GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואב ללום: אני לא יכול לכפות אותם לפתוח עוד כיתה אבל בירושלים כפו בית ספר לפתוח עוד כיתה, במקרה הוא סמינר ספרדי ואליו דחפו את כל הבנות הספרדיות שלא הסתדרו, 40 בנות בכיתה חדשה.
<יואב ללום: היום יש יותר, כמעט 200 בנות.
<יואב ללום: עירייה במדינת ישראל, שנה שלמה לא יודעת שיש לה 300 בנות יותר בשנתון הזה.
<יואב ללום: אם זה לא חלם, אז אני לא מצליח להבין על מה אנחנו מדברים.
<יואב ללום: למה אנחנו מצפים אם עיריות משתפות פעולה עם הדבר הזה.
<יואב ללום: אין לי ציפייה מהעכבר, העכבר יאכל והעכבר יגנוב.
<יואב ללום: הציפיה שלי היא מהחור, החור השחור הזה הוא חוק שחור של העיריות במדינת ישראל, הוא חור שחור של מדינת ישראל.
<יואב ללום: אם מדינת ישראל לא תיקח עליו אחריות, אנחנו נהיה בבעיה.
<יואב ללום: זה לא רק ספרדים.
<יואב ללום: נשים את הקלף הזה על השולחן.
<יואב ללום: ככל שאנחנו מאפשרים להם להיות יותר אליטיסטים הם תמיד ימצאו מדרגה אליטיסטית מעל האליטיסטית.
<יואב ללום: אנחנו מדברים על עולים מאתיופיה, חרדים מודרניים, על ספרדים, על חוזרים בתושבה ואנחנו מדברים על מי שהוא לא מהפלג שלי או כן מהפלג שלי ומשרד החינוך נותן רישיונות.
<יואב ללום: יפתח עוד סמינר לפלג הקיצוני, זה שעושה את ההפגנות נגד חיילי צה"ל ומשרד החינוך ייתן לו רישיון לבית ספר.
<יואב ללום: מה אני אעשה?
<יואב ללום: אני חי בלתת לו רישיון, זו הסמכות החוקית, יש לו מספר בנות.
<יואב ללום: אבל כשבאות בנות ספרדיות להקים מוסד חינוך, את כל הבעיות, משרד החינוך והעיריות יודעים לערום להם בדרך.
<יואב ללום: אנחנו מדברים על זה שיש בעיה עם הפיקוח.
<יואב ללום: יש בעיה עם הפיקוח של המחוז החרדי.
<יואב ללום: יש שינוי באווירה של הפיקוח של המחוז החרדי.
<יואב ללום: המחוז יכול להכחיש אותו.
<יואב ללום: אני נוכח בו משיחות עם הורים.
<יואב ללום: אני נוכח בו כשאני נתקל בהורים שבוכים לי, אני נתקל בו כשאני יודע על מקרה בבית שמש של פגיעה מינית בתוך בית ספר ואותו פיקוח לא יודע לזהות את זה.
<יואב ללום: באותו בית ספר שהיה בכותרות השבוע, לפחות לפי הטענות.
<יואב ללום: אבל המשרד לא יודע מזה ואף אחד לא מדווח על זה.
<יואב ללום: אני צריך לדווח על זה למשרד החינוך במדינת ישראל.
<יואב ללום: כי אם אני לא אדווח על זה למשרד החינוך, הפיקוח לא ידע על זה.
<יואב ללום: אז בשביל מה קיים הפיקוח?
<יואב ללום: הוא לא יודע לטפל באפליה, הוא לא יודע לטפל בפגיעות מיניות בבית הספר, אז בשביל מה הוא קיים?
יעקב מרגי: עורכת דין דבי גילד חיו מהאגודה לזכויות האזרח.
<עו"ד דבי גילד-חיו: מהכותרת של הדיון חשבתי שהוא דיון יותר כללי, אז אני מבקשת להתייחס גם לזה וגם להגיד משהו יותר כללי ולבקש מהוועדה לעשות כמה דיונים על הנושא כי זה נושא מאוד גדול ורחב של אפליה של מזרחים ובכלל של הפליה בתוך מערכת החינוך באמצעות כל מיני כלים.
<עו"ד דבי גילד-חיו: לגבי הנושא שנדון כרגע, האגודה לזכויות האזרח הגישה בזמנו עתירה לאחריות של משרד החינוך לפקח על זה שאסור שיהיו מבחני קבלה לבית הספר ואם כן, שלא יהיו מפלים.
<עו"ד דבי גילד-חיו: כמובן גם פיקוח אחר-כך איך זה מתנהל.
<עו"ד דבי גילד-חיו: אני חייבת לציין שלמשרד החינוך יש הרבה מאוד כלים שהם יכולים להשתמש כדי לעשות אכיפה, פשוט במהלך השנים אנחנו רואים שהם לא עושים את זה.
<עו"ד דבי גילד-חיו: זה קשור ברישיונות, קשור בכספים שהם יכולים לא להעביר וכל מיני דברים דרמטיים, זה פשוט לא נעשה.
<עו"ד דבי גילד-חיו: כמו שנאמר בדברים של יואב ללום, האפליה היא לגבי קבוצות רבות בחברה הישראלית.
<עו"ד דבי גילד-חיו: מבחני קבלה למוסדות אנחנו רואים לא רק במגזר החרדי, אנחנו רואים בהרבה מאוד מקומות.
<עו"ד דבי גילד-חיו: הפרדה של נשים לכל מיני כיתות, קבוצות, זה דבר שאנחנו רואים בהרבה מקומות.
<עו"ד דבי גילד-חיו: היום בתוך המערכת יש המון כלים שממוסדים בתוך המערכת, שהם פשוט כלים לאפליה בין אנשים.
<עו"ד דבי גילד-חיו: הרבה מאוד פעמים המזרחים נפגעים מזה ואני לא מדברת עכשיו על חרדים, אני מדברת על החברה הכללית.
<עו"ד דבי גילד-חיו: יש אין סוך מחקרים שמראים שכלים כמו הסללה ללימודים מסוג מסוים, הקבצות, אם לוקחים סטטיסטיקה ורואים מי מופיע - - -
מאיר כהן: אני חושב שאת מערבבת מין שבאינו מינו.
מאיר כהן: אני חסיד גדול של ה והקמתי בית ספר שאין בו הסללה, אבל בין זה לבין שמנהל בית ספר שואל אישה מאיזה מוצא היא כשהיא עונה שהיא מרוקאית, הוא אומר לה, הבת שלך לא תלמד כאן.
<עו"ד דבי גילד-חיו: ברור שיש דברים יותר בוטים ופחות בוטים.
<עו"ד דבי גילד-חיו: במהלך השנים בכנסת ישבתי בדיונים שהסבירו למישהי שלא מתאים שתהיה בבית הספר כי השסע בחצאית שלה גבוה מידי/עמוק מידי.
<עו"ד דבי גילד-חיו: ברור שיש דברים שהם על השולחן, הם בוטים וברורים מאיליהם.
<עו"ד דבי גילד-חיו: או שרואים כיתה נפרדת של אתיופים, קל לנו לשים את האצבע.
<עו"ד דבי גילד-חיו: אני רוצה להצביע על זה שיש המון כלים שלכאורה באים לתת גיוון, לכאורה באים לתת מצוינות, לכאורה באים לתת כל מיני דברים שההורים רוצים - - -
יעקב מרגי: היטיב לבטא את זה עורך-דין ללום שאמר שזה לא העכבר אלא החור.
<עו"ד דבי גילד-חיו: נכון.
<עו"ד דבי גילד-חיו: אז הכלים האלה, גם במקרה הספציפי שלך, שכשהקמת היו כוונות מאוד טובות, הם משמשים בכל הארץ ובכל מערכת החינוך להפליה בין אנשים מקבוצות שונות.
<עו"ד דבי גילד-חיו: במבחני התוצאה, כשרואים מי מגיע להקבצות מסוימות, לבתי ספר מסוימים, יותר ויותר בתי ספר פרטיים ומי הולך אליהם.
<עו"ד דבי גילד-חיו: מגמות שיותר יוקרתיות, בגרויות יותר איכותיות.
<עו"ד דבי גילד-חיו: כל הדברים האלה, שאני מניחה שאתם יודעים על מה אני מדברת, כשמסתכלים בסוף מי מגיע לאן, אפשר לראות חתך ברור ויש המון מחקרים היום של הפליה בין קבוצות שונות באוכלוסייה.
מאיר כהן: יש הבוקר כותרת.
יעקב מרגי: אלו דילמות שקיימות גם בתוך משרד החינוך.
יעקב מרגי: גם כמי שלוחם כנגד האפליה, לא אחת אני שואל את עצמי עד איפה אני מוכן?
יעקב מרגי: יכול להיות שיש תפיסה שאומרת הכול לכול.
יעקב מרגי: אני אומר את זה לכאורה כאילו אני מסנגר, אבל גם מבחני קבלה לאקדמיה הם סוג של אפליה.
יעקב מרגי: אבל מישהו צריך לסמן.
יעקב מרגי: תמיד כשאני בא בטענות לנציגי משרדי הממשלה אני אומר להם, תקבעו.
יעקב מרגי: היה לנו ביקורת אבל לפחות תקבעו, שלא יהיה מצב של הפקרות, שכל אחד עושה דין לעצמו.
יעקב מרגי: ברגע שתהיה קביעה נוכל לראות אם אותו מנהל מוסד או אותו ראש רשות מתנהל בדפוסי פעולה שסוטים בעקביות מהקביעה.
יעקב מרגי: אבל הממלכה צריכה לקבוע.
יעקב מרגי: אני מבין את הדילמות ואת הטענות אבל אנחנו כרגע ממוקדים מאוד בסוגיה הזאת.
<אורה חכם: אורה חכם, יושבת ראש פורום ציבורי למען שוויון הזדמנויות.
<אורה חכם: למדתי לדעת שאולי הכול רק פוליטיקה.
<אורה חכם: אני רוצה לפנות ליושב-ראש הוועדה שהוא מאוד מכובד בעיני.
<אורה חכם: ולשאול אותו, האם לא הגיע הזמן שנציגי ש"ס, גם בוועדה וגם במקום אחר, ידעו לתת טון ולא טון מתרפס, תסלח לי אם אני מעליבה אותך.
<אורה חכם: יש בש"ס טון מתרפס כי אתם יושבים בקואליציה ואתם יכולים לעשות כמו שגפני עשה כשאמר שהוא לא יעביר שום תקציב לשום מקום אם אתם לא תעשו מה שאני רוצה.
<אורה חכם: תעשו גם אתם ככה.
<אורה חכם: מה הבעיה?
<אורה חכם: אתם רוב.
<אורה חכם: מה הבעיה שלכם?
יעקב מרגי: הבאת דוגמה את גפני.
יעקב מרגי: את חושבת שהוא לא העביר?
<אורה חכם: לא אכפת לי מגפני.
<אורה חכם: אכפת לי שיהיה שוויון הזדמנויות.
יעקב מרגי: פתחת ואמרת שאת למדת דעת.
<אורה חכם: אני מאוד מכבדת אותך, אתה אחד המובילים בעניין הקדמה בחינוך, אני רוצה שתגייס את כל חברי הכנסת חברי ועדת החינוך ואת ש"ס.
<אורה חכם: אם הנהלת ש"ס לא מוכנה, אפשר גם להחליף את הנהלת ש"ס.
יעקב מרגי: אני אשמח אם תבואי לעזור לי.
יעקב מרגי: אני מבין ללבך.
<אורה חכם: - - -
מאיר כהן: אני לא מהמפלגה של היושב-ראש, אבל הוא באמת האיש שעושה.
<אורה חכם: הוא יודע שאני לא מדברת עליו.
יעקב מרגי: אני רוצה להשיב לך.
יעקב מרגי: אני מבין שהסוגיה הזאת מאוד טעונה וכואבת.
יעקב מרגי: מביש שב-2017 אנחנו נדרשים לסוגיות האלה בכלל.
יעקב מרגי: זה מביש.
יעקב מרגי: אבל מה לעשות, כנראה זה כוחו של היצר האנושי והתפקיד שלנו הוא להתמודד עם זה.
יעקב מרגי: אני לא בא להגיד לך מה עשיתי מה לא עשיתי כמה אני צועק וכמה אני חוטף כי זה לא המקום.
יעקב מרגי: אין ספק שצריך לעשות הכול כדי למגר את התופעה הזאת.
<איציק זהבי: בוקר טוב.
<איציק זהבי: איציק זהבי, מנהל המחוז החרדי במשרד החינוך.
<איציק זהבי: אנחנו שמחים לעבוד באופן שוטף וקבוע גם עם יושב-ראש הוועדה וגם עם מי שנמצא פה.
<איציק זהבי: בשנה וחצי האחרונות אנחנו רואים שיפור ניכר בעשייה בשטח, בעבודה במה שקורה בתוך הרשויות המקומיות ובתוך התהליכים האלה של שיבוץ בנות ושל המאבק באפליה.
<איציק זהבי: הרבה מתוך הדברים האלה הם בזכות הדיונים שנעשו פה, בזכות האמירות של חברי כנסת, בזכות ההגשה של תביעות וקובלנות ובתי משפט, בזכות עבודה של תקשורת.
<איציק זהבי: בזכות הרבה מאוד גורמים שעושים את תפקידם במקום שבו צריך לשמור על עבודה מסודרת.
<איציק זהבי: במהלך השנה שעברה, שהייתה על פניו הרבה יותר טובה מאשר שנים קודמות, יחד עם זאת הסקנו הרבה מאוד מסקנות ועשינו עבודה שלמה לאורך כל השנה ובעיקרה התבססנו על הפקת לקחים פנימית משמעותית בתוך עבודת המחוז החרדי ובכלל בעבודה של המשרד באופן כללי, ביחד עם הלשכה המשפטית, ביחד עם ועדת החינוך.
<איציק זהבי: גיבשנו הנחיות חדשות, מעודכנות.
<איציק זהבי: גיבשנו לוחות זמנים שקבעו את הלוח שעל פיו כל הרשויות המקומיות וכל הסמינרים עובדים ופועלים בשנה הזון, לקראת הרישום לתשע"ח.
<איציק זהבי: היד הקשה שהופעלה בשנה שעברה, כולל דיונים בבית המפשט, הוכיחה את עצמה ופעלה.
<איציק זהבי: לא הכול מושלם.
<איציק זהבי: אני חושב שלא מיצינו את העניין.
<איציק זהבי: אנחנו עושים עבודה מתמדת ואנחנו מתכוונים להמשיך ולהפיק לקחים גם מתהליכי הרישום שכרגע אנחנו בעיצומם, כדי להתקדם קדימה בתוך התהליך הזה.
<איציק זהבי: ישבנו עם מנהלי אגפי החינוך, ישבנו עם מנהלי בתי ספר, מנהלי סמינרים, ישבנו עם כל מיני גורמים נוספים וגיבשנו הנחיות מעודכנות, חדשות, שמתבססות גם על הנחיות שניתנו קודם ופעלו והופעלו קודם דרך המחלקה המשפטית ובנינו דרך עבודה אחרת לנושא הזה במחוז החרדי.
<איציק זהבי: כאשר מינינו מפתחים שבנוסף לעבודתם המסורה והמקצועית מאוד בשטח ביום-יום, הם מלווים את הרשויות המקומיות באופן ישיר בנושא של הרישום והשיבוץ של התלמידות.
<איציק זהבי: קבלנו הערות, קבלנו מחשבות, קיבלנו רעיונות מגורמים שונים.
<איציק זהבי: אספנו אותם.
<איציק זהבי: גיבשנו אותם למסמך אחד.
<איציק זהבי: הוצאנו את זה לפועל.
<איציק זהבי: חשבנו שזה יצא מעט מוקדם, בעקבות התהליך שנעשה כאן מעט דחינו את זה.
<איציק זהבי: אני יכול לומר לכם שתמונת המצב כפי שהיא נראית וניכרת עכשיו מתוך המספרים, היא תמונת מצב הרבה יותר טובה מאיפה שהיינו בשנים האחרונות בכלל וגם ביחס לשנה שעברה.
<איציק זהבי: אני יכול לתת מספר דוגמאות, אנחנו יודעים לומר שמתוך 2,536 מסיימות בתשע"ו בירושלים השנה, סיימו את כיתה ח' בסמינר לבנות 2,791.
<איציק זהבי: במועד הזה ביוני לפני שנה היו 174 בנות שאינן משובצות, היום 75 בנות אינן משובצות - - -
מאיר כהן: אתה איש טוב ועושה עבודה נהדרת, אבל אנחנו מדברים אתך באפונה ואתה עונה לנו בפולים.
מאיר כהן: עזוב, הרי אתה יודע שהתופעה הזו קיימת.
מאיר כהן: אתה יודע את מה שאתה צריך לדעת ואתה לא מביא את זה לפי הממונים.
מאיר כהן: יש סנקציות מאוד ברורות, כולל טיפול והעברה למישור של פלילים ואתם לא עושים את זה, כי אתם חוששים.
מאיר כהן: עזוב, אם אתה תוכיח לי עשר בנות ירדו, התופעה הזו עדין מדממת, התופעה קיימת והיא הולכת ומתרחבת.
מאיר כהן: כשאני אומר "אתם" זה לא אתה, אני מבין ללבך ואני יודע באיזה סד אתה נמצא, כי השר שלך לא מוכן להיות אמיץ ולהגיד שמי שמפלה ומי שלא מקבל על רקע עדתי או מוצא, אני סוגר את המוסד הזה.
מאיר כהן: צריך לעשות את זה פעם פעמים ובזה זה ייגמר.
מאיר כהן: כי ככה זה כשפוגעים בכיס.
מאיר כהן: יש אומץ להגיד על ילדים ועל נפש של ילדים, אין פוליטיקה.
מאיר כהן: אני נלחמתי כשהיו לי תלמידים ערבים בבית הספר שלי בדימונה, נלחמתי מול כל המוסדות ואמרתי, לא יהיה מצב שאתם תפלו את הילדים האלה.
מאיר כהן: ידעתי לעשות את זה והייתי רק מנהל בית ספר בפריפריה.
מאיר כהן: אתם, משרד החינוך, עם כל מה שיש לכם.
מאיר כהן: עוצמות, תקנות כתוב, ועדת חינוך שהיא לטובתכם.
מאיר כהן: העסק הזה עם ללום ואמסלם ששמו את זה על השולחן, מדמם.
מאיר כהן: אתם ממשיכים לגמגם, פה עשר התקבלו ופה עשר לא.