GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: למשל, הייתי בסיור במשפחתון של "אור שלום" והתקשרתי לאביעד, אני לא יודעת איך זה התקדם, אבל נגיד יש ילדים שנמצאים במשפחתונים, שהוצאו בצווי בבית משפט והם גדלים במשפחות אומנה, הייתי בחולון, ואז תהיתי אם אותם ילדים שגם כך נמצאים במשפחתון ובמשפחות אומנה, שהם כבר לא בבית שלהם, אם יש נגיד אפשרות במתנ"ס לקבל חוג.
מירב בן ארי: אביעד דיבר על "חוג לכל ילד", הוא דיבר על הצפון, אבל האם יש עבודה עם משפחתונים ומשפחות אומנה, כדי לתת לילדים חוג באיזושהי הנחה משמעותית?
מירב בן ארי: אביעד, אתה זוכר שסיפרתי לך על הסיור שלי ב"אור שלום"?
<קרן קרדי: אנחנו נציגות של אגפי המוגבלויות.
<קרן קרדי: בהקשר של אומנה, בכל מקרה, משפחות אומנה לילדים עם מוגבלויות וגם לילדים רגילים, יכולות, הילד זכאי לכל מיני שירותים.
מירב בן ארי: יש הסדר?
<קרן קרדי: יש הסדר והילד יכול לקבל חוגים ומְטפח ועוד המון המון דברים.
<קרן קרדי: יש מימון לדבר הזה.
מירב בן ארי: מה התפקיד שלך?
<רז פרוייליך: אני המנכ"ל.
מירב בן ארי: לא הצגת את עצמך.
<רז פרוייליך: רציתי להגיד שלכל ילד שנמצא בכזאת אומנה או בהליך כזה או אחר של ילדים בסיכון, בעצם יש לו הועדה.
<רז פרוייליך: כחלק מההועדה המשפחה או המשפחתון יכולים להשתמש בזה על מנת לתת לו גם את סל השירותים של חוגים או מקומות כאלה.
<רז פרוייליך: המרכזיים הקהילתיים מפעילים גם מדיניות של סבסוד משתתפים בתוך התהליך, כמה שהם יכולים.
<רז פרוייליך: רציתי להגיד שלגבי אוכלוסיות - - -
<קרן קרדי: רק תיקון טעות, כי הועדה לא כוללת את הדברים האלה ויש אפשרות לתקצוב נוסף נפרד לטובת הדברים האלה.
<קרן קרדי: ההועדה היא לטיפול שוטף ויומיומי והדברים האלה הם מעבר ולא - - -
<רז פרוייליך: אני מכיר את זה גם מההועדות בתוך הסיפור הזה.
<רז פרוייליך: אני רק רוצה להגיד שמה שלא נמצא בתוך הסיפור, לפחות לאנשים עם מוגבלויות, זה הסיפור של ההסעות.
<רז פרוייליך: זה סיפור מאוד מורכב ולזה אין פתרון.
<רז פרוייליך: אם עכשיו צריך להסיע אותו ואין לו את נהג ההסעות עם כיסא הגלגלים או מקומות אחרים, שהוא מגיע במיוחד לקחת אותו לחוג ולהחזיר אותו, אז בעצם, למרות שיש לכאורה את הכסף, אין אפשרות להשתמש בזה וזו לאקונה מאוד גדולה.
<טלי אלון: אני רק יכולה להגיד על זה שהמשרד מתקצב הסעות לשירותי תעסוקה, אין לנו כיום סבסוד הסעות לשירותי פנאי.
מירב בן ארי: אז אותו ילד שיש לו מוגבלות מסוימת, הוא יכול לקבל וללכת למתנ"ס אבל תכלס, אין לו איך להגיע?
<טלי אלון: הוא יקבל הועדה להשתתף - - -
מירב בן ארי: כן, אבל אין לו איך להגיע.
<טלי אלון: המשרד לא מתקצב - - -
מירב בן ארי: אם אימא שלו לא באה לקחת אותו - - -
<טלי אלון: אין כיום תקצוב להסיע - - -
מירב בן ארי: למה לא לשים כסף מראש על ההסעות ולשים פחות כסף - - - אם זו עוגה אחת שאת מחלקת ונגיד 1,000 ילדים כאלה, סתם זרקתי מספר, ואת מתקצבת את זה בסכום מסוים, אז למה לא לתת פחות אבל שלפחות שיוכלו להגיע?
<קרן קרדי: אני יכולה רק להגיד בהקשר של מועדוניות שיקומיות, שזה שירות שממומן על ידי משרד הרווחה, אז כן אני מקווה שבקרוב יסודר הנושא של הסעה שלישית לאנשים עם מוגבלות.
<קרן קרדי: אנחנו כבר העברנו רשימות של החניכים למשרד החינוך, אבל זה רק במועדוניות ש - - -
מירב בן ארי: ועדת החינוך תפנה לשר הרווחה כדי לקבל את התשובה שלו לגבי העניין הזה של הסעות.
<קרן קרדי: זו הסעה שלישית למועדוניות שיקומיות.
מירב בן ארי: משרד המדע והטכנולוגיה, בבקשה.
מירב בן ארי: נתנאל?
<נתנאל מזא"ה: כן.
מירב בן ארי: תודה, משרד הרווחה.
<נתנאל מזא"ה: אני אגיד כמה דברים.
<נתנאל מזא"ה: החברה למתנ"סים מבחינתנו היא עכשיו אופציה חדשה לפעילויות.
<נתנאל מזא"ה: עד עכשיו המשרד עבד בשני אופנים, בעיקר דרך קולות קוראים ומכרזים לנותני שירותים.
<נתנאל מזא"ה: הכניסה הזאת עכשיו, לזרוע ביצוע דרך משרד החינוך, פתחה לנו אפשרות פעולה מאוד רחבה וחדשה, שאנחנו צריכים לראות איך - - -
מירב בן ארי: כמה זמן אתם עובדים עם החברה למתנ"סים?
<נתנאל מזא"ה: אני אסביר.
<נתנאל מזא"ה: עד עכשיו עבדנו דרך קולות קוראים ומכרזים והגופים, לא משנה אם זה מתנ"ס בודד לפעילות או רשות מקומית או מוסד אקדמי, היה פונה ומציע את השירותים שלו בעיקר בפעילויות בתחומי הפנאי בתחומי המדע והטכנולוגיה.
<נתנאל מזא"ה: אחד הדברים שעכשיו אנחנו מנסים לבחון זה באמת לראות איך להשתמש בזרוע הביצוע, כחברה הממשלתית, כזרוע שדרכה נוכל לנתב חלק גדול מהפעילות.
<נתנאל מזא"ה: במקביל לפעילות הרכש שהזכרתי המשרד הקים לפני מספר חודשים תקנת תמיכה לרשויות המקומיות, שנקראת "סל מדען", לתת סל שירותים בתחומי המדעים לחינוך הבלתי פורמאלי.
מירב בן ארי: לרשות?
<נתנאל מזא"ה: לרשות.
<נתנאל מזא"ה: בפועל אנחנו רואים שחלק גדול מהרשויות משתמשות בפלטפורמה המקומית ובמתנ"סים כמי שמציע את התכנית והפעילות ואמור לנהל את הפעילות.
<נתנאל מזא"ה: אנחנו, אחת, בוחנים את העבודה מול החברה כחברה ושתיים, מול הרשויות, כשהמתנ"סים הם אלה שנותנים את השירות בפועל.
מירב בן ארי: אז לרשות, הוצאתם קול קורא?
<נתנאל מזא"ה: ב"סל מדען" זה תמיכות ברשויות המקומיות.
מירב בן ארי: ואז הרשות לוקחת על עצמה את "סל מדען"?
מירב בן ארי: איך זה מתחבר אליו?
<נתנאל מזא"ה: הרשות המקומית נותנת לנו את התכניות שאותן היא רוצה לבצע, ואצלנו זה נבדק מקצועית, אם זה מחזיק מים או לא.
<נתנאל מזא"ה: בפועל אנחנו רואים שבחלק לא מבוטל מהרשויות, הגוף שהרשות בוחרת בו שיוביל את הפעילות זה המתנ"ס המקומי.
<נתנאל מזא"ה: זאת אומרת, שההתקשרות היא לא ישירות בינינו - - -
מירב בן ארי: צריך לראות איך זה עובד.
<רז פרוייליך: אני לא בטוח עד הסוף אם הבנתם איך המבנה המשפטי של החברה למתנ"סים, אני אנסה להסביר.
<רז פרוייליך: יש את החברה הממשלתית, שמתחתיה יש 175 עמותות בינעירוניות.
<רז פרוייליך: נגיד, חולון, לצורך העניין היא עמותה מעין עירונית.
<רז פרוייליך: זה הכפיל של תאגיד עירוני במקומות שבהם - - - אותה עמותה יכולה לפעול גם בצורה עצמאית, יש לה מנדט מאוד גדול לעשות דברים עצמאיים.
<רז פרוייליך: המנכ"ל של העמותה הוא עובד החברה למתנ"סים.
<רז פרוייליך: שאר העובדים הם עובדים - - -
מירב בן ארי: הוא יכול לקחת את "סל המדען" - - -
<רז פרוייליך: בינו לבין הרשות יש התקשרות, העמותה הבינעירונית היא זרוע ביצוע של הרשות.
<רז פרוייליך: החידוש בכל הסיפור הוא שהיום החברה למתנ"סים, כחברה ממשלתית, היא זרוע ביצוע אל מול משרד החינוך.
<רז פרוייליך: אז גם הם יכולים לעמוד בקולות קוראים, הם יכולים להיכנס למרכב"ה, הם יכולים להפעיל תכניות רבות ומגוונות, שחלקן מהחברה למתנ"סים, חלקן מהרשות, חלקן מקרנות.
<רז פרוייליך: זאת אומרת אלה גם גופים עצמאיים שיש להם אופרציה עצמאית.
מירב בן ארי: בסדר גמור, הבנתי, תודה.
מירב בן ארי: בבקשה, משרד התרבות והספורט.
מירב בן ארי: מי ידבר, עופר? בבקשה, אדוני.
מירב בן ארי: רק הגד את התפקיד שלך לפרוטוקול.
<עופר בוסתן: אני סגן ראש מינהל הספורט, אחראי על הספורט ברשויות המקומיות בישראל.
<עופר בוסתן: כמי שמלווה את החברה למתנ"סים כבר כמעט 20 שנה, אני חייב לחזק את דברי היושבת ראש, שרואים שינוי גדול בשנים האחרונות בפעילות החברה.
<עופר בוסתן: אנחנו, משרד התרבות והספורט, עובד מול החברה למתנ"סים בשני מישורים.
<עופר בוסתן: האחד, מול החברה למתנ"סים כחברה במספר פרויקטים כמו ליגת שכונות, ליגת פטאנק, אירועים כאלה ואחרים.
<עופר בוסתן: הם עושים מתנסיאדות, אז גם המתנסיאדה הארצית בתמיכה גדולה שלנו, המתנסיאדות אזוריות.
<עופר בוסתן: אנחנו עובדים עם 64 מתנ"סים שלהם כסוכן בלעדי לספורט.
<עופר בוסתן: המשמעות היא שיש לנו ההסכם איתם שמנהל מחלקת ספורט שיושב במתנ"ס, אם אין מנהל מחלקת ספורט יישובי, הוא מתעסק גם עם פעילות הישגית, זה בחוזה שרקמנו איתם, ויש לנו דרך תקצוב לפעילויות האלו.
<עופר בוסתן: אנחנו גם שינינו את שיטת התקצוב ואנחנו מעבירים לאותם 64 מתנ"סים העברה ישירה.
<עופר בוסתן: מסיבה מאוד פשוטה, כשהמתנ"ס מתוקצב על ידי הרשות, לדוגמה, במיליון שקל, הרי אם אנחנו הגדלנו את התמיכה מ-200,000 ל-400,000, עדיין הרשות המקומית תתקצב אותו באותם מיליון שקל, אז לא נוכל לעודד אותם לקיים פעילויות נוספות.
<עופר בוסתן: חלק מהשיטה הוא העברה ישירה שלנו אל החברה למתנ"סים ביישובים שבהם הם מהווים סוכן בלעדי לספורט.
<עופר בוסתן: אנחנו רואים בפעילות איתם פעילות מאוד מבורכת.
<עופר בוסתן: אנחנו עובדים עם מנהלי המחוזות שלהם, עם רז אנחנו קיימנו מספר ישיבות.
<עופר בוסתן: כמובן היותם זרוע ביצועית של משרד החינוך, הנושא פותח בפנינו חלון שלא היינו יכולים לפעול, אנחנו מפעילים איתם את ליגת השכונות כמיזם ראשון, כדי לראות איך זה עובד בהעברה ישירה שלנו למשרד החינוך - - -
מירב בן ארי: ליגת השכונות זה כדורגל, נכון?
<עופר בוסתן: נכון, אבל הכדורגל הוא ללא שופטים, משתמשים בכדורגל כאמצעי חברתי.
<עופר בוסתן: זה 40 יישובים בארץ נפגשים, הפעלנו את זה בחופשים, בחופשת חנוכה, הילדים פועלים, האירועים היו מאוד מוצלחים רבי משתתפים.
<עופר בוסתן: ויש לנו פעילויות רבות עם החברה.
<עופר בוסתן: יש לנו צעדות שאנחנו מקיימים באמצעותם, אנחנו מקיימים מרוצים, מקיימים ליגות עירוניות, מקיימים השתלמויות למנהלי מחלקות הספורט מטעם החברה והשתלמויות מקצועיות ייחודיות.
<עופר בוסתן: את כל זה אנחנו מבצעים עם מנהלי המחוזות שלהם.
<עופר בוסתן: יש לנו קשר רציף.
<עופר בוסתן: כמובן שאפשר כל דבר כזה לפתח והשינוי הזה מול משרד החינוך, אנחנו עכשיו יושבים גם עם רז והצוות שלו, כדי לראות לאיזה עוד פרויקטים אפשר להיכנס.
<רז פרוייליך: אולי מילה על הספריות למרות שאתה לא האיש של הספריות.
<עופר בוסתן: יש פה מהרבות, יוכלו לציין יותר טוב את הספריות.
<רז פרוייליך: הוא הגיע מעולם הספורט, אבל יש לנו גם שיתוף פעולה בעולם הספריות.
<רז פרוייליך: אנחנו היום נכנסים לתוך תהליך של שיפוץ הספרייה והתאמה שלה לתוך התהליך של למידה.
<רז פרוייליך: זאת אומרת, מרכזי למידה.
<רז פרוייליך: הספרייה היא לא רק מקום שבו קוראים בשקט, אלא גם מקום שבו יכולים להשתמש בחלל הזה לטובת עוד חלל של למידה משמעותית.
<רז פרוייליך: אנחנו מכשירים את המקומות האלה, אנחנו נכנסנו לפרויקט שיפוץ בארבעה יישובים, אנחנו רוצים להכפיל את הפרויקט בשנים הקרובות.
<רז פרוייליך: חלק מהעבודה איתם זה שיתוף פעולה סביב העצמה - - -
מירב בן ארי: תגיד, אני רוצה לשאול רגע.
מירב בן ארי: אמרת שב-64 הם בלעדיים?
<עופר בוסתן: הם ספק יחיד.
<עופר בוסתן: הוא אמנם יושב במתנ"ס, אבל הוא מנהל מחלקת ספורט יישובי.
<עופר בוסתן: הוא לא רואה רק בראייה מתנ"סית, הוא רואה את כל הספורט ביישוב.
<עופר בוסתן: הוא אחראי על מתקני הספורט - - -
מירב בן ארי: זה האידיאל בעיניך, שברוב הערים יהיה - - -
<עופר בוסתן: אניח חושב שהתשובה חלוקה.
<עופר בוסתן: זאת אומרת, מאוד תלוי אישיות.
<עופר בוסתן: יש יישובים שזה עובד יפה, יש יישובים שזה לא עובד מוצלח כל כך בפעילות הזאת.
<עופר בוסתן: אני תמיד אומר שעבודה היא עניין של אנשים, עבודה ושיתופי פעולה זה עניין של אנשים.
<עופר בוסתן: בחלק מהמקומות השיטה הזאת עובדת טוב, בחלק מהמקומות לא טוב.
<עופר בוסתן: אם אני הייתי מעיר לחברה, היות והיא לוקחת ספורט כפעילות, אז אנחנו חושבים, אני אישית חושב, שהספורט הוא נתח גדול מפעילות מתנ"ס יישובי, אבל צריך גם להנחות את המנהלים לא לראות הכול תחת האגורה, כי יש פעולות בספורט שהן פעולה גירעונית.
<עופר בוסתן: עם כל התמיכה שלנו, אם אנחנו עושים פעילויות לאוכלוסיות מיוחדות, היא פעילות שגם עם התמיכה שלנו בסופו של דבר היא קצת גירעונית, או פעולה של צעדה, לא לבחון את זה פר השקל.
<עופר בוסתן: זו הטענה שלי לעומת מנהל מחלקת ספורט שיושב תחת רשות מקומית.
<עופר בוסתן: הם פחות בוחנים את הנושא פרק השקל, אם הפעילות היא גירעונית הם מסתכלים על האיזון הכללי.
<עופר בוסתן: המתנ"ס עובד בצורה רגישה לאיזון התקציבי.
<עופר בוסתן: אני מברך את זה, אבל לפעמים בספורט צריך גם לעשות גמישויות מתאימות.
מירב בן ארי: אם עכשיו ביישוב, נגיד כמו בנתניה, יש מנהל מחלקת ספורט ויש לו כמה מתנ"סים, אז איך הקשר?
מירב בן ארי: הם כפופים אליו מקצועית?
<עופר בוסתן: ברשויות האלו שיש, שזה בדרך כלל בערים היותר גדולות, מנהל מחלקת ספורט רואה את התמונה הכללית, אבל בכל מתנ"ס יש להם רכז ספורט - - -
מירב בן ארי: של הרשות?
<עופר בוסתן: של המתנ"ס עצמו.
מירב בן ארי: של החברה למתנ"סים.
<עופר בוסתן: החברה למתנ"סים מחזיקה במתנ"סים שלהם רכזי ספורט, הם חלק מהצוות שעובד מול מנהל מחלקת הספורט היישובי.
<עופר בוסתן: יש להם קשר הדוק מול המקומות האלה, במקומות, שוב, שהקשר הוא - - -
מירב בן ארי: אבל הוא לא המנהל - - -
<עופר בוסתן: הוא לא המנהל שלהם, אבל הם נעזרים בו.
מירב בן ארי: זה משהו כמו סמכות מקצועית כזאת.
<עופר בוסתן: גם מקצועית וגם הם נעזרים.
<עופר בוסתן: אם הם צריכים מתקנים, אם הם רוצים סיוע לפעילויות, אנחנו מאפשרים בסל הספורט היישובי שלנו לרשות להגיש כמעט על כל מה שהם רוצים.
<עופר בוסתן: מולנו, אנחנו מנסים לעזור לפעילויות, מה שהרשות מבקשת.
<עופר בוסתן: המתנ"ס, שהוא לא בלעדי, לא יכול לפנות אלינו ישירות כי אנחנו עובדים רק מול מנהלי המחלקות.
<עופר בוסתן: לכן הם יכולים להשתמש במנהל מחלקת הספורט כדי לקבל סיוע.
<עופר בוסתן: לדוגמה, ליגת הקט רגל, שהם הפעילו בהצלחה רבה אבל מסיבות כלכליות הם עצרו אותה, אנחנו המשכנו לתחזק את הליגה הזאת מהטעמים שלנו.
מירב בן ארי: כי היא הייתה מוצלחת.
<עופר בוסתן: היא הייתה נהדרת.
<עופר בוסתן: החברה, בגלל עניין כספי, קצת עצרה את הליגה הארצית שלהם ואנחנו המשכנו להפעיל אותה מכיוון שחשבנו שהיא חשובה, וכעת בעידן החדש, ואני חייב לציין שזה שינוי גדול, הם חוזרים להפעיל את הליגה ואנחנו חוזרים לעזור להם.
מירב בן ארי: תודה, עופר.
מירב בן ארי: טוב, השלטון המקומי הודיעו לנו.
מירב בן ארי: ועד ההורים, פז.
<פז כהן: טוב, אני אהיה קצר.
מירב בן ארי: אני מכירה אותך אבל לא כולם.
<פז כהן: אני חושב שהחברה למתנ"סים בטח מכירה, אנחנו עובדים המון המון ביחד.
<פז כהן: פורום ועדי ההורים היישוביים זה הגוף המייצג של ההורים בישראל, מרמת בית הספר שבוחרים בו את הנציגים היישוביים, היישובים שבוחרים את הנציגות הארצית והארצית שבוחרים את ההנהלה.
<פז כהן: זאב הוא המנכ"ל ואני היושב ראש.
<פז כהן: באתי לברך ולהגיד כל הכבוד על העבודה של החברה למתנ"סים, שאנחנו מכירים אותה מקרוב, אנחנו עובדים בצורה מאוד צמודה, גם בנושא של יום לימודים ארוך והפעילויות החוץ בית- ספריות.
<פז כהן: אני חייב להגיב בהיבט ירושלים, כי אנחנו מכירים את זה כבר כמה שנים.
<פז כהן: המינהל הקהילתי והחברה למתנ"סים הם שופר של הציבור ומאפשרים הרבה פעמים, דווקא הסיפור של רמות, למשל, שחבר הכנסת הזכיר פה, אני חושב שהמינהל הקהילתי היה דווקא זה שהביא בסוף ואפשר לציבור להגיע ולדבר אחד עם השני.
<פז כהן: יש גם את המינהל ברמות שהוא חרדי וגם את הכללי.
<פז כהן: הייתי שם מעורב, ראיתי.
<פז כהן: ועדי ההורים והמינהל הקהילתי יצרו בסוף את החיבור שהביא לפתרון.
<פז כהן: אני חושב שזה מאוד מאוד נחוץ - - -
מיכאל מלכיאלי: פתרון של מה?
<פז כהן: פתרון של הסכמה שהוסכם בין הקהילות בירושלים.
<פז כהן: נוכל לדבר על זה אחר כך.
מיכאל מלכיאלי: שהוסכם, "אנחנו לא ניתן לכם שירות יותר.
מיכאל מלכיאלי: הכסף יישאר אצלנו, תקימו לכם - - -
<פז כהן: לא נכון.
מיכאל מלכיאלי: אני הייתי חבר בצוות ההיגוי של זה.
<פז כהן: נדבר אחר כך.
מירב בן ארי: זה מאוד מטריד את חבר הכנסת מלכיאלי, אז פז, אתה תישאר אחרי זה ו - - -
<פז כהן: אבל באמת באתי ליום הזה להגיד תודה ושאפו לחברה למתנ"סים על הפעילות שלה.
מירב בן ארי: רותי, יושבת ראש איגוד מנהלי מחלקות נוער.
<רותי שלוסברג: נכון.
<רותי שלוסברג: אני רציתי רק להדגיש, ברגע שהחברה נכנסה - - -
מירב בן ארי: את כפופה למשרד החינוך?
<רותי שלוסברג: לא, לא, לא.
<רותי שלוסברג: אני מנהלת מחלקת הנוער בחולון.
מירב בן ארי: מהשלטון המקומי?
<רותי שלוסברג: אנחנו איגוד שלמעשה מאגד את כלל מנהלי מחלקות הנוער בארץ.
<רותי שלוסברג: מה שחשוב לי להדגיש, חוק הנוער קבע שמנהל מחלקת הנוער אמון על תכלול עבודת הנוער ברשות ולכן אני מתייחסת, באמת עם כל מה שדיברנו ודובר כאן לגבי החברה למתנ"סים בעיקר לעבודת הנוער, ויש גם נושא של עבודת הקיץ, אז גם עבודת הקיץ לנוער.
<רותי שלוסברג: לנו מאוד חשוב להדגיש, כי דיברו פה על זה שיש הסדרה והסדרה כבר קיימת, אז ההסדרה מולנו לא קיימת כי אנחנו כרגע עצרנו אותה - - -
<רותי שלוסברג: מכיוון שלנו, כמו שאמרתי, חשוב מאוד להדגיש שאנחנו מתכללים את התמונה החינוכית הבלתי פורמאלית לנוער ברשות והיום יש - - -
מירב בן ארי: אני אתן לשניכם להתייחס בסוף, בסדר?
<רותי שלוסברג: והיום יש ניסיונות כאלה ואחרים.
<רותי שלוסברג: אם דיברתם פה על הספורט, אז יש ניסיונות כאלה ואחרים להכפיף את מנהלי מחלקות הנוער במתנ"סים, נושא שעלינו בכל אופן לא מקובל.
<רותי שלוסברג: זה משהו שכן היה לי חשוב להדגיש.
<רותי שלוסברג: החברה למתנ"סים מבחינתנו, אני שבאמת עובדת ברשות גדולה יכולה לומר - - -
מירב בן ארי: איפה את עובדת?
<רותי שלוסברג: אני עובדת, כמו שאמרתי, בחולון, רז הזכיר את חולון, תחום הנוער כפוף מקצועית אליי, מנהלתית כפוף למנכ"לית רשת קהילה ופנאי במקרה אצלנו.
<רותי שלוסברג: זה המודל שאנחנו רואים שהוא מודל נכון, זרוע ביצועית, בדיוק כמו שאומרים כאן.
מירב בן ארי: אני אתן להם להתייחס גם לדברים שלך, אלה דברים חשובים.
מירב בן ארי: עדן ממועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה, עדן.
<עדן כהן: בוקר טוב לכולם.
<עדן כהן: כמו שאמרה היושבת ראש, אני עדן כהן ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<עדן כהן: כמה משפטים ברשותכם.
<עדן כהן: ראשית, ברצוננו להודות לחברת הכנסת מירב בן ארי ולוועדת החינוך על שיתוף הפעולה הנרחב אתנו.
<עדן כהן: החברה למתנ"סים משמשת לבני הנוער ובנות הנוער מקום תעסוקה ופנאי לשעות אחר הצהרים ועוזרת להם למצוא את מקומם בחברה, על ידי היצע החוגים המגוון.
<עדן כהן: החברה משתפת פעולה עם מועצות הנוער הרשותיות שלנו וביחד הן עושות פעילויות למען הקהילה.
<עדן כהן: מועצת התלמידים והנוער הארצית משבחת את פעילות החברה ומקווה לעוד שנים רבות של עשיית החברה למען הנוער ולשיתופי פעולה נוספים.
מירב בן ארי: תודה רבה, חמוד.
מירב בן ארי: ראשד, אתה רוצה להגיד משהו?
<ראשד פתחי: כן, אני רוצה.
מירב בן ארי: ראשד הוא גם ממועצת התלמידים, הוא נמצא כאן הרבה בוועדה.
<קריאה: תגידו, אתם לומדים?
מירב בן ארי: לא, הם תלמידים טובים, אבל זה חשוב, זה גם חלק מהלמידה.
<עדן כהן: הלמידה הכי חשובה.
מירב בן ארי: שיעור אזרחות, נכון.
<קריאה: לא, זה נהדר, יש לי ילדים בגילכם והלוואי שהם היו באים לפה במקום ללכת לים.
<ראשד פתחי: שמי ראשד פתחי, אני ממחוז צפון, מטובא זנגרייה.
<ראשד פתחי: חשוב לי גם להדגיש שאני בדירקטוריון צעיר בחברה למתנ"סים.
<רז פרוייליך: יש להם קורס דירקטורים, גם לחבר'ה הצעירים, משלבים אותם כמשקיפים, כי הם לא יכולים להיות חברים בוועדות של הדירקטוריון.
מירב בן ארי: בחרתם נכון גם, ראשד הוא על הכיפק.
<ראשד פתחי: תודה רבה.
<ראשד פתחי: אני בהתחלה רוצה להגיד תודה רבה לכם, באמת אתם עושים עבודה ממש ממש מדהימה.
<ראשד פתחי: אני מקווה שתהיה יותר פעילות בהרבה רשויות ובהרבה מגזרים.
<ראשד פתחי: למרות שאני לא אוהב את המלה מגזרים, כי בסופו של דבר אנחנו מדינה אחת.
<ראשד פתחי: אם יש מגזר חלש אז המדינה חלשה.
<ראשד פתחי: יש לי רק שאלה קטנה.
<ראשד פתחי: איך החברה למתנ"סים יכולה לעשות שיתוף בין המגזרים או שיתוף בין מתנ"סים שונים, בפרט בין בני נוער, כי זה ממש מעניין אותי ואם מותר לי אז אני רוצה לקבוע פגישה איתכם.
מירב בן ארי: בסדר גמור, ראשד, הם יתייחסו.
מירב בן ארי: ארגון פידל, יוסף, בבקשה, אדוני.
<יוסף מנגסטו: קודם כל אני גם מברך את החברה למתנ"סים.
<יוסף מנגסטו: אני חושב שיש לנו הרבה ממשקי עבודה.
<יוסף מנגסטו: רק כמה הערות.
מירב בן ארי: פידל, חשוב רק להגיד, יוסף הוא מנהל תחום מרכזי נוער בפידל.
<יוסף מנגסטו: מנהל מרכזי הנוער.
<יוסף מנגסטו: דרך אגב, גבירתי, כידוע לך, לפני כמה חודשים הוחלט לסגור את כל מרכזי הנוער שפעלו - - -
מירב בן ארי: כן, מכירה היטב את מיכל.
<יוסף מנגסטו: היום יש שבעה מרכזי נוער פועלים בתוך החברה למתנ"סים עד חודש מאי, בעצם בטענה שאת המענה הם כבר יקבלו במסגרת התכנית החדשה של המדינה דרך החברה למתנ"סים.
<יוסף מנגסטו: שני דברים.
<יוסף מנגסטו: האחד, הנושא של הנגשת השירותים.
<יוסף מנגסטו: אני בתחום הנוער כמעט 21 שנה ואני מכיר כמעט כל חור וכל שכונה.
<יוסף מנגסטו: יש הרבה מתנ"סים שהם לא נגישים, הנגישות שלהם לשכונות שהן די מרוחקות - - -
מירב בן ארי: פיזית.
<יוסף מנגסטו: בדיוק.
<יוסף מנגסטו: אני חושב שצריך לחשוב.
<יוסף מנגסטו: בני נוער היום, ללכת לפעילות באוטובוסים זה כמו קריעת ים סוף, הם לא יילכו.
<יוסף מנגסטו: אני חושב שצריך לראות איך מנגישים את השירות גם לתוך השכונות.
<יוסף מנגסטו: יכול להיות שרק לתקופה מסוימת בשביל למשוך את בני הנוער, כי בני הנוער באוטובוסים לא יגיעו לחברת המתנ"סים שזה הרבה פעמים במקום מרוחק.
<יוסף מנגסטו: הדבר הנוסף שקודם מישהו דיבר עליו, הנושא של הסבסוד.
<יוסף מנגסטו: השבוע ראיתי איזשהו פרסום שמסתובב בשכונות, לסבסוד חוגים, מה שנקרא - - -
מירב בן ארי: תתייחס לזה, לסבסוד, כי באמת לא נגענו בזה, אני רק נגעתי במשפחתונים.
<יוסף מנגסטו: רק אסיים את דבריי, גבירתי.
<יוסף מנגסטו: מסתובב איזשהו נייר בשכונות על הסבסוד של "חוג לכל ילד".
<יוסף מנגסטו: כתוב שם קודם כל לגילאים יותר צעירים.
<יוסף מנגסטו: אם אנחנו מדברים על בני נוער, בעיקר נוער מגיל 12 עד 18, אז שם הגיל הזה לא מופיע.
<יוסף מנגסטו: מי שמופיעים ב"חוג לכל ילד" זה ילדים יותר צעירים בכיתות ג', ד', תקנו אותי אם אני טועה.
<יוסף מנגסטו: הדבר הנוסף זה הנושא של התשלום.
<יוסף מנגסטו: ראיתי ששם כתוב 50 שקל לכל ילד, אבל לא כתוב אם זה לכל החוג מן ההתחלה עד סוף החוג או שזה לכל חודש.
<יוסף מנגסטו: אנחנו מכירים, חלק מהאוכלוסיות המוחלשות שאנחנו מדברים עליהן, שבשבילן ובשמן אנחנו פועלים בהרבה שכונות, ואני חושב שמשפחה ברוכת ילדים, שיש לה בין חמישה לששה ילדים, 50 שקל לכל ילד בעיניי זה כמו להגיד, "אתם יכולים רק להירשם אבל לחוג אל תבואו", כי בעצם המשפחה - - -
מירב בן ארי: יוסף, הנקודה ברורה.
מירב בן ארי: הנקודה ברורה וביקשתי התייחסות של החברה למתנ"סים.
מירב בן ארי: אני רוצה לתת ליובל מהממ"מ של הכנסת, הוא רוצה לשאול שאלה על הפעילות בתחום הצהרונים.
מירב בן ארי: בבקשה, יובל.
<יובל וורגן: שלום, אנחנו מכינים מסמכים לבקשת חברי הכנסת וועדות הכנסת, אחד הנושאים שאנחנו עוסקים בהם היום הוא הצהרונים.
<יובל וורגן: אני לא יודע אם זה מוגדר כאחד מתחומי הליבה של החברה או לא, בכל מקרה אנחנו מבינים שהפעילות היא שונה בין רשות לרשות, כיוון שיש את אותן 170 וכמה עמותות אבל רצינו לשאול, האם יש מדיניות כללית בחברה לגבי האפשרות לקיומם של רווחים מפעילות הצהרונים בחברה למתנ"סים?
<יובל וורגן: לדוגמה, האם יש כלל אצבע שההכנסות הן כ-110% מן העלות או משהו בסגנון כזה או האם יש מדיניות עקרונית של משק סגור מהפעילות של הצהרונים או שההכנסות משמשות גם לפעילויות נוספות?
מירב בן ארי: שאלה טובה.
מירב בן ארי: אני נותנת לסכם, יש מישהו שממש חשוב לו לומר משהו?
<מזל סיימון: כן, תרבות.
מירב בן ארי: בבקשה, סליחה.
<מזל סיימון: מזל סיימון, אני מנהלת אגף תרבות וקהילה.
<מזל סיימון: משרד התרבות מתקצב פעילויות תרבות באמצעות תמיכות על פי מבחני תמיכה וקול קורא שיוצא, בעיקר בלהקות מחול, חבורות זמר, קבוצות תיאטרון קהילתי.
<מזל סיימון: יש עכשיו את תקנת סל"ע החדשה, של סל תרבות עירוני, גם באמצעות הרשויות.
<מזל סיימון: ברוב המתנ"סים בפריפריה מנהל המתנ"ס הוא מנהל מחלקת התרבות ביישוב, אז גם אם הרשות מגישה את הבקשה, הפעילות נעשית על ידי המתנ"ס.
<מזל סיימון: אז יש לנו קשר טוב עם מנהלי המתנ"סים ברשויות.
מירב בן ארי: זה חדש, תכנית סל"ע?
<מזל סיימון: כן, זה סל תרבות עירוני, אבל יש לנו תקנות ותיקות כמו "תרבות בקהילה", "תרבות ערבית", "תרבות דרוזית" שתומכות בקבוצות של להקות מחול, קבוצות תיאטרון קהילתי, כל ההרכבים של אמנויות הבמה, פסטיבלים.
<מזל סיימון: שיתוף פעולה יפה.
מירב בן ארי: תודה, מזל, זו התייחסות חשובה.
מירב בן ארי: רז, אני נותנת לכם להתייחס.
<רז פרוייליך: אני אתייחס בקצרה כי בטח אי אפשר להקיף את כל התשובות לכל השאלות פה בדקה.
<רז פרוייליך: אני אגיד כמה דברים, ננסה לענות למגוון השאלות שנשאלו פה.
<רז פרוייליך: קודם כל לגבי הצהרונים.
<רז פרוייליך: הסיפור של צהרונים הוא סיפור מורכב.
<רז פרוייליך: קודם כל, הוא אף פעם לא תפוחים ותפוחים.
<רז פרוייליך: בכל יישוב יש הפעלת צהרונים שונה, עם חוגים שונים בתוך הצהרון, בשעות שונות, ולכן מאוד קשה להשוות, אבל עדיין אגיד את הכלל.
<רז פרוייליך: בכל יישוב מקומי העמותה פועלת עם הנהלה משל עצמה, עם דירקטוריון, שאנחנו 20% נציגי דירקטוריון, 80% הם נציגי ציבור והרשות.
<רז פרוייליך: לכן המדיניות של המחירים היא מדיניות שלהם, היא לא מדיניות שמוכתבת על ידי החברה למתנ"סים בשום דבר, כי אי אפשר להשוות בין ירושלים, לחיפה, לערד, לקריית שמונה.
<רז פרוייליך: לכל מקום יש גם המון משתנים וגם ראייה מקומית למה סדר העדיפויות, מה החשיבות ומה דברים אחרים בתוך התהליך.
<רז פרוייליך: בכל מקרה, עדיין, שום כסף לא מגיע מהעמותות לחברה.
<רז פרוייליך: זאת אומרת, אנחנו לא גובים שום דבר, אנחנו גוף שרק נותן לעמותות האלו או לתכניות כאלו או אחרת.
<רז פרוייליך: צריך לדעת שזו המדיניות, הדברים שמתנהלים בתוך משק סגור שהרווחים חוזרים חזרה לקהילה.
<רז פרוייליך: זה ככלל לגבי כל - - -
מירב בן ארי: בכלל, ההתייחסות של החברה למתנ"סים, שעל זה גם אביעד דיבר, שהרווחים חוזרים ולא - - -
<רז פרוייליך: זה גם שהרווחים מהחברה למתנ"סים חוזרים חזרה לעמותות וגם זה שהעמותות עצמן מתנהלות במשק כספים סגור, זאת אומרת עמותת חולון לא מוציאה כסף לחברה למתנ"סים, אם נשאר לה עודף בסוף שנה תקציבית היא משקיעה אותו לפי הבחירה של הדירקטוריון המקומי שנמצא שם, האם היא רוצה להשקיע את הכסף בגיל הרך, בנוער, באוכלוסיות מבוגרות.
<רז פרוייליך: צריך לזכור שלעולם, פעולה של עמותה שפועלת ברמה המקומית, תמיד בתוך התהליך הזה יש לה פעולות גירעוניות, יש דברים כמו סבסוד לעולי אתיופיה או לדברים אחרים - - -
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה שנתמקד על הסבסוד.
<רז פרוייליך: אני לשם אגיע.
<רז פרוייליך: מאיפה מגיע הסבסוד?
<רז פרוייליך: ממשהו שהעמותה - - -
מירב בן ארי: אם יש מתנ"ס אחד שהוא רווחי - - -
<רז פרוייליך: לא, לא, לא, אין העברת כסף בין מתנ"סים.
<רז פרוייליך: אי אפשר להעביר כסף בין מתנ"סים.
מירב בן ארי: מתנ"ס שהוא רווחי, יש לו יותר פעילות שלו.
<רז פרוייליך: מתנ"ס שיש לו יותר רווחים מהפעילויות שלו, זה לא משנה איזו פעילות הוא עושה, מחוגים, מצהרונים, ממעונות או מכל דבר אחר, אז עם הכסף הזה הוא עושה ועדת סבסוד.
<רז פרוייליך: עם ועדת סבסוד הוא יכול לסבסד חוגים, פעילויות, כל רשות לפי עומק הסבסוד שיש לה.
<רז פרוייליך: יש מקומות שיש בהם יותר סבסוד, יש מקומות שיש בהם פחות סבסוד.
<רז פרוייליך: יצאנו ב"הדרך החדשה", שקשורה לעדה האתיופית - - -
מירב בן ארי: כן, התכנית של "הדרך החדשה".
מירב בן ארי: אני יודעת, ליוויתי אותם.
<רז פרוייליך: אנחנו זרוע ביצוע של משרד החינוך.
<רז פרוייליך: אנחנו בגדול מקבלים את הכסף, את התכנית ואת הדברים ומבצעים אותם בשטח.
<רז פרוייליך: כמובן שהיינו רוצים שיהיה לכולם, בכל הגילאים, אנחנו שותפים לכל מה שאמר חברי פה, אבל יש גם איזושהי יכולת לעמותה המקומית, ביכולת שלה לסבסד דברים או לעשות דברים.
<רז פרוייליך: אלה הדברים.
<רז פרוייליך: אני אשמח מאוד לפגוש את הבחור מטובא זנגרייה.
מירב בן ארי: כן, ראשד.
מירב בן ארי: אני מציעה שתחליפו - - -
<רז פרוייליך: וללמוד ממנו איך הדברים - - -
מירב בן ארי: אביעד, לדברים של חבר הכנסת מלכיאלי.
<אביעד פרידמן: המבנה של המִנהלים הקהילתיים בירושלים שונה מכל המִנהלים האחרים בישראל וזה המקום היחיד שיש בחירות ליושבי ראשי המנהלים.
<אביעד פרידמן: יש לזה יתרונות - - -
מיכאל מלכיאלי: אין בחירות שם.
מיכאל מלכיאלי: יש רשות שמסדרת מי ייבחר.
<אביעד פרידמן: יש תהליכים, בוא נגיד כך, יש תהליכים כאלה ואחרים בתוך התהליכים האלה.
מיכאל מלכיאלי: יש קלפיות.
<פז כהן: חלק ממונים וחלק נבחרים, לא נכון.
מיכאל מלכיאלי: מי נבחר?
<פז כהן: בקטמון נבחרו.
<רז פרוייליך: בכולם נבחרים.
<רז פרוייליך: אני מסכים איתך, אני לא יודע - - -
מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה זה 5-8?
מיכאל מלכיאלי: בפסגת זאב היו בחירות?
מיכאל מלכיאלי: בקרית יובל היו בחירות?
מיכאל מלכיאלי: נווה יעקב קבעו מראש מי ייבחר?