GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ברנע: כל מה שאנחנו מנסים לחנך אותם לו - הפורנוגרפיה היא באמת האנטי-תזה למסרים שאנחנו מנסים להעביר בתוכניות שלנו - כל הנושא של קשר, של מחויבות, של הפן הרגשי, של איזושהי הסכמה.
: את מבלבלת אותי.
: אם כן, האם יש השפעה של השידורים הפורנוגרפיים?
חוה ברנע: יש השפעה.
חוה ברנע: אנחנו בארץ לא עשינו מחקרים.
חוה ברנע: אנו ניזונים ממחקרים בינלאומיים.
חוה ברנע: מכיוון שהוצגו המחקרים שהראו את הקשר הישיר, הראיתי את פן המתנגדים.
חוה ברנע: יש מחקרים המוכיחים את הקשר לכאן ולכאן.
חוה ברנע: אין חד-משמעיות במחקרים.
חוה ברנע: יש מחקרים שמביאים נתונים אחרים.
חוה ברנע: יש גורמים נוספים לאלימות כלפי נשים, לא רק הסרטים הפורנוגרפיים.
חוה ברנע: קשה לי להתייחס באופן חד משמעי, אבל אני רוצה לומר שלא רק מתוך המקרה הזה, אלא מתוך היכרות שלנו עם תלמידים ושיחות אתם, אנו רואים - וזה מה שחשוב למרות שלא נעשה בארץ מחקר - שיש היום הרבה יותר ילדים הנחשפים לפורנוגרפיה ממה שהיה בעבר.
דורית ענבר: כאשר את אומרת שיותר ילדים ובני-נוער נחשפים לחומר פורנוגרפי, האם יש לכם מחקר או נתונים על מקור החומר?
דורית ענבר: את מזכירה שזה האינטרנט.
דורית ענבר: למעשה האינטרנט מהווה את הנגישות הקלה ביותר לילדים להגיע לפורנוגרפיה - ולא טלוויזיה, שזה אחרי 22:00 בלילה, ובמרבית המשפחות ההורים שוהים בבית בשעה זאת.
חוה ברנע: היום קל יותר להגיע, כי יש ערוצים מחוברים בבית, ולומדים מהר מאוד את הקודים.
חוה ברנע: ב- 22:00 בלילה ילדים עדיין אינם הולכים לישון, במיוחד אם הוריהם יוצאים מהבית לבילוי.
דורית ענבר: אבל, האם קיימים נתונים?
חוה ברנע: אין לי נתונים לגבי הארץ.
אילנה זיילר: אני רוצה להוסיף רק הערה כללית: כאמור אין לנו מחקרים שיכולים להראות קשר סיבתי ישיר, אבל בהתחבר לדברים שאמרו דוקטור הרצוג ומר נרדי, אני יכולה לראות כיצד ההשפעה מצטברת.
אילנה זיילר: הייתי כאן גם בדיון בשבוע שעבר בכל הנושא של פרסומות.
אילנה זיילר: אני רואה את ההשפעה המצטברת בתהליכי הסוציאליזציה והחינוך, מפני שילדים גם משוחחים זה עם זה, מספרים דברים איש לרעהו - אין זה רק הצפייה הישירה.
אילנה זיילר: זאת אומרת שזה איזשהו טון חברתי שנותן באמת לגיטימציה לזיהוי של האישה עם דמות מינית כזאת או אחרת.
אילנה זיילר: בכל הדיון הזה לא עלה הנושא של ילדים שמשתמשים בהם כ"אובייקט" בסרטים פורנוגרפיים.
אילנה זיילר: יש הרי שימוש "נוראי" בילדים בתחום הזה.
אילנה זיילר: יש כאן גם דימוי של תפיסת האם על-ידי הבת באופן כללי - מה זאת אישה.
אילנה זיילר: ישנה תפיסת המיניות של הבן; יש תפיסת המיניות של הבת.
אילנה זיילר: זאת אומרת: יש כאן השפעות חינוכיות לטווח ארוך.
אילנה זיילר: אלה השפעות שחברה מעצבת אותן באמצעות המסרים, בין אם הישירים ובין אם העקיפים, שלה.
אילנה זיילר: העוצמה של המדיה הטלוויזיונית, כולנו מכירים אותה; והיא מעצבת את המציאות שלנו.
אילנה זיילר: היא נותנת המון לגיטימציה בעצם הנוכחות שלה בחיינו.
אילנה זיילר: לכן, גם אם ילד לא צפה באופן ישיר, די שהילדים דיברו, שהחבר'ה סיפרו - די שזה עובר כרחש.
אילנה זיילר: זה מעורר סקרנות.
אילנה זיילר: זה מעורר רצון לטעום מ- "עץ הדעת" הזה.
אילנה זיילר: יכול להיות שבאמת צריך לבחון את זה באופן מחקרי ישיר ולבדוק את התוצאות.
אילנה זיילר: אין ספק שיש כאן קשר, גם אם איננו קשר סיבתי ישיר, שלאורך ימים הנזק שלו רב מתועלתו.
אילנה זיילר: אני חושבת שתפקידנו בוועדת החינוך, כאנשי חינוך וכאנשים שחרדים לדמות של החברה הישראלית, הוא לעמוד על המשמר.
דורית ענבר: ראשית אפתח בהצעה פרקטית, טכנית, שאני חושבת שתועיל לתיקון המצב הרבה יותר מאשר כל ההגדרות, והיא פשוט לעשות תיקון בחוק של מועד הכניסה לתוקף של ההוראות הקיימות או אילו-שהן הוראות שלא יהיו.
דורית ענבר: אז יינתנו כלים להתחיל לאכוף ולפקח - ולא להיזקק למצב הנוכחי, שבו אנו צריכים להגיע לכל מיני הסכמות של רצון טוב עם חברות הכבלים והלוויין.
דורית ענבר: זה יכול לקדם יותר מאשר כל הדיון כולו וכל ההצעות כולן.
דורית ענבר: זה רק עניין טכני, כי בכל מקרה הדבר היה אורך עוד מספר חודשים, והוא כן ייכנס לתוקף.
דורית ענבר: אנו רואים את הנתונים שבפנינו.
דורית ענבר: הם בעייתיים מבחינת הביסוס העובדתי שלהם.
דורית ענבר: אנחנו יודעים שיש אלימות ופגיעה גם באוכלוסיות שאינן צופות בטלוויזיה.
דורית ענבר: השאלה היא מה באמת עושים עם זה.
דורית ענבר: אני סבורה שהתשובה נעוצה במידה.
דורית ענבר: חושבתני ששום יובש מוחלט איננו מיטיב.
דורית ענבר: גם 'תקופת היובש' בארצות הברית לגבי אלכוהול לא הניבה שום תוצאות, מלבד סחר שחור, 'חומרים' בלתי-מפוקחים ופגיעות יותר קשות.
דורית ענבר: אנו כולנו יודעים זאת.
דורית ענבר: אין אנו צריכים שהגברת ברנע תספר את זה.
דורית ענבר: יש עוד מקורות בעניין הזה, מקורות הרבה יותר קשים.
דורית ענבר: בקלטות, החומרים יותר קשים; באינטרנט ה'חומרים' יותר קשים.
דורית ענבר: אני חושבת שאיסור מוחלט בעניין הזה לא יבער את הנגע כולו.
דורית ענבר: התעשייה הזאת קיימת - לא שאנחנו צריכים לתת לה יד ולתרום לה, אבל אני חושבת שאיסור מוחלט, קיצוני, בעניין הזה גם איננו מבוסס על עובדות וגם איננו תקין מבחינת חופש הביטוי, כי הוא פוגע במבוגרים שצריכה להיות להם זכות מוחלטת לעשות בתוך ביתם מה שהם רוצים.
דורית ענבר: את ההתדיינויות שלי, מפאת כבודן של חברות הכבלים והלוויין, לא אחשוף כאן.
: זה מעניין אותנו מאוד.
: דרך אגב, אם זה לא ייחשף כאן, היכן זה ייחשף?
: האם יש חומר סודי כלשהו?
: את מחויבת בדיווח מלא ונאמן.
: אין שום סוד שמותר להסתיר כאן.
דורית ענבר: זה אינו "מוסתר" כאן מטעמי "סוד".
דורית ענבר: אני חושבת שהדברים מדברים בעד עצמם.
דורית ענבר: סבורה אנוכי שהם יודעים בעצמם שהם הביאו על עצמם את הדיון הזה.
דורית ענבר: מה שאני אומרת הוא שהעניין הזה צריך להיות גם עניין של מידה וגם שיש לנצל את היכולות הטכנולוגיות הקיימות היום, כדי לבצע את ה"מידתיות" הזאת.
דורית ענבר: אנו יכולים לאפשר למי שאינו רוצה שלא לצפות; לאפשר למי שרוצה להגן מצפיית ילדים לעשות זאת.
דורית ענבר: להגביל, שזה יהיה רק בזמנים שסביר להניח שינכחו מבוגרים.
דורית ענבר: אנחנו צריכים לראות על מי אנו מדברים.
דורית ענבר: כאשר קובעים חוק, אפשר לעבור עליו.
דורית ענבר: כאשר קובעים אילו-שהם מנגנונים ואילו-שהם כלים, שבמסגרתם אתה מאפשר לאנשים השפויים - ורוב הציבור, דתי כחילוני, פריפריה כמרכז, כולם אנשים שאוהבים את ילדינו ושרוצים לשמור עליהם.
דורית ענבר: תמיד יש שוליים פליליים.
דורית ענבר: בעניין הזה, גם אם תאסור לחלוטין -לא תפתור את עניין השוליים הפליליים.
מיכאל איתן: אבל כאן החריגה היא העיקר.
דורית ענבר: אפשר לאכוף זאת בהגדרה הרבה יותר טובה.
דורית ענבר: החקיקה, כמו שהוא מנוסחת היום, מתירה הרבה יותר ממה שהתכוונו אליו.
דורית ענבר: האם אתה רוצה להגיד דבר-מה?
דורית ענבר: אמור אותו.
דורית ענבר: אל תגיד שאסור ערוץ שעיקר משדריו מין.
דורית ענבר: הדבר הבא שעלה הוא לעשות ערוץ שרוב משדריו אלימות ומיעוטם מין.
דורית ענבר: איך זה יכול להיות?
דורית ענבר: החוק מתיר! המועצה אסרה, כי על ערוצים יש לי סמכות, ואיני מאשרת - אבל החוק מתיר.
דורית ענבר: אם רוצים משהו, צריך לומר זאת במילים ברורות.
דורית ענבר: זו הייתה דעתם של כל המחוקקים.
דורית ענבר: או אז, לעשות את הכול ב"מידתיות".
דורית ענבר: לא רצינו להיכנס להגדרות, ודרך אגב: יש איזושהי טעות בנייר של מרכז המחקר, שמציינים שם כאילו יש הגדרה של "תועבה" בחוק הבזק.
דורית ענבר: 'אין דבר כזה!'.
: רשמי את ההערה ליועצת המשפטית של הכנסת שעוסקת בענייני משדרים.
: בררי עמה את הדברים.
דורית ענבר: יש פסק דין בעניין הטרדה מינית, פסק דין מאוד מפורסם של השופט קדמי.
דורית ענבר: זה היה עוד לפני החוק על הטרדה מינית.
דורית ענבר: הוא 'מתפלפל' שם על עשרות עמודים בסוגיה מהי הטרדה מינית.
דורית ענבר: בסוף הוא אומר: הטרדה מינית היא "כמו פיל".
דורית ענבר: קצת קשה להגדיר אותה, אך כשרואים אותה, מייד יודעים ש'זה זה'.
דורית ענבר: גם במקרה של תועבה, כשבאו לשאול אותי חברות הכבלים והלוויין, בזמנו, מה היא תועבה - אמרתי להם: שימעו, הבה לא נעשה רשימה סגורה של תועבות.
דורית ענבר: אתם יודעים יפה מאוד מהי תועבה.
דורית ענבר: אנחנו חושבים שאותם דברים על שימוש בילדים, או דברים מזוויעים מהסוג הזה, לא עלו על המסך.
דורית ענבר: הצעתי היא פשוטה: לעשות הגדרה יותר ברורה של מה אסור ומה מותר, כדי שלא להשאיר את זה לרצונו הטוב של איש.
דורית ענבר: אני מוכרחה לדבר בעניין הזה בזכות חברות הכבלים והלוויין: לא הם המציאו את האלימות.
דורית ענבר: היא תמיד הייתה.
דורית ענבר: אני רוצה להזכיר בפניכם את הרצון הטוב של החברות הללו.
: אל תניחי 'לבלבל' בעובדות.
: האלימות במדינת ישראל היא במגמת עליה דרמטית, ובמערכת החינוך היא בעליה דרמטית.
: לי אין ספק שלכל נושא השידורים האלימים יש קשר.
: איזה קשר?
: מה גודל הקשר?
: אינני יודע.
דורית ענבר: יש פרשנות אחרת לעניין הזה.
דורית ענבר: יש תחום הנקרא: "ניהול סיכונים ברפואה".
דורית ענבר: הסתבר שיש הרבה מאוד רשלנויות רפואיות שחוזרות ונשנות, וכאשר עושים להם דרכי ניהול מסודרות, רמת הנזק יורדת מאוד.
דורית ענבר: לדוגמה: מיטות צונחות בגלל המנגנונים; מנסים להרים מישהו, והוא נופל - ויש איזו מכשלה באיזו דלת, וכל הזמן נכשלים בה.
דורית ענבר: הסתבר שכשעושים ניהול מסודר, מטילים על מישהו בבית החולים שיטפל בזה, רמת הנזקים הרפואיים יורדת באופן דרמטי.
דורית ענבר: מה קורה כאשר התחילו בכל מדינת ישראל לעשות כן?
דורית ענבר: דבר ראשון, המספר של האירועים, של הרשלנויות הרפואיות, שהתגלה, עלה באופן דרמטי.
דורית ענבר: מדוע?
דורית ענבר: כי התחילו לגלות את האמת - לא טייחו.
דורית ענבר: אחר כך ירד המספר כתוצאה מהניהול.
: אין איש חינוך אחד במדינת ישראל מכל החוגים, מכל הסוגים, מבני כל הגילים, שלא יאמר לך מניסיונו החינוכי שאין קשר.
: יש מחלוקת בדבר מה עוצמת הקשר, אך אין מחלוקת על העובדה.
דורית ענבר: זה נכון גם במערכות חינוך דתיות שבהן אין צופים בטלוויזיה.
: כל המחקרים בנושא אלימות במוסדות החינוך הם מחקרים שהתחילו רק בשנת 1998, כי עד 1998 בכלל הייתה הכחשה במוסדות החינוך שיש אלימות.
: "אלימות אצלי?
: לא!".
דורית ענבר: יכול להיות שהמודעות הגדולה מגדילה את הדיווח.
: זה היה כך, אבל הייתה הכחשה.
מיכל רפאלי-כדורי: המודעות רק חשפה את זה.
מיכל רפאלי-כדורי: אין זה אומר שזה לא היה קיים.
: אין ספק שלמודעות יש משקל.
: אבל אין ספק לכל אנשי החינוך, לפחות לאלה שהעידו פה בוועדה בשנתיים וחצי האחרונות, שיאמרו שיש קשר ישיר או עקיף בין משדרים לבין אלימות.
דורית ענבר: לסיום אני רק רוצה לומר בקשר לחברות הכבלים והלוויין: אין יושבות שם "מפלצות רודפות בצע", ולאנשים - גם שם - חשובים ילדים; הם משקיעים הרבה מאוד בילדים.
דורית ענבר: הראיה היא הרצון הטוב שלהם.
דורית ענבר: את הערוצים הם הורידו מיזמתם ולא היו מחויבים לעשות זאת.
דורית ענבר: בחלקם הם הסתכנו גם בתביעות - ויש תביעות.
דורית ענבר: יש בג"ץ על העניין הזה, ויש תביעות.
דורית ענבר: ויתרו על כל הערוצים הללו ועל כל ההכנסות מהם.
דורית ענבר: אני סבורה שצריך לכבד זאת.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו משדרים, גם על-פי כללי המועצה, רק מה שמותר על פי הדין בישראל בעשייה, לא רק בשידור.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו איננו משדרים שום דבר, וזה נכון גם לכבלים, שיש בו אלימות, כפייה, משהו שנחזה כאלימות בכפייה, משהו שקשור בילדים.
מיכל רפאלי-כדורי: אפשר להתווכח אם שידורי מין בין מבוגרים בהסכמה הם דבר לגיטימי ולמה זה גורם.
מיכל רפאלי-כדורי: הבה נעשה את הדיון שם, אבל 'בוא' לא נגרור את הדיון למקומות שאין מדובר בהם.
מיכל רפאלי-כדורי: זה הוגדר כתועבה.
מיכל רפאלי-כדורי: זה גם הועבר לבית המשפט העליון.
מיכל רפאלי-כדורי: לא היינו צריכים את זה.
מיכל רפאלי-כדורי: אנו משדרים מה שמותר לאדם מבוגר לעשות בהסכמה.
מיכל רפאלי-כדורי: הבה נתחיל את הדיון משם - על ההשפעות החברתיות של זה.
ישראלה גרציאני: אני, ברשותכם, רוצה להתייחס ספציפית לחוק, כי בסופו של דבר זה מה שחשוב, על אף שהדיון שמתקיים כאן הוא מאוד מעניין.
ישראלה גרציאני: העמדה של "שדולת הנשים בישראל" היא שעל אף שאין ממצאים חד משמעיים לכאן או לכאן, אי אפשר להתעלם מהקשר ומההשפעה - כמו כל גורם אחר שקיים במגזר החברתי - בייחוד על בני נוער, ביחס לאלימות כלפי נשים.
ישראלה גרציאני: כמובן הדברים מתייחסים בעיקר למה שמוגדר כפורנוגרפיה קשה.
ישראלה גרציאני: הפריע לי שחלק מהאנשים שדיברו כאן הטילו לכאורה את כל האשמה לכל התחלואים שפתאום אנחנו שמים אליהם לב, כמו עליה בשיעורי הגירושין, אלימות כלפי נשים, כפייה של הבעל - רק על הפורנוגרפיה.
ישראלה גרציאני: החשיפה לפורנוגרפיה היא אחד מהפקטורים.
ישראלה גרציאני: לא משם באות כל צרות הנשים.
ישראל מידד: אני מייצג את "האגודה לזכות הציבור לדעת".
ישראל מידד: כשמר מיכאל איתן הזכיר את בוטיצ'לי, נזכרתי שלפני 4 שנים היה שידור בטלוויזיה לנוער (שידור של הטלוויזיה החינוכית) על אומן "יקר" מהולנד; במסגרת התוכנית היינו צריכים לראות את מלוא החזית של האישה ללא בגדים.
ישראל מידד: אפשר להגיד שזה הגבול של הפורנוגרפיה, אבל כנראה שאנחנו עוסקים לפעמים בהגדרות מאוד מדויקות.
ישראל מידד: לפעמים כשהכנסת מחוקקת חוק, מחכים לתקנות, מחכים להפעלות, מחכים לאכיפה - והדבר איננו בא.
ישראל מידד: הכנסת עושה, והיא צריכה להמשיך לעשות ולפקח שמה שהיא רצתה לעשות אמנם נכון גם מבחינת הפיקוח על החוק עצמו.
דליה איש-שלום: אני רוצה להתחבר לדברים שכבר נאמרו מבחינת הצורך להגדיר את האיסור הזה בצורה טובה.
דליה איש-שלום: כמובן שיש הגבלות ליכולת להגדיר את התחום הזה, אבל לפחות אין להשאיר פתח כל כך רחב בנושא של תכנים שעוסקים במין והצגת יחסי מין בצורה כל כך כללית.
דליה איש-שלום: יש פה בעייתיות בעניין של הרוחב של ההגדרה, גם מבחינת האיזון עם חופש הביטוי, אבל גם מבחינת ודאות החוק הפלילי, אזהרת האזרח לגבי המותר והאסור, הדרכת האזרח לגבי ההתנהגות שהמחוקק מבקש לאסור, שרצוי באמת לשאוף כמה שיותר לגדור במדויק.
דליה איש-שלום: שנית, רצוי להצטמצם לאינטרסים שאין מחלוקת לגביהם: השאיפה למנוע אלימות בכלל, ונגד נשים בפרט, למנוע פגיעה בילדים ושימוש בילדים בתחום הזה, ולמנוע פגיעה בהתפתחות תקינה של ילדים.
דליה איש-שלום: אני רוצה רק לומר בהערת סוגריים, שבמשרד המשפטים מתגבשת הצעת חוק ממשלתית לגבי סחר בבני אדם בהקשר של פורנוגרפיה, לצורך סרטי פורנוגרפיה.
מיכאל איתן: טעיתי בהגדרתי.
מיכאל איתן: התכוונתי שהחקיקה שלנו מכוונת למשדר.
מיכאל איתן: התכוונתי לכך שזה איננו קשור ל"כל המפרסם", אלא ל"כל המשדר".
דליה איש-שלום: אבל המשדר מפרסם.
מיכאל איתן: אולם אנו מדברים על קבוצה מאוד מצומצמת של אנשים.
מיכאל איתן: אין זה כמו איסור בדבר פרסום תועבה, ששם זה יכול לחול על כל עם ישראל.
דליה איש-שלום: אבל המעשה איננו הופך להיות יותר חמור בגלל שמדובר בקבוצה מצומצמת של משדרים.
דליה איש-שלום: החומרה היא חומרה מהותית, ולכן - בעיניי - ראוי להעמיד את זה לכל היותר באותו עונש הצפוי לפרסום תועבה, תוך הבחנה ומדרג כשיש נסיבות יותר מחמירות כמו שימוש בילדים.
דליה איש-שלום: אני אינני רואה מדוע זה יותר חמור מפרסום תועבה לפי חוק העונשין.
מיכאל איתן: יכול להיות שיש פה הבחנה.
מיכאל איתן: מדובר פה בכלי תקשורת המוניים.
מיכאל איתן: כל הפרה שלהם היא בהיקף עצום לעומת אדם יחיד המפרסם בעיתון שכונתי.
מיכאל איתן: כדאי שנחשוב על כך.
נגה רובינשטיין: תועבה יכולה להיות גם בכלי פרסום המוני וגם בכלי פרסום הרבה יותר מצומצם.
נגה רובינשטיין: כאן מלכתחילה הענישה היא ענישה של 5 שנים, לעומת העבירה של תועבה, שגם אם היא מפורסמת בכלי מדיה מאוד נרחב, המרב הוא 3 שנים.
נגה רובינשטיין: לכן צריך ליצור איזשהו מדרג, איזושהי התאמה בין ההגדרה הזאת להגדרה השניה.
: האם תועבה זה 3 שנים?
: אזיי נתאים את זה לתועבה.
דליה איש-שלום: נושא שיקול דעת היועץ המשפטי לממשלה להגיש כתב אישום - הזהירות הזאת היא בעיניי מחויבת.
דליה איש-שלום: מכיוון שמדובר פה בחופש הביטוי ובחופש המידע, צריך להיות פה אישור של היועץ המשפטי לממשלה או פרקליט מחוז בהגשת כתב אישום.
: במה זה קשור לחוק?
דליה איש-שלום: אנו מדברים על העבירה, ואין בצידה אותו חיוב שקיים בחוק העונשין של העמדה לדין רק באישור פרקליט מחוז.
דליה איש-שלום: אני חושבת שהדבר הזה הוא בלם חשוב.
: בלם - לטובת מי?
דליה איש-שלום: לטובת הזהירות הנדרשת להגשת כתבי אישום במאטריה הפוגעת בחופש הביטוי ובחופש המידע.
: אנא, תני לי דוגמה שצריך את אישור היועץ המשפטי.
דליה איש-שלום: דוגמאות נוספות בנוסף לתועבה?
דליה איש-שלום: גזענות, למשל.
: מי יכול לתת סטטיסטיקה על: כמה כתבי אישום היו בענייני תועבה?
דליה איש-שלום: לישיבה הבאה אני יכולה להביא לך את הנתונים.
: לפי הרגשתי זה 'שואף לאפס'.
דליה איש-שלום: מעט מאוד, אני מסכימה אתך.
: זה לא בגלל שיש 'אפס פרסומי תועבה' במדינה.
דליה איש-שלום: זה מתחבר למה שאמרתי בתחילת דבריי, שצריך להגדיר במדויק על מה אנו מדברים - ואז גם האכיפה, יש להניח, תהיה יותר יעילה.
דליה איש-שלום: כשמדברים במונח כל כך מעורפל כמו "תועבה", קשה מאוד לאכוף את החוק.
אסתר שטרנבך: אני מבקשת פשוט להעמיד מספר דברים על דיוקם לגבי מה שחברות הכבלים פעלו בו בתחום משדרי המין.
אסתר שטרנבך: לפני תיקון מספר 25 לחוק התקשורת, בזק ושידורים, מותר היה לחברות הכבלים לשדר ערוץ שמשדריו הם משדרי מין, בכפוף לכללים שקבעה המועצה, שהכתיבו שעות שידור - רק אחרי 22:00 בלילה ועד 5:00, בכפוף לכך שמשדרי המין לא יכללו בשום צורה ביטויים של אלימות או סוג של יחסי מין שנעשה בכפייה או באונס, או שנחזה להיות כזה, שלא יהיה בהשתתפות של קטינים, שהשידורים לא יהיו במסגרת החבילה הבסיסית - אלא במסגרת הזמנה בתשלום.
אסתר שטרנבך: בעקבות תיקון מספר 25 והצעת חוק שמונחת היום בפניכם, אבל קיימת גם בחוק התקשורת, נאסר שידורו של ערוץ שעיקר משדריו הם משדרי מין.
אסתר שטרנבך: על בסיס ההצעה הזאת, שקובעת איסור מוחלט לשדר ערוץ כזה, ההגדרה לגבי משרדי המין היא מאוד רחבה, זה גם אם יש הצגת יחסי מין.
אסתר שטרנבך: למרות זאת הייתה הסכמה, וחברות הכבלים לקחו על עצמן לקבל את זה, להעביר את השידור לערוצים שהם של צפייה בתשלום בלבד.
אסתר שטרנבך: מאז נקבעו הכלים על ידי המועצה, חברות הכבלים משדרות את זה רק במסגרת pay per view.
אסתר שטרנבך: הכללים של המועצה מכתיבים שלא תהיה אלימות באותם משדרים, מה שלצערי איננו כתוב היום בצורה ברורה בחוק.
אסתר שטרנבך: עדיף באמת לשלב הצעה שמעניקה סמכות לגורם המפקח לקבוע את גבולות המותר והאסור, גם במסגרת משדרי מין, שעות צפייה, קידוד, גישה למשדרים וכוליה, כפי שאכן עשתה המועצה.
אסתר שטרנבך: שאלת הגישה למשדרים וצפייה pay per night הייתה מול המועצה ומול שר התקשורת, וחשבנו שמאחר שהחיוב הוא בכל זאת לצפייה, לרצף של משדרים - אין מניעה מבחינת החוק, מבחינת הכללים, והעובדה שזה מחייב אותך להזמין צפייה, להכניס את הקוד האישי שלך, זה עומד בכללים שהחוק קבע אותם.
אסתר שטרנבך: לכן הגישה שעומדת כאן, כאילו חברות הכבלים לא קיימו את החוק, איננה נכונה.
אסתר שטרנבך: הם קיימו גם את החוק וגם את הוראות ההיתר והכללים שנקבעו על ידי המועצה.
: כשהראיתי בפעם הראשונה את המכתב שכתבו כמה חברי כנסת לחברות הכבלים לשר התקשורת, מר ראובן ריבלין, במליאה, הוא אמר לי: על מה אתה מדבר?
: אמרתי לו: שמע, מר ביבי אומר לי שזה מה שהם עושים.
: הוא אמר לי שהוא איננו מאמין.
: שאלתי אותו: האם זה עולה בקנה אחד עם החוק?
: הוא אומר לי: 'על פניו' זה איננו בסדר.
: הוא קרא את המכתב ואמר לי שהוא ייתן לי מענה.
: אני מחכה לתשובה עד היום.
: זאת הייתה התגובה הספונטנית שלו.
: ישנו התיקון הזה, שתי הצעות החוק.
: במקום דרך הסתייגות החוק או משהו עקיף - לבוא בדרך המלך, בצורה מסודרת, בניסוח תקין, בשמיעת כל הדעות; לנסות לבנות דבר על בסיס החוק.
: אנו מנסים לקחת רעיון ממר מיכאל איתן, ממר יגאל ביבי ומכל גורם אחר.
: השאיפה שלי שניתן יהיה להגיע להסכמה רחבה, וצריכה להיות איזושהי פשרה.
: אני מאוד שמח על ההצעה של הגברת ענבר שמוכנה להגיש הצעה.
דורית ענבר: אני חושבת שהדבר הנכון זה לעשות קומבינציה.
מיכאל איתן: ההצעה שלי, שמר יגאל ביבי ואני נכין את החוק הזה לקריאה ראשונה, ונביא אותו לוועדה לפני שנתקדם.
מיכאל איתן: התהליך הזה יתבצע על ידי מפגש.
: זה לא יובא לקריאה ראשונה לפני שיתקיים פה דיון - זה ברור.
: אבל אני מסכים שמר ביבי ומר איתן יישבו עם חברות הכבלים והלוויין - תנסו לגבש הצעת חוק.
חן נרדי: ומה אתנו?
חן נרדי: אינך יכול "לתת לחתול לשמור על השמנת".
חן נרדי: יש פה אינטרסים כלכליים.
: מי שיוביל את החקיקה הם חברי הכנסת המציעים, באישור הוועדה.
: זה הסדר.
: אנו איננו משנים פה את הסדרים של תקנות הכנסת.
: אני רק מציע שבמקום שנבזבז את זמנה של הוועדה ונעשה פה את כל ההתמקחויות, והואיל ושני הצדדים פה - דעתם מאוד ברורה, אני מציע ששני הצדדים ידונו ביחד.
חן נרדי: סליחה שאני מטריד אותך, אבל מי הם שני הצדדים?
: באיזה צד אתה?
: האם אתה בצד של ההצעה של מר ביבי?
חן נרדי: כן.
: מר יגאל ביבי יושב שם.
: מה הבעיה?
: האם מר יגאל ביבי ומר מיכאל איתן מייצגים את דעותיך?
חן נרדי: לא די בזה.
: כדי לחסוך את זמנה של הוועדה, אני מציע שמר ביבי ומר איתן יישבו עם ה"כבלים" ועם הארגונים; ואני מבקש שהגברת אתי תשתתף גם כן בישיבה הזאת.
: בתוך שבועיים ימים אנחנו מבקשים שתקיימו דיון כדי לנסות ולגבש טיוטה של הצעה משותפת של שני חברי הכנסת עם החברות המשדרות.
: נזמין את כולכם שוב לדיון.
: בינתיים נעשה עוד בדיקה לגבי מחקרים נוספים בקשר לכל הדברים האלה.
: נקווה שלקראת הישיבה הבאה תהיה לנו טיוטה שנוכל לדון בה כדי להביאה לקריאה ראשונה.
ישראלה גרציאני: בשבוע שעבר התקיים דיון מאוד נרחב בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא הכללי של פורנוגרפיה והשפעתה על אלימות.
ישראלה גרציאני: כדאי להתעדכן ב'חומרים' שהגישו לוועדה, כי הגישו הרבה חומר מטעם הארגונים.
: כל הארגונים האלה, למיטב ידיעתי, הוזמנו לכאן.
ישראלה גרציאני: שם הגישו ניירות מידע ומחקרים, ספציפית לנושא הפורנוגרפיה.
: מי שרוצה - שיגיש.
חברי הוועדה: קולט אביטל גנדי ריגר מיכאל נודלמן מוזמנים: אברהם בייגה שוחט יוסף פריצקי שרה ליסובסקי - אחראית על אמנויות הבמה, משרד המדע, התרבות והספורט ד"ר רחל כורזים - מנהלת תחום ההשתלמות במחלקת חינוך, הסוכנות היהודית נילי כהן - מנכ"ל המכון לתרגום ספרות עברית ג'יי קופמן - ארצות הברית סיימור לחמן - סנטור בניו יורק דוד רייך - ניו יורק, ארצות הברית טוביה רוזנטל מעין פוגל - ארצות הברית-ישראל לורד ג'ורג' ויידנפלד - אנגליה שמואל יוזלביץ - מקסיקו סיטי, מקסיקו ארנולדו לניזובסקי - ארגנטינה רמו גלי - מנהלת הוועדה: יהודית גידלי נרשם על ידי: מילת - הקלטות ותמלול תרבות ישראלית ויהודית – כנס פרלמנטרים יהודים
: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות.
: אנחנו שמחים לארח את השרים וחברי הפרלמנטים היהודים מהתפוצות כאן בוועדת החינוך והתרבות.
: נמצאים כאן שלושה מחברי הוועדה, נציג את עצמנו ולאחר מכן נבקש מכם להציג את עצמכם ונקיים דיון בנושא התרבות.
: ליידי יושבת חברתי, הגברת קולט אביטל, שבוודאי כבר הכרתם כשהיא הייתה שגרירה.
: זאת הקדנציה הראשונה שלה בכנסת, היא ממפלגת מימד-עבודה וגרה בירושלים.
: לידה נמצא מר רנדי ריגר, חבר כנסת ממפלגת ישראל בעליה, בראשותו של השר שרנסקי.
: הוא עלה מברית המועצות לפני 11 שנים.
: אנוכי, מר זבולון אורלב, יושב ראש הוועדה מהמפלגה הדתית-לאומית.
: גם עבור גנדי ריגר, גם עבור קולט אביטל וגם עבורי זאת קדנציה ראשונה כאן בכנסת ושלושתנו מירושלים.
: אנחנו נשמח אם תוכלו להציג את עצמכם.
Jay Kaufman: Thank you very much, Mr.
Jay Kaufman: chairman.
Jay Kaufman: My name is Jay Kaufman; I am from a city outside Boston Massachusetts, Lexington.
Jay Kaufman: Lexington is the site of American Revolution.
Jay Kaufman: I am fascinated by the work of this committee.
Jay Kaufman: The work of education is really the heartbeat of what brought me to public life.
Jay Kaufman: My predecessor legislator in the Massachusetts was Horis Man who invented mandatory public education, now almost 200 years ago.
Jay Kaufman: What we are finding in the Massachusetts, and I think throughout the United States (I am very curious to know how this compares here in Israel) is that the time has come to reinvent what we mean by public education.
Jay Kaufman: We are woefully behind in doing that in the US.
Jay Kaufman: I am very eager to hear how aggressive you have been here in Israel.
Jay Kaufman: Thank you.
Seymour Lachman: I have pleasure of knowing Mrs.
Seymour Lachman: Kolet Avital when she was ambassador and Consul General, representing the State of Israel in New York.
Seymour Lachman: My coming to the political arena was probably a “middle life crisis”.
Seymour Lachman: I am a legislator from New York, State Senator for the last 6 years.
Seymour Lachman: Prior to that I served as the university dean for the entire City University of New York.
Seymour Lachman: Prior to that I was president of the city board of education.
David Reich: I am chief staff to senator Lachman.
David Reich: He neglected to point out that he seats on the education committee in the state senate, as well as the higher education committee.
David Reich: So anything that goes on in the New York State as far as education finds its way to senator Lachman.
Tuvia Rosenthal: I work in an economic consulting firm here in Tel Aviv.
Tuvia Rosenthal: I participated in some of the Israeli forum projects in the past.
Tuvia Rosenthal: I am very honored to be here today.
Maayan Fogel: I am an American and an Israeli.
Maayan Fogel: I am here on vacation from my studies in the Boston University.
סמואל יוזלביץ: (לא נשמעים המשפטים הראשונים מהתרגום של חברת הכנסת אביטל)
סמואל יוזלביץ: הוא נבחר בבחירות עממיות, הוא ראש האגודה לידידות מקסיקו-ישראל, הוא יושב ראש 2 ועדות, ועדה של מסחר תעשייה וילידים וועדה שעוסקת בעבודות יד.
ארנולדו לרניסובסקי: אני נציג ברפובליקה הארגנטינאית.
ארנולדו לרניסובסקי: אני הגעתי לתפקיד הזה אחרי שנבחרתי ב- 170,000 קולות באזור קורדובה, ביותר ממנדט אחד.
ארנולדו לרניסובסקי: אני עובד ב- 10 ועדות, בעיקר בנושא תרבות.
ארנולדו לרניסובסקי: הקונגרס הזה הוא לא קונגרס עולמי מכיוון ששם התרגום הוא לכל השפות האוניברסליות.
ארנולדו לרניסובסקי: צריך לקחת בחשבון שבאמריקה לטינית יש בהחלט זרם של יהודים, ורק בארגנטינה יש 70,000.
ארנולדו לרניסובסקי: אני כועס, אני חושב שזה מסר של חוסר תרבות מצד הקונגרס הזה שלא לקחו בחשבון ולא תרגמו, אמרו להם שאנחנו רק שני נציגים.
ארנולדו לרניסובסקי: אני חושב שאפילו חייו של חצי אדם חשובים.
ארנולדו לרניסובסקי: אני יכול למסור לכם את כל ניסיוני בנושא הטרור, ויש לי ניסיון רב, יש לי 10 שנים ניסיון בנושא הזה בקורדובה.
ארנולדו לרניסובסקי: למרות שאני מדבר אנגלית אני שומר על האופציה לדבר בשפתי, ספרדית, או לא לדבר בכלל.
: אנחנו מאוד מזדהים עם הבקשה שלו, אבל יש לו תרגום חי פרלמנטרי.
: שני חברי כנסת ביקרו בארגנטינה בחודש אפריל, מר לנגנטל ואנוכי.
: מר לנגנטל ביקר שם כיושב ראש ועדת העליה, הקליטה והתפוצות, ואני כיושב ראש ועדת החינוך.
שרה ליסובסקי: אני מנהלת בתחום אמנויות הבמה במינהל התרבות של משרד המדע, התרבות והספורט.
שרה ליסובסקי: ההקשר שיכול להיות מעניין להקשר הזה זה היוזמות של מוסדות התרבות יחד עם קשתו"ם (המחלקה לקשרי תרבות ומדע במשרד החוץ) להוצאה של קבוצות ישראליות של אמנות תרבות מקצועית, להקות ישראליות ותיאטרונים וכדומה לרחבי העולם, במידת האפשר.
שרה ליסובסקי: זה דבר שיכול אולי לעניין את האנשים שיושבים כאן.
נילי כהן: אני מנכ"לית של המכון לתרגום ספרות עברית.
נילי כהן: המכון הזה הוקם לפני 40 שנה על ידי ממשלת ישראל, על ידי משרדי החינוך והתרבות ומשרד החוץ, ובמשך כל השנים הוא נתמך על ידם.
נילי כהן: התפקיד המוצהר של המכון הוא לעשות להפצת הספרות העברית במיטבה ברחבי העולם.
נילי כהן: אני אשמח מאוד להרחיב את הדיבור על הפעילות שלנו במועד מאוחר יותר.
רחל כורזים: העיסוק שלנו בעולם היהודי ולא בעולם בכלל.
רחל כורזים: אני רוצה להבטיח לשני הנציגים בלטינו אמריקה שהתוכניות שלנו מתקיימות באנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית ועוד ועוד.
רחל כורזים: אנחנו רואים היום חלק ניכר של התפקיד שלנו בלהתמודד עם הסוגיה של להביא את ישראל ואת תרבותה למערכת החינוך היהודית בתפוצות.