GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: רשות חינוך מקומית תמנה עובד מקרב עובדיה שמתאים לכך מבחינת כישוריו, ניסיונו והכשרתו, לממונה שיהיה אחראי למערך הסעות של ילדים עם מוגבלות ויכול שיהיה הממונה על ההסעות ברשות המקומית; הממונה יהיה אחראי בין היתר לעניינים הבאים: קביעת מסלול נסיעה; הממונה יוודא שנבדקה כשירותם של הנהגים והמלווים לפי תקנות אלה, ידריך וינחה את נותני השירותים של ההסעות ושל הליווי וידרוש כי אלה ידריכו את הנהגים והמלווים, לפי העניין, לפי הנחייתו; הממונה יהיה זמין למלווה ולנהג ההסעה וייתן לפי הצורך הנחיות להבטחת שלומו ובטיחותו של ילד עם מוגבלות במהלך ההסעה; הממונה יוודא – שברכב ההסעה יהיה טלפון נייד או אמצעי קשר אחר; שכל רכב הסעה יעבור בדיקות תקופתיות של קצין בטיחות לפי חלק י' של תקנות התעבורה וכי תוצאות הבדיקות יימסרו לידיו אחת לשלושה חודשים; בכל רכב תהיה רשימת הילדים שאמורים לנסוע בו, פרטי יצירת קשר עם האחראים על הילדים ועם איש קשר במוסד החינוך ותיאור מסלול הנסיעה; בהסעה עם מלווה, הממונה ימסור לידי המלווה רשימה של הילדים עם מוגבלות המיועדים להיות מוסעים בהסעה; הרשימה תכלול פרטים אלה: שמות הילדים עם מוגבלות; כתובת הילדים עם מוגבלות; השמות ומספרי הטלפון, לרבות מספרי טלפון נייד, של האחראים על הילדים עם מוגבלות בבית ובמקום עבודתם; כתובת מוסד החינוך שאליו כל ילד עם מוגבלות צריך להגיע ומספר הטלפון של המוסד ושל מנהלו; מסלול הנסיעה ומקומות האיסוף וההורדה של כל ילד עם מוגבלות; שמו של הממונה ומספר הטלפון שלו; מספרי טלפון של שירותי הצלה; אם הונפקו לילדים עם מוגבלות המוסעים בהסעה כרטיסי נוסע לפי תקנה 10, העתק שלהם; הציוד הנלווה הנדרש לכל ילד עם מוגבלות.
<מירב ישראלי: הממונה יפקח כי תנאי הבטיחות בהסעה, משכה והתנהלותה נעשים לפי הדרישות שבתקנות, לפי חוזה בין הרשות המקומית לנותן שירות ההסעה ולפי תנאי הבטיחות הקבועים בתקנות אלה ותקנות התעבורה, וידאג לקיומה של בקרה מזמן לזמן על עניינים אלה; הממונה ירכז, יבדוק ויטפל בדיווחים ותלונות המתקבלים לעניין ההסעה; הממונה ידווח לאחראי על כל אירוע חריג הקשור לשלומו של הילד עם מוגבלות שהתרחש בהסעה והגיע לידיעתו מוקדם ככל האפשר ולא יאוחר מ-12 שעות ממועד קבלת המידע.
<מירב ישראלי: הממונה יעדכן את האחראים בדבר אופן פנייה לצורך בירור, עדכון או תלונה בכל הקשור להסעה.
<מירב ישראלי: רשויות מקומיות סמוכות שהתקשרו לביצוע הסעה במשותף, כאמור בתקנה 3(ו), רשאיות למנות עובד של אחת הרשויות לממונה על ההסעה והוא ימלא את תפקידי הממונה לפי תקנות אלה מטעם כל אחת מהרשויות לגבי כל הילדים עם מוגבלות הנוסעים באותה הסעה; אין בהוראות תקנת משנה זו כדי לגרוע מאחריות הרשות המקומית שבה מתגורר הילד עם המוגבלות
<דני קדרון: אני כאחד שמתעסק בבטיחות בדרכים לא הרבה זמן, 36 שנה, אני גם ראיתי רכבים שמסיעים ילדים עם מוגבלות או ילדים בכלל שהרכב פשוט לא עבר בדיקה, צמיגים שחוקים, אורות אין, חגורות לא תקינות, על הדברים האלה.
<דני קדרון: אז צריך שכל רכב כזה - - -
יעקב מרגי: לכן אנחנו יושבים כאן היום.
<אבנר עורקבי: זה התקנות האלה.
יעקב מרגי: תודה, אבנר.
יעקב מרגי: תודה על העזרה, אני אעביר לך משהו ב - - -
<דני קדרון: צריך, כבוד היושב ראש, שיבדקו אותם כי זו בטיחות של כל הילדים.
<דני קדרון: תודה.
<אבנר עורקבי: ברשימה עצמה, שמות הילדים, כתובת הילדים, האם יש בעיה עם ה - - -
יעקב מרגי: תפנה לסעיף קטן.
יעקב מרגי: על מה אתה מדבר?
<אבנר עורקבי: סעיף קטן (4)(א)(ב), (ג), (ד), כל הפסקאות האלה, חיפשתי שם לראות את מידת המוגבלות של הילד, האם זה דבר סודי?
<אבנר עורקבי: אם הילד מוגבל בכיסא גלגלים, או לא מוגבל בכיסא גלגלים, אם יש לו - - -
יעקב מרגי: רבותיי, אתם לא משיבים, יש מי שישיב.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כמה הערות, לגבי תקנה 13(א)(3), ילד עם מוגבלות המוסע למוסד חינוך יגיע אליו ככלל בין 30 ל-10 דקות לפני תחילת שעת הפעילות במוסד החינוך.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: 30 דקות לפני תחילת שעת הפעילות זה הרבה מדי זמן ובוודאי שצריך - - -
יעקב מרגי: את מבינה למה זה נועד?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא, השאלה היא, וזה המשפט הבא שלי, אדוני היושב ראש, זה האם יש איש צוות במקום, מאחר שלא נכתב בסיפא, ובלבד שנמצא איש צוות.
<חיה הראל: כן, חצי שעה לפני נמצאים האנשים.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מדוע לא ייכתב בסיפא 'ובלבד שנמצא איש צוות'?
<מירב ישראלי: צריך להיות.
יעקב מרגי: לא אכפת לנו להוסיף, אין בעיה.
יעקב מרגי: כשקראתי את זה חשבתי שזה סעיף מתבקש משום כבודו של הילד, שיגיע בזמן, כשהוא מטופל, מוכן.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: בוודאי, הבעיה היא שכאשר מראש נקבע שאפשר להביא אותו 30 דקות לפני כן זה אומר שגם ההסעה יכולה לצאת מוקדם מדי למרות שהוא מאוד מאוד קרוב לבית הספר.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כלומר יש פה איזה שהיא - - - יש שיקולים נוספים - - -
<מירב ישראלי: הבעיה הייתה שקודם לא הייתה הגבלה על זה, זה אומר שאפשר להביא אותו גם שעה וחצי לפני.
<מירב ישראלי: המטרה של התיקון הזה הייתה לקבוע זמן שלא יהיה מעבר לו, זאת אומרת שלא יביאו אותו שעה לפני הזמן.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כן, אבל דובר על 10 דקות, לא על 30.
יעקב מרגי: וזה בא גם להגביל את ההורים, לא לשלוח את הילדים האלה בגלל שיש להם אילוצים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי: הכול ביחד, זה בא לסדר את המערכת מכל הכיוונים.
<מירב ישראלי: לגבי 10 דקות, זה היה המינימום.
<מירב ישראלי: המטרה הייתה לקבוע איזה שהוא - - - זה לא שכולם צריכים להגיע 10 דקות, שלא יהיה אחרי 10 דקות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: שזה לא יפתח איזה שהוא פתח לכך - - -
יעקב מרגי: לא הבנתי את החשש שלך.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: שההסעות ייצאו מוקדם מדי, זה דבר אחד, למרות, שוב, שהמרחק מבית הילד לבית הספר הוא קרוב, הוא יכול להגיע גם 5 דקות לפני שעת הפעילות או 10 דקות לפני.
<מירב ישראלי: מה את חושבת ש - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: שלא יהיה איש צוות - - -
יעקב מרגי: מה את חושבת, לילדים עם מוגבלות, מה המקסימום?
יעקב מרגי: מינימום 10 דקות, מה המקסימום?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא לפני - - -
יעקב מרגי: אם זה היה שעה את צודקת, זה מוגזם ומובן, בין 10 לחצי שעה, אני חושב שזה - - -
<שמעון אבני: זה היה היום שהם מגיעים אחרי - - -
יעקב מרגי: שמעון, אני איתך.
<שמעון אבני: אז להוציא את ההסעה ברבע לשמונה, היא תגיע בשמונה ו - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הערה נוספת לגבי 13(6)(א)(6), יש פה התייחסות לכך שיום הלימודים מקוצר, אבל אין התייחסות למצב שבו יום הלימודים מוארך.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: יש כל מיני פרויקטים שיום הלימודים מוארך לחלק מהילדים ולא מסיעים אותם מכיוון שההסעה מגיעה בשעה הרגילה, לרוב הילדים, אבל אין מענה לילדים האלה שהיום שלהם מוארך.
יעקב מרגי: רגע, זו הסעה לילדים עם מוגבלות.
יעקב מרגי: אני לא חושב ש - - - ואני אומר לכם את זה מניסיון ומידיעה גם, ילד עם מוגבלות, ברגע שקוצר לו יום הלימודים, שמעון, תקן אותי או לא, המועצה המקומית, מי שאחראי להפעיל את זה, מיידית מצמידה לו את ההסעה.
יעקב מרגי: אלא אם כן זה הפתעות.
<שמעון אבני: היא מדברת על הארכה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני מדברת על תכניות של משרד החינוך שבעצם נותנות שעות נוספות לילדים עם מוגבלות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: ההסעה מגיעה בשעה היעודה, נניח יש ילדים בבית הספר שמסיימים בשעה שתיים, ההסעה מגיעה בשעה שתיים, היא לא מגיעה פעם נוספת להחזיר את הילדים הנוספים שלהם ספציפית - - -
<אילן שי: מה זה התכניות המוארכות?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: יש כל מיני תכניות, שמעון יודע על מה אני מדברת.
<הדס אגמון: כתוב, (6) מתחיל בהסעת ילד עם מוגבלות תהיה בהתאם לסיום שעת הפעילות של מוסד החינוך.
<הדס אגמון: זה נותן מענה - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: ברגע שיש קבוצות שונות שמקבלות, שיום הלימודים הסתיים בשעות שונות, האם לשתתי הקבוצות הללו תהיה הסעה בתום יום העבודה?
<שמעון אבני: אנחנו היום עושים כמה פיזורים מבית הספר, לא יודע - - - אלא אם כן - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני רוצה לוודא.
יעקב מרגי: כולם מדברים, אף אחד לא מבין.
<אילן שי: מה זה תכניות מיוחדות?
<אילן שי: מה השמות של התכניות?
<חיה הראל: את מתכוונת לתל"ן?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מועדוניות של משרד החינוך.
<אילן שי: זה לא תכניות של משרד החינוך.
יעקב מרגי: כל הכבוד על הישירות, היית צריכה לשים את זה מהתחלה על השולחן.
יעקב מרגי: תודה רבה ששמת את זה, כי היא התקשתה לשים, היא לא רצתה.
יעקב מרגי: אביבית, אנחנו לא ניכנס לדיון הזה כרגע.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הערה נוספת, הממונה יוודא שסעיף קטן (ב)(3) שיש טלפון ותעשינה בדיקות, אבל אני חושבת שהממונה גם צריך לוודא שיש ערכת החייאה ברכב.
<מירב ישראלי: זה נושא שדיברנו עליו בינינו והם בודקים לנו את זה, כי גם ההפעלה של ערכת ההחייאה, מסתבר שלא כל אחד יכול להפעיל אותה וזה לא כזה פשוט.
<מירב ישראלי: זה נושא שאנחנו דנו בינינו בישיבות הפנימיות והוא ייבדק ויחזרו אלינו.
יעקב מרגי: אפרופו, יש לי הצעת חוק להציב מכשירי החייאה בבתי ספר מעל מספר תלמידים.
יעקב מרגי: משרד החינוך מתמהמה.
<שמעון אבני: צריך הכשרה.
<שמעון אבני: ערכת החייאה, זה לא - - -
יעקב מרגי: אני מדבר על דפיברילטור.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: עוד שתי הערות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הערה אחת לגבי ממונה מפקח שתנאי הבטיחות מתבצעים, אבל מה קורה אם הם לא מתבצעים, איזה סמכויות יש למפקח כאשר חברת ההסעה - - -
<שמעון אבני: קנסות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: זה לא נכתב כאן.
<נועה בן אריה: קנסות והפסקה מיידית, זה כתוב בתוך החוזה, זה חלק מהתנאים שמשרד החינוך מכתיב לנו.
<נועה בן אריה: \
<אביבית ברקאי-אהרונוף: השאלה אם אין אפשרות להכניס את זה גם.
<מירב ישראלי: יש לנו הסמכה מכוח החוק לעשות את זה?
<מירב ישראלי: זה תקנות.
<מירב ישראלי: אתם צריכים לזכור שזה תקנות.
<נועה בן אריה: הדברים האלה נקבעו במסגרת המכרז המוכתב של משרד החינוך ואנחנו דבקים בהם, זה גם סמכות ביטול וגם הטלת קנסות.
יעקב מרגי: לא צריך להכניס.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: ונקודה אחרונה, אין פה התייחסות, יש התייחסות לרשויות מקומיות שמתקשרות לביצוע הסעה משותפת, אבל אין סעיף שמתייחס למצבים שקורים שבהם תוך כדי נסיעה ילד צריך להחליף הסעה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: זה קורה בעיקר, למשל בהסעות שמגיעות עם רכב ממוגן ירי, הן מגיעות לעיר והילד עולה על הסעה אחרת.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני חושבת שצריכה להיות התייחסות מיוחדת למצבים כאלה.
<שמעון אבני: אנחנו מחליפים הסעות רק ברכבים ממוגני ירי בגלל חוסר בכלי רכב ממוגנים, אנחנו מעבירים אותו לרכב רגיל והוא חוזר לקחת שוב פעם ילדים בקטע המאוים, כי אחרת אין לי - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא - - -
יעקב מרגי: רגע, עכשיו אני שואל.
יעקב מרגי: התקנות האלה חלות גם על רכב ממוגן ירי?
<שמעון אבני: בוודאי.
יעקב מרגי: אז אוטומטית הן יחולו גם על הרכב שמקבל.
יעקב מרגי: למנוע את ההחלפה אני לא מסוגל.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא, לא למנוע את ההחלפה, רק כדי לוודא שיש הוראה מיוחדת שברגע שהילד יורד מההסעה מיד ההסעה מגיעה, שהילד לא ממתין.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: היו אירועים כאלה שהילד ירד ואמרו לו 'חכה כאן עד שההסעה שצריכה לבוא לאסוף אותך תאסוף אותך'.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: שהמלווה נשאר עם הילד, זה אולי נשמע כמובן מאליו, אבל מאחר שמדובר באירועים שהיו אני חושבת שכדאי שתהיה תקנה מיוחדת שתתייחס לסיטואציה הזאת.
יעקב מרגי: איך מתבצעת ההחלפה?
<שמעון אבני: ההחלפה מתבצעת מרכב גב אל גב, אין מצב שמורידים ילד ב - - -
יעקב מרגי: אני חושב שצריך להתייחס לאיך מתבצעת החלפה.
<שמעון אבני: אין לי בעיה, אנחנו לא נשאיר ילד - - - אני לא מכיר מקרים שמשאירים ילד - - -
<מירב ישראלי: אני רשמתי לעצמי את זה ואנחנו נדבר על זה.
<שמעון אבני: בסדר, אין לי בעיה להוסיף את זה.
יעקב מרגי: יכול לקרות, הרכב שהיה אמור להגיע נתקע, ברמזור - - -
<שמעון אבני: אז לא משאירים, אין דבר כזה.
<שמעון אבני: הילד לא יישאר.
יעקב מרגי: בסדר, זה מובן מאליו, צריך שייכתב.
<קריאה: אל תגידו שזה קרה, תצביעו לנו על מקרה, תגידו לנו אותם.
<הניה מרמורשטיין: יש לי גם הערה לגבי להביא מוקדם את הילדים.
<הניה מרמורשטיין: יש לי בניסיון שלנו שכן הביאו מוקדם, לפני שהיה איש צוות במקום והשאירו את הילד והמשיכו, כי יש להם עוד ילדים להעביר הלאה, כך שכן יש את הדבר הזה וצריך לתת על זה את תשומת הלב.
יעקב מרגי: אבל הסכמנו, למה לדבר על זה?
<הניה מרמורשטיין: כי אמרו שזה לא - - -
יעקב מרגי: לא משנה, חבל על הזמן.
<הניה מרמורשטיין: ושאלה שיש לי, יש ילדים באותו גן, שחלק מהם גומרים בשתיים וחצי וחלק נשארים להסעה של הרווחה.
<הניה מרמורשטיין: השאלה שלי אם אלה שגומרים בשש - - -
<שמעון אבני: הם מקבלים הסעה.
<הניה מרמורשטיין: כן, אבל איפה זה מודגש שאלה שגומרים בשתיים וחצי, למרות שהם באותה רשות - - -
<שמעון אבני: זה רק הילדים שנשארים במועדונית רווחה של המוגבלות השכלית ההתנהגותית.
<הניה מרמורשטיין: אבל זה לא מופיע, מי אחראי על זה והאם באמת - - -
<אילן שי: במסגרת המשך.
יעקב מרגי: דיברנו על מסגרות המשך.
<קריאה: יש בעיה עם הסעיף הזה, הוא קצת סותר את ההסדר הקיים היום.
יעקב מרגי: את רוצה לדון עכשיו על הסעיף של מסגרות המשך?
<נועה ביתן: בעצם סעיף 13(א)(6) מה שכתוב כאן, שההסעה תהיה בהתאם לסיום שעת הפעילות של מוסד החינוך ורק בוועדת חריגים יבחנו מקרים של פיצול הסעה כאשר יש היום הסדר לגבי ילדים עם מוגבלות שכלית שיש הסעה לפי בג"צ ולפי הוראת תע"ס של משרד הרווחה - - -
<אילן שי: זה 2(ו).
יעקב מרגי: רגע, סליחה, גם בגלל שלא הקשבנו קודם אנחנו חוזרים וחוזרים.
<מירב ישראלי: זו התאמה ניסוחית.
<נועה ביתן: מדובר בזכות של ילד ולא במשהו שצריך לדון עליו בוועדת חריגים.
<שמעון אבני: זה לא קשור, זה לא עולה לוועדות חריגים.
יעקב מרגי: אתם יכולים להסביר לנו איך זה עובד?
<חיה הראל: אני מנסה להסביר.
<חיה הראל: ילד אוטיסט לומד עד רבע לחמש ובגלל מצבו הנפשי, איזון תרופתי וכו', הוא מביא לנו אישור שהוא צריך לסיים באחת.
<חיה הראל: בקשה כזאת מגיעה לוועדת ההסעות המרכזית כי זה חריג.
<חיה הראל: זה לא חריג אם הוא נוסע לבד, אם הוא נוסע לבד ההסעה שלו תיסע, במקום רבע לחמש באחת, אבל אם הוא נוסע עם עוד שני ילדים והילדים האלה לומדים עד רבע לחמש אז הנושא שלו, בגלל הנושא של האיזון התרופתי וכו' ויש אישורים, זה יעלה לוועדת ההסעות.
<חיה הראל: זאת לא הכוונה פה.
<נועה ביתן: אוקיי, אז רק שזה יובהר לפרוטוקול שלא מדובר - - -
<שמעון אבני: זה לא על מועדוניות.
<אילן שי: ברור שזה לא על מועדוניות, כי המועדוניות זה מסגרת - - -
<מירב ישראלי: אני ציינתי לעצמי, אני אבדוק שאין סתירה בניסוחיות.
<נועה ביתן: בסעיף 13(א)(5) בסיפא, רשום שכאשר זמן הנסיעה הישיר בין מקום מגוריו של התלמיד עם מוגבלות למוסד חינוך עולה על שעה וחצי, אז זה בסדר שהנסיעה תתקיים.
<נועה ביתן: יש בעיה, יש מגמה של סגירת בתי ספר לילדים עם מוגבלות שכלית ומה שזה אומר זה שככל שסוגרים יותר בתי ספר לילדים עם מוגבלות שכלית ה - - -
יעקב מרגי: משך ההסעה.
<נועה ביתן: נכון, גדל.
<נועה ביתן: זה בעצם מאפשר למשרד החינוך לסגור עוד בתי ספר ולהביא את הילדים למצב - - -
יעקב מרגי: זה מקסימום עד שעה וחצי.
יעקב מרגי: תשמע, יש לכם צוות מומחים שמתכנן את זה?
<שמעון אבני: יש אחרי זה בניית בתי ספר, לא? שתישאר לדיון.
יעקב מרגי: תשמעי, אני לא יכול להיכנס לנבכי - - - יש יחידה כלכלית במשרד החינוך שכל היום יושבת ורואה איך לייעל ולחסוך, הלוואי שהם היו יעילים ב - - -
<דניאל לורברבוים: הלוואי שזה היה ככה.
יעקב מרגי: נציג אגף התקציבים אומר הלוואי שזה היה ככה.
<דניאל לורברבוים: אין לך מה לדאוג.
<זהר פילבר: אני מתייחסת לסעיף 6(ב)(2), הממונה יוודא את כשירותם של הנהגים והמלווים לפי התקנות וידריך וינחה אותם.
<זהר פילבר: אני חוזרת על הבקשה לעגן בתקנות את הצורך בהשתלמות.
<זהר פילבר: מדובר פה על תחום ידע שלא בקלות הוא נרכש.
<שמעון אבני: יש את זה.
<שמעון אבני: ישבנו על זה - - -
<מירב ישראלי: הכנסנו את זה.
<זהר פילבר: איפה זה נכנס?
<מירב ישראלי: זה נכנס בסעיף המלווה.
<זהר פילבר: ועוד הערה קטנה על הבדיקה התקופתית של הרכב.
<זהר פילבר: אצלי הצטברו הרבה הרבה תלונות על תקינות של המעלונים של רכבי ההסעות, השאלה אם אנחנו מפנים לתקנות של משרד התחבורה או שאנחנו מתייחסים לזה ספציפית כאן?
<אילן שי: זה ממש נושא שצריך להיות בתקנות של התחבורה.
יעקב מרגי: תחבורה, אנחנו התעקשנו מההתחלה.
<נועה בן אריה: אני מזכירה שהמכרז מפנה למפרט וגם לתקנות.
יעקב מרגי: אם כל אחד לא יסמוך על משרד אחר אנחנו נעשה פה כפילויות.
<זהר פילבר: אז גם במפרט עצמו, בעצם אנחנו נפנה למשרד התחבורה.
<זהר פילבר: אוקיי .
<אמיתי שוחט: ב-(6) הסעת ילדים עם מוגבלות תהיה בהתאם לסיום הפעילות של מוסד החינוך, לפעמים זה לא מוסד חינוך אלא כיתה מסוימת, השאלה אם אפשר שעת הפעילות של הילד במוסד?
<אמיתי שוחט: למה?
<אמיתי שוחט: כי מה?
<אמיתי שוחט: כי יכול להיות - - -
<שמעון אבני: אין מצב שילד - - -
<אמיתי שוחט: לא, אני שואל מה קורה כשכיתה מסיימת למשל ובית הספר מסיים רק בעוד שעתיים.
<חיה הראל: אין דבר כזה.
<חיה הראל: אם כולם מסיימים בשתיים אז השעות שהן מעבר לעד שתיים הופכות להיות שעות רוחב, אבל אין מצב שכיתה מסיימת ב-12 והילדים משוטטים בחצר שעתיים.
<אמיתי שוחט: לא, הילדים משוחררים, אבל מה קורה עם ילדים - - -
יעקב מרגי: זו אחריות של המוסד.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אי אפשר - - -
<אמיתי שוחט: לא, השאלה, האחריות של המוסד, אז הוא מחליט שהילדים הולכים למקום אחר, יכול להיות שהוא יחליט לשחרר ואתם הביתה.
<אמיתי שוחט: השאלה היא מה קורה עם הילד הזה כשנגיד מחליטים לשחרר אותם הביתה?
<אמיתי שוחט: המוסד יגיד, זה לפי מוסד החינוך, מוסד החינוך הרשמי מסיים בשתיים, הילד עכשיו, כל החברים שלו הולכים הביתה.
יעקב מרגי: זה נשאר ככה, מוסד החינוך, אי אפשר להתאים את זה לרמת ילד.
<אמיתי שוחט: השאלה למה, זו השאלה.
יעקב מרגי: אתה לא מבין למה?
יעקב מרגי: תסביר לו, בבקשה, שמעון, למה לא, .
<שמעון אבני: אנחנו לא יכולים להתייחס לילד ילד.
<שמעון אבני: כיתה היא מסגרת, המסגרת הבסיסית היא לא הילד, היא הכיתה.
<שמעון אבני: עכשיו, כשהכיתה מסיימת כל הכיתה יוצאת הביתה, אין מצב שהכיתה מסיימת והילד לא.
<אמיתי שוחט: לא, ברור, השאלה מה קורה אם כיתה אחת סיימה עכשיו, אבל מוסד החינוך מסיים בעוד שעתיים.
<שמעון אבני: אז הכיתה, באה הסעה וללוקחת אותה.
<אמיתי שוחט: זה לא קורה אף פעם?
<חיה הראל: כי התקן של השעות שניתן, קודם כל בודקים באיזה שעות בית הספר עובד על פי הלקות.
<חיה הראל: מדברים על לקות שעובדת עד שתיים, אז לוקחים את תקן השעות וקודם כל פורסים אותו משמונה עד שתיים, אם יש יותר ויש יותר, אז זה הופך להיות שעות רוחב, אין שעות פחות מזה.
<חיה הראל: אין מצב שכיתה מסיימת בשעה - - -
<אמיתי שוחט: אני שואל עכשיו, ילד משולב שנמצא בבית ספר - - -
<נועה בן אריה: אני לא יכולה עכשיו באופן פרטני להמציא קו הסעה - - -
<אמיתי שוחט: מה זה לא קורה?
<אמיתי שוחט: הנה, יש דברים כאלה - - -
<חיה הראל: לא - - - בבית ספר רגיל.
<אילן שי: בבית ספר רגיל אין הסעות.
<חיה הראל: ילד משולב בבית ספר רגיל, ילד עם הפרעה רגשית שנמצא בבית ספר רגיל והכיתה שלו, כיתה ד', סיימה לעבוד בשעה רבע לאחת, הוא הולך עם כל הכיתה שלו.
<אמיתי שוחט: זה נכון, אבל אני שואל עכשיו מה קורה אם הכיתה שלו במקום שתיים סיימה ב-12.
<קריאה: אז ההסעה זה מה שדואג לו?
<קריאה: המסגרת היא מה שדואג לו.
<אמיתי שוחט: אני שואל, אבל - - -
יעקב מרגי: אז אני עונה לך, אני רואה שזה דו שיח של אילמים, אתה לא רוצה לקבל את התשובה והוא לא רוצה לענות לך על השאלה.
יעקב מרגי: אומרים לך, האחריות היא של המוסד.
יעקב מרגי: כרגע מחנך כיתה, מנהל בית הספר החליט לשחרר כיתה מסוימת, הוא יצטרך לתת את הדעת אם לשחרר או לא לשחרר, זו האחריות של המוסד.
יעקב מרגי: אי אפשר להתחיל בכל רגע נתון להתאים לפי שעה, לפי מצב.
יעקב מרגי: מערכת החינוך היא דינמית בקטע הזה, אנחנו מרגישים את זה כהורים, פתאום יש לנו הפתעות בבית, 'מה קרה?
יעקב מרגי: היום היית צריך ללמוד עד ארבע, מה קרה שהגעת?
יעקב מרגי: ' זו האחריות של המוסד.
יעקב מרגי: אמרו לך את זה 20 פעם, אי אפשר להטיל את זה ברמה של ילד.
<אמיתי שוחט: אוקיי, שאלה שנייה.
<אמיתי שוחט: ב-(2), הממונה יוודא שנבדקה כשירותם של הנהגים והמלווים לפי תקנות אלה, ידריך וינחה את נותני השירותים של ההסעות ושל הליווי לפי העניין ולפי ה - - - האם אפשר - - -
<מירב ישראלי: זה המקום של ההערה.
<אמיתי שוחט: - - - בין השאר - - - הילדים הנמצאים בהסעה.
<מירב ישראלי: זה חלק מההדרכה הספציפית כשיש מלווה.
<חיה הראל: בהדרכה שאני נותנת ברשויות אני מדברת על כל הלקויות ועל הצרכים של הלקויות ועל השוני בין הלקויות.
<מירב ישראלי: אבל הוא יודע איזה ילדים יש לו בהסעה ומה הצרכים של הם?
<שמעון אבני: במקרה הזה מתדרכים את המלווה ספציפית על הילד, 'דני הוא כזה, משה הוא כזה, יוסי הוא כזה', בסדר?
<מירב ישראלי: רק אני רוצה להגיד, בעקבות מה שנאמר פה, שאולי אנחנו צריכים, אחרי שנסיים את התקנות, לבדוק האם צריך לגבי ילדי שילוב, כי התקנות האלה הן יותר בכיוון של ילדים של חינוך מיוחד, לכן יכול להיות שלגבי ילדי שילוב נצטרך לראות שהכול מתאים.
יעקב מרגי: זה חידודים כאלה ואחרים.
<מירב ישראלי: זה בעקבות הערה שהועלתה פה, אנחנו נעשה בדיקה שלנו שהכול מכוסה.
<אילן שי: 13(ב)(4)(ח), זה הפנייה לתקנה 11, לא תקנה 10.
<מירב ישראלי: לי יש כמה הערות, אבל אני יכולה להעביר אותן בינינו.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: רק לגבי מצבים שבהם שעת הלימודים מתחילה מאוחר יותר.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לפעמים אחרי חגים או אחרי טיולים, יום הלימודים מתחיל מאוחר יותר.
<אילן שי: אחרי שבת ארגון של בני עקיבא.
<אילן שי: זה לא תקין.
<אילן שי: זה שזה קורה - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אז הילד יגיע בשבע בבוקר ובעצם הכיתה תתחיל ללמוד בשעה עשר?
<חיה הראל: למה שבע?
<חיה הראל: אין מצב כזה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מה, שיום הלימודים מתחיל מאוחר?
<חיה הראל: בחינוך המיוחד?
<קריאה: היא מדברת על המשולב.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אנחנו מדברים בהמשך להערתה של - - -
יעקב מרגי: לא, אם זה בהמשך להערתה של מירב, מירב אמרה שהיא תתייחס.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כבר היום ילדים עם מוגבלות משולבים - - -
יעקב מרגי: אביבית, אני אמרתי לכם שהפיליבסטרים הכי גדולים הם לא חברי כנסת, הם הארגונים.
<אילן שי: אבל ההתחלה המאוחרת - - - חוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: יש לי הבנה פשוטה והשעון רץ, אמרה לך היועצת המשפטית, לא היית צריכה לחזור על זה, הקפצת אותי, היא אמרה לך שאנחנו בסוף בסוף נעשה חידודים והתאמות, אם זה לגבי שילוב.
יעקב מרגי: אל תיכנסי, המסד פה כרגע זה מוסד חינוך מיוחד.
יעקב מרגי: נכון, יוצא מן הכלל זה שילוב, נתייחס לזה.
יעקב מרגי: היא אמרה את זה, למה להתחיל ולטחון וללעוס?
<מירב ישראלי: אני אצטרך לבדוק את זה לפני שנגמור את הניסוח.
יעקב מרגי: בבקשה, גב' קרמר.
<אסתר קרמר: אני רציתי לציין שלפעמים באופן חד פעמי בית ספר גומר בשעה מאוחרת יותר, האם ההסעה באופן אוטומטי בשעה מאוחרת יותר?
יעקב מרגי: לא, דיברנו על זה, המוסד אחראי לדעת שיש לו ילד עם צרכים מיוחדים, הוא צריך לתת לו מענה.
יעקב מרגי: שייקח בחשבון את ההחלטה על קיצור יום הלימודים, מה הוא עושה עם הילד.
<אסתר קרמר: אני לא מדברת על הארכה, נגיד היה טיול וגומרים בש - - -
יעקב מרגי: הכול המוסד, המוסד, המוסד.
יעקב מרגי: זו אותה תשובה.
<מנחם גולדין: רק הערה קטנה, צריך לדבר על שילוב, צריך גם לדבר על כיתות קטנות, כי הם בכל זאת נמצאים בתוך מסגרת שהיא רגילה וצריך גם לקחת את נושא הטיולים, כל הטיולים וכל הדברים שיוצאים מבית הספר למקומות אחרים, רק לקחת את זה בחשבון.
<אילן שי: התקנות האלה לא עוסקות בטיולים.
יעקב מרגי: יש חוזר מנכ"ל.
<אילן שי: זה תקנות נגישות פרטנית עוסקות בנושא.
יעקב מרגי: אל"ף, פרטנית, ויש גם חוזר מנכ"ל שמדבר על טיולים ומחדד ומסביר את הסוגיה הזו.
יעקב מרגי: לא בתקנות האלה.
<אילן שי: הנגשת טיול, זה בתקנות נגישות פרטנית, זה לא כאן.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אין שם התייחסות להסעות.
<הניה מרמורשטיין: הסעות, אם מוקדם יותר מתחיל הטיול - - - להשתתף בטיול?
<אילן שי: לגבי האוטובוס המונגש, העמדה של הנציבות היא שזה נובע מתקנות אחרות.
<הניה מרמורשטיין: לגבי זה שהטיול מסתיים מאוחר, הכיתה מגיעה מאוחר לבית הספר ועכשיו צריך לפזר את הילדים, הילד מקבל את ההסעה שלו - - -
<אילן שי: זו הסעה של - - -
<הניה מרמורשטיין: של מה?
<הניה מרמורשטיין: אם הילד צריך הסעה מיוחדת בגלל כיסא גלגלים - - -
יעקב מרגי: תגידי לי, את אמא לילדים בבית ספר?
<אילן שי: נדמה לי שהפעם עלית על הפעם היחידה שצריך - - -
יעקב מרגי: אביבית, סליחה שאני שואל ישיר ככה, את אמא לילדים בבית ספר?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: ברוך ה'.
יעקב מרגי: נסעו הילדים לטיולים?
יעקב מרגי: אני לא זוכר פעם שהסיעו לי את הילד, תמיד הלכתי להביא אותו, בעשר, ב-11, ב-12.
יעקב מרגי: לגבי ילד - - -
<הניה מרמורשטיין: לא, ילד שיש לו הסעה והטיול נגמר בשעה שבע ובגלל שבית הספר לא יכול לדאוג שתהיה לו הסעה חזרה הביתה הוא אומר 'הילד הזה לא ישתתף בטיול'.
<חיה הראל: לא, לא.
יעקב מרגי: לא, אל תמציאו דברים שעוקפים דברים אחרים.
<הניה מרמורשטיין: אנחנו לא ממציאים, זה היה.
יעקב מרגי: בבקשה, התייחסות אחת אחרונה לגבי הטיולים.
<שמעון אבני: אני לא יודע, אין לי, אני לא - - -
יעקב מרגי: לא מכיר את זה?
יעקב מרגי: אף פעם לא צצה לך בעיה כזו?
<שמעון אבני: אני לא מכיר את זה.
יעקב מרגי: אז אני אומר לכם, בהתנדבות, מידע אישי, ללא תשלום, תקשיבו טוב טוב, גם ההורים לילדים עם צרכים מיוחדים שיצאו לטיולים, במידה שהם יצאו לטיולים, אם זה כיתה מאורגנת, הומוגנית, של ילדים עם מוגבלויות, המוסד מארגן את ההסעה הזו.
יעקב מרגי: אם זה ילד משולב, אני אומר לכם, לרוב לרוב לרוב ההורים עושים זאת, על אחריותם ועל - - -
<הניה מרמורשטיין: אבל הנה, פה זה קרה.
<מיכל מנקס: משרד החינוך, באמצעות ההנגשה הפרטנית הפדגוגית מנפיק את כל מה שצריך ילד עם צרכים מיוחדים לצרכי טיול.
<מיכל מנקס: בית הספר צריך להגיש בקשה, בין אם הוא משולב - - -
<שמעון אבני: אבל, מיכל, זה לא קשור לתקנות האלה.
יעקב מרגי: זה לא פה, היא מסבירה לכם.
<אסתר קרמר: הילדים בטיול בשבע ב - - -
יעקב מרגי: גב' קרמר, את מפריעה לי.
<קריאה: אבל זה קרה לה, זה קרה לה עם ילדה שלא רצו ש - - -
יעקב מרגי: שמעתי שזה קרה, זה קרה גם לי.
יעקב מרגי: אז אומרים לך שיש הנגשה פרטנית וזה שם, זו לא האכסניה פה.
<מיכל מנקס: אני אסביר.
<מיכל מנקס: היות שהאחריות על ההנגשה הפרטנית המותאמת לטיול, שלפעמים מחליפה אוטובוס לכל הכיתה, וטוב שכך, אגב, אותו בית ספר שיודע להזמין את זה, יודע לעדכן את המסיע, ההסעה תהיה בשבע בערב ולא בשלוש.
<מיכל מנקס: זו חובתו.
יעקב מרגי: תודה, סיכמנו, זה לא בתקנות האלה.
יעקב מרגי: הלאה, מתקדמים.
<מירב ישראלי: אוקיי, אז את ההערות שלי אני כבר אעביר בנפרד.
<מירב ישראלי: תקנה 14.
<מירב ישראלי: תחילה והוראות מעבר.
<מירב ישראלי: תחילתן של תקנות אלה X ימים מיום פרסומן (להלן – יום התחילה), ואולם לגבי רשות מקומית שהייתה לה ביום פרסומן של התקנות התקשרות תקפה עם נותן שירות לביצוע הסעה של ילדים עם מוגבלות או עם נותן שירות לליוויין של הסעות של ילדים עם מוגבלות שתוקפה עד לאחר יום התחילה, תהיה תחילתן של תקנות אלה לפי המוקדם מבין אלה: יום סיום ההתקשרות או עם תחילת שנת הלימודים, או X זמן מיום פרסומן של תקנות אלה.
<מירב ישראלי: \
<מירב ישראלי: ניתן להמשיך ולהעסיק מלווה שהועסק כדין לפני יום התחילה גם אם אינו עומד בדרישות תקנה 5(א)(4) ובלבד שישלים קורס כאמור באותה תקנה בתוך 60 ימים מיום התחילה.
<מירב ישראלי: יש פה שני עניינים.
<מירב ישראלי: יש פה עניין יותר דיוני, זה בעצם הסיום של הליך התקנת התקנות שכרגע צריך לעבור גם את משרד המשפטים ויש את העניין המהותי, שזה היותר משמעותי, שזה ההיערכות של הרשויות המקומיות לאפשרות לעמוד בדרישות התקנות.
<מירב ישראלי: זה דבר יותר מהותי וצריך להתייחס אליו.
יעקב מרגי: אני רוצה ככה, דיברנו על זה שיש דיון ב-25 ביולי, אמרת על עוד פגישה שמתקיימת?
<שמעון אבני: אצל המנכ"ל.
יעקב מרגי: עוד לפני כן?
<שמעון אבני: לא, אני לא אמרתי לפני כן, אמרתי שתוך שבועיים - - -
יעקב מרגי: תוך שבועיים.
יעקב מרגי: אנחנו ניתן ככה, 1 באוגוסט סביר?
יעקב מרגי: התכנסות כאן אחרי שיש לנו את תוצאות הדיון.
<קריאה: זה ט' באב.
<מירב ישראלי: סביב 1 באוגוסט.
יעקב מרגי: זה זמן סביר?
יעקב מרגי: בזמן הזה אני מבקש - - -
<מירב ישראלי: אני אשלים את ה - - -
יעקב מרגי: כל ההתאמות, כל הניסוחים, כל זה, משרד המשפטים, בסוף בסוף אנחנו צריכים - - -
<הדס אגמון: עוד לא קיבלנו את התקנות.