GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדי הרשקוביץ: אצלנו יש מועדונית אחת לעיר עם 90,000 תושבים - - - שתי מועדוניות, זה מחולק על פי גילאים - - -
<דבורה מרחבי נבון: אחת משותפת ואחת לא, אבל שתיים.
<עדי הרשקוביץ: נכון, אבל אני באה להגיד שהעבודה במודיעין היא באמת עבודה מאוד מאוד טובה, העובדים סוציאליים משקיעים שם המון, יש שיתופי פעולה עם גורמים מבחוץ, אנחנו רואים את ההשלכות של המועדונית ברמה היומיומית, גם על הילדים ומה שהם מקבלים וגם להורים שיכולים לצאת לעבוד ובעצם זה מאפשר עזרה מאוד משמעותית למשפחה.
<עדי הרשקוביץ: נורא חבל בעיניי העניין התקציבי.
<עדי הרשקוביץ: זה נראה לי לא הגיוני שבעיר כל כך גדולה וכל כך מעט מענים עבור אותם ילדים.
<עדי הרשקוביץ: 15 ילדים מכיתות א' עד ג' ו-ג' עד ו' באוכלוסייה כזו גדולה.
מירב בן ארי: תודה רבה, עדי.
<תמר פתחיה: ברשותך, אני רוצה לומר משהו בעניין הזה של שתי מועדוניות בעיר גדולה.
<תמר פתחיה: מן הסתם, אנחנו מחלקים, אנחנו אגף חינוך ילדים ונוער בסיכון, והקריטריונים שלנו מדברים קודם כל על העדפה של ילדי הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית, על פי רמה סוציואקונומית, אז מן הסתם יהיו פחות מועדוניות בערים גדולות ומבוססות.
מירב בן ארי: דווקא בערים גדולות והמבוססות יש שכונות שהן לעתים הרבה יותר קשות משכונות בפריפריה הגיאוגרפית.
<תמר פתחיה: אז אמרתי, גם פריפריה חברתית.
<תמר פתחיה: יש לנו בנווה עופר, יש לנו בתל אביב בשכונות הקשות, בשכונות התקווה, גם בירושלים.
מירב בן ארי: שכונה כמו כפר שלם זה בערך בגודל של יישוב בפריפריה.
<תמר פתחיה: נכון, אז אמרתי, פריפריה גיאוגרפית.
<תמר פתחיה: הנה משרד הרווחה בשבילכם, אבל היא לא מועדוניות, ורד.
מירב בן ארי: כבר התחלנו לדאוג.
<ורד כרמון: מדיון לדיון, כמה כובעים, מהשדולה לגיל הרך.
<תמר פתחיה: אני חוזרת שוב - - -
מירב בן ארי: תדעי תמיד שוועדות יותר חשובות משדולה.
<ורד כרמון: שם היה לי דיבור.
<ורד כרמון: הייתי צריכה - - -
מירב בן ארי: ופה אנחנו לא מוותרים לך על זכות הדיבור, אל תדאגי.
<ורד כרמון: מאה אחוז, תודה.
<תמר פתחיה: אנחנו עובדים על פי קריטריונים.
<תמר פתחיה: לצערי, אנחנו נמצאים היום במצב של חוסר תקציבי.
<תמר פתחיה: אילו היה תקציב גדול יותר - - -
מירב בן ארי: תגידי רגע, אני רוצה להבין פה בתוך שלושה השותפים.
מירב בן ארי: אתם, יש לכם את הכסף להרחיב את המועדוניות?
מירב בן ארי: אני שואלת אותך בכנות.
<תמר פתחיה: לנו אין כסף.
מירב בן ארי: אין את כסף.
מירב בן ארי: זאת אומרת שגם אם היו באים אלייך אנשי הרווחה והשלטון המקומי, נגיד, בעולם דמיוני טוב ואומרים לך שיש כסף, את היית אומרת שלכם אין?
<תמר פתחיה: לא, אנחנו היינו מנסים לגייס מאיזה שהוא מקום.
מירב בן ארי: זה כבר יותר אופטימי.
<תמר פתחיה: בוודאי.
מירב בן ארי: אז אני אגיד לנציגת משרד הרווחה, ורד כרמון.
<ורד כרמון: מפקחת ארצית לגיל הרך, אני מייצגת פה את נעמי, שאצלנו אחראית על המועדוניות.
מירב בן ארי: כן, כי זה לא הגיל הרך.
<ורד כרמון: נכון אבל יש לנו מועדוניות לגיל הרך ואנחנו רוצים גם שם שיתוף פעולה.
מירב בן ארי: רגע, חכי, הגיל הרך, זה תפתרי אחר כך.
מירב בן ארי: עכשיו בואי נתמקד במועדונית של חינוך ורווחה.
מירב בן ארי: הם אומרים שכבר 15 שנה או יותר כנראה לא נפתחה אף מועדונית.
<ורד כרמון: ב-15 השנים האחרונות, אני לא חושבת שזה נכון.
<ורד כרמון: אני בעֲברי הייתי מפקחת מחוזית במחוז ירושלים ובמהלך השנים - - -
מירב בן ארי: פתחת מועדוניות חדשות בירושלים כשהיית מפקחת?
<ורד כרמון: את מדברת על העיר ירושלים?
<ורד כרמון: בעיר עצמה, אני לא בטוחה.
<ורד כרמון: אני חושבת שבירושלים עצמה לא.
מירב בן ארי: פתחת איפשהו בארץ מועדונית כשהיית מפקחת?
<ורד כרמון: מעט, מעט משותפות, אבל נפתחו.
<ורד כרמון: אפילו עם מיכל כהן, המנכ"לית לשעבר שלכם, היינו קולגות.
מירב בן ארי: עוד לא, היא עוד לא לשעבר, חכי, היא רק בשלבי פרידה.
<ורד כרמון: נפתחו כמה, אבל אני מוכרחה להגיד שהמסה הקריטית הייתה לפני הרבה יותר מעשור.
<ורד כרמון: אני חושבת שהיה קושי בחיבורי במצ'ינג, הכספי, כי לנו יש הרבה מועדוניות אינטנסיביות שעולות לנו הרבה יותר כסף והן הרבה פחות איכותיות והיינו יכולים להפעיל את המצ'ינג הזה אם היה בא מצ'ינג אחר ולפתוח הרבה יותר באיכות.
מירב בן ארי: חכי, אני רואה שאת לא רגועה, דבורה, אני מבינה את העניין, אבל אני רוצה להבין משהו אחד, את אומרת, לתפיסתך המקצועית, שמועדונית של חינוך-רווחה היא מועדונית יותר טובה ממועדונית שהיא רק רווחה.
<ורד כרמון: ברוב המקרים.
מירב בן ארי: כי היא יותר חינוכית.
מירב בן ארי: היא גם טיפולית, אבל היא גם חינוכית ופדגוגית ונותנת לילדים כלים לחזור איתם אחרי כן לבית הספר מוצלחים יותר.
מירב בן ארי: למרות זאת, אתם כן פותחים מועדוניות רווחה, אבל את החינוך-רווחה לא?
מירב בן ארי: האם פתחת בשנים האחרונות מועדוניות רווחה חדשות?
<ורד כרמון: נפתחו.
מירב בן ארי: אבל אם יש לך מצ'ינג אז למה לא פתחת עם החינוך?
<ורד כרמון: כי אין לי, כי כנראה היה חסר המצ'ינג.
מירב בן ארי: אצלם?
<ורד כרמון: אצלם.
מירב בן ארי: כי אם היא פותחת מועדוניות רווחה ואתם לא פותחים יחד איתה, אז בבעיה עם החינוך.
<ורד כרמון: תחשבי, כשאני פותחת מועדונית אינטנסיבית רווחה זה אומר שכל ה-100%,, 75% ועוד 25% עם רשות מקומית, הולך על הרווחה ובעצם אני צריכה להשקיע שם כמו במועדונית משותפת.
<ורד כרמון: במועדונית המשותפת יש לי את היתרה של הזווית החינוכית, יש את המדריכה, את המנחה, יש אקסטרה טיפול, זה הרבה יותר טוב.
<ורד כרמון: גם מבחינת חלוקת התקציבים זה באמת עושה, כפי שאני מבינה שצריכה להיות רשת שבה רווחה וחינוך עובדים ביחד.
מירב בן ארי: כן, ושלטון מקומי.
<ורד כרמון: וכמובן שלטון מקומי.
<ורד כרמון: התכוונתי מבחינת הרגולציה הממשלתית.
<ורד כרמון: זה לעבוד ביחד, בוודאי, כי כל אחד מביא את הערך המוסף.
<ורד כרמון: עובדת סוציאלית מביאה את הערך המוסף של הקשר עם המחלקה לשירותים חברתיים, עבודה עם הורים, כניסה לבית אם צריך והמנחה.
<ורד כרמון: אנחנו עשינו המון שיתופי פעולה, עבדנו נפלא, לפחות עם דבורה ובמחוז שלי ובעוד מחוזות, עבדנו מאוד מאוד יפה.
<ורד כרמון: אנחנו מאוד מחכים שיהיה כמה שיותר מצ'ינג ונוכל לעשות הרבה יותר מועדוניות משותפות.
מירב בן ארי: היא פותחת מועדונית רווחה אבל עם החינוך - - - את זה אנחנו נברר.
מירב בן ארי: דבורה, מה רצית להוסיף?
<דבורה מרחבי נבון: אני רציתי להגיד שלצערי, באמת בדם לבי, אני היום לא במשרד, אני יכולה להגיד מה שבלבי, המשרד לא רואה בזה ובילדים האלה יעד ראשון במעלה, ואם כן, אז הוא משקיע בבתי הספר ולא מספיק ער למה שקורה לילד מהרגע שהוא יוצא מבית הספר עד שהוא חוזר אליו למחרת.
<דבורה מרחבי נבון: ילדים שלא מקבלים אחרי הצהריים ובערב מענה אמיתי, חוזרים למחרת אחרת מילדים שבאים מבית שיכולים לקבל בו את מה שהם זקוקים לו.
<דבורה מרחבי נבון: המשרד לא שם.
<דבורה מרחבי נבון: צריך לחץ מבחוץ כדי שהמשרד ישקיע בעוד חמש יחידות בגרות, והכל דברים חשובים, מי אני שאגיד, אני מאוד מודאגת לגורלם של הילדים האלה שהם תופסים פחות ופחות מקום, אני אומרת פחות ופחות מקום כי אם האוכלוסייה גדלה, ואני אומרת לך, שגם המועדוניות החדשות שוורד ואני או ורד ואחרים פתחו במקומות אחרים, מה שהיה מטעם משרד החינוך זה במקום מקומות שנסגרו.
<דבורה מרחבי נבון: המשרד כבר שנים על שנים לא מקצה כסף למועדוניות חדשות, באחריות.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר משהו לאנשי המקצוע של המשרד שכבר נמצאים שם.
מירב בן ארי: דבורה היא כבר אמנם בגמלאות, אבל רואים שזה קשה לה.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין, זה הגיע למנכ"לית, לשר, ושום דבר לא קורה בעניין הזה?
מירב בן ארי: כי דווקא נראה שאפשר עם הרווחה והשלטון המקומי.
<תמר פתחיה: לכולם זה מגיע ולכולם אכפת וכולם צריכים לחשוב בתוך המערך של התקציבים, אם אנחנו לא מקבלים תקציב נוסף - - -
מירב בן ארי: לא, זה לא העניין.
מירב בן ארי: תאמיני לי זה לקחת את העוגה ולחלק אותה לפי סדר העדיפויות.
<תמר פתחיה: בוודאי, אבל כל ראש רשות שמגיע למנכ"לית מגיע גם עם בקשה למועדוניות.
<תמר פתחיה: כולם מכירים בזה ועדיין, מבחינה תקציבית צריך למצוא את ההיבט התקציבי.
מירב בן ארי: בסוף משלמים עליו הרבה יותר כסף כשהוא נמצא בבית הספר ולא מסתדר בחטיבה.
<דבורה מרחבי נבון: בבתי הסוהר משלמים עליהם.
<אתי בן שימול: אני יכולה לשאול משהו?
מירב בן ארי: כן, מי גבירתי?
<אתי בן שימול: קוראים לי אתי בן שימול ואני מדימונה.
<אתי בן שימול: אני מנהלת מיזם למשפחות במצבי הזנחה שמשרד הרווחה מתקצב אותו, קרן רש"י, "מפגש".
<אתי בן שימול: יש 30 משפחות שמשתתפות בתכנית, זה פיילוט לארבע שנים וכל הילדים הם עם צרכים מאוד מאוד קשים, רגשיים, לימודיים, פערים ממש גדולים בחינוך, ילדים בכיתות ד' ו-ה' שעדיין לא יודעים קרוא וכתוב, והילדים האלה מגיעים למועדוניות ואני חושבת ש - - -
מירב בן ארי: מועדונית רווחה או חינוך-רווחה?
<אתי בן שימול: חינוך-רווחה, משותפת, חלקם גם למועדוניות רגילות.
<אתי בן שימול: אבל אני רוצה להגיד וגם לחזק את מה שהן אומרות כאן, שאלמלא המיזם ומה שאנחנו מספקים לילדים בהתאם לצרכים שלהם, אם זה שעות הוראה מתקנת ומענים רגשיים טיפוליים והעשרה ופנאי, יש לנו מגוון מאוד רחב של מענים, אני תוהה מה היה קורה עם אותם ילדים?
<אתי בן שימול: זאת אומרת שזה צרכים שקיימים אצלם, ואם הם לא במועדוניות ולא עוטפים אותם, אלא אם כן יש איזושהי תכנית כזאת, שמדי פעם אפשר למצוא ילד שמרוויח ממנה, אני - - - אמנם אנחנו עובדים שנתיים עם הילדים אבל אני מצליחה לראות - - -
מירב בן ארי: כל הילדים אצלך במועדונית בגיל הזה של ג' עד ו'?
<אתי בן שימול: בתכנית יש כרגע 120 ילדים בערך.
<אתי בן שימול: יש בדימונה רק שתי מועדוניות - - -
מירב בן ארי: כן, אבל בטח יש גם מועדוניות של קרנות.
<אתי בן שימול: לא, יש מועדוניות של החינוך בדימונה ויש שתי מועדוניות משותפות ויש עוד מועדונית אחת, שהיא מתוקצבת יותר, מועדונית לילדים עם קשיי התנהגות.
<אתי בן שימול: קודם כל אני לא יודעת איך יש רק שתיים.
מירב בן ארי: בכל דימונה?
<אתי בן שימול: כן וזה לא מודיעין והמצב הסוציואקונומי הוא יותר קשה.
<אתי בן שימול: אני באמת חושבת שזה צורך שהוא קיים והוא הכרחי ומישהו צריך לתת לו מענה ולא איזה תכנית פיילוט שמגיעה ונכנסת מדי פעם.
<אתי בן שימול: זה משהו שצריך אותו לאורך זמן.
מירב בן ארי: בתור אחת שנמצאת ועובדת בדימונה, יש מועדוניות של קרנות, של פילנתרופיה?