GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דגנית בן דב: (ה) הסכומים הנקובים בתקנות משנה (א) עד-(ד) ישתנו ב-1 בינואר של כל שנה (להלן – יום העדכון), לפי שיעור שינוי המדד החדש לעומת המדד היסודי.
<דגנית בן דב: (ו) סכום שהשתנה כאמור בתקנת משנה (ה), יעוגל לשקל החדש השלם הקרוב, וסכום של חצי שקל חדש יעוגל כלפי מעלה.
<דגנית בן דב: (ז) מנהל השירותים הווטרינרים יפרסם ברשומות הודעה בדבר עדכון סכומי האגרות כפי שהשתנו עקב האמור בתקנות משנה (ה) ו-(ו).
<דגנית בן דב: (ח) לעניין תקנה זו - "המדד החדש" – המדד לחודש אוקטובר האחרון שלפני יום העדכון; " המדד היסודי" – המדד לחודש אוקטובר שלפני יום העדכון הקודם ולעניין יום השינוי הראשון שלאחר תחילתן של תקנות אלה, המדד לחודש אוקטובר 2017; "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: בשנות השמונים היינו עוקבים אחרי המדדים.
<דגנית בן דב: אנחנו עושים את זה מדי שנה.
<דגנית בן דב: אל תדאג, הרופאים הווטרינרים ברשויות המקומיות מזכירים לנו שלא פרסמנו את העידכון ואנחנו עושים את זה.
<דגנית בן דב: עיקור כלבות וחתולות בהריון שהן חסרות בעלים ומניעת המלטות16ג.
<דגנית בן דב: (א) ארגון למען בעלי חיים או אחראי על מאורת רשות יפעלו לעיקור כלבה או חתולה בהריון, שנקלטה אצלם והיא חסרת בעלים, כאמור בתקנה 16(12)(א), בהקדם האפשרי ובטרם ההמלטה.
<דגנית בן דב: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן לדחות עיקור של כלבה או חתולה בהריון בהתקיים אחד מאלה: (1) קבע רופא וטרינר, בכתב, כי בשל מצבה הבריאותי של הכלבה או החתולה כאמור, יש לדחות את הניתוח, יידחה הניתוח עד חלוף המניעה.
<דגנית בן דב: (2) יש יסוד סביר להניח כי יש לה בעלים, וזאת על אף האמור בתקנה 16(12)(ג)(2) או (3).
<דגנית בן דב: תיקון תקנה 24 5.
<דגנית בן דב: בתקנה 24 לתקנות העיקריות, ההגדרה "שבב" – תמחק.
<דגנית בן דב: תיקון תקנה 38 6.
<דגנית בן דב: בתקנה 38 לתקנות העיקריות, אחרי תקנת משנה (ד) יבוא: "(ה) תקנה 16(12) לא תחול על חתולי רחוב שנאספו ומוחזקים רק לצורך ביצוע עיקור או סירוס.
<דגנית בן דב: (ו) תקנות 16א, למעט סימון בשבב לפי תקנת משנה 16א(א), ו-16ב,לא יחולו על העברת כלב או חתול ממאורת רשות או מארגון למען בעלי חיים למאורת רשות או לארגון למען בעלי חיים.
<דגנית בן דב: " תיקון תקנה 39 7.
<דגנית בן דב: בתקנה 39(ב) לתקנות העיקריות, אחרי "(8)" יבוא "16א (ג) " תחילה 8.
<דגנית בן דב: תחילתן של תקנות אלה, 30 ימים מיום פרסומן ואולם תחילתן של תקנה 16א(א), למעט סימון בשבב, ותקנה 16 ג תהיה 6 חודשים מיום פרסומן.
יעקב מרגי: מה עם התקנות של שישה חודשים?
<דגנית בן דב: התארגנות לעיקור, סירוס.
<אבנר פורת: ב-16ג(א) אותה הערה שאמרתי קודם, מדובר בסעיף שכופה על רשויות לעבור על הלכה יהודית.
איציק שמולי: אני צריך בירור על 6(ו) מה אומר הסעיף הזה בפועל.
<אודליה אסולין דגני: תקנה 38 שאם יש העברה של כלבים או חתולים בין כלביות עירוניות לבין ארגונים, מי בעצם מאורת רשות, או מארגון למאורת רשות ביניהם לא יהיה אגרות.
<אודליה אסולין דגני: תקנה 16(ב) היא לעניין האגרות.
<אודליה אסולין דגני: תקנה 16(א) שהיא למעט הסימון, היא מתייחסת לכל החובות של העיקור והחיסון.
<אודליה אסולין דגני: מאחר וכל אחד מהם מוטלות עליו החובות לפי התקנות האלה, אז - - -
<דגנית בן דב: התקנות האלה עיקור סירוס לפני מסירה לאימוץ, לכן אמרנו, להקל על העברה בין כלביות רשות לבין עצמן, או בין עמותות לבין עצמן או לבין כלביות רשות לא נחיל את החובה הזאת.
איציק שמולי: איפה נכנסות הכלביות הפרטיות.
<דגנית בן דב: כשאתה אומר כלבייה פרטית, אם אתה מתכוון לכלביית רשות, היא כלביית רשות.
שרן השכל: לא אבל יש רשויות שמשתמשות בכלביות פרטית.
<דגנית בן דב: אז היא כלביית רשות.
<דגנית בן דב: אם היא משמשת ככלביית רשות, ומוכרת ככלביית רשות לעניין החזקה של כלבים משוטטים לפי החוק להסדרת הפיקוח על כלבים היא כלביית רשות, גם אם היא בידיים פרטיות, והאחריות היא על הרשות.
יעקב מרגי: בכל מקרה, אין מצב כזה שהיא לא באחריותם.
יעקב מרגי: יש כלבייה פרטית - - -
<דגנית בן דב: כלבייה פרטית שהיא בית גידול או פנסיון לא חל עליה.
<נטע יגר: סעיף 7 זה בעצם סעיף העונשין, זה בעצם הסנקציה הפלילית היחידה שנותרה בתקנות האלה.
<נטע יגר: אנחנו מתנגדים להורדת הסנקציה הפלילית מהתקנות.
<נטע יגר: לא יכול להיות הוראות חוק שכופות התנהגות ולא יהיה בצידן סנקציה פלילית.
<נטע יגר: התקנות האלה הן מאוד חשובות, הן לא המלצה, הן חובה, ומי שמפר אותן צריך להיענש.
<נטע יגר: בוודאי בחקיקה שעוסקת בבעלי חיים, כמו שקיים בכל חוק צער בעלי חיים, ובתקנות שהותקנו מכוחו.
<יוסי וולפסון: אני רק אחדד.
<יוסי וולפסון: הסנקציה הפלילית פה היא רק על סעיף אחד מסוים שחל על מאמץ.
<יוסי וולפסון: לעומת זאת, אם בכלבייה עצמה מתעלמים מחובת החיסון, מתעלמים מחובת העיקור והסירוס, בעצם לא קבועה שום התייחסות לעניין הזה.
יעקב מרגי: משרד המשפטים, יש התייחסות?
<מירה סלומון: אני מהמרכז השלטון המקומי.
<מירה סלומון: אם אפשר לחזור על הערה שנאמרה.
<מירה סלומון: אנחנו התעסקנו בנושא אחר שהיה בסעיף.
<דגנית בן דב: כרגע סעיף העונשין היחיד שיש הוא על מי שמאמץ כלבה או חתולה שלא עוקרה ועד שהוא לא התרבה.
<דגנית בן דב: הועלתה שאלה על ידי "תנו לחיות לחיות" למה אין סעיף עונשין על ארגון למען בעלי חיים, או על רשות מקומית שלא מילאו את חובתם לעקר, לסרס, לחסן, בהתאם לתקנות האלה.
<מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לכל הטלה של אחריות פלילית על רשות מקומית, זו סוגיה שהיא רוחבית אצלנו.
<מירה סלומון: אנחנו בוודאי מתנגדים להשתת אחריות פלילית.
<מירה סלומון: רשות מקומית, כמו כל גוף מנהלי, כמו שמשרד ממשלתי בכל הכבוד, שלא ממלא את לוח הזמנים להגשת תקנות, לא נקנס ולא מוגש נגדו - - - כך גם לא רשות מקומית.
<מירה סלומון: רשות מקומית פועלת בהתאם לחובות שחלים עליה ואין צורך בעבירה פלילית בעניין הזה, יש לנו התנגדות נחרצת לכל השתה של אחריות פלילית על רשות מקומית.
איציק שמולי: אני חושב שההיסטוריה מלמדת, באופן גורף אני אומר, לא עומדת בכל החובות החלים עליה.
יעקב מרגי: יש קנס מינהלי.
איציק שמולי: זו כנראה המציאות בחלק ממשרדי הממשלה, לא אומר שצריך לתקן חטא בפשע.
איציק שמולי: אני מסכים למה שאת אומרת לגבי העניין הפלילי, אני חושב שלהטיל אחריות פלילית על ראש רשות, במקרה כזה זה דבר שהוא מרחיק לכת.
איציק שמולי: אני לא רואה מה הבעיה לדבר במונחים של קנס.
שרן השכל: אני מסכימה עם חברי, חבר הכנסת איציק שמולי, אני חושבת אחריות פלילית זה משהו שהוא באמת גדול מדיי על ראש רשות או על רשות מסוימת במונחים של עיקור סירוס ושיבוב.
שרן השכל: אבל מספיק שגם אם יהיה קנס שהוא זעום שהוא פי שניים מהסכום, זאת אומרת, 600 שקלים על כל דבר כזה, והם כבר יפסידו, זאת אומרת, הם ירוויחו במידה והם בעצם יעשו את זה.
יעקב מרגי: עזבו את הענייני – נגיע לקטע הענייני מהותי שהוא מתבקש להטיל השתה פלילית אפילו, הפללה על היחיד, זה מנקה מכל סנקציה כזו או אחרת את הרשויות.
יעקב מרגי: לכן אם אתם שואלים אותי, מתחייב או מתבקשת לפחות עבירה מינהלית שגוררת אחריה - משרד הבריאות יודע לעשות את זה בהרבה תחומים שקשורים לבעלי חיים.
<דגנית בן דב: אנחנו לא יודעים אם ניתן להטיל קנס מינהלי על סעיף עונשין.
יעקב מרגי: שרן, תיקון חקיקה.
<אודליה אסולין דגני: לעניין הפיכה של עבירה לעבירה מינהלית, עדיין צריך שזה יהיה סעיף עונשין.
<אודליה אסולין דגני: צריך שיהיה בתקנות סעיף עונשין, על מנת שיהיה אפשר להפוך אותו גם לעבירה מינהלית, זה תהליך שעושים אותו אחרי שמעבירים את התקנות כאשר יש כבר סעיף עונשין בתקנות.
שרן השכל: מה זאת אומרת סעיף עונשין?
<אודליה אסולין דגני: זה אומר שיש כאן עבירה של רשות מקומית, או של ארגון - - -
שרן השכל: אז למה שלא נוסיף פה סעיף עונשין - - -
<דגנית בן דב: בגלל ההתנגדות של מרכז השלטון המקומי ומשרד הפנים, ומכיוון שזה דיון בין משרדי ממשלה, הסעיף הזה הורד.
שרן השכל: אז בואו נוסיף הסתייגות.
<מירב ישראלי: לא, זה או לאשר או לא לאשר, זה אומר שהוועדה לא מאשרת בלי זה.
יעקב מרגי: אם את שואלת אותי, זה אתגר לנו כמחוקקים.
יעקב מרגי: אמרתי קשה.
יעקב מרגי: השאלה, האם לדחות את התקנות או לא?
יעקב מרגי: אני חושב שלא כדאי לדחות את התקנות.
איציק שמולי: נמצא כאן נציג של משרד הפנים, אתה יכול להגיד למה משרד הפנים מתנגד לזה?
שרן השכל: קנס של 600 שקלים על כך שהם לא מילאו בעצם את התקנות שהם היו אמורים לעשות.
<שחר פרלמוטר: לפני שקובעים - - - צריך לקבוע - - - עבירה פלילית זה בא ביחד.
<שחר פרלמוטר: לא ניתן להטיל קנס מינהלי, אלא אם זו עבירה פלילית.
שרן השכל: שאלה למשרד המשפטים.
שרן השכל: אם אני מחנה את הרכב באדום לבן, יש על זה עבירה פלילית ובגלל זה אתה יכול לתת על זה קנס?
איציק שמולי: במקרה של בן אדם יחיד, יש איזה תוקף בחוק העונשין?
איציק שמולי: לפי מה שאני מבין בסעיף 7, מותר להשית עונש.
<הגר סלקטר: לא, מה שעשו כאן, יצרו עבירה על דבר אחד, על הסיפור הזה של מניעת הזדווגות בנסיבות שכתובות, זו עבירה יחידה כרגע.
<הגר סלקטר: אם אתה רוצה להטיל אחריות על הרשויות המקומיות, אתה כאילו צריך ליצור סעיף נוסף שהוא סעיף של עבירה פלילית, סעיף עונשין, שיוצר עבירה כי כרגע יש סעיף שמסביר את ההתנהגות הנדרשת, אבל אין סעיף שאומר מי שלא התנהג - - -
איציק שמולי: אבל מה הבעיה לעשות את זה?
<הגר סלקטר: מבחינת משרד המשפטים זה ידרוש בדיקה וליבון, צריך לתאם פה בין משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: זה אתגר שלנו, אני לא הייתי רוצה לעכב את אישור התקנות, אני חושב שיש בהן גם מימד של שיפור משמעותי.
יעקב מרגי: לא הייתי מעכב אותן בשביל זה.
<יוסי וולפסון: אולי אפשר לבקש שעד אחרי הפגרה משרד המשפטים יעדכן את האפשרות - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה גורלה של בקשה?
יעקב מרגי: אנחנו נבקש, ויכול להיות שהם יענו ויכול להיות שלא יענו לבקשתנו.
יעקב מרגי: בקשתנו נרשמה בפניכם לזרז, לשקול את התיקון הזה להחיל סעיף עונשין, או יזום.
יעקב מרגי: משרד הפנים, תתנגדו, מותר לכם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, שעומדת לכם הזכות להתדיין על זה אחר כך מאחורי הקלעים לא כאן.
<דגנית בן דב: התוספת הראשונה, היא טופס של ויתור על בעלות כלב או חתול במקרה שבו יש בעלים, הוא כותב את פרטיו ואת פרטי הכלב והחתול ומצהיר שהוא מוותר עליו.
<דגנית בן דב: במקרה של מי שמקבל, יש טופס שמקבל מתאר את פרטיו, והנותן מוסר את פרטיו.
<דגנית בן דב: הטופס האחרון, הוא טופס התחייבות לביצוע ניתוח עיקור סירוס לכלב או חתול במקרה שבו לפי תקנה 16א(ב) לא בוצע ניתוח, שוב, פרטי הכלב או החתול, פרטי הגורם המוסר, פרטי הגורם המקבל, והתחייבות מה המניעה, איזה וטרינר קבע שיש מניעה, והתחייבות לפעול לביצוע לא יאוחר מ-60 יום לאחר שחלפה המניעה לביצוע שלו.
יעקב מרגי: רבותיי, מי בעד אישור התקנות?
יעקב מרגי: נמנעים – 1
יעקב מרגי: 2 בעד, נמנע 1, התקנות אושרו.
מנואל טרכטנברג: בוקר טוב לכולכם, אני שמח לפתוח את ישיבת וועדת החינוך, התרבות והספורט.
מנואל טרכטנברג: היום כ' באייר תשע"ז, 16.5.2017, השעה 11:10.
מנואל טרכטנברג: על סדר-היום: טיפוח מצוינות וסגירת פערים לימודיים לציון יום השוויון למען קהילת יוצאי אתיופיה.
מנואל טרכטנברג: הדיון בא לציין את יום המאבק לשוויון יוצאי אתיופיה, וזו הזדמנות נאותה לעשות גם חשבון נפש, גם לראות מה קרה ולא קרה מאז המחאה הגדולה שפרצה לפני כשנתיים, מחאה קשה.
מנואל טרכטנברג: לא היינו צריכים להגיע לשם, אבל זה קרה וזה הביא לתודעה של כולנו את חומרת המצב, את הבעייתיות ואת הצורך לעשות מעשה.
מנואל טרכטנברג: גם אם אני באופוזיציה אני חייב לציין שהממשלה הייתה קשובה ובאמת נעשו ניסיונות כנים לפתוח דף חדש, אם אפשר להגיד, ולקדם את המהלכים שיובילו לאינטגרציה מלאה של יוצאי אתיופיה בישראל, בחברה הישראלית על כל רבדיה.
מנואל טרכטנברג: אין ספק שהתהליכים האלה לוקחים זמן, ואני חושב שעולי אתיופיה הראו אורך רוח, אבל אורך הרוח מותנה בכך שנדע שיש התקדמות, שנעשים מאמצים כנים בכל ההקשרים בפן החינוכי והתעסוקתי, הדיור ויתר האספקטים של החיים, שנעשים מאמצים כדי לקדם את העניין.
מנואל טרכטנברג: על הדברים הללו אנו נדון היום.
מנואל טרכטנברג: עוד הערה מקדימה.
מנואל טרכטנברג: כשמנסים בכנות לסגור פערים שנותרו לא מהיום, ולא מאתמול, יש תמיד סכנה של הסללה, התבדלות, טיפול נקודתי מחוץ למסגרת וכדומה.
מנואל טרכטנברג: צריך להישמר מכל משמר מכך.
מנואל טרכטנברג: ההתבדלות זו לא הדרך, אנו צריכים למצוא כלים כדי לעשות את המעשה הנכון בתוך המסגרות הקיימות, בתוך כלל החברה הישראלית ולא בנפרד.
מנואל טרכטנברג: ההפרדות הן לא בריאות, גם אם הן שיקפו בזמנו כוונות טובות.
מנואל טרכטנברג: לא כך עושים כיוון שיש סכנה של הסללה וכדומה.
מנואל טרכטנברג: הערה אחרונה זה עניין המצוינות.
מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים לשאוף לכך שהפוטנציאל העצום שטמון באוכלוסייה הזו, בציבור הזה, אכן יתממש, ולא רק לנסות ולהיטיב קצת את הממוצע.
מנואל טרכטנברג: זה בסדר, אבל יש כוחות עצומים בציבור הזה.
מנואל טרכטנברג: צריך לפתוח שערים כדי שאותה מצוינות תבוא לידי ביטוי.
מנואל טרכטנברג: אנו יודעים שברגע שזה קורה בכל תחום ותחום, הם מהווים מודלים לחיקוי.
מנואל טרכטנברג: אנחנו התבשרנו על שופטת ראשונה יוצאת העדה האתיופית, יש קצינים בצבא, מתחילים להיות גם באוניברסיטאות וכדומה.
מנואל טרכטנברג: זה נהדר, זה לא המענה היחיד, אבל הדוגמה האישית מהווה השראה לצעירים, שידעו שלא נחסמת בפניהם הדרך, אלא בעזרת מאמץ וסיוע הם יוכלו להגיע לכל הישג בחברה- בכלכלה, בפוליטיקה, בצבא וכדומה.
מנואל טרכטנברג: יש לנו שורה ארוכה של מוזמנים ואלה שביקשו להתייחס, אני מבקש לפתוח עם התייחסות של משרד החינוך שהוא כמובן שחקן מרכזי בזירה הזו.
מנואל טרכטנברג: כולנו מאמינים בכוחו של החינוך לחולל שינוי.
מנואל טרכטנברג: נמצא כאן מנחם נדלר, מנהל אגף מחוננים ומצטיינים אז אנחנו נשמח לקבל התייחסות מה קרה?
מנואל טרכטנברג: מה השתנה בשנתיים האחרונות?
מנואל טרכטנברג: אנחנו תמיד נבקש מכל הדוברים לעשות את זה בקיצור ולעניין.
מנואל טרכטנברג: מנחם, בבקשה.
<מנחם נדלר: שלום לכולם.
<מנחם נדלר: אני אדבר באמת על הצד של טיפוח מצוינות, מצטיינים ומחוננים זה המנדט מבחינת משרד החינוך.
<מנחם נדלר: אנחנו עובדים עם החמישון העליון (20% עליונים) של המערכת בחתכים שונים.
<מנחם נדלר: מחוננים זה החתך הגבוה ביותר בסדר גודל של 2% העליונים של שכבת הגיל, מצטיינים שאנחנו מאתרים דרך מבחני האיתור שזה 5% נוספים והחמישון נסגר במצטיינים שהם בית ספריים.
<מנחם נדלר: בשלוש השנים האחרונות שאני בתפקיד אנחנו עובדים במרץ רב כדי לגלות עוד ילדים ולעודד עוד מיצוי פוטנציאל של ילדים בני הקהילה האתיופית במגוון של תכניות האגף.
<מנחם נדלר: המספרים במסגרות המחוננים קטנים מאוד, בסדר גודל של בודדים.
<מנחם נדלר: בכיתות המחוננים יש נכון להיום שני תלמידים בני העדה.
<מנחם נדלר: יש לנו כמעט 40 בתי ספר שיש בהם כיתות של מחוננים.
<מנחם נדלר: במרכזי העשרה למחוננים, שהם המרכזים אליהם יוצאים הילדים יום בשבוע, יש 36 תלמידים.
<מנחם נדלר: זה גידול לעומת השנים הקודמות.
<מנחם נדלר: בתשע"ה היו 24.
<מנחם נדלר: אחד הדברים ששמנו עליהם את האצבע וזיהינו כמכשול זה המודעות הנמוכה בקרב ההורים לשלוח את ילדיהם למבחני האיתור.
<מנחם נדלר: שלב א' נעשה בכל בתי הספר ומשם אנחנו לוקחים את 15% הגבוהים ביותר לשלב ב'.
<מנחם נדלר: זיהינו שלמרות שעברו שלב א' ודווחו כזכאים להיבחן בשלב ב' של האיתור, הם לא מגיעים לשלב הזה.
מנואל טרכטנברג: תרשה לי לשאול מנחם.
מנואל טרכטנברג: יש הבדלים תרבותיים ואחרים, ואני מכיר את הנושא גם מהצד של הפסיכומטרי בהשכלה גבוהה מול עולים מצרפת וערבים וכדומה, שהכלים הם לא רגישים להבדלים האלה ויכול להיות שאנחנו מפספסים בגללי הבדלי תרבות.
<מנחם נדלר: נכון, אנחנו עובדים עם הרמ"א, עם צוות של פסיכומטריקאים כדי לנסות לראות עד כמה ניתן להתאים את מבחני האיתור מבחינה תרבותית, והאם זה נכון לעשות עבור כל אוכלוסייה.
<מנחם נדלר: אנחנו כן יודעים שלמשל, מבחני איתור של החרדים צריכים לעבור התאמה מסוימת אפילו בלשון ובתחביר.
<מנחם נדלר: עוד לא הגענו למסקנות חותכות, אין מחקר שאומר חד משמעית, או לפחות אני לא מכיר מחקר כזה, שצריך לשנות את המבחן עבור אוכלוסייה זו בגלל שהוא בוחן כישורים קוגניטיביים כלליים, שפתיים, מתמטיים וצורניים.
<מנחם נדלר: בכל זאת, לנו יש ספי קבלה של המחוננים ברחבי הארץ עם ספים ארציים והדבר היחיד שאנחנו יכולים לעשות בשלב הזה הוא לעבוד לפי ספים שתלויים במדד הטיפוח הבית ספרי.
<מנחם נדלר: ככל שמדד הטיפוח הבית ספרי גבוה יותר, כך סף הקבלה יורד ולאוכלוסייה הזו אנחנו נותנים סף מקל בתוך טווח המחוננות.
<מנחם נדלר: שלא נחשוב שאנחנו נותנים איזשהו סף ולא מזהים מחוננים מקרבם.
<מנחם נדלר: אני כן רוצה להגיד שהנושא של עבודה עם מגשרים בקהילה, מיד אחרי האיתור בשלב א' והעבודה עם המרכזים שקוראים להורים ומעלים את המודעות, הגביר בצורה משמעותית את המספרים שהם אומנם קטנים אבל בעלייה כל הזמן של איתור המחוננים.
<מנחם נדלר: מה שעוד אנחנו עושים זה בתכניות המצטיינים ושם העלייה היא דרמטית.
<מנחם נדלר: אנחנו פותחים מרכזים וב- 3 השנים האחרונות יש לנו כבר 7 מרכזים שעובדים לפי עקרונות "הדרך החדשה" ובהם אנחנו מלמדים תלמידים שהינם מומלצים ע"י בתי הספר.
<מנחם נדלר: אנחנו עושים זאת בעיקר באוכלוסיות שהן בערים או יישובים בהם יש הרבה ילדים בני הקהילה, שם קפצנו קפיצה משמעותית מאוד מ250 ילדים בתשע"ה ל-315 השנה, כאשר השנה פתחתו שני מרכזים ברמלה ובקרית מלאכי.
<מנחם נדלר: בתוכנית "אמירים" שהינה תוכנית מצטיינים בתוך בתי הספר, ההתרחבות שלנו היא כבר היום ב700 בתי הספר.
<מנחם נדלר: ההתרחבות הולכת לבתי הספר בהם יש יותר בני הקהילה וגם שם הקפיצה היא משמעותית מאוד מ315 תלמידים יוצאי הקהילה בתוכנית אמירים ל503 השנה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה שנבין את המספרים.
מנואל טרכטנברג: אתה יכול לתת לנו מספרי רקע?
מנואל טרכטנברג: כמה תלמידים יוצאי אתיופיה יש במערכת החינוך, או בגילאים הרלוונטיים לתוכניות האלו?
מנואל טרכטנברג: מה השיעור של אותם מצטיינים מתוך - - -
<מנחם נדלר: אין לי את הנתון המדויק, אולי יש פה לחברים שלי ממשרד החינוך.
<מנחם נדלר: לדעתי זה סדר גודל של כ20,000.
<שלומית בוכניק: בעל-יסודי יש 8500.
<מנחם נדלר: אז לדעתי זה סדר גודל של 20,000 תלמידים בכלל המערכת.
מנואל טרכטנברג: עוד פעם, את יכולה להגיד מה שמך בבקשה?
<שלומית בוכניק: שלומית בוכניק.
<שלומית בוכניק: בעל-יסודי יש 8500 תלמידים.
מנואל טרכטנברג: וביסודי?
<שלומית בוכניק: הנתון שלי הוא רק לגבי 25 הערים שנבחרו ל"דרך החדשה".
מנואל טרכטנברג: מי שמדבר שיגיד מי הוא, שנוכל לרשום.
<דוד מהרט: קוראים לי דוד מהרט מהאגודה לקידום החינוך, מנהל מרכז האיגוד.
<דוד מהרט: מספר התלמידים יוצאי אתיופיה, כולל ילידי הארץ וילידי אתיופיה הוא כ38,000, ככה שכמחצית מזה פחות או יותר בחינוך העל-יסודי ומחצית ביסודי, פחות או יותר.
<מנחם נדלר: אתה כולל גם את גילאי הגן.
<דוד מהרט: לא, אני מדבר על בתי הספר ללא הגנים, רק יסודי ועל-יסודי.
: אוקי, אז יסודי ועל-יסודי אתה מדבר על 38,000, אבל זה לא מסתדר עם המספר של 8500 בעל-יסודי.
<דוד מהרט: לכן רציתי לתקן אותה.
מנואל טרכטנברג: אוקי, אז קודם כל אני רוצה להגיד שלדיון כזה היינו צריכים שיבוא גורם מוסמך ויגיד לנו את המספרים כי אם לא, קשה מאוד להעריך מה המשמעות של 500, בלי לזלזל באף אחד כמובן.
מנואל טרכטנברג: אז בואו נצא מנקודת הנחה שהמספר שניתן כאן של מעל ל30,000 הוא המספר הנכון, בתוך זה העל-יסודי.
מנואל טרכטנברג: אתה אומר כמחצית אבל אני תוהה לאור המספר שנאמר קודם- אבל הוא ב25 ערים בלבד.
מנואל טרכטנברג: אז זה קרוב ל18,000.
<מנחם נדלר: ניקח סה"כ את התוכניות ולא אפרוט אותן.
<מנחם נדלר: סך הכול כ1200 תלמידים מתוכם נמצאים בתוכניות מצטיינים שונות, גם בגילאי היסודי וגם בעל-יסודי, ובחלקם הקטן גם בכניסה לאקדמיה.
מנואל טרכטנברג: איך זה משתווה?
מנואל טרכטנברג: מה ההשוואה לאוכלוסייה הכללית מבחינת מספר המצטיינים?
<מנחם נדלר: זה עדיין מספר נמוך מאוד.
מנואל טרכטנברג: אז עוד פעם, אנחנו רוצים לדעת מה היחס?
מנואל טרכטנברג: מה השיעור?
מנואל טרכטנברג: כדי שנוכל להבין מה הפער.
מנואל טרכטנברג: אפשר להסתכל על חצי הכוס המלאה או הריקה.
<מנחם נדלר: כשאנחנו אומרים חמישון עליון מתוך שני מיליון תלמידים, אז היינו אמורים להיות במצב של 400,000 תלמידים מצטיינים שהם בתוכניות, אבל זה לא המצב היום כי אנחנו גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת פריסת התוכניות אנחנו בסדר גודל של 60,000 תלמידים מצטיינים בתוכניות, מתוכם כ1200 בני הקהילה האתיופית.
<דוד מהרט: ובמחוננים?
<מנחם נדלר: במחוננים יש לנו 15,000 תלמידים מחוננים מכיתות ג'-י"ב ורק 38 מתוכם בני הקהילה.
עודד פורר: אפשר עוד פעם את המספרים האחרונים שאמרת?
<מנחם נדלר: 60,000 תלמידים מצטיינים - - -
עודד פורר: מתוכם 1200 בני הקהילה.
עודד פורר: ומה המספר השני שאמרת?
עודד פורר: מחוננים?
<מנחם נדלר: 15,000 מחוננים במדינת ישראל בתכניות הטיפוח השונות, מרכזים, כיתות וכדומה, מתוכם 38 בני הקהילה.
מנואל טרכטנברג: עוד שאלה.
מנואל טרכטנברג: דיברנו קודם על טיפוח המצוינות וחשוב ביותר לטפח.
מנואל טרכטנברג: אחת השאלה היא, איך זה משליך על הכלל?
מנואל טרכטנברג: כלומר, באיזו מידה העובדה שאתה לוקח את החמישון העליון או את המחוננים ושם אותם בתכניות שמתאימות להם, באיזו מידה יש השפעה סביבתית גם על אחים אחרים, גם על אותו בית ספר, על המשפחה וכדומה?
מנואל טרכטנברג: כי עוד פעם, אנחנו רוצים את החלוצים שמושכים את המחנה כולו.
<מנחם נדלר: אנחנו מבצעים מחקרי הערכה יחד עם הרמ"א על כל התכניות שלנו.
<מנחם נדלר: מחקר הערכה אחרון שבוצע, למשל על תוכנית אמירים שהזכרתי אותם קודם ונמצאת ב700 בתי ספר, מעיד חד משמעית שבבתי ספר שמחילים את התוכניות יש השפעה על כלל בית הספר.
<מנחם נדלר: התוכנית משפיעה על המורים, על איך הם מלמדים בכיתה הרגילה, על הציונים במיצ"ב.
<מנחם נדלר: אני מניח, לא ראיתי במחקר, שזה משפיע גם בבית, כי תמיד כשיש תכנית שמקדמת מצוינות והצטיינות אז האחים שלו רואים אותו והוא משמש כמודל.
<מנחם נדלר: אנחנו בהחלט חושבים שזה משפיע גם משפחתית ותרבותית.
<מנחם נדלר: בדקנו את זה גם בחינוך לפסגות וגם בתכנית "אמירים".
<מנחם נדלר: יש לתכניות האלה השפעה חד משמעית על מה שקורה לילד בבית הספר ועל החברים שלו.
מנואל טרכטנברג: אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
מנואל טרכטנברג: אוקי, אני אתן את זכות הדיבור לחבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.
עודד פורר: תודה אדוני, ראשית אני רוצה להודות לחבר הכנסת דב חנין על היוזמה של היום הזה.
עודד פורר: אני חושב שזה מאוד חשוב בטח בהקשר של קהילת יוצאי אתיופיה על כל מה שהיא מייצגת.
עודד פורר: אני חושב שהרבה מהציבור הישראלי לא מכירים את העומק התרבותי ואת העומק ההיסטורי אותם התחלנו לציין בשנים האחרונות - יום לציון הנספים בדרך מסודן.
עודד פורר: לצערי הנרטיב הזה עדיין לא חלחל לכל החברה הישראלית.
עודד פורר: "הדרך החדשה" שהוזכרה פה, זה אחד הדברים שאני מרשה לעצמי להתגאות שהובלתי כמנכ"ל משרד הקליטה, זו פעם ראשונה שגובשה תכנית בשיתוף עם הקהילה.
עודד פורר: אני התעקשתי.
עודד פורר: אני לא יודע עד כמה יש היום בתוך וועדת ההיגוי או הפיקוח, נציגים גם בתוך - בממשלה הייתה התנגדות מאוד גדולה כי אומרים: מה פתאום יישב מישהו?
עודד פורר: הרצון היה לבנות קודם כל מחדש את האמון בין הציבור לבין הממסד, את האמון הזה אפשר לבנות בשתי דרכים, וזה צריך לבוא ביחד גם מלמעלה וגם מלמטה.
עודד פורר: מלמעלה, זה אומר לקחת את המצטיינים והטובים באמת ולשים אותם איפה שהם ראויים.
עודד פורר: אני שמח שכשהשר ליברמן היה שר החוץ הוא מינה לראשונה שגרירה מקרב יוצאי אתיופיה ויכולים למנות עוד, אני מאמין.
עודד פורר: אני שמח שסוף סוף מונו שתי שופטות מקרב הקהילה ואני חושב שצריכות להיות עוד שופטות מקרב הקהילה.
עודד פורר: העובדה שכשבן לקהילה מסוימת רואה את חברו או חברתו נמצאים בעמדות בכירות זה מושך קדימה ונותן את האמונה שאפשר לחלום.
עודד פורר: תמיד היית שואל חבר'ה צעירים: מה החלום שלהם?
עודד פורר: וכשאתה רואה שיש ילדים שלא חולמים להגיע רחוק, פה מתחילה הבעיה.
עודד פורר: בשביל שמישהי תחלום שהיא תהיה שופטת, היא צריכה לראות גם מודל כזה.
עודד פורר: זאת אומרת, שאפשר להגיע לשם.
עודד פורר: אני חושב שזה יעד מרכזי שבו היום הממשלה צריכה להתרכז.
עודד פורר: לגבי המספרים שאמרת.
עודד פורר: מתוך 60,000 בתכניות מצטיינים, 1200 זה דיי עומד בקורלציה עם האחוז באוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, שזה כמעט 2%.
עודד פורר: אבל, 38 תלמידים מחוננים מתוך 15,000, אתם לא יכולים להשלים עם העניין הזה.
עודד פורר: משרד החינוך צריך לבדוק את עצמו, איך יכול להיות שרק 38 נמצאים בתוך תכניות המחוננים?
עודד פורר: כי גם פה בסוף, סטטיסטית המספרים חייבים להיות יותר גבוהים.
עודד פורר: הדבר השני שצריך לעשות הוא מלמטה וזה הנושא של שילוב מול בידול.
עודד פורר: אחת מאבני היסוד של "הדרך החדשה" היא, להפסיק את התהליכים המבדלים, את העובדה שהיו תכניות מבדלות באופן אוטומטי, בלי קשר לצורך.
עודד פורר: זאת אומרת יש מצבים בהם יש חסם שפתי או חסמים אחרים שמחייבים תכנית מבדלת.
עודד פורר: אבל ילד שנולד בישראל, מה הוא צריך למצוא את עצמו בתכנית מבדלת מהחברים שלו בגן או בבתי הספר היסודיים או אחרים?
עודד פורר: לשמחתי, פה נעשה שינוי.
עודד פורר: הוציאו את התלמידים האלה מהאגף.
עודד פורר: הם היו באגף עולים בתוך משרד החינוך ויצאו משם.
עודד פורר: יש עוד תהליכים שמתבצעים במשרדי ממשלה אחרים והם מבורכים.
עודד פורר: אנחנו עדיין בתחילת הדרך, את התוצאות של הדרך הזו, להערכתי, נראה בעוד כמה שנים.
עודד פורר: הנקודה שאותי מטרידה היא המספר של תלמידים מחוננים לעומת היחס של כמה תלמידים מחוננים יש בתוך המערכת, זה משהו שאי אפשר להשלים איתו.
מנואל טרכטנברג: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר, היוזם של הדיון.
מנואל טרכטנברג: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.
דב חנין: תודה לך אדוני היו"ר.
דב חנין: אכן יזמתי את היום הזה במלאת שנתיים למחאה ההמונית של צעירים יוצאי אתיופיה.
דב חנין: זאת היתה מחאה מרגשת ומרשימה שהייתה ברחובות הערים, למשל ברחובות תל אביב.
דב חנין: המחאה מוצדקת, היא באה אמנם בעיקר בנוגע להתנהלות של משטרה מול יוצאי אתיופיה, אבל היא נגעה להמון נושאים של תחושת אפליה ומציאות של אפליה.
דב חנין: הכנסת מציינת את היום הזה ב11 דיונים שנערכים בכל הוועדות של הכנסת, וגם בכנס מיוחד שאנחנו נקיים בשעה 14:00 באולם שפרינצק ובישיבת מליאה מיוחדת שנקיים לאחר מכן במליאת הכנסת.
דב חנין: אני רוצה להביע הערכה לכל הארגונים של יוצאי אתיופיה: לפעילים, לאגודת יהודי אתיופיה, לאגודת אתיופיה הקטנה, לאגודת הבק"ע, לכל הארגונים שפעילים בעניין ולפעילים שעושים בנושא.
דב חנין: כל הכבוד לכם והרבה הערכה.
דב חנין: כשאנחנו באים לדבר על מערכת החינוך והיחס שלה ליוצאי אתיופיה, אנחנו מדברים על אחת הסוגיות החשובות ביותר.
דב חנין: אנחנו מדברים על השאלה: האם החברה הישראלית נותנת לצעירים יוצאי אתיופיה את ההזדמנות השווה להצליח, להתקדם, להתפתח בחברה שלנו?
דב חנין: התשובה שאני עונה בהרבה צער וכאב היא שלא.
דב חנין: אנחנו לא נותנים.
דב חנין: אנחנו לא נותנים גם מכיוון שבמקרים רבים אנשים מרוכזים בשכונות מוחלשות ומקופחות, וגם מכיוון שלפעמים בתוך מערכת החינוך יש תהליכים של סגרגציה כזו או אחרת, שבהם יש בתי ספר במדינת ישראל בהם יש אחוז מאוד גבוה של ילדים יוצאי אתיופיה, ויש בתי ספר שבהם בכלל אין יוצאי אתיופיה.
דב חנין: זו המציאות שבה אנחנו נמצאים.
דב חנין: אני רוצה מבחינה זו להמשיך את דבריו חבר הכנסת פורר שדיבר על המנגנונים המבדלים, ולומר לכם, שמנגנונים מבדלים הם 'רעת הרעות' הנוראה ביותר.
דב חנין: בית המשפט העליון האמריקאי עוד בשנת 1954 קבע ש-'separate but equal is not equal' (נפרד אבל שווה זה לא שווה).
דב חנין: זאת אומרת, אל תבואו ותלמדו אותנו ותספרו לנו שאנחנו בונים לכם מסגרת נפרדת, אבל היא תהיה בדיוק אותו דבר.
דב חנין: זה אף פעם לא אותו דבר.
דב חנין: לכן אנחנו צריכים לעמוד על מערכות שהן אינטגרטיביות, משלבות, כמובן עם כל המנגנונים התומכים שצריכים להתקיים כדי לאפשר לדבר הזה לעבוד בפועל במציאות.
דב חנין: זה לדעתי חוליה מאוד מרכזית אם אנחנו מדברים על סגירת פערים לימודיים.
דב חנין: אנחנו מדברים על שילוב וביטול והריסת החומות הווירטואליות, ולפעמים הלא ווירטואליות שעומדות בפני כניסה של נערים ונערות יוצאי אתיופיה למוסדות ומערכות חינוך.
דב חנין: אני רוצה לומר משפט על הנושא של מצוינות וטיפוח מחוננים בקרב יוצאי אתיופיה.
דב חנין: אני אומר את זה ממקום של גילוי נאות.
דב חנין: שני הבנים הבכורים שלי עשו שנת שירות, אחד בירושלים ואחד בלוד, ועבדו עם נערים יוצאי אתיופיה.