות שחסרות לבנייה בעוד שיש עוד 700 עד 800 כיתות לא תקניות בבתי ספר במזרח ירושלים וכך אנחנו יכולים להגיע בערך ל-2,000 כיתות שחסרות.
<נסרין עליאן: אז חשוב לחדד שהמסגרת של המחסור היא הרבה יותר גדולה.
יהודה גליק: אני רק אעיר לך שגם בדוח שהכינו "עיר עמים" הם מדברים על מחסור בכיתות של תלמידים שלומדים במוכר שאינו רשמי, כדי להעביר אותם לרשמי, 1,300 כיתות.
יהודה גליק: מה שהם דיברו על השאר, זה 700 כיתות לא תקניות שצריך להחליף ו-670 כיתות נוספות שנדרשות לילדים בגיל חינוך חינם על פי נתוני הלמ"ס.
<קריאה: זה יותר מ-2,000.
<נסרין עליאן: אני אומרת לך את הנתונים הרשמיים שעיריית ירושלים הציגה בעצמה.
<נסרין עליאן: עד כמה וכמה מה שאומרים "עיר עמים", אני עוד יותר מצדדת, אבל אני מביאה לך את מה שכבר הוצג בוועדות במצגות של עיריית ירושלים.
<נסרין עליאן: זה דבר אחד.
<נסרין עליאן: דבר שני, לגבי הגנים, נקודה שכמעט לא דנו בה היום, אני לא יודעת אם בכלל זוכרים את החלטת טרכטנברג על כל מזרח ירושלים ועל אחת כמה וכמה לגבי השכונות מעבר לחומה.
<נסרין עליאן: החינוך טרום חובה כמעט ולא קיים באופן רשמי מבחינת מימון העירייה.
<נסרין עליאן: מספר מאוד מאוד מועט של גנים קיימים במזרח ירושלים ובכלל, מחסור של גנים.
<נסרין עליאן: הדבר הזה כולו יחד מביא לפריחה של המוכר שאינו רשמי באזור הזה.
<נסרין עליאן: פריחה של המוכר שאינו רשמי, יש לו יתרונות ויש לו חסרונות, אבל צריך להגיד דבר אחד, הוא יקר מאוד ולתושבים שרובם חיים מתחת לקו העוני, 78%, הוא עול, הוא לא רק יקר.
יהודה גליק: נאמר פה שחלקם הגדול בוחרים את זה מבחירה.
<אביב טטרסקי: אבל זה נאמר, על מה האמירה הזו מבוססת?
יהודה גליק: לדעתך, אביב, אם היה רשמי לכולם אז כולם היו הולכים לרשמי?
<אביב טטרסקי: אני אתן דוגמה שמכירים אותה היטב.
<אביב טטרסקי: ב-2015 - - -
יהודה גליק: סליחה, נסרין, אני מקווה שזה בסדר מבחינתך.
<אביב טטרסקי: בשכונת ג'בל מוכבר, שכונה של קרוב ל-30,000 תושבים, לא היה מעולם בית ספר תיכון רשמי לבנים.
<אביב טטרסקי: ועד ההורים שם מחויב וחזק, איתר מבנה שהעירייה תוכל לשכור.
<אביב טטרסקי: העיריה החליטה לעשות איזה שפלינג, ולא לפתוח תיכון לבנים.
<אביב טטרסקי: אמרה, לא, זה בסדר, יש תיכון מוכר שאינו רשמי.
<אביב טטרסקי: רק אחרי שוועד ההורים עלה על בריקדות, השבית את הלימודים - - -
יהודה גליק: אז פתחו.
<אביב טטרסקי: ואיפה הילדים לומדים?
<אביב טטרסקי: האם הם לומדים במוכר שאינו רשמי או ברשמי?
<אביב טטרסקי: לעירייה מאוד נוח להגיד שהם רוצים ללמוד במוכר שאינו רשמי.
יהודה גליק: הבנתי, בסדר, הערה במקום, חשובה מאוד.
<נסרין עליאן: שתי נקודות אחרונות.
<נסרין עליאן: דבר ראשון, העניין של ההזנחה המתמשכת ובעצם השקיפות של כלל התושבים שחיים מעבר לחומה היא דבר שמתלווה כבר שנים, אני יכולה לראות אותו אפילו כמדיניות ברורה לגמרי, אין מה להסתיר מעבר לכך.
<נסרין עליאן: נאדרה וועדי התושבים המקומיים עושים מאמצים נלאים על מנת להתגבר על המציאות הלא הגיונית שלהם אבל עדיין זה לא יכול לפתור את הבעיות הרוחביות והשורשיות שקיימות הרבה שנים.
<נסרין עליאן: ועל אחת כמה וכמה כשמדובר בבג"ץ שכבר החליט וחייב את שתי הרשויות לספק את החינוך ועדיין, בתום חמש שנים לבג"ץ זה עדיין לא מתקיים.
<נסרין עליאן: נקודה אחרונה לגבי ההתניות ולגבי הבגרויות.
<נסרין עליאן: אני מתכתבת עם המשרד לענייני ירושלים בעניין הזה וגם עם משרד החינוך לגבי שתי נקודות עיקריות.
<נסרין עליאן: האחת זה ה-20 מיליון שקל שהמשרד לענייני ירושלים רצה לתת לשיפוץ בתי ספר, ויותר מאוחר הבנו שזה גם מעבר לשיפוץ, וגם משרד החינוך בעניין של השעות הדיפרנציאליות, שמכל מיני מקומות הבנו שיש התניה ללימוד בגרויות, על מנת לקבל את התקציבים האלה.
<נסרין עליאן: בהתכתבויות הבנו שקיימת תכנית מורחבת בין שלושת המשרדים על מנת לבחון, אולי אתם תסבירו גם אחרי זה בהרחבה, לבחון ולשדרג את מערכת החינוך בירושלים.
<נסרין עליאן: במסגרתה הם רוצים לתת יותר תקציבים לבתי ספר.
<נסרין עליאן: יחד עם זאת התכנית הזאת עדיין - - -
אוסאמה סעדי: איזה שלושה משרדים?
אוסאמה סעדי: זה המשרד לענייני ירושלים, חינוך ועירייה?
<נסרין עליאן: המשרד לענייני ירושלים, חינוך ועיריית ירושלים, נכון.
<נסרין עליאן: התכנית הזאת עדיין לא נחשפה בפנינו למרות שאני ביקשתי אותה כמה וכמה פעמים.
<נסרין עליאן: אני לא יודעת במה היא מותנית ומה היא כוללת.
יהודה גליק: תיכף אנחנו נשמע.
יהודה גליק: תודה רבה, נסרין.
יהודה גליק: לפני שאני עובר למשרדים, אני רוצה לשאול אותך, נאדרה.
יהודה גליק: התקציבים השנתיים שלך, שמיועדים לך, את מקבלת את כל התקציבים שמיועדים?
יהודה גליק: כל מה שמובטח לך?
יהודה גליק: כל מה שקיים מגיע אלייך?
<נאדרה ג'אבר: לא, החלטת ממשלה מ-2006 לתקציב המינהל הקהילתי עוטף ירושלים הייתה שהתקציב הוא 18 מיליון, אבל בפועל מהשנה הראשונה לא ראינו את התקציב הזה ומהשנה הראשונה התנהלנו עם תקציב שהוא מיליון שקל שוטף רק לתחזק את - - -
יהודה גליק: איפה נעלמו 17 מיליון?
יהודה גליק: תיכף אנחנו נבקש ונקבל תשובות.
אוסאמה סעדי: נעשה ועדת חקירה על ה-17 מיליון.
<נאדרה ג'אבר: לא, אני אגיד לכם איך.
<נאדרה ג'אבר: עוד מיליון שקל לתשתיות ושיפור כבישים וכל השאר זה תקציבים למשל לחינוך ואשפה וכו' - - -
יהודה גליק: שלא עובר דרכך.
<נאדרה ג'אבר: נכון.
יהודה גליק: תקציב הפעילות שלך הוא מיליון שקל, אבל בעצם אמורים להיות 18 מיליון שקל למנהלת.
יהודה גליק: אנחנו תיכף נשאל את העירייה אם זה מגיע.
<נאדרה ג'אבר: כן, אני אומרת את זה ממש בפה מלא.
<נאדרה ג'אבר: אם התקציב היה עובר אליי ישירות אני הייתי מנצלת אותו 100% - - -
יהודה גליק: לְמה?
<נאדרה ג'אבר: לייעוד שלו.
<נאדרה ג'אבר: התקציב לא היה הולך לקבלנים ולקבלני משנה והסעות וכו'.
<נאדרה ג'אבר: הייתי מנצלת את התקציב הזה - - -
יהודה גליק: מה היית עושה עם התקציב?
<נאדרה ג'אבר: אל"ף, התשתיות, הכבישים - - -
יהודה גליק: מה עם חינוך בלתי פורמאלי?
יהודה גליק: מתקיים אצלכם?
יהודה גליק: תגידי כמה מלים על החינוך הבלתי פורמאלי אבל אני ממש רוצה לשמוע את אנשי משרד החינוך והמשרד לענייני ירושלים.
<נאדרה ג'אבר: אני רשמתי ארבע נקודות ואני אגיד אותן רק בנקודות.
<נאדרה ג'אבר: לגבי איתור שטחים, אפשר לאתר שטחים ולהכשיר אותם.
<נאדרה ג'אבר: לפחות בשני המקרים שהיינו מעורבים באיתור השטחים המבנים היו בסדר והוכשרו ועכשיו הם עובדים כמבנים הכי טובים בשכונות.
<נאדרה ג'אבר: מאוד חשוב להגיד שהבעיה של ההסעות היא לא רק המחסום.
<נאדרה ג'אבר: המחסום הוא בעיה בכלל, אבל להגיע למחסום, בגלל התשתיות, בגלל העומס, בגלל התנאים שם, היא הבעיה.
יהודה גליק: האיסוף של התלמידים מתוך היישוב.
<נאדרה ג'אבר: נכון, נכון.
<נאדרה ג'אבר: לכן אנחנו גם מנסים, יש את התכנית של כביש צמוד גדר בשתי השכונות, הוא בשלב מאוד מתקדם, הוא יהיה לתחבורה הציבורית והסעות הילדים.
<נאדרה ג'אבר: זאת אומרת אנחנו מנסים כל הזמן למצוא את הפתרונות יחד עם התושבים.
יהודה גליק: ברור, אוקיי.
יהודה גליק: הנקודות הבאות, תגידי לנו כי אנחנו רוצים ממש להספיק.
<נאדרה ג'אבר: הבגרויות.
<נאדרה ג'אבר: אני יודעת שבשכונות שלי יש בערך 300 תלמידים שהם בתכנית הבגרות, אבל זה מבחירה.
<נאדרה ג'אבר: לקחו כיתות מבית הספר ומבחירה - - -
יהודה גליק: את לא מכירה את ההתניות והכפייה על תלמידים ללמוד בגרות.
<נאדרה ג'אבר: לא, אני לא מכירה.
יהודה גליק: אוקיי, תיכף נשמע.
יהודה גליק: נקודה אחרונה.
<נאדרה ג'אבר: אם התקציב יעבור אליי ישירות אני ח ושבת שאנחנו נוכל להכניס את השיפור לשכונות עוטף ירושלים.
יהודה גליק: שיפור של מה?
<נאדרה ג'אבר: של כל התנאים, הפיזיים, החינוכיים, מוסדות החינוך, הכול.
יהודה גליק: תודה, נאדרה.
יהודה גליק: אני רוצה לשמוע את אנשי משרד החינוך.
יהודה גליק: נשאלו פה שאלות גם על מחסור, לא של עשרות כיתות, אלא מאות כיתות ואולי אפילו אלפי כיתות.
יהודה גליק: הדבר הזה לא ייפתר באמצעות 36 כיתות לשנה.
יהודה גליק: האם יש תכנית אב או תכנית חומש או תכנית רב שנתית, כדי להתגבר על הפער הזה?
יהודה גליק: הפער הזה הוא פער עצום.
יהודה גליק: דיברו פה מלים יפות על מוכר שאינו רשמי, אנחנו יודעים בדיוק מה זה, אנחנו יודעים בדיוק מה מלמדים.
יהודה גליק: התלמידים שם לא הופכים להיות ציוניים אוהבי ישראל, לא שהם חייבים להיות ציונים אוהבי ישראל, אבל אנחנו יודעים שיש שם - - - אתם יודעים מה, לא ניכנס לתוכן הזה.
יהודה גליק: היינו שמחים שהתלמידים האלה, בהתאם להחלטת בג"ץ, ילמדו בתוך מוסדות רשמיים, אז נשמח לשמוע אתכם.
יהודה גליק: בינתיים הצטרף אלינו חבר כנסת שהוא גם היה פעם חבר עיריית ירושלים, מיכאל מלכיאלי, אם תרצה להתייחס אז נשמח, אבל אני מאוד רוצה לשמוע את אנשי משרד החינוך, נמצאים פה יפה ווחיד ופארס.
<יפה ישר: אני, ברשותך, אתן לכם רקע לגבי מה שקורה בשנה וחצי שנתיים האחרונות.
יהודה גליק: אגב, במדינת ישראל הייתה החלטת ממשלה על 15 מיליארד שקל תוספת לאוכלוסייה הערבית, זה לא קשור לירושלים?
<יפה ישר: לא קשור לירושלים.
יהודה גליק: לא קשור לירושלים.
יהודה גליק: לא מגיע אפילו שקל?
<יואב זמרן: היא נחשבת עיר מעורבת והתקציב הזה הוא רק ליישובים ערביים.
<יפה ישר: לפני כשנה וחצי שנתיים הוקם שולחן עגול אצל המשנה למנכ"לית, בהנחיית השר ומנכ"לית המשרד.
<יפה ישר: בשולחן העגול הזה, שהמטרה שלו היא מזרח העיר ותיכף אני אפרט את ההיבטים, יושב הבינוי, יושב הפיקוח על המחוז, מינהל חברה ונוער, שפ"י, כל ההיבטים, כולל המשרד לירושלים וכולל עיריית ירושלים עם מנח"י.
<יפה ישר: במטרה לקדם את החינוך בירושלים הוכנסו לעבודה עשרה מפקחים נוספים למזרח ירושלים.
<יפה ישר: את כל השכונות בירושלים חילקנו לפי אזורי פיקוח, כשיש מפקח אחד על כל רצף גיל בכל שכונה, שהוא אחראי גם על הרשמי וגם על המוכר שאינו רשמי באותה שכונה, כולל כפר עקב וכולל מחנה פליטים שועפט.
<יפה ישר: זאת אומרת, למפקח כולל היום המפתח הוא 1 ל-25 בתי ספר ובגני הילדים 1 ל-150 גני ילדים, מה שקורה גם - - -
יהודה גליק: אבל הוא מפקח על מה שנלמד בתוך בתי הספר, השאלה שאני שואל היא האם הוא אחראי על זה שחסרות 2,000 כיתות?
<יפה ישר: לא, לא.
<יפה ישר: הוא לא אחראי על זה שאין 2,000 כיתות, אבל כשאתה מדבר על חינוך מוכר שאינו רשמי, ואני מתייחסת גם לטענות שעלו בפנייה כאן, אז אם אני אתחיל בסיפור של גני ילדים במוכר שאינו רשמי, אז מבחינת ילדים ונמצא כאן גם פארס, מנהל אגף רישוי, על מנת לקבל רישיון לפתיחת מוכר שאינו רשמי, אם זה גן ילדים או בית ספר, אחד מהתהליכים שקורים הוא שמפקח צריך להגיע ולראות בעיניים את המוסד, לראות את הסביבה אם היא מתאימה, את הציוד, הכשרה של מנהל או הכשרה של גננת, תכניות עבודה, הכשרה של מורים, בעצם את כל הסביבה הפדגוגית שהיא מתאימה ואז הוא ממלא את חוות הדעת וממליץ לאשר או לא.
יהודה גליק: זה מאה אחוז, אבל הם טוענים שאין גני ילדים בכלל.
<יפה ישר: רגע, במחנה פליטים שועפט יש 100 גנים מוכר שאינו רשמי בפיקוח של המשרד.
<נאדרה ג'אבר: יש תחרות בין גני הילדים טרום חובה - - -
<קריאה: במוכר שאינו רשמי.
יהודה גליק: במוכר שאינו רשמי.
יהודה גליק: אין רשמי.
<יפה ישר: מה שאני אומרת לך שמבחינת המשרד, ואני כאן בכובע של המשרד, אנחנו מפקחים גם על הרשמי וגם על המוכר שאינו רשמי באותה מידה.
<יפה ישר: זה מבחינתנו.
<יפה ישר: אני רוצה להתייחס למה שעלה כאן, אחד מהדברים ששמנו לנו בשולחן העגול זה לימודי השפה העברית לתלמידי מזרח העיר, על מנת שיוכלו להשתלב, הן בתעסוקה, הן באקדמיה ובכלל בחברה.
<יפה ישר: אחד הדברים שעשינו, העברנו מהתקציב הדיפרנציאלי של המשרד לכל בתי הספר הרשמיים במזרח ירושלים, לא משנה אם הם מלמדים תאוג'יה או תכנית ישראלית, העברנו להם תקציב של שעות על מנת לתגבר את לימודי העברית.
<יפה ישר: מכיתה א' ועד כיתה ט', שעתיים שבועיות לכל כיתה.
<יפה ישר: דבר נוסף, התכנית הישראלית היא כל הזמן כאופציה.
<יפה ישר: היא ממש לא באה כאיזושהי הנחיה או כחיוב לאף אחד.
<יפה ישר: יש בתי ספר שמלמדים בהם תאוג'יה, אבל קיים מסלול של התכנית הישראלית ויש בתי ספר שיש את התכנית הישראלית כבית ספר שלם.
<יפה ישר: לגבי התכנית שכאן ציינה נסרין, אני גם הייתי חלק מאלה שניסחו את התשובה, ברגע שהיא תנוסח סופית היא גם תעבור אליכם.
<יפה ישר: אנחנו לא משאירים אותה אצלנו.
יהודה גליק: יש לכם צפי לגבי מתי היא תנוסח?
<יפה ישר: אני לא רוצה לענות עכשיו עם תאריך יעד, אבל בוא נגיד שהיא בשלבים - - -
יהודה גליק: את מדברת על התכנית הדיפרנציאלית שהיא דיברה עליה.
<יפה ישר: אנחנו עובדים בשולחן העגול על התכנית.
<יפה ישר: אנחנו ממוקדים במזרח ירושלים מכל ההיבטים, לשם כך אנחנו מגבשים תכנית על מנת לבדוק את התכנון והביצוע עם מדדי הצלחה וכו'.
<יפה ישר: התכנית הזאת בתהליכי גיבוש סופיים, כולל הלשכה המשפטית - - -
יהודה גליק: האם היא תהיה להערכתך, מסוימת, כבר בשנת הלימודים הבאה?
<יפה ישר: אנחנו כבר התחלנו ליישם לפני שהיא גובשה.
<יפה ישר: הכנסנו מפקחים, שעות עברית, כל מה שאמרתי לך.
<יפה ישר: מושקעים שם הרבה מאוד משאבים ואני חושבת שגם השטח רואה את זה.
<יפה ישר: אנחנו פותחים מסלולי הסמכות למורים.
<יפה ישר: דיברו כאן על כך שהמורים בעלי תעודה של מכללות או מוסדות לא ישראלים ואנחנו עוזרים להם בעניין של ההסמכה.
<יפה ישר: אנחנו עושים המון פעולות בכל מיני היבטים על מנת לסייע ולקדם את החינוך במזרח העיר.
יהודה גליק: פארס, אתה רצית להוסיף משהו?
<פארס טוויל: רק רציתי להגיד שחינוך מוכר שאינו רשמי, דווקא במזרח העיר, מקבל גם מבחינה תקציבית לא מעט אבל גם מבחינת פיקוח, בטיחות, בריאות, המבנים - - -
יהודה גליק: על ה-20% הפרטיים אתם לא מעורבים בכלל.
<פארס טוויל: אני לא יודע מה זה פרטיים, אני חושב שהתכוונו פה - - -
יהודה גליק: דיברו על אונר"א וואקף.
<פארס טוויל: בהגדרה התכוונו לוואקף ואונר"א, אבל שאר המוסדות, מוכר שאינו רשמי, כולם מוכר שאינו רשמי, גם התיכונים הם מוכר שאינו רשמי.
יהודה גליק: מיכל נחמיאס, המשרד לענייני ירושלים.
יהודה גליק: הייתה פה טענה שאתם מתנים את הסיוע בשיפוץ בבגרות ישראלית, למרות שההורים - - -
אוסאמה סעדי: לא רק בשיפוץ אלא בהעברת תקציבים.
יהודה גליק: כל העברת התקציבים שלכם מותנית בזה שההורים יוותרו על התאוג'יה לטובת הבגרות.
אוסאמה סעדי: לא ההורים, שבית הספר יעבור לבגרות.
יהודה גליק: כן, שבית הספר יעבור ללימודי בגרות ישראלית ולא תאוג'יה.
<מיכל נחמיאס: אני אחלק את התשובה שלי לשני חלקים.
<מיכל נחמיאס: דבר ראשון, הטענות האלה, אנחנו מכירים אותן, אנחנו משיבים על כולן, נסרין מכירה את התשובות, כתבנו לה, לדעתי, ארבע פעמים.
<מיכל נחמיאס: ברגע שתגובש תכנית כללית אנחנו נציג אותה, אין לנו מה להסתיר, אבל הדברים האלה הם מטבע הדברים לוקחים זמן - - -
יהודה גליק: אמר אביב שהיה פרסום רשמי שלכם.
<מיכל נחמיאס: לא, לא היה פרסום רשמי שלנו, אלו היו שמועות - - -
אוסאמה סעדי: אבל אין הכחשה, את לא מכחישה פה - - -
יהודה גליק: היא כן מכחישה.
<מיכל נחמיאס: לא, לא, אני אומרת - - -
אוסאמה סעדי: אני שמעתי אותה טוב מאוד.
אוסאמה סעדי: היא אומרת, אנחנו בינתיים מגבשים תכנית, אבל היא לא אמרה שאין דבר כזה.
<קריאה: לא, היא גם אמרה - - -
יהודה גליק: בואו נשמע.
יהודה גליק: מיכל, מיכל, בואי, תגידי, קודם כל תגידי מה את אומרת.
יהודה גליק: חברים, חברים, אני מבקש.
יהודה גליק: תנו בבקשה למיכל לומר מה שהיא אומרת.
<מיכל נחמיאס: תודה.
<מיכל נחמיאס: יפָה מיישמת תכנית אחרת, היא דיברה על תקציב דיפרנציאלי, התכנית שאת פנית אלינו עליה היא תכנית אחרת.
<מיכל נחמיאס: אנחנו לא מיישמים משהו שעדיין לא גובש, אז בכל זאת אנחנו - - -
יהודה גליק: איפה נמצאת התכנית שלכם?
<מיכל נחמיאס: אנחנו מגבשים עכשיו תכנית שבעצם מתגברת את מערכת החינוך במזרח ירושלים.
<מיכל נחמיאס: אנחנו בשלבי גיבוש - - -
יהודה גליק: מתגברת בשעות או מתגברת בשיפוץ?
<מיכל נחמיאס: גם וגם.
<מיכל נחמיאס: כיוון שהיא לא מגובשת עד הסוף - - -
אוסאמה סעדי: יש לכם תקציב נפרד לזה?
<מיכל נחמיאס: אנחנו מנסים למנף תקציבים נוספים, נכון.
<מיכל נחמיאס: אנחנו מנסים.
<מיכל נחמיאס: יש צורך אדיר במזרח ירושלים, אתם מכירים אולי יותר ממני אפילו, אין מספיק תקציבים - - -
אוסאמה סעדי: זה מחוץ למשרד החינוך?
אוסאמה סעדי: אני לא מבין את זה.
<מיכל נחמיאס: לא, אנחנו בשיתוף עם משרד החינוך, אבל אנחנו מנסים למנף תקציבים עם משרד האוצר, אנחנו פונים אל משרד האוצר - - -
יהודה גליק: בשביל זה קיים משרד ייעודי שתפקידו, כמו שמשרד הקליטה מקדם עולים כך משרד ירושלים מנסה למנף תקציבים לטובת ירושלים.
אוסאמה סעדי: אני רק מברר את העובדות.
<מיכל נחמיאס: אין בעיה.
<מיכל נחמיאס: בדיוק, מנסים למנף - - -
<נאדרה ג'אבר: עוטף ירושלים בתכנית שלכם?
<מיכל נחמיאס: אנחנו לא סיימנו לגבש אותה, ברגע שהיא תגובש - - -
יהודה גליק: מתי להערכתך היא תגובש, מיכל?
<מיכל נחמיאס: שוב, אני מצטרפת כאן ליפה, כיוון שאלה דברים שלוקחים זמן ואנחנו גם בודקים הכול - - -
יהודה גליק: סדרי גודל.
יהודה גליק: חודשים, שבועות, שנים.
אוסאמה סעדי: לו"ז.
אוסאמה סעדי: מהו הלו"ז המתוכנן?
<יואב זמרן: זאת אותה תכנית.
<יואב זמרן: בתוך השולחן העגול הם יושבים ולכן באותה תכנית בעצם תהיה תשובה אחת.
יהודה גליק: אוקיי, אבל העמדה הרשמית של מדינת ישראל כפי שאתם מסכימים - - -
אוסאמה סעדי: התכנית הזאת, מתי - - -