GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אירם: אוניברסיטת בר אילן נותנת חסות אקדמית למכללה באשקלון, שבבוא הזמן תהפוך למכללה עצמאית, ואולי בבוא הזמן יהיה ניתן להפוך את שתי המכללות האלו לקמפוס אוניברסיטאי כיוון שהמרחק איננו רב.
יעקב אירם: אנשי המשפט לא הפנו את תשומת הלב לכך שהחוק מדבר על אוניברסיטה, בעוד שגם המועצה להשכלה גבוהה וגם פרסי העיר אשדוד מדברים על מכללה.
יעקב אירם: אני שומע את דבריה של חה"כ לנדבר על כך שאשדוד מקופחת ושתשע שנים לא נעשה דבר בעניין הזה.
יעקב אירם: אני לא מייצג את המועצה להשכלה גבוהה ואינני יודע מה נעשה, אבל ידוע שכל עיר בישראל שהוקמה בה אוניברסיטה בשנים האחרונות, זו היתה יוזמה של העירייה או של יזמים פרטיים, כפי שהתרחש בנתניה.
יעקב אירם: צריך להעביר את תחושת הקיפוח הזו לחוסר היוזמה מצד עיריית אשדוד.
עמי וולונסקי: אני חושב כי כולנו רוצים לראות תוצאות.
עמי וולונסקי: יו"ר הוועדה ציין בצדק, כי מה שחשוב הוא לראות את הדבר קם ועומד על רגליו.
עמי וולונסקי: אני רוצה להסב את תשומת הלב לכך ששתי המועצות להשכלה גבוהה האחרונות, השמינית והתשיעית, הביאו לכך שבמדינת ישראל נוספו למעלה מעשרים מוסדות להשכלה גבוהה, מתוך מאבק של חברים רבים אשר נאבקים ומחפשים את הדרך כדי לסייע בהקמת מוסדות.
זבולון אורלב: בשנים האחרונות, אנו יודעים, כי גם שולש מספר הסטודנטים בישראל.
עמי וולנסקי: מי שמכיר את תוכנית העבודה של ות"ת, יודע שאחת המטרות היא לפתוח את השערים ולסייע לאלה שעד היום לא הגיעו להשכלה.
זבולון אורלב: אני מסכים עם דברייך, אך עדיין אנו צריכים להיות בטוחים שבשנת תשס"ג תתחיל שנת הלימודים במכללה האקדמית באשדוד.
עמי וולונסקי: אנחנו צריכים למתן את המתח הקיים, אשר מציג את המל"ג באופן שהוא רחוק המעובדות עצמן, כפי שהתרחשו לנגד עיננו.
זבולון אורלב: כאשר יועצת משפטית אומרת כי צריך להפריד בין הפוליטיקאים להשכלה גבוהה, היא אינה עוזרת להפגת המתח.
עמי וולנסקי: הדיאלוג הבריא שהתקיים בעשר השנים האחרונות בין פוליטיקאים לבין המועצה להשכלה גבוהה, ועבודת המועצה להשכלה גבוהה מתוך אמונה שזה תפקידה וחובתה, הביא לעובדה שהיום מספר הסטודנטים כפול פי שלושה מאשר לפני עשר שנים.
עמי וולנסקי: לפני חמש עשרה שנה 60% מבעלי תעודות הבגרות התקבלו למוסדות להשכלה הגבוהה, והשנה 99% מבעלי תעודות הבגרות התקבלו למוסדות להשכלה גבוהה.
זבולון אורלב: אני מסכים למה שאמרת, אך לא כדאי שהות"ת והמל"ג ייקחו לעצמם את הקרדיט המלא לכל המהלכים האלה.
זבולון אורלב: היו שרי חינוך, פוליטיקאים וכנסת שאישרה את הגדלת התקציב של המועצה להשכלה גבוהה חרף קיצוצים במשרדים אחרים.
זבולון אורלב: למל"ג ולות"ת היו זכויות רבות מאוד ומשקל גדול מאוד בקידום המהלך הזה.
זבולון אורלב: המל"ג יכל להעמיד מכשולים רבים כדי לטרפד את המהלכים ולא עשה זאת, ועל כך מגיעים לו ברכות.
זבולון אורלב: לנו יש כרגע בעיה נקודתית.
זבולון אורלב: לא עולה על הדעת שתשע שנים עוסקים בהקמת מוסד להשכלה גבוהה בעיר שהיא חמישית בגודלה.
נחמיה לבציון: אני לא מסכים לכך שאומרים כי תשע שנים לא נעשה כלום.
נחמיה לבציון: מאז שאני נכנסתי לתפקידי, לפני חמש שנים, אני עומד בקשר הדוק עם עיריית אשדוד.
נחמיה לבציון: חפשנו דרכים לממש את הקמת המכללה.
נחמיה לבציון: הרעיון הראשון היה על בסיס המכללה הטכנולוגית.
נחמיה לבציון: אחר כך היתה לנו תוכנית להקמת קמפוס נוסף ומשותף לאשקלון ולאשדוד, שיאחד את מדעי הרוח ומדעי החברה עם מכללה להנדסה וייתן את המכלול כולו.
נחמיה לבציון: מסיבות שאינן קשורות לעירייה התוכנית לא יצאה לפועל.
נחמיה לבציון: עיריית אשדוד הינה עירייה נמרצת, הכוללת את ראש העיר, את מר דרי ומר פרנקל שעושים עבודה טובה.
נחמיה לבציון: אחרי שהתברר כי מכללת אשקלון אינה האופציה המתאימה, באה האופציה של המכללה בנגב.
נחמיה לבציון: אני חושב כי בחמש השנים האלו פעלנו רבות כדי למצוא את הדרך להקים מוסד אקדמי באשדוד.
נחמיה לבציון: אני שמח שבסופו של דבר נפתחה מכינה אקדמית ותיפתח השלמה להנדסאים, ואני לא רואה שום סיבה מדוע לא ייפתח המוסד להשכלה גבוהה בשנת תשס"ג.
נחמיה לבציון: חורה לי שמדברים על ההשכלה הגבוהה בצורה כל כך מזלזלת.
נחמיה לבציון: לצערי, לא קיימנו דיון אף פעם על הדברים שנעשו מבחינה אקדמיים וחברתית.
נחמיה לבציון: אילו ממשלות וכנסות ישראל לא היו מעמידים לרשותנו את המשאבים, לא היינו יכולים לעשות שום דבר.
נחמיה לבציון: אנחנו המדינה היחידה שהגדילה את מספר הסטודנטים ולא הקטינה את התקצוב לכל סטודנט.
נחמיה לבציון: שיתוף הפעולה הקיים בין הכנסת וממשלת ישראל לות"ת ומל"ג הוא בהחלט מלא.
סופה לנדבר: אין לי שום עניין לצאת נגד משרד החינוך והמועצה להשכלה גבוהה.
סופה לנדבר: אני רוצה לציין, כי פרנסי העיר נלחמים מלחמה גדולה במשך שנים רבות כדי שיקום מוסד להשכלה גבוהה באשדוד.
סופה לנדבר: מר פרנקל, ראש אגף החינוך באשדוד, עושה עבודה נהדרת וכך גם מר דרי וראש העיר.
סופה לנדבר: בניגוד לכך, אני לא מבינה מה עושה המועצה להשכלה גבוהה.
סופה לנדבר: אני ממליצה להזמין אותם לוועדה כדי שנשמע מה הם עשו ומה הם יעשו.
סופה לנדבר: זה שהם נגד פוליטיקאים זה דבר שגורם לי הרגשה לא נעימה, כיוון שאנו נלחמים כדי שהם יקבלו את התקציבים והתמיכה.
סופה לנדבר: תשע שנים לחשוב על הקמת מוסד, זהו זמן רב מדי.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את דיווחי נציגי המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ותקצוב, לפיהם המועצה להשכלה גבוהה עומדת לקיים דיון ב8.1.2002- באשר להמלצות ועדת משנה שלה הממליצה על הקמת מוסד להשכלה גבוהה-מכללה אקדמית להנדסה בעיר אשדוד.
זבולון אורלב: בשלב הראשון תוקם כמוסד רב-קמפוסי של המכללה להנדסה שבנגב, מתוך כוונה לפתוח את המכללה לשנה א' בשנת הלימודים תשס"ג.
זבולון אורלב: הואיל והמועד לפתיחת הרישום למוסדות להשכלה הגבוהה מתחיל בחודש פברואר, תקיים הוועדה ישיבה ב11.2.2002- כדי לקבל דיווח על החלטות המועצה להשכלה גבוהה ועל ההיערכות לפתיחת המכללה האקדמית הרב-קמפוסית להנדסה בעיר אשדוד בתשס"ג.
זבולון אורלב: על פי הדיווחים תשקול יוזמת הצעת החוק והוועדה את המשך הליכי החקיקה.
זבולון אורלב: אם בפברואר לא יהיה דיווח חד משמעי על כך שהלימודים במכללה ייפתחו בשנת תשס"ג, אני אשקול בחיוב, נגד עמדותיי, לתמוך בחוק.
זבולון אורלב: זה יהיה שיקול של הרבה חברי כנסת וביניהם גם קולט אביטל.
זבולון אורלב: כיוון שאני התרשמתי שעמדתכם היא לפתוח את שנת הלימודים, אני מבקש שתדברו עם אנשי המכללה בנגב ותבקשו שלא ייחסך כל מאמץ להביא לפתיחת שנת הלימודים כדי שהכוונה והרצון הטוב שלכם יבואו לידי ביטוי.
נחמיה לבציון: אם תחוקק את החוק, כמה זמן ייקח עד שתקום מכללה?
זבולון אורלב: אני בטוח שעד שנת תשס"ד היא תקום.
נחום לבציון: אני מבטיח לך שזה לא יהיה כך.
נחום לבציון: חוק לא מקים מכללה, זה תהליך.
זבולון אורלב: אנו רוצים להתמקד היום בשאלה כיצד משפיעות תוכניות הטלוויזיה לילדים על ילדים.
זבולון אורלב: בשבוע שעבר פורס דו"ח של המועצה הלאומית לשלום הילד והציג נתונים שונים באשר לעולמם של הילדים.
זבולון אורלב: בין יתר הנתונים, נחשפו נתונים מאוד קשים בסוגיית העבריינות והאלימות שבקרב בני נוער.
זבולון אורלב: מדינת ישראל היא מהמובילות בעולם בנושא אלימות בקרב בני נוער.
זבולון אורלב: כמעט כל ילד שני במערכת החינוך, 49.5%, נחשף או נפגע מאלימות.
זבולון אורלב: אנו קיימנו הרבה מאוד דיונים בסוגיית האלימות, שהיא מהתופעות הקשות שמתרחשות בחברתנו.
זבולון אורלב: לא ניתן ללמד ולחנך באווירה של אלימות, וכן התופעה מעוררת סימני שאלה באשר לקיומה של חברה תרבותית.
זבולון אורלב: בדיונים קודמים דיברנו רבות על ההשפעות שיש למדיה האור-קולית בצורותיה השונות, על התנהגות בני הנוער, שבאה לידי ביטוי בהתנהגות אלימה, בשימוש בסמים ואלכוהול וכן בהימורים.
זבולון אורלב: למדנו, כתוצאה מהצעות חוק שונות שהיו בסוגייה הזו, על הקשר שיש בין הצפייה בתוכניות מסוימות לבין ההתנהגות של הילדים.
זבולון אורלב: לצערי, בגלל ההתראה הקצרה, לא משתתפים בדיון היום כל המומחים.
זבולון אורלב: על כן אנו נקיים דיון נוסף בסוגייה הזו, בו ישתתפו המומחים השונים שישכילו אותנו וימסרו לנו נתונים בדוקים ואמפיריים באשר לאותו קשר שבין המדיה לבין האלימות של בני הנוער.
זבולון אורלב: בסדרת הדיונים הזו, רצינו לפתוח בנושא של תוכניות הטלוויזיה לילדים.
זבולון אורלב: בראשית הדברים, אני רוצה לברך את הטלוויזיה החינוכית ואת חני נחמיאס על הזכייה בפרס מסך הזהב, כמנחה הטובה ביותר בקטגוריה של ילדים ונוער.
זבולון אורלב: הפרס הזה הוא פרס שחשוב לציין אותו בדיון הנוכחי.
זבולון אורלב: חני, אני מודה לך על השתתפותך בדיון הזה.
זבולון אורלב: אני מבין שיש לכם כמה דוגמאות שאתם מעוניינים להציג כאן.
זבולון אורלב: אני רואה שיתר ערוצי הטלוויזיה, כמו המועצה לשידורי כבלים, YES, תבל, מתב, ערוצי זהב, טלעד, קשת, רשת, עדיין לא מצאו לנכון להרגיש את עצמם מעורבים בדיון.
זבולון אורלב: הילדים לא רואים רק את תוכניות הטלוויזיה החינוכית, אלא גם תוכניות בערוצים אחרים, כמו ערוץ פוקס קיד, שישנן עדויות האומרות כי לאחר שילדים צופים בערוץ הזה, בבית מתחילה אלימות בין הילדים בבית.
זבולון אורלב: כאשר הורים מסוימים פנו וביקשו להתנתק רק מהערוץ הזה, נמסר להם שלא ניתן להתנתק רק מאותו ערוץ.
זבולון אורלב: אני מציע שיצחק קדמן יתחיל את הדיון.
יצחק קדמן: אני רציתי להזכיר עוד נתון חשוב.
יצחק קדמן: ממוצע שעות הצפייה של ילד בישראל בטלוויזיה או בוידאו, הוא 3.1 שעות ליום, כשלזה נוספת שעה וחצי של משחקי מחשב.
יצחק קדמן: הילדים חשופים המון לתוכניות טלוויזיה.
זבולון אורלב: הם חשופים לטלוויזיה לא פחות ממה שהם חשופים למורים שלהם.
יצחק קדמן: אם ימשיכו הקיצוצים בחינוך, הם בקרוב יראו יותר טלוויזיה מאשר את בית הספר.
אילנה זיילר: איך הנתון הזה עומד בהשוואה למדינות אחרות בעולם?
יצחק קדמן: בארצות מערביות מסוימות המספר הוא גבוה יותר מאשר אצלנו.
יצחק קדמן: גם בארצות-הברית מספר שעות הצפייה גבוה משלנו, אך אנו נמצאים בשליש העליון של ארצות העולם המערבי.
זבולון אורלב: לאיזה גילאים מתייחס הנתון הזה?
יצחק קדמן: הנתון הזה מתייחס לגלאי 12-13.
יצחק קדמן: ישנן ארבעים שנות מחקר העוסקות בהשפעת תכניות טלוויזיה על ילדים.
יצחק קדמן: ברוב השנים היו תוצאות נוגדות לשאלה, האם הטלוויזיה משפיעה על תופעות שליליות בקרב ילדים, החל מאלימות ודרך התמכרות לסוגייה.
יצחק קדמן: בשנים האחרונות, לפי מחקר שנערך בארצות-הברית בעשר השנים האחרונות ופורסם באפריל 2001, "השפעת המדיה על ילדים ומתבגרים-סיכום של עשר שנות מחקר" של ד"ר סוזן וילני, פסיכיאטרית לילדים, אין ספק כי החשיפה לטלוויזיה מגדילה אלימות, התנהגות אגרסיבית, התנהגות הלוקחת סיכונים, כולל שימוש בטבק ואלכוהול, וכולל חשיפה מוקדמת יותר להתנהגות מינית.
יצחק קדמן: למרות שבעבר היו ממצאים שונים על השפעת הטלוויזיה, סיכום של עשר שנות המחקר האחרונות, מראות בפירוש כי יש קשר בין צפייה בסצינות של מין ואלימות בטלוויזיה, לבין התנהגות אלימה של הילדים הצופים.
יצחק קדמן: בשוודיה ישנו מרכז שתפקידו לאסוף מידע על ילדים ותקשורת.
יצחק קדמן: מרכז זה כתב על השפעת המדיה על אלימות, וציין כי ישנה השפעה ברורה למדיה על התנהגות ילדים, במיוחד אם היא מתלווה לדברים אחרים.
יצחק קדמן: באחת הישיבות שדנו על הנושא הזה, חה"כ לשעבר בני טמקין אמר שילדיו נמצאים שעות רבות מול הטלוויזיה ואין להם טיפה של התנהגות אלימה.
יצחק קדמן: חה"כ אחר קם ואמר, כי אם היינו יכולים לגדל את כל ילדי ישראל בביתו היתה נחה דעתו.
יצחק קדמן: האלימות בטלוויזיה, גם בתוכניות "החדשות", אם היא באה בנוסף לדברים אחרים, כגון התנהגות אלימה שהילד רואה בבית, היא קריטית ומשמעותית.
זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר, כי יש חוק שעבר בקדנציה הנוכחית, ויש חוק שנמצא בתהליכי חקיקה, בנוגע לנושא המדובר.
זבולון אורלב: החוק שעבר הוא חוק סימון וסיווג שידורים, שמחייב את המדיות לסמן ולסווג שידורים על פי מבחן של אלימות, אכזריות ומין, כדי לתת כלי בידי ההורים לכוון את הצפייה של ילדיהם.
זבולון אורלב: חוק נוסף שיזם חה"כ מוסי רז, אוסר הקרנת קדימונים ופרסומות בשעות בהן יש צפייה מרובה של ילדים.
זבולון אורלב: החוק עומד בפני קריאה שנייה ושלישית.
זבולון אורלב: בשבוע הבא ביום שני בתשע וחצי, אנו מאשרים אותו סופית, ואז ייתכן כי בתוך שבועיים תושלם חקיקתו של החוק הזה.
זבולון אורלב: זה ברור, כי יש כאן התנגשות של ערכים.
זבולון אורלב: מצד אחד ישנו חופש היצירה והדיבור, ומצד שני עומד המחיר שהחברה משלמת כאשר הילדים נחשפים לאלימות.
זבולון אורלב: החברה שלנו עדיין לא מבינה שיש מחיר לשימוש בערכים נכונים כמו חופש יצירה וחופש דיבור.
זבולון אורלב: הצעת החוק הגיעה מחה"כ מוסי רז ממרצ, מפלגה שלא חשודה בהגבלות על חופש הדיבור.
זבולון אורלב: היה חשוב שההצעה הזו הגיעה מחה"כ מוסי רז, ולא מהאגף האחר של הבית.
זבולון אורלב: אני בטוח, שאם אני אגיש הצעת חוק שמחייבת שערוצים בשעות מסוימות יהיו מוצפנים, אין סיכוי שהיא תעבור, אך אם יציעו את החוק הזה ח"כים אחרים, היא אולי תעבור.
יצחק קדמן: אנחנו מוצאים, כי המוקד היותר בעייתי בנושא של טלוויזיה ואלימות, הוא הנושא של פרסומות.
יצחק קדמן: אני יודע שהרשות השניה, מאז בג"ץ תפוזינה, מנסה לפקח על כך.
יצחק קדמן: היום עיקר הפרסומות המופנות לילדים, או משתפות ילדים, הן פרסומות אלימות אשר יוצרות מסר כי האלימות היא דבר גזעי ורצוי.
יצחק קדמן: אנו רואים אמא מעופפת שבקריאות קרב מגישה שניצלים לילדים, וכן פרסומת של החיסכון במים המציגה ילד שצועק, המלמד כי רק בצעקות אפשר להשיג פה משהו.
יצחק קדמן: כמו כן, ישנה פרסומת לג'ינס בה מראים אונס בובה וכו'.
יצחק קדמן: גם פרסומות בהן משתתפים ילדים, מלאות מסרים כאלה.
יצחק קדמן: הפרסומת לבזק מראה, כי הילדים חייבים לריב זה עם זה כדי שיהיה להם עוד קו בבית.
יצחק קדמן: גם כאשר יש להם עוד קו בבית, הם ממשיכים לריב מי ישתמש בקו החדש.
אבינועם דמארי: אנחנו הגענו לדיון היום עם קבוצת ילדים צופים בתוכנית "החדר של חני", וחברים במועדון "אחלדודס", מועדון הצופים של הטלוויזיה החינוכית.
אבינועם דמארי: אנו הכנו עבורכם מקבץ של ארבע דקות שיציג את מגוון התוכניות המשודרות בטלוויזיה החינוכית.
אבינועם דמארי: אנו יוצרים את תוכניות הילדים אחרי בחינת כל התכנים עם יועצים.
אבינועם דמארי: כל מילה הנאמרת בתוכנית נבדקת על ידי יועצים פנימיים וחיצוניים, כולל משרד החינוך.
אבינועם דמארי: אנחנו מקפידים על שפה נקייה ותקנית.
אבינועם דמארי: כל תסריט עובר ייעוץ לשוני.
אבינועם דמארי: גם סטנד-אפ של מנחה בשידור חי, עובר הגהה של יועץ מהאקדמיה ללשון.
אבינועם דמארי: אנחנו רואים את עצמנו מובילים בנושאים חברתיים.
אבינועם דמארי: לא מעט פעמים אנו עוסקים בנושאים שבמקומות אחרים לא מקבלים את הדגשים הראויים להם.
אבינועם דמארי: באירועים מיוחדים, אנו פותחים שידורי חירום לילדים ונוער, בבוקר לאחר האירוע, או באותו יום.
אבינועם דמארי: אנו עושים תוכניות שאנו יודעים שגם בעוד עשרים שנה תהיינה טובות.
זבולון אורלב: האם יש לכם נתוני צפייה?
אבינועם דמארי: יש רכישה גדולה של קלטות של תוכניות על ידי הציבור, וכן על ידי מערכת החינוך, כמו "בלי סודות", "פרפר נחמד", "רגע עם דודלי", "רחוב סומסום", וזו האינדיקציה שלנו לבדוק את איכותה של תוכנית.
זבולון אורלב: השאלה היא, האם הילדים צופים בערוץ פוקס קיד, או צופים בתוכנית "פרפר נחמד"?
אבינועם דמארי: מאחר ואנו משדרים בשלושה ערוצים, ערוץ 1, ערוץ 2 וערוץ 23, יש לנו רייטינג מגוון.
אבינועם דמארי: התכנית "החדר של חני", מקבלת רייטינג של 2.6, 3.4.
אבינועם דמארי: בחופשות אנו מגיעים לרייטינג של 4.5 או 6.
אבינועם דמארי: אנו מרגישים שבארבע חמש שנים אחרונות, הנוער והילדים מעדיפים לראות תכנים ולא רק מסיבות.
זבולון אורלב: האם הטלוויזיה החינוכית משקיעה גם במחקרי משוב?
אבינועם דמארי: כן.
אבינועם דמארי: במחלקת המחקר שלנו, התוכנית "החדר של חני" קיבלה תשומת לב מאוד גדולה, וראינו כי בחופשות אחוז הצפייה היה גדול.
אבינועם דמארי: בחופש הגדול האחרון בחרנו להקדיש ארבעים וארבע תכניות בשידור ישיר בנושא אלימות.
אבינועם דמארי: בנוסף עשינו תכניות של האוניברסיטה הפתוחה בנושאים של מתמטיקה והיסטוריה.
אבינועם דמארי: ראינו, כי ההבדלים בנינו לבין הערוצים האחרים לא כל כך גדולים, למרות שהם שידרו מסיבות בבריכת שחיה בזמן שאנחנו התעקשנו על תכניות עם תכנים חברתיים.
זבולון אורלב: האם ישנו פרופיל מחקרי המציג מי צופה בתוכניות שלכם ומי צופה בתכניות אחרות?
אבינועם דמארי: אני לא בטוח שניתן לזהות את הצופה שצופה רק בתוכניות הילדים של הטלוויזיה החינוכית, לעומת הצופה שצופה בערוצים אחרים.
זבולון אורלב: בשעה שאתם משדרים, משדרים גם בערוצים אחרים בעת ובעונה אחת.
זבולון אורלב: לכל אחת מהתוכניות ישנו אופי שונה.
לילך רחמני: הרבה ילדים מהפריפריה, הרבה ילדים שאין להם כבלים בבית, ילדים חובשי כיפה שההורים מקפידים שהם יצפו בערוצים בהם השפה היא נקייה, צופים בתכניות הטלוויזיה שלנו.
חני נחמיאס: גם הרבה מאוד ילדים ערבים צופים בתוכניות שלנו.
חני נחמיאס: חוסנייה ג'בארה, אנו משתפים הרבה מאוד ילדים ערבים.
חני נחמיאס: כמעט כל ילד ערבי שכותב לנו מכתב משתתף בתוכנית.
אבינועם דמארי: אנו משדרים סדרה בערבית לילדים, המשודרת בערוץ 1 ובערוץ 2.
חוסניה ג'בארה: יש הרבה ילדים שצופים בתוכניות האלה, אבל הם לא זוכים להשתתפות שוויונית.
אבינועם דמארי: אנו משתפים ילדים ערבים בתכנית "החדר של חני".
אבינועם דמארי: אנו רואים גם בתכנית לילדים ערבים שאנו עורכים, אחוז צפייה יהודי גבוה.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה שהם ירגישו שהם שותפים ולא צופים.
אבינועם דמארי: זה אחד מהדברים שנלקחים בחשבון כאשר אנו יוצרים תכנית.
חני נחמיאס: כאשר ערכנו תכניות לכבוד יום הזיכרון לרבין, בחרנו לעשות דיון על מנהיגות.
חני נחמיאס: כאשר אנו עורכים דיון שאמור לאפיין ילדים ממגזרים שונים, תמיד יהיה ילד ערבי.
חני נחמיאס: גם במקרה הזה היה ילד ערבי, בדיוק כמו שהיה ילד חובש כיפה, ילד חילוני, ילד מהצפון ומהדרום וילדים משכבות סוציו-אקונומיות שונות.
עירית קאופמן: יש לנו מאגר של 7,000 ילדים.
עירית קאופמן: אני יכולה לומר לך, כי יש לנו ילדים מכל המגזרים.
עירית קאופמן: במכתבים שהם כותבים, הם מציינים את כל התוכניות שהם אוהבים, ואני רואה כי מדובר גם בילדים שיש להם ערוצי כבלים בבית.
יצחק חלוצי: לפני שלוש שנים הפקנו סרט על סמים במגזר הערבי, דובר ערבית עם שחקנים דוברי ערבית.
יצחק חלוצי: הסרט שודר בערוץ 1 ובערוץ 2, והופץ גם בבתי הספר עם הדרכה צמודה.
אבינועם דמארי: מחלקת הילדים משתפת מוסדות שונים, מלבד משרד החינוך, כמו המשרד לאיכות הסביבה, יוניסף, יונסקו, בתי חולים, צה"ל, קרן קיימת, כדי שיעזרו לנו עם תכני השידורים.
אבינועם דמארי: יש כמה נושאים שהטלוויזיה החינוכית מנסה להפנים דרך התוכניות.
אבינועם דמארי: אחד מהנושאים האלה, הוא נושא האלימות.
אבינועם דמארי: תשומת לב מירבית ניתנת לנושא זה על ידי סדרה בת 13 פרקים שנקראת סובלנות, ועוסקת באלימות וגזענות ונלמדת בבתי ספר.
אבינועם דמארי: גם התוכנית "החדר של חני" עוסקת בנושאים חשובים.
אבינועם דמארי: תוכנית אחת שיתפה את המשרד לביטחון פנים.
אבינועם דמארי: אנו עוסקים גם בנושא של איכות הסביבה והעמקת התרבות.
אבינועם דמארי: אנו קשורים עם כמה גורמים בחו"ל.
אבינועם דמארי: התוכניות שלנו זוכות בפרסים.
אבינועם דמארי: אנו פותחים, מתוקף חוק של פיקוד העורף, את האולפן שלנו בימי חירום.
אבינועם דמארי: בנוסף לכך יש לנו מפעלים גדולים כמו חידון התנ"ך , תחרות מוסיקה וכו'.
אילנה זיילר: אין לי ספק שיש לטלוויזיה החינוכית תרומה גדולה.
אילנה זיילר: אני חושבת שאנו צריכים לדון במסרים הלא ישירים שעוצמתם לעיתים חזקה יותר מאלה הגלויים.
אילנה זיילר: עם מסרים גלויים ניתן להתמודד, אך עם מסרים עקיפים ישנה בעיה.
אילנה זיילר: שאלות ערכיות עלו אצלי כאשר צפיתי באותו מקבץ של תוכניות שהכינה עבורנו הטלוויזיה החינוכית.
אילנה זיילר: גם הטלוויזיה החינוכית מאמצת את כל המניירות של הטלוויזיה הכללית כדי להתחבר לילדים.
אילנה זיילר: הילד הזמר שר כאשר הוא מעכס את ישבנו ומחקה זמר מבוגר.
אילנה זיילר: השאלה היא, איזה מסר אנו שולחים לילדים לגבי שפת גוף ולגבי מסרים שונים.
אילנה זיילר: יש כאן אימוץ מניירות, שאני לא מעונינת שילד בגיל 7-6 יעשה.
חוסניה ג'בארה: לדעתי, משרד החינוך צריך לתת עצה והדרכה לתוכניות הילדים.
אילנה זיילר: שאלה נוספת ומורכבת היא לגבי החשיפה של ילדי המשפחה שהוריה ושלושה מבניה נהרגו בפיגוע.
חני נחמיאס: זו היתה בקשה אישית של שתי ילדות שהלכתי לבקר בבית החולים.
חני נחמיאס: הילדות האלה ירדו מהארץ בעקבות כך שאין מי שיגדל אותן, והן בקשו להופיע בתוכנית לפני שהן נוסעות.
אילנה זיילר: אני מעלה שאלה ערכית על תפקיד הטלוויזיה.
זבולון אורלב: מהי הדילמה?
אילנה זיילר: הדילמה שלי היא הרצון של ילדים בסיטואציות כל כך טרגיות להיחשף ולספר את הסיפור האישי.
אילנה זיילר: יש ביקורת רבה על הטלוויזיה הכללית אשר הופכת את הפרטי לציבורי.
חני נחמיאס: אין כאן מסחור של כאב.
חני נחמיאס: גם בימי התרמה למחלת הסרטן, אנו מביאים ילדים קרחים שעברן הקרנות.
יורי שטרן: בזמן טרור הילדים נחשפים לתופעות הקשות, הטלוויזיה לא צריכה להסתיר זאת.
אילנה זיילר: אנו מדברים על טלוויזיה חינוכית שיש בה מסרים שהם צריכים להיות אנטיתזה למסרים של הערוצים הכלליים.
אילנה זיילר: בארבע הדקות שהקרינה עכשיו הטלוויזיה החינוכית, עלו שאלות לגבי נושאים, שאני חושבת שבדיון על תפקידה של טלוויזיה, יש מקום להתייחס גם אליהם.
אילנה זיילר: אני לא מציעה כרגע התגוננות מהטלוויזיה החינוכית.
אילנה זיילר: אני אומרת שגם הטלוויזיה החינוכית מעבירה סוג מסוים של מסרים סמויים, שיש לגביהם מקום בדיון הציבורי הזה שאני מברכת עליו.
רחמים מלול: איתרע מזלם של אנשי הטלוויזיה החינוכית שרק הם הגיעו לדיון הזה.
רחמים מלול: האנשים האמיתיים שהיו אמורים להופיע בדיון החשוב הזה, לא הופיעו.
רחמים מלול: אילנה זיילר, הביקורת שלך מתגמדת לעומת הביקורת שהיית אמורה להשמיע כלפי כל שאר הנציגים שלא הופיעו כאן.
רחמים מלול: את אולי תתפלאי לשמוע זאת מאיש סיעה חרדית, אבל אני משבח תוכניות טלוויזיה כאלה.
רחמים מלול: אם שאר נציגי הערוצים היו מגיעים לכאן היית שומעת אותי אומר דברים קשים על השחיתות הכלכלית, המוסרית והחינוכית, המוטמעת ביסודותיהם של הערוצים האלו, שכל מה שמעניין אותם זה בצע הכסף והשחתת המידות.
רחמים מלול: על כן חבל להתייחס לדברים שוליים ולבקר את תוכניותיהם של אנשי הטלוויזיה החינוכית.
רחמים מלול: לדעתי, זו הייתה חובה לראיין את שתי הילדות הקטנות שאיבדו את משפחתן בפיגוע, על מנת ליצור הזדהות לאומית חברתית עם משפחה שעלתה לארץ בגלל סיבות אידיאולוגיות וציוניות וחצי ממנה נקטפה בצורה כזו אכזרית.
רחמים מלול: הדיון הזה הוא חד-סיטרי.
רחמים מלול: אני מציע לזבולון לקיים דיון נוסף.
רחמים מלול: אנשי הטלוויזיה החינוכית, הלוואי ורק אתם הייתם באוויר.
חני נחמיאס: אני רוצה להדגיש, כי במשך ארבע שנים בהן הטלוויזיה החינוכית מפיקה את "החדר של חני", הייתה לנו כותבת ראשית, רחל רוזנמן, אישה דתית, אמא לחמישה ילדים.
חני נחמיאס: אני חושבת שיש הרבה ילדים חובשי כיפות שמאוד מזדהים עם דברייך.
חני נחמיאס: אנו מעלים ערכים שקשורים בחגים ומנהגים, שאנשים רבים כבר מתייחסים אליהם כאל פאסה.
חני נחמיאס: אנו עובדים בתקציבים מאוד דלים, זו תוכנית מאוד ענייה.
חני נחמיאס: כל הצוות שנמצא פה, מהווה את כל התוכנית.
רחמים מלול: היא ענייה, אבל המורשת שהיא מציגה היא מאוד עשירה.
חני נחמיאס: אנחנו אמנם נותנים פרסים, אך אנו לא שולחים כיתות לקניה.
חני נחמיאס: לעיתים אין לנו אפילו את הכסף להפיק יום הסרטה בחוץ.
חני נחמיאס: זבולון, אתה התחלת את הדיון בכך שברכת אותנו על קבלת פרס מסך הזהב הכפול, ואני רוצה להודות לך ולומר בצניעות, כי אני מרגישה שאנחנו עשינו מהפיכה בצפייה של ילדים ונוער בארץ.
חני נחמיאס: ערוץ 1 לא נחשב ערוץ קיים עבור ילדים לפני ארבע שנים.
חני נחמיאס: נתוני הרייטינג שהוצגו כאן של 4 ו-6 הם טובים לעומת 0.1 שהיה במקרה הטוב.
חני נחמיאס: היום נתוני הצפייה שלנו הם זהים לנתונים של הערוצים המסחריים, אשר מפנקים את הילדים בפרסים יקרים.
חני נחמיאס: אני מרגישה שהאיכות ניצחה, ואני מאוד גאה על כך.
חני נחמיאס: אני אמא, ואני חושבת שזה היתרון הגדול שלי כמנחה.
חני נחמיאס: יש המון מנחים מצוינים, אך הם נערים ונערות שלא עברו הורות.
חני נחמיאס: היתרון שלי הוא שאני עברתי הורות.
חני נחמיאס: כשילד מספר על התעללות מינית במכתב שכתב לי, או ילדה שכותבת לי שיש לה יד קטנה והיא רוצה שיזמינו אותה לשידור כדי שיראו שהיא שווה משהו, אני מאמינה כי הם מסוגלים להיפתח כך, כיוון שהם מאמינים שיש להם אוזן קשבת אמיתית.
חני נחמיאס: אותם הורים שהצביעו עבור התוכנית שלי במסך הזהב, אלו אותם הורים שמבקשים מהילדים בבית לא לצפות בפוקס קידס, אלא לראות משהו שיעשיר אותם, משהו ערכי.
רחמים מלול: מר קדמן, אני מתפלא שהיית זקוק לתוצאות של מחקר שנמשך עשר שנים, על מנת להגיע למסקנה, כי יש השפעה של הטלוויזיה על התנהגות הילדים.
רחמים מלול: אנחנו כאנשי חינוך לשעבר, יודעים כי אין חשוב יותר מן ההמחשה וראיית העין, ועל כן ברור לנו כי ההשפעות של המדיה הן נוראות.
רחמים מלול: אנו צריכים לפעול בכוחות משותפים על מנת לנסות לצמצם אותן למינימום.
חוסניה ג'בארה: אנחנו באנו לתקוף את הפרסומות שמביאות לאלימות בחברה הישראלית.
חוסניה ג'בארה: רציתי לומר למשרד החינוך, כי לא הכל מסתכם בלמידת חשבון, אזרחות, הסטוריה וערבית.
חוסניה ג'בארה: הנושא של החינוך הוא מאוד חשוב, ועל כן צריכים לדאוג לנושא הזה גם בכלי התקשורת.
חוסניה ג'בארה: אפשר לשבת עם הערוצים השונים ולתת כמה המלצות מטעם משרד החינוך, לגבי מה ישודר לילדים.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה לומר יישר כוח לטלוויזיה החינוכית.
גאולה אלמוג: אני היועצת של התוכנית "פרפר נחמד".
גאולה אלמוג: רציתי להגיב לדבריה של אילנה זיילר לגבי הילד ששר, ולומר כי בסופו של דבר גם לנו אין את האמת.
גאולה אלמוג: אנו בודקים, שואלים וחוקרים, באמצעות יועצים חינוכיים של הטלוויזיה החינוכית.
גאולה אלמוג: היתרון של הטלוויזיה הוא, שהיא גם רוצה להיות בבואה של הציבור ויחד עם זה היא בודקת את הדברים.
גאולה אלמוג: היתרון של הטלוויזיה החינוכית, הנמצאת תחת פיקוח ובקשר מתמיד עם משרד החינוך, הוא שהיא עושה את כל השיקולים החינוכיים.
אריה רוקח: אני רוצה להגיב לדברי חה"כ מלול, ולומר כי האלימות אינה נובעת רק מצפייה בטלוויזיה.
אריה רוקח: יש בחברה מספיק תופעות שליליות, אנו חיים בחברה אלימה וההשפעות הן לא רק מהטלוויזיה.
זבולון אורלב: אני קרוב מאוד לדעתו של חה"כ מלול, כיוון שלנו כאנשים מבוגרים יש את היכולות להיחשף גם לא דרך המדיה.
זבולון אורלב: איזה יכולת יש לילד מחטיבת הביניים בבאר שבע להיחשף לתרבות?
זבולון אורלב: יש לו את סביבת המשפחה, סביבת בית הספר ויש לו את ה-3.1 שעות צפייה בטלוויזיה אליה הוא חשוף.
זבולון אורלב: אני מציע לא לזלזל במשקל של השפעת תוכניות הטלוויזיה על התנהגותם של ילדים.
זבולון אורלב: אני מייחס למדיה השפעה גדולה על תרבות ילדים.
זבולון אורלב: ככל שהגיל הוא יותר צעיר, כך גם ההשפעה גדולה יותר, כיוון שמרחבי החשיפה של הילד הם מאוד מצומצמים.
זבולון אורלב: הטלוויזיה היא צינור הקשר שלו לעולם הרחב.
זבולון אורלב: בלחיצת כפתור אחת הוא מחובר לענקי התרבות, לכוכבים, למשפיעים, לאנשים עם יכולות מדהימות, והוא לומד.
צלילה רוז: אנחנו משדרים בין השעות 15:30 ל-18:15, למעט התוכנית "ערב חדש" שמפריעה לרצף השידורים שלנו.
צלילה רוז: אנחנו משדרים שלוש שעות מגוון אופציות למגוון של גילאים.
צלילה רוז: אנו משדרים אנימציה, סרטים דוקומנטריים, מגזינים ודרמות.
צלילה רוז: אנחנו לא משועבדים לרייטינג, למרות שאנו מעונינים מאוד ברייטינג גבוה, כיוון שאנו חושבים שאנו עושים עבודה חשובה.
צלילה רוז: אנו מעמידים בראש ובראשונה את האיכות ומחפשים את הדרך להיות הכי אטרקטיביים שאפשר בכדי להגיע לקהל הילדים.
צלילה רוז: לאחרונה המנכ"ל החדש ביקש לבדוק את נתוני הצפייה, והתוצאות הראו תוצאות דומות לאלו שהוצגו כאן על ידי אנשי הטלוויזיה החינוכית.
צלילה רוז: אני חושבת, כי כל מי שעושה תוכניות טלוויזיה לילדים הוא חייב להיות חינוכי.
זבולון אורלב: בואי לא נהייה נאיביים.
זבולון אורלב: ניתן לחנך לטוב וניתן לחנך לרע.
צלילה רוז: הנתונים מראים כי עד גיל שבע אחוזי הצפייה שווים לכל הערוצים, כאשר הם גדולים יותר מאלה של ערוץ 2.
צלילה רוז: מדובר על אחוזים של 3.9.
צלילה רוז: הרייטינג עליו אנו מדברים הוא מפולח בהתאם לקבוצת הגיל שאליה מיועדת התוכנית.
צלילה רוז: זה נחשב לרייטינג טוב לתוכניות טלוויזיה לילדים.
צלילה רוז: מגיל 12-8, עד שעה חמש, ערוץ 6 גובר עלינו באחוז אחד.
צלילה רוז: בשעות היותר מאוחרות אחוזי הצפייה שלהם הם גבוהים פי שניים משלנו, כיוון שאז מתחילים לשדר אופרות סבון.