GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה גליק: לפחות עמדת הוועדה בכל אופן, לדעתי, שכיוון שבאופן חוקי תלמידים לומדים תאוג'יה או לומדים בגרות לפי בחירתם, אין להפלות בין תלמיד לתלמיד לפי בחירתו.
<מיכל נחמיאס: בוודאי.
<מיכל נחמיאס: חזקה עלינו שאנחנו פועלים בצורה נקיית כפיים והכול, זה נצא מנקודת הנחה.
<מיכל נחמיאס: ברגע שהתכנית תגובש, והיא מגובשת עם כל הלשכות המשפטיות, אז אנחנו נפרסם אותה.
<מיכל נחמיאס: אנחנו גם אמרנו לנסרין - - -
אוסאמה סעדי: האם אחד מהשיקולים של התכנית המתגבשת הוא העניין של הבגרות והבגרות - - -
יהודה גליק: הם אמרו שלא.
אוסאמה סעדי: לא, היא לא אמרה שלא, היא אמרה בינתיים אנחנו מגבשים תכנית.
<יפה ישר: אני חייבת לומר, אתה יודע, ציין כאן זימי מעיריית ירושלים שהעירייה יצאה בסקר הורים ובסקר ההורים אומרים שהם רוצים את התכנית הישראלית כאופציה.
<יפה ישר: יש לנו אחוזים מאוד גדולים.
אוסאמה סעדי: אני מכבד את רצון ההורים ואני האחרון שאני אערער על רצון הורים, אבל להתנות ובכוח - - -
יהודה גליק: לא, לא.
אוסאמה סעדי: אם ההורה רוצה לשלוח אותו לבגרות ישלח אותו לבגרות, אבל אם משרד מתנה העברת תקציבים בזה שילָמדו את הבגרות, לזה אני מתנגד.
יהודה גליק: אוקיי, גם אני.
<יפה ישר: לא, אין התניה.
יהודה גליק: אין התניה.
יהודה גליק: גמרנו.
אוסאמה סעדי: אני לא שמעתי הכחשה.
יהודה גליק: הם אותה מדינה.
אוסאמה סעדי: אבל מדינת ישראל מדברת בכמה קולות.
יהודה גליק: לא, אבל הם יושבים באותה ועדה.
<מיכל נחמיאס: אבל אנחנו לא נוציא תשובות שונות בינתיים.
<מיכל נחמיאס: לפעמים המדינה, עד עכשיו אנחנו - - -
יהודה גליק: במקרה הזה אני לא שמעתי תשובות שונות.
<מיכל נחמיאס: התכלית של התקציבים הנוספים זה לשפר את מערכת החינוך במזרח ירושלים.
<מיכל נחמיאס: אם אנחנו נענים פה לרצונות של הורים באמצעות בגרות ישראלית זה יכול להיות אפיק אחד, אנחנו לא שוללים שום דבר, אנחנו מנסים לשפר.
<מיכל נחמיאס: סליחה, אני רק אציין עוד משהו לגבי תקציבים שדיברת עליהם בהחלטת הממשלה של 15 מיליארד, יש החלטת ממשלה נוספת ייעודית למזרח ירושלים, 1775, שגם משפרת את החינוך אבל עוד תשתיות נוספות במזרח ירושלים.
יהודה גליק: מהם סדרי הגודל של התקציב?
<מיכל נחמיאס: 200 מיליון.
יהודה גליק: שמיועדים למזרח ירושלים.
<קריאה: 40 מיליון רק לחינוך.
<יואב זמרן: לחינוך, כן.
<מיכל נחמיאס: היא בוודאי כוללת הכול, אז אנחנו מנסים בעצם למנף אותה.
יהודה גליק: חבר הכנסת מלכיאלי, רצית להוסיף משהו?
אוסאמה סעדי: החינוך במגזר החרדי מצוין.
מיכאל מלכיאלי: על זה אני אדבר.
יהודה גליק: כיוון שאין תלמידים חרדים, לא בכפר עקב ולדעתי גם לא במ"פ שועפט אז לכן אם יש לך - - -
מיכאל מלכיאלי: אבל יש לנו תכנון גם לגבי - - -
יהודה גליק: הייחוד של הכנסת הוא שגם אנשים עם כיפה סרוגה שהם ג'ינג'ים יכולים לדבר על אוכלוסייה ערבית.
אוסאמה סעדי: אבל הוא לא ג'ינג'י.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר ככה, הגעתי לדיון בגלל שאני בחדר ישבתי וצפיתי וראיתי את השאלות שאתה שאלת ושאלת נכון, על המחסור החמור בכיתות - - -
אוסאמה סעדי: אז אמרו שגם במגזר החרדי.
מיכאל מלכיאלי: גם במגזר החרדי ובוודאי גם במגזר הערבי ואני רוצה לומר לך את הדבר הבא, מינהל חינוך, וזימי יושב כאן, עושים עבודה, באמת עבודה טובה.
מיכאל מלכיאלי: בסוף, אם הוועדה רוצה להביא משהו לפועל, הקריאה צריכה לצאת למשרד החינוך ולמשרד האוצר, יש להם תכניות.
מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, יש להם תכניות לכסות את כל האלפים שמדובר בהם, גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי, בסוף השאלה היא כסף וכשמשרד החינוך בא בתחילת השנה לעירייה ואומר, "לכם מוקצות השנה 120 כיתות", כשהצורך רק בציבור החרדי הוא 400 כיתות, אתה מבין שבסוף אנחנו מגדילים את הפער ואת הפיגור משנה לשנה.
מיכאל מלכיאלי: ואני חייב להגיד משהו למה שחברי אמר על המגזר החרדי, אתמול היה בוועדת תכנון בעיריית ירושלים דיון על הציבור החרדי.
מיכאל מלכיאלי: יש עשרות כיתות במגזר החרדי שחיים בתוך מרתפים ומקלטים בדיוק בגלל הבעיה הזאת, בדיוק כמו המגזר הערבי.
יהודה גליק: טוב, חברים.
יהודה גליק: אביב, כן.
יהודה גליק: רק בגלל שאני אוהב אותך אתה מקבל זכות דיבור פעם שנייה.
<אביב טטרסקי: פרוטקציה, תודה.
<אביב טטרסקי: לגבי החינוך המוכר שאינו רשמי, שתי הערות.
<אביב טטרסקי: אחת, אי אפשר מצד אחד להגיד שאין גני ילדים כי אין מקום ואין מבנים ומצד השני, יש 100 גני ילדים מוכר שאינו רשמי.
<אביב טטרסקי: זאת אומרת שיש את המקום וצריך להתאמץ יותר בשביל לתפוס את המקום הזה ולפתוח בו את הכיתות או את גני הילדים הרשמיים.
<אביב טטרסקי: שתיים, יפה, העניין של מוכר שאינו רשמי זה לא רק שאלה של אם זה מפוקח או לא מפוקח.
<אביב טטרסקי: לילדים במזרח ירושלים מגיע חינוך חינם, זו אחריות שלךְ פחות או יותר הראשונה, אז להסתפק בזה שאת שולחת לשם מפקח ופתרנו את הבעיה – לא.
<אביב טטרסקי: במזרח ירושלים פחות תלמידים מקבלים חינוך חינם מאשר תלמידים שנאלצים לשלם עבור חינוך.
אוסאמה סעדי: יש לי הצעה לסכם, הואיל ומתגבשת פה תכנית, גם בין שלושת הגופים וגם משרד החינוך - - -
יהודה גליק: ברגע שתהיה מוכנה שיציגו אותה בוועדה.
אוסאמה סעדי: לפני שיאשרו אותה ולפחות כשהיא תהיה סופית - - -
יהודה גליק: כשתהיה סופית ולפני אישור, נא להביא אותה לוועדה.
יהודה גליק: אפשר לבקש את הדבר הזה?
יהודה גליק: אנחנו כמובן לא מיצינו את כל הנושא.
יהודה גליק: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לפה היום.
יהודה גליק: אנחנו יודעים שאתם במשרד החינוך ואתם בעירייה ואתם במשרד לירושלים עושים כמיטב יכולתכם, אבל אני רוצה שני משפטים.
יהודה גליק: אל"ף, לפני שנה היה פה דיון, ב-1.2.2016 על נושא של מחסור בכיתות לימוד במזרח ירושלים.
יהודה גליק: תקשיבו טוב.
יהודה גליק: השר אומר, שר האוצר, השר לענייני ירושלים, שר החינוך, וראש עיריית ירושלים, הם מסכימים, "אין בעיה תקציבית לבנייה.
יהודה גליק: עם זאת, כדי לפתור את הבעיה הוועדה קוראת לנקוט בצעדים אחרים ככל שיידרש, כדי לסגור את הפער".
יהודה גליק: תראו, חברים, יש פער בכיתות לימוד במזרח ירושלים שהוא רחוק מלהיסגר, אפילו יותר מ-400 כיתות שדיברתָּ, מלכיאלי, על הציבור החרדי, 2,000 כיתות, אפילו 1,200.
יהודה גליק: חברים, אי אפשר יהיה לפתור את הדבר הזה עם פלסטר ואקמול.
יהודה גליק: לכן אני רושם לפניי כך את מסקנות הוועדה.
יהודה גליק: ראשית, הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להכין תכנית אב רב-שנתית לסגירת הפער באיזה טווח שתגידו כמה זמן ייקח, תגידו שלוש שנים, תגידו חמש שנים, תגידו עשר שנים - - -
<יפה ישר: יש תכנית.
יהודה גליק: תכנית שמיושמת לסגירת הפער?
יהודה גליק: תוך כמה שנים?
<יפה ישר: בטח שיש.
יהודה גליק: תוך כמה שנים התכנית הזו?
אוסאמה סעדי: יש כסף לכל התכנית?
<יואב זמרן: זה מתחלק לשני חלקים, אחת, אנחנו ביקשנו הלוואה של מיליארד שקל בשביל לסגור את הפער של כיתות הלימוד בכלל המגזרים.
<יואב זמרן: זה מהלך אחד שנערכנו אליו, בנינו מִנהלת כיתות בשביל לטפל בעניין הזה.
<יואב זמרן: במקביל, יש עשייה שאנחנו עסוקים בתפיסת קרקע על מנת שנוכל לבנות.
<יואב זמרן: לכן אני אומר, מבחינת העניין, פעם אחת, במסגרת דיוני התקציב שיש עכשיו בין האוצר לבין העירייה, יש מעבר לדיון התקציבי גם - - -
יהודה גליק: בוא, זימי, מבחינתי אני פונה עכשיו למשרד המיועד.
יהודה גליק: אני מבקש, הוועדה מבקשת.
יהודה גליק: קודם כל, אני קורא ולצערי מסקנות הוועדה מלפני שנה כמעט לא השתנו.
יהודה גליק: הוועדה התאכזבה לשמוע ששוב, למרות הדיון בשנה שעברה, מצבה של מערכת החינוך במזרח ירושלים בסוגיית הבינוי, לא התקדם, על אף החלטת בג"ץ, והמצב טרם התקדם לשביעות רצוננו.
יהודה גליק: הוועדה קובעת שיש להשלים את הפער המחפיר של המחסור האדיר בכיתות לימוד במזרח ירושלים ולכן אנחנו מבקשים שתוך חודשיים תציגו בפני הוועדה תכנית מפורטת רב שנתית לסגירת הפער.
יהודה גליק: אתם אומרים שיש תכנית, תשלפו אותה ותציגו את התכנית, כולל מה תכניות היישום שלה, האם היא תכנית בשמים או שהיא תכנית ברת יישום.
יהודה גליק: אנחנו מבקשים שלא תהיה שום התניה בתקציבים שיעברו למזרח ירושלים, להפלות בין הורים שמבקשים בגרות ובין הורים שמבקשים תאוג'יה.
יהודה גליק: יחד עם זאת, אם אכן הנתונים הם שההורים רוצים עוד בגרות אז לדאוג שבאמת יתאפשר לכל תלמיד שהוריו רוצים שיעשה בגרות, שיוכל לעשות בגרות.
יהודה גליק: מעבר לכך, אני רוצה לציין, אני לא ציינתי את זה, אבל לכל הסיפור הזה אני נחשפתי כשסיירתי במזרח ירושלים עם ארגון שנקרא "אם אשכחך", ארגון שעורך סיורים כדי לעורר את המודעות לנושא הזה.
יהודה גליק: אני רוצה גם להתייחס לנקודות שאתם העליתם, אל"ף, השולחן העגול, כפי שהציע אוסאמה סעדי, ברגע שהתכנית לקראת גיבוש סופי, אנחנו מבקשים שהתכנית תובא לפני הוועדה.
יהודה גליק: לנושא של גני ילדים בנפרד.
יהודה גליק: אנחנו מבקשים לקבל תכנית גם לגבי הנושא הזה, איך אנחנו מקדמים את המחסור בגני ילדים.
יהודה גליק: מעבר לכך, אנחנו בהחלט שמחים ורוצים לראות שמתפתח הכביש צמוד הגדר שיפתור את בעיית ההסעות.
יהודה גליק: תשתיות לא קשור אליכם.
יהודה גליק: תודה רבה לך, אוסמה סעדי, תודה רבה, מיכאל מלכיאלי, ותודה רבה לכל המשתתפים.
יהודה גליק: תודה רבה לך, המנהלת, ותודה רבה לכן, הקלדניות ושפע טוב לכולם.
עודד פורר: היום י"ז בשבט התשע"ז, 13 בפברואר 2017.
עודד פורר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט, השנייה להיום, בנושא פרויקט "קידומטיקה".
עודד פורר: נמצאת איתנו פרופ' מרים עמית ואני אבקש ממך לפתוח ולהציג את הפרויקט לפני שנתחיל את הדיון.
עודד פורר: תצטרף אלינו גם גב' כץ ממשרד החינוך.
<מרים מירי עמית: אני אציג את עצמי.
<מרים מירי עמית: קודם כל, בוקר טוב, תודה רבה.
<מרים מירי עמית: כבר אני אומרת, חבר הכנסת אלאלוף לא פה אבל יש לו - - -
עודד פורר: אני מניח שהוא יצטרף אלינו בהמשך.
<מרים מירי עמית: יש לו היסטוריה ארוכה עם "קידומטיקה".
<מרים מירי עמית: אני אציג קודם את עצמי ואחר כך החברים שבאו איתי, הצעירים והבוגרים יותר, יציגו את עצמם.
<מרים מירי עמית: אני פרופ' למתמטיקה, אני בוגרת הטכניון, אחר כך אוניברסיטת בן גוריון במחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב, אבל מזמן עברתי לחינוך מתמטי.
<מרים מירי עמית: ואם עסקינן במשרד החינוך, אני גם הייתי במשך 11 שנה מפמ"רית מתמטיקה.
<מרים מירי עמית: בדקתי גם את אחוזי חמש יחידות אצלנו, היו 17%, 18%, זה היה לפני הרבה זמן ואז חזרתי לאוניברסיטת בן גוריון.
<מרים מירי עמית: מה שאני רוצה להציג בפניכם היום הוא פרויקט שנקרא פרויקט "קידומטיקה לנוער – המועדון המתמטי בדרום לקידום מצוינות ויצירתיות", אבל זה לא פרויקט, זה אורח חיים בדרום, כי זה משהו שקיים כבר 19 שנה.
<מרים מירי עמית: אין פרויקט בארץ שקיים 19 שנה.
<מרים מירי עמית: פרויקט הוא לשנתיים שלוש והוא ממשיך הלאה.
<מרים מירי עמית: זה מה שאני רוצה להציג.
<מרים מירי עמית: אני רוצה להציג שאפשר לשנות את המשוואה ולעשות אחרת, לפתח חשיבה ולהרחיב אופקים ולהתחשב בדבר אחד שאני מיד אציג.
<מרים מירי עמית: אנחנו מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית.
<מרים מירי עמית: ראיתי בתכנית של הוועדה שמחר יש פה ישיבה על השונות, ואצלנו זו השונות.
<מרים מירי עמית: יש מחר ישיבה על האתגר, כאן זה האתגר ממש.
<מרים מירי עמית: עוד מעט אתן לחברים שאיתי להציג את עצמם ובאמצע אני עושה את זה מאוד קצר ומאוד ממוקד, כדי להשאיר מקום לשאלות.
<מרים מירי עמית: קודם כל, תודה לבעלי שהביא אותי וסובל את "קידומטיקה" כל כך הרבה שנים.
<מרים מירי עמית: תודה רבה בעלי, דני עמית.
<מרים מירי עמית: "קידומטיקה" היא קידום פלוס מתמטיקה.
<מרים מירי עמית: המטרה היא לא לקדם את המתמטיקה, אלא אנחנו יודעים, היום בפרט, כשזה בשיח הציבורי, כמה זה חשוב, כמה זה מרכזי ואנחנו מקדמים תלמידים בעזרת המתמטיקה ולכיוונים רבים מאוד.
<מרים מירי עמית: קודם כל, "קידומטיקה", מהו הדבר הזה?
<מרים מירי עמית: זה מופעל 19 שנה באוניברסיטת בן גוריון בנגב וזה המקום היחיד בארץ שיש בו פרויקט מסוג זה.
<מרים מירי עמית: בכל מקום יש משהו קטן, אבל זה פרויקט ארוך ורב שנים.
<מרים מירי עמית: הוא קודם כל מאתר מאות תלמידים ותלמידות מכל רחבי הנגב, בעלי פוטנציאל, מכל הקשת החברתית והפוליטית, ובו הם מפתחים יכולות חשיבה לוגיות, יצירתיות, ביטחון עצמי שהוא מאוד חשוב בנגב ועמדות חיוביות כלפי המתמטיקה והמדע.
<מרים מירי עמית: עוד מעט אדבר על התוצאות, יש תוצאות.
<מרים מירי עמית: מה החזון?
<מרים מירי עמית: ברמה הלאומית, פיתוח המשאב האנושי בכלל ובנגב בפרט.
<מרים מירי עמית: ברמה האישית, אני מאמינה שלכל אחד מהילדים האלה ולעוד רבים אחרים, כי יש יותר מ-600, יש את הזכות היסודית למצות את הפוטנציאל האישי והזדמנות שווה להצלחה.
<מרים מירי עמית: אם דיברנו קודם על הזדמנויות שוות, זאת האמונה, זה החזון.
<מרים מירי עמית: מהן המטרות?
<מרים מירי עמית: קודם כל, טווח הגילאים הוא גדול, בין 10 ל-17.
<מרים מירי עמית: אנחנו מפתחים חשיבה לוגית ויצירתיות.
<מרים מירי עמית: אנחנו מפתחים סקרנות אינטלקטואלית, יכולת התמודדות עם אתגרים ותסכולים והרבה מאוד אחריות אישית.
<מרים מירי עמית: "קידומטיקה" הוא וולונטרי.
<מרים מירי עמית: אף אחד לא מכריח.
<מרים מירי עמית: מכריחים אתכם לבוא?
<מרים מירי עמית: הם באים פעמיים בשבוע אחרי הצהריים אל האוניברסיטה.
<מרים מירי עמית: אני תיכף אכנס לפרטים, אבל קודם כל מספרים.
<מרים מירי עמית: על זה אני אחזור שוב אם וכאשר וחבר הכנסת אלי אלאלוף יבוא, זה מאוד קשור אליו.
<מרים מירי עמית: התחלנו ב-1998, וכאן גילוי נאות, הייתי אז מפמ"רית למתמטיקה.
<מרים מירי עמית: ראיתי שהדרום הוא שחון, כולם אמרו, השכֶל בין חדרה לגדרה.
<מרים מירי עמית: רחובות היא בפנים, אבל בין חדרה לגדרה, צפונה אין שום דבר ודרומה אין שום דבר.
<מרים מירי עמית: אני גדלתי ואנחנו בדרום הרבה מאוד שנים, גם באילת, גם בעומר, גם באזור באר שבע, גידלנו את הבנות, לא היה במה לפתח אותן, זו הייתה פגישה, אני אחזור על זה כשאלי אלאלוף יהיה פה, הייתה פגישה אצל נשיא האוניברסיטה, אני הייתי מפמ"רית ואמרו לי "מה את עושה בשביל הנגב?
<מרים מירי עמית: "
עודד פורר: זה פרויקט של שנה?
<מרים מירי עמית: לא, רב שנתי.
עודד פורר: כשאת סופרת את ה-603 תלמידים, כמה שנים התלמידים נמצאים בתוך המערכת?
<מרים מירי עמית: רגע, אולי הם יציגו את עצמם.
<מרים מירי עמית: ליאוניד, קודם כל אתה תציג את עצמך.
<ליאוניד גירשקין: ליאוניד גרישקין, אני רכז אקדמי של "קידומטיקה" לנוער.
<ליאוניד גירשקין: אני עובד בפרויקט מ-2003, 14 שנה.
<ליאוניד גירשקין: אני גם מורה בתיכון, רכז מקצוע במקיף א' בבאר שבע.
<ניר אלפסי: אני ניר אלפסי, בכיתה ח', אני ארבע שנים בפרויקט הזה, כלומר, השנה זו השנה הרביעית שלי.
<חיל אלנקווה: אני חַיִל אלנקווה, אני בת 17 וחצי.
<חיל אלנקווה: אני בפרויקט מגיל 11.
<עדי ייפרואימסקי: אני עדי ייפרואימסקי, אני בן 12, אני כבר שלוש שנים בפרויקט, לומד במקיף א' בבאר שבע.
<מרים מירי עמית: שלום לחבר הכנסת אלי אלאלוף.
עודד פורר: שיזם את הדיון ויש לו חלק בפרויקט.
אלי אלאלוף: אתה גם יודע איפה הייתי.
עודד פורר: אני יודע איפה היית וגם אמרתי, היה דיון חשוב בוועדת הכספים.
<מרים מירי עמית: תודה רבה, תודה רבה לחבר הכנסת אלי אלאלוף, יש לנו דרך ארוכה ביחד.
<מרים מירי עמית: אני קודם הצגתי בכללי את הפרויקט שקיים 19 שנה, הוא לא פרויקט אלא דרך חיים ויש לנו פה את חֲיִל מנתיבות שהיא בכיתת הפרויקט, שש שנים במועדון, יש לנו את ניר אלפסי שהוא ארבע שנים, יש לנו את עדי שהוא שלוש שנים, יש לנו כאלה של שנה ראשונה, זה פרויקט רב שנתי.
<מרים מירי עמית: חבר הכנסת אלאלוף, נכנסת בדיוק בנקודה הנכונה.
<מרים מירי עמית: אני הולכת לספר לך משהו שאתה לא זוכר, כי אתה מאז עשית הרבה דברים.
<מרים מירי עמית: ההתחלה הייתה ב-1998, הייתי אז המפמ"רית למתמטיקה - - -
אלי אלאלוף: זו המחליפה שלך?
<מרים מירי עמית: אחריי עוד היו שניים.
<מרים מירי עמית: נפגשנו אצל נשיא האוניברסיטה, ברוורמן, אלי אלאלוף הוא נשיא קרן רש"י, הם עשו דברים - - - ואז אלי שואל אותי, "מה את עושה בשביל הנגב?
<מרים מירי עמית: " ואני התחלתי עוד פעם, מורים וכן הלאה ואז אלי, אמרתָ, "תלמידים".
<מרים מירי עמית: מניסיוני, גם כמפמ"רית וגם בדרום, היה לי ברור שהתלמידים שהיו חלשים יותר הם קיבלו טיפוח, אבל היה לי ברור שיש עוד טעוני טיפוח וטעוני טיפוח האלה היו התלמידים הטובים שלא הפריעו בכיתה, הם עברו את זה, ברור היה שלא מיצו את הפוטנציאל.
<מרים מירי עמית: זה התבטא אז במבחנים ארציים ובכל הדברים ואז אלי אומר לי, "ומה את עושה עם הילדים?
<מרים מירי עמית: " אמרתי לו, "אוקיי, אני אעשה עם ילדים, אבל אני רוצה לאתר פוטנציאל של הילדים הטובים בנגב".
<מרים מירי עמית: היה עוד מישהו בחדר והוא אמר, אם תמצאי 60 כאלה" ואז הוא אמר משהו לא יפה שאני לא רוצה לחזור עליו.
<מרים מירי עמית: אמרתי, "אוקיי".
<מרים מירי עמית: ניצלתי את העובדה שהייתי מפמ"רית, פרסמתי בבתי הספר, הגיעו המון תלמידים ובמקום 60 התחלנו עם משהו קרוב ל-200.
<מרים מירי עמית: אין כסף וחבר הכנסת אלאלוף אומר לי, "אנחנו מממנים את זה".
<מרים מירי עמית: לא היה עוד כלום, "אנחנו מממנים".
<מרים מירי עמית: חזרתי אליו ואמרתי, "במקום 60 יש לי קרוב ל-200 שעברו בחינות קשות מאוד".
<מרים מירי עמית: אלי, אמרת אז, "אף אחד לא נשאר בחוץ".
<מרים מירי עמית: קרן רש"י בראשותך הקימה את זה, אתה לא זוכר את זה, אתה באת, הסתכלת, דיברת עם התלמידים, התלמידים אמרו לו, "אנחנו לא רק מחשבים, אנחנו חושבים".
<מרים מירי עמית: לא יודעת איזה חוקים שברת, אבל בדרך כלל קרן רש"י מימנה שלוש שנים פרויקט.
<מרים מירי עמית: איכשהו שלוש השנים עלו לשש שנים וזה היה כמו טיל - - - שיגרו את הפרויקט הזה ועכשיו אנחנו 19 שנים אחרי כן, 600 פר שנה והם לא יוצאים.
<מרים מירי עמית: ראית, יש פה שש שנים, ארבע שנים, חמש שנים וכן הלאה.
<מרים מירי עמית: תיכף אני אדבר על התכנית.
<מרים מירי עמית: יש לנו 40% בנות, וזה לא בגלל שאני אימא לבנות.
<מרים מירי עמית: בדרך כלל ברמות גבוהות ובחוגים כאלה יש רק 12%, אנחנו יצרנו, ואני מיד אסביר מה יצרנו.
<מרים מירי עמית: אני מאוד אקצר בדבריי, אני יודעת שכולם עסוקים.
<מרים מירי עמית: יש לנו 15% מהמגזר הבדואי, שזו בעיה קשה מאוד כי הם לא יודעים עברית ואנחנו פתרנו את הבעיה.
<מרים מירי עמית: יש לנו שלוש קבוצות, אני אחזור לזה אחר כך.
<מרים מירי עמית: חתך הגילאים הוא מ-10 עד 17 והחלום שלי הוא להרחיב.
<מרים מירי עמית: זה וולונטרי ויש לנו 95% נוכחות בממוצע.
<מרים מירי עמית: אין דבר כזה בבית ספר.
<מרים מירי עמית: הם מגיעים מכל הנגב, 22 קבוצות.
<מרים מירי עמית: כאן זה מה ששלחתי לאלי, כל שנה יש לנו 900 מועמדים ויש מבחני התאמה.
<מרים מירי עמית: אני תיכף אסביר איך מתקבלים, אבל השנה היו לנו 1,209 תלמידים שבאו לעשות את מבדקי ההתאמה.
<מרים מירי עמית: קיבלנו יותר מ-200, אבל נשבר לי הלב על עוד רבים, אני מודה.
<מרים מירי עמית: היו עוד רבים שיכלו להיכנס.
<מרים מירי עמית: התוצאה של המאמץ הגדול הזה זה בתחרויות ארציות ובינלאומיות במקומות הראשונים, ואתה אמרת פעם, אלי, שהם לא ידעו שיש תכנית - - -
עודד פורר: מאחר שאני רואה כמה שקפים יש לך - - -
<מרים מירי עמית: לא, אני מקצרת מאוד.
<מרים מירי עמית: זה היה בשבילי.
<מרים מירי עמית: כתבתי למנהלת אתמול ואני לא אתן בעיות במתמטיקה.
<מרים מירי עמית: אני מקצרת ביותר.
<מרים מירי עמית: כיום, בשורת המצטיינים באוניברסיטה שלנו, יש בוגרי "קידומטיקה".
<מרים מירי עמית: יש לנו סניף ב-8200, בהייטק, בגוגל, באינטל, בסייבר והם באים לבקש, פעם בשנה בא מישהו מ-8200, "תביאו לנו את התלמידים".
<מרים מירי עמית: אני מקצרת.
<מרים מירי עמית: איך מתקבלים?
<מרים מירי עמית: על ידי הפניה של בית הספר והפניה אישית.
<מרים מירי עמית: יש לנו שני מבדקים.
<מרים מירי עמית: עוזרים להם בשפה, יש לנו משימות, ואת זה אני לא אתן לכם, אבל זה מופיע בשקפים, מנבאות פוטנציאל.
<מרים מירי עמית: אנחנו לא בודקים את תכנית הלמודים של בית ספר, כי אם בבית הספר הוא לא טוב אז אני לא רוצה להעניש אותו פעמיים.
<מרים מירי עמית: אם הוא בבית ספר טוב הוא הרוויח והציונים - - - חבר הכנסת פורר, יש שם בעיות מתמטיות שאם יהיה לכם זמן תראו איך אנחנו מאתרים אותם.
<מרים מירי עמית: לא נותנים להם כפל של 3×3.
<מרים מירי עמית: פיזור גיאוגרפי, 30 ישובים.
<מרים מירי עמית: אין פרויקט כזה.
<מרים מירי עמית: 100 בתי ספר, אני חילקתי כאן רשימה של בתי הספר, כל היישובים הקטנים וכל היישובים הגדולים, קריית גת בצפון, מצפה רמון, עין גדי, דימונה ועוטף עזה, נגב, וכן הלאה.
<מרים מירי עמית: כולם באים, יש לנו הסעות.
<מרים מירי עמית: אני אעבור מהר.
עודד פורר: אני אגיד לך מה לא ראיתי.
עודד פורר: אני מציע שנפַתח את הדיון.
עודד פורר: מי משלם?
<מרים מירי עמית: בשנים הראשונות זו הייתה קרן רש"י ולקחנו משהו מאוד מאוד סמלי.
עודד פורר: היום, היום.
עודד פורר: עכשיו אנחנו מדברים 19 שנה אחרי, 600 תלמידים.
עודד פורר: שבי, אנחנו צריכים אותך, לא את המצגת, שבי.
<מרים מירי עמית: הורים שיש להם משלמים 1,650 לשנה, כולל הכול.
<מרים מירי עמית: זה מתחיל מספטמבר עד יולי ארבע שעות בשבוע.
עודד פורר: האם זה מכסה את הפרויקט?
<מרים מירי עמית: מה פתאום?
<מרים מירי עמית: אין אף פרויקט כל כך זול, בדקתי, אבל, יותר מ-50% מקבלים הנחה.
<מרים מירי עמית: אם חד הורית משלמת 900, שני אחים - - -
עודד פורר: מי משלם את שאר הדברים?
<מרים מירי עמית: שאר הדברים – תורמים.
<ליאוניד גירשקין: בשנה רביעית לא משלמים שום דבר.
<מרים מירי עמית: יש ילדים שלא משלמים שום דבר.
עודד פורר: זאת אומרת 50% הכנסות עצמיות ו-50% תרומות?
<מרים מירי עמית: כן, התרומות, בהתחלה זה היה קרן רש"י, אחר כך - - -
עודד פורר: ואיפה מדינת ישראל?
<מרים מירי עמית: מדינת ישראל, לא ביקשנו.
<מרים מירי עמית: לא ביקשנו כי לא היינו צריכים.
<מרים מירי עמית: אני מאוד כנה.
<קריאה: הנה, את צריכה.
<מרים מירי עמית: יכול מאוד להיות.
<מרים מירי עמית: רגע, יש לנו תורמים ויש לנו עמותות שתורמות לעניין הזה, תורמים של האוניברסיטה שקיבלו אותם לנושא הזה.
<מרים מירי עמית: זה מקדם את הנוער.
עודד פורר: המצגת הייתה ברורה, בואו נתמקד בדיון, כי אני ארצה לשמוע גם את משרד החינוך וגם את חבר הכנסת אלאלוף.
עודד פורר: השאלות שאני ארצה לראות בהמשך הן אל"ף, איפה משרד החינוך יודע להיכנס?
עודד פורר: בי"ת, אם זה עובד טוב בנגב, למה שזה לא יעבוד טוב בגליל ובגולן ואפילו רחמנא ליצלן בשפלה או במרכז?
עודד פורר: הרי בסוף אנחנו נותנים פה פתרון ותלמידים מצטיינים יש בכל מקום, גם בנגב וגם בפריפריה הצפונית.
עודד פורר: חבר הכנסת אלאלוף?
אלי אלאלוף: תמשיך.
אלי אלאלוף: משרד החינוך, איפה אתם?
אלי אלאלוף: מהי ההערכה שלכם על התכנית?
<נירית נעמי כץ: קודם כל, משרד החינוך עד היום - - -
אלי אלאלוף: שֵם.
<נירית נעמי כץ: נירית כץ, מפמ"ר מתמטיקה.
<נירית נעמי כץ: משרד החינוך עד היום לא היה בתמונה.
<נירית נעמי כץ: זאת אומרת מבחירה של הפרויקט לא היה שיתוף של משרד החינוך ואז באופן טבעי לא היה שיתוף לא כלכלי ולא מקצועי בפרויקט.
<נירית נעמי כץ: אני יכולה להגיד שאנחנו, כחלק מהחליפה האישית שאנחנו בונים עכשיו לכל עיר, זאת אומרת, השר יצא עם תכנית לפריפריה, שמדברת על מענה במתמטיקה ואנגלית, מהיסודי עד סוף י"ב, אנחנו נתעניין עכשיו בפרויקט - - -
עודד פורר: מענה למצטיינים או מענה רחב?
<נירית נעמי כץ: אחת התוצאות המעניינות שגילינו היא שהתכנית הצליחה בכל המקומות, אבל העלייה היא יותר משמעותית במרכז ובעצם לא בפריפריה, בפריפריה הייתה עליה מ-4% ל-8%, אבל עדיין הפערים נשארו.
<נירית נעמי כץ: המטרה עכשיו, של התכנית של הפריפריה, היא לצמצם את הפערים.
<נירית נעמי כץ: המנכ"לית דיברה על זה שאנחנו רוצים להגיע ליעד של 18% בחמש יחידות, גם בפריפריה וגם במרכז.
<נירית נעמי כץ: לא בנינו יעד נפרד לפריפריה, ההחלטה הייתה שהיעד הוא אחיד ולכן, עכשיו, כשאנחנו בונים את החליפה האישית, היעד הוא להגיע עד 2021 ל-18% ואז ודאי שפרויקטים כאלה יכולים להצטרף כחלק מהחליפה שאנחנו בונים לכל יישוב.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול, משרד החינוך לא היה מעורב בהערכת התכנית?
<נירית נעמי כץ: לא, למיטב ידעתי, מירי יודעת יותר טוב, אבל עד היום לא הייתה פנייה למשרד החינוך.
אלי אלאלוף: כשפתחנו היא הייתה מפמ"רית, לא רק שהייתה מפמ"רית אלא הייתה בתיאום עם מנהל המחוז.
<נירית נעמי כץ: אני מדברת על חמש השנים האחרונות.
אלי אלאלוף: משרד החינוך היה מעורב.
<מרים מירי עמית: בדיוק.
אלי אלאלוף: היו תקציבים.
אלי אלאלוף: אני אגיד לך.
אלי אלאלוף: למה היו תקציבים?
אלי אלאלוף: היה תקציב של - - - דרום.
אלי אלאלוף: התקציב היה משולב, חינוך וקרן רש"י עם רשויות מקומיות ושותפים אחרים כמו אוניברסיטה.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שכן היה כסף מהדרום, אז אולי ההגדרות הטכניות לא מעניינות את מירי, בצדק, כי היא מתעניינת בילד ובתוכן, אבל היה תקצוב.
אלי אלאלוף: היה דיווח על המרכז הזה, על "קידומטיקה".
אלי אלאלוף: היה דיווח מעודכן ושיטתי, כדי שזה ימשיך.
אלי אלאלוף: אני עזבתי את המערכת לפני כמה שנים, אז מותר לי לנסות לשכוח, אבל זה לא הולך.
אלי אלאלוף: משרד החינוך היה סופֶּר מעורב.
אלי אלאלוף: אני מבקש, אל תאשימו את מירי כי יכול להיות שהיא עוזרת לעצמה ולבד רוצה להמשיך.
אלי אלאלוף: לא, תיכנסו לשם, תעריכו את זה, תעתיקו, כמו שאמר עודד בצדק, זה חבל.
עודד פורר: למה לפתח משהו חדש כשיש משהו טוב שעובד?
אלי אלאלוף: 19 שנה הן הוכחה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, ה-60 וה-200 - - - שהיא חשבה, כי ה-60 הראשונים היו כולם עולים, מרביתם, בהתחלה, אז אמרתי, "לא פותחים את התכנית - - -", אז היא אמרה לי, "אתה גזעני?
אלי אלאלוף: " אמרתי לה, "לא.
אלי אלאלוף: אני רוצה שליש מכלל ישראל, שליש מהעולים ושליש מהבדואים".
אלי אלאלוף: זה החלק, השילוב הזה, עכשיו זה רק 12% - - -
<מרים מירי עמית: 15%.
אלי אלאלוף: כי זו תכנית מדהימה.
אלי אלאלוף: היא לא מתמטיקה לחמש יחידות, היא תכנית של לוגיקה.
<ליאוניד גירשקין: אני מקצועית יכול לספר, אנחנו לא מתחרים עם תכנית הלימודים.
אלי אלאלוף: זו לא תכנית לימודים רגילה.
אלי אלאלוף: לכן באים לחפש, ולא במקרה, 8200 וחברות, מפני שזה ראש פתוח.
אלי אלאלוף: הילדים האלה עם ראש - - -
עודד פורר: אני רוצה להגיד עוד משהו למשרד החינוך.
עודד פורר: אתה יודע את זה אפילו יותר טוב ממני, במקום שאתה היית בו.
עודד פורר: כשהממשלה נכנסת אפילו בקצת, יותר קל לגייס תורמים להשלמה מאשר לפרויקט שכל כולו מבוסס על המגזר השלישי.
עודד פורר: יש משמעות לנוכחות של משרד החינוך ואגב, יש לזה גם מינוסים, בירוקרטיה ודברים אחרים, אבל יש לזה משמעות, גם בפנייה לתורמים.
עודד פורר: איפה נמצאות האוניברסיטאות או המל"ג?
עודד פורר: הן לוקחות חלק במימון?
<מרים מירי עמית: מילה אחת על משרד החינוך.
<מרים מירי עמית: כדאי לדעת, נירית חדשה יחסית.
<מרים מירי עמית: אני כבר הולכת לסיים - - -
אלי אלאלוף: אני חייב לברוח, יש לי שם דיון.
<מרים מירי עמית: אני רוצה לומר לך לפני שאתה הולך, תדע לך, אלי, שכל אחד והפרויקט הזה, אלפי הילדים האלה, אני אומרת את זה מהלב, אני 19 שנה שמרתי את זה, זה בזכותך.
<מרים מירי עמית: והיום יש כאן את כל - - -
אלי אלאלוף: עוד לא הגעתי לעשות חשבון נפש.
<מרים מירי עמית: אבל זה בזכותך.
<מרים מירי עמית: תודה שבאת.
אלי אלאלוף: ילדים, הכי טוב - - - גם אני מבאר שבע.
<מרים מירי עמית: לגבי משרד החינוך, נירית חדשה יחסית, שנתיים, אני הייתי מפמ"רית והמפמ"רית שהייתה לפני נירית עשתה את הדוקטורט ב"קידומטיקה", המפמ"רית של היסודי, דורית נריה, עשתה אצלי גם כן את הדוקטורט, המפמ"ר לערבית עשה אצלי את הדוקטורט, כולם למדו "קידומטיקה", כל המפקחים מהדרום באים ללמוד ב"קידומטיקה".
<מרים מירי עמית: זאת אומרת ששיתוף הפעולה הוא לא בכסף, השיתוף המקצועי קיים.
<מרים מירי עמית: יש שני פרופסורים מן המחלקה למתמטיקה וגם אני בוגרת המחלקה שם, כל אלה הם בצד המקצועי.
<מרים מירי עמית: אנחנו לא מכוונים לבגרות, אנחנו הולכים לרוחב ולעומק ובגלל זה - - -
אלי אלאלוף: אגב, זה העתיד.
<מרים מירי עמית: זה העתיד.
עודד פורר: אני רוצה לשמוע את המל"ג, מעורבים בפרויקט או לא מעורבים.
<נינה אוסטרזקו: שלום, אני נינה.
<נינה אוסטרזקו: אגף תקצוב של ות"ת, במועצה להשכלה גבוהה.
<נינה אוסטרזקו: קודם כל תודה על כל מה שאת עושה, זה מאוד מבורך.
<נינה אוסטרזקו: הפרויקט מאוד חשוב בעיניי.
<נינה אוסטרזקו: כמו שאתם יודעים, אנחנו לא נכנסים לנושאים של משרד החינוך, אנחנו נכנסים בין אקדמיה למשרד החינוך ויש לנו תכנית שנקראת "הישגים להייטק".
<נינה אוסטרזקו: אנחנו גם פונים לצעירים מהפריפריה, דווקא אלה שלא עומדים בתנאי הכניסה לאוניברסיטאות, אנחנו נותנים להם את המכינה.