GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסעוד גנאים: תנאי העבודה הקשים, השכר הלא כל כך מתאים לגודל המשימה, השליחות והעבודה.
מסעוד גנאים: אני לא אאריך בדברי, אבל אנחנו כולנו נעשה הכל.
מסעוד גנאים: הסטודנטים העלו כל מיני דברים וטענות, גם איבראהים.
מסעוד גנאים: אני חושב שהעניין של ללמוד תכניות לימוד של רב תרבותיות, כדי שכל עובד סוציאלי יתאים את עצמו לעבוד עם אוכלוסייה, עם קהילה מסוימת, זה דבר חשוב מאד, במיוחד לאור כל הבעיות שיש לנו בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: אם זה האלימות נגד נשים וגם בכלל – עוני, סמים, כל מיני דברים שאנחנו חווים אותם לצערי יום יום.
מסעוד גנאים: אני רק רציתי להגיד שאנחנו פה למענכם וכדי לתמוך בכם.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, ראש רשות לשעבר, מנהלת בית ספר לשעבר.
<צפרא דואק: ומי שיזם את יום ההוקרה בכנסת.
יעקב מרגי: אומרים לי שאתה יזמת את יום ההוקרה.
מאיר כהן: כן, בשמחה.
מאיר כהן: גברתי, צפרא דואק שעושה רבות באמת, אני שמח על ההישג הזה עם העובדות הסוציאליות שמקבלות בעמותות, אולי תגידי מילה על צו ההרחבה.
<צפרא דואק: צו ההרחבה.
מאיר כהן: שאנשים לא יודעים, אבל על דברים קטנים כאלה נלחמים הרבה.
מאיר כהן: אני לא רוצה להצדיע לכם, כי כל פעם שאין לי מה להגיד לכם אני מצדיע לכם.
מאיר כהן: אז אני קצת נבהל מ - - -
מסעוד גנאים: היית שר, אתה היית יכול להצדיע להם.
מאיר כהן: הצדעתי המון.
מסעוד גנאים: נכון, בדרך אחרת.
<צפרא דואק: אנחנו נהנו יותר מהחיבוק והאהבה.
<צפרא דואק: גם זו הצדעה.
מסעוד גנאים: היא יותר יעילה מההצדעה שלנו.
מאיר כהן: אני חייב להגיד שיש איזה חוסר הגינות שאנחנו כל הזמן מצדיעים לעובדים הסוציאליים ואנחנו לא מצליחים כאן בכנסת - - -
יוסי יונה: מצעד ההצדעות.
מאיר כהן: לשנות את הצעת החוק שלי, שעברה בקריאה טרומית והיא בעצלתיים מנוהלת לקריאה ראשונה, של חמישים או שישים תיקים, לא יותר, לעוס"יות משפחה.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו בקיצור, אדוני יושב הראש.
<קריאה: זה 50-60 אנשים.
מאיר כהן: כן, משפחות.
מאיר כהן: תיקים.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לך משהו, אדוני יושב הראש.
מאיר כהן: א', הדיונים פה הם מאד פוריים וזה על הכיפאק, כי באתי לוועדת החינוך.
יעקב מרגי: אתה קלטת את העניין של הסופרלטיבים.
מאיר כהן: שנינו מרוקאים, בכלל.
יוסי יונה: מה יהיה?
מאיר כהן: איבראהים, אני רוצה להגיד משהו.
מאיר כהן: יש לי הרבה מאד ניסיון ואני חושב שיש משמעות לכך שעובדים הסוציאליים כולם לומדים את הכל.
מאיר כהן: אני לא הייתי רוצה שיהיו עובדים סוציאליים שיתעסקו במגזר הערבי או במגזר החרדי או במגזר כזה או אחר.
<אמיר גדות: לא כולם לומדים את הכל.
מאיר כהן: בוודאי שלא.
מאיר כהן: אז אני אומר, אני פונה כאן לראשי האוניברסיטאות.
מאיר כהן: ברור שהיום צריך לשים דגש על פערים חברתיים וברור שהיום צריכים לשים דגש על צמצום הפערים החברתיים.
מאיר כהן: הטיפול בעוני, חברה.
מאיר כהן: אני שומע אתכם מדברים על א'-ב'-ג' דברים, אבל על הדבר העיקרי אתם לא מדברים והדבר העיקרי הוא שברגע שתשבו בתוך השלכות שלכם, המדינה לא נותנת שום ארגז כלים.
מאיר כהן: היא מממנת אתכם, אבל יש הבדל גדול בין מה שאתם לומדים באוניברסיטה לבין מה שאתם נתקלים.
מאיר כהן: הגשר הזה הוא לעתים חסר.
מאיר כהן: לכן אני קושר את זה – ובזה אני מסיים.
מאיר כהן: אני האז הצעתי, כשהייתי שר, שאת הכסף לנסיעה להשתלמויות גם המל"ג יממן וגם הרשויות, כי אתם הופכים להיות לעובדים של הרשויות.
מאיר כהן: אני רוצה שתבין, אדוני, יושבת כאן ממלאת מקום ראש עיריית דימונה, אילנה, שכשאני הייתי ראש עיר קלטה מאות סטודנטים, אבל היא מאד הקפידה שהם יישבו ויעשו ממש עבודה.
מאיר כהן: יישבו בתוך.
מאיר כהן: אז אני חושב שאם הם יודעים כבר בהשתלמויות שלהם לפגוש משפחות, אין שום סיבה שלגבי אותם 300 שקלים לחודש ואותם 2,000 שקלים, לא תתקבל החלטה.
מאיר כהן: אני הצעתי את זה לראשי הרשויות.
מאיר כהן: הם לא הגיבו בסירוב, אבל אני חושב שמכאן יכולה לצאת קריאה ולהביא לכאן את ראשי הרשויות ובסוגיה הזאת.
מאיר כהן: ראש רשות יש לו 20 סטודנטים, שישלם מחצית, כי הוא ישתמש – סליחה על הביטוי – אבל הוא משתמש איתם.
מאיר כהן: הם גם מקבלים פרקטיקה, אבל הם הופכים להיות לכלי עזר יוצא מן הכלל, - - - העובדים הסוציאליים.
<צפרא דואק: ומה עם משרד הבריאות?
יעקב מרגי: כל מי שניהל מערכת, בין קטנה ובין גדולה, שהיא תלוית תקציב, יודע כל פעם שהביאו לו איזה מתמחה הוא רק בירך על כך, זה נתן לו חמצן וכדאי שישלם.
מאיר כהן: שישלם.
יעקב מרגי: ומה שבא בחינם, ההערכה היא-.
יעקב מרגי: נמצא את הדרך, נחשוב על זה.
יעקב מרגי: אם מצאו דרך לשלם למדריכים, ימצאו דרך גם להחזיר לכם חלק מהוצאות הנסיעה.
יעקב מרגי: לא הכל.
מאיר כהן: אדוני יושב הראש, לא מזמן היה דיון באחת הוועדות על מקצועת שהולכים ונעלמים - - -
יעקב מרגי: מאיר, אני אגיד לכם את האמת, קבעתי שעה לדיון הזה, אבל מה זה?
מאיר כהן: משפט אחד ואני מסיים.
מאיר כהן: לא מזמן היה דיון באחת הוועדות על מקצועות שהולכים ונעלמים – נהגים וכו' וכו'.
מאיר כהן: אתמול מובילאי.
מאיר כהן: העובדים הסוציאליים בהתפתחות החברתית במדינת ישראל - - -
יעקב מרגי: כל עוד יש מזוכיזם בגנים של האדם, לא ייכחד המקצוע.
מאיר כהן: רק ילכו ויהיו מבוקשים יותר וכמה שהם יהיו יותר טובים יהיה טוב לנו בחברה הישראלית.
מאיר כהן: ותהיו פחות לוחמניים.
<קריאה: פחות?
יעקב מרגי: גברתי, הוא אמר, את לא חייבת להגיב.
מאיר כהן: גברתי, כשאני בן 20 - - -
יעקב מרגי: עצות נותנים, או שלא נותנים.
מאיר כהן: אני חושב שאפשר להשיג הרבה יותר בשיתופי פעולה.
<קריאה: ניסינו.
יעקב מרגי: חבר הכנסת - - -
מירב בן ארי: ג'בארין עכשיו.
יעקב מרגי: עודד פורר הגיע לפני יוסף ג'בארין.
מירב בן ארי: עודד הגיע עכשיו.
יעקב מרגי: יוסף, סליחה.
מירב בן ארי: אני פה בקונטרול, לידו.
יעקב מרגי: את לא רשומה בכלל?
מירב בן ארי: אני לא.
מירב בן ארי: אני רק הייתי רוצה לדעת מי מממן את זה צו ההרחבה בעמותות.
יעקב מרגי: אני חשבתי שאנחנו כבר נברך אותך.
<צפרא דואק: המשרדים הממשלתיים שמפרסמים את המכרזים.
<צפרא דואק: היום בבוקר קיבלתי עדכון ממשרד הרווחה - - -
מירב בן ארי: שלא יעבירו את זה לעמותות שייקחו אחריות.
<צפרא דואק: לא, מה פתאום?
<צפרא דואק: זה חלק מההסכם.
יעקב מרגי: צפרא?
יעקב מרגי: היא שאלה, את לא חייבת לענות.
מירב בן ארי: לא, היא ענתה לי לעניין.
מירב בן ארי: זה חשוב מאד.
מירב בן ארי: אני באתי מעמותה, אני יודעת מה זה - - -
יעקב מרגי: מירב, אני יכול להגיד לך, באמת לא בנית עליה, אמרתי אחרי פורים ודאי, אנחנו מתקשרים להגיד לה מזל טוב.
מירב בן ארי: בשעה טובה.
מירב בן ארי: יגיע הזמן.
יעקב מרגי: בעתו ובזמנו בעזרת השם.
יעקב מרגי: בבקשה חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: האמת שכשאני חושב על הנושאים העיקריים שמעסיקים את הציבור בישראל בכלל, בוודאי גם את הציבור הערבי, נושאים של עוני, של אבטלה, נוער במצוקה, נערות במצוקה, מצב סוציו אקונומי קשה, אני חושב עליכם.
יוסף ג'בארין: כי בעצם מה שהמערכת החליטה, שמי שאמור לטפל, לדאוג ולהתמודד עם הנושאים הללו זה אתם.
יוסף ג'בארין: אני זוכר בהפגנה שלנו, שהייתה אל מול הכנסת, לא לפני הרבה זמן, כשאמרתי לא יתכן שהאוכלוסייה המקצועית שאמורה לטפל או להתמודד עם האוכלוסיות הכי מוחלשות, לא תהנה מתנאים שיאפשרו לה למלא את התפקיד שלה.
יוסף ג'בארין: ולכן צר לי שכל המערכת לא נותנת את התמיכה הנדרשת דווקא למקצוע שאני רואה אותו אחד הכי חשובים בהתמודדות עם הקשיים החברתיים שקבוצות רבות בחברה הישראלית מתמודדות איתם ואני חושב שיושב ראש הוועדה בטח גם מכיר את זה מקרוב בקרב קבוצות מוחלשות.
יוסף ג'בארין: לכן אני רוצה לחזק את ידיכם ולקרוא ליושב ראש הוועדה להמשיך לקחת את הנושא הזה בשיא הרצינות ולקרוא למל"ג להשתדל כמה שאפשר כדי לענות על הדרישות של הסטודנטים.
יוסף ג'בארין: הם יודעים ממילא שהם ישלמו מחיר כבד אחרי שהם יסיימו, מבחינת תנאי תעסוקה, מבחינת השכר, בבחינת האיום שהם מתמודדים איתו בחיי היום יום, הפיזי, על עצמם.
יוסף ג'בארין: אז לפחות בתקופה הזו, שהם עדיין סטודנטים, יקבלו אותם תנאים הולמים שבעצם גם ימשכו עוד ועוד סטודנטים.
יוסף ג'בארין: אני מאד מעריך את המאבק שלכם.
יוסף ג'בארין: זה באמת אחת מקבוצות הסטודנטים הפעילות ואני חושב שגם ועדת החינוך וגם הכנסת צריכות להתגאות שיש סטודנטים שכל כך אכפתיים, שכל כך מובילים וכל כך שמים את הנושאים שלהם והמצוקות שלהם על שולחן הדיונים.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם חבר הכנסת כהן התכוון לזה כשאמר אל תילחמו יותר מדי, אני אומר לכם - - -
<קריאה: הוא דיבר על דרך.
יוסף ג'בארין: תמשיכו.
יוסף ג'בארין: על הדרך, על השיטה.
יעקב מרגי: אל תסמנו באצבע ככה.
יעקב מרגי: אל תאיימו עלינו.
יוסף ג'בארין: אני אומר תמשיכו להיאבק.
מאיר כהן: אני תומך גדול מאד במאבק שלהם אבל אני חושב שצריך להיאבק, בשנה השלישית ובשנה הרביעית צריך לשבת וללמוד וחשוב מאד לא לייצר אנטגוניזם כבר בהתחלה.
מאיר כהן: זאת הצעתי אליהם.
מאיר כהן: אני תומך מוחלט במה שהם עושים ואני אעמוד איתן אחריהם, אבל אני חושב שבתקופה הסטודנטיאלית אתה צריך יותר לעמוד על חלק מהדברים שהם אמרו, אני לא חושב שצריך לייצא שבכל פקולטה, לפני שמתחילים ללמוד מתחילים להיאבק.
מאיר כהן: אני אומר את זה - - -
יעקב מרגי: אני אענה בשמך, אם לא, אני אתן לך.
מאיר כהן: אני לא חושש להגיד את דבריי.
מאיר כהן: אני תומך במה שהם עושים, אני תומך בעובדים סוציאליים.
יוסף ג'בארין: אני רק אומר שזה לא סותר את זה.
יוסף ג'בארין: ההיפך.
יוסף ג'בארין: גם הניסיון השלי וגם הניסיון שלי בלימודים, סטודנטים מצטיינים הם דווקא סטודנטים פעילים חברתית.
יוסף ג'בארין: זו ההצטיינות האמיתית.
יעקב מרגי: אני חושב שאתה צודק מאיר, אבל - - -
מאיר כהן: כשאני עשיתי פעילות חברתית אני הלכתי לדירות הפתוחות שלוש שנים בבאר שבע להתעסק עם ילדים כל יום שלוש שעות ולהוציא אותם מהפשע.
מאיר כהן: אז אל תגיד לי שהכל זה פעילות חברתית.
מאיר כהן: אני מכבד מאבקים, אבל - - -
יעקב מרגי: אבל מאיר, אין ספק שהקול הזה חייב להישמע.
יעקב מרגי: כי לצערי הרב מדיונים - ואני אומר את זה רק מהתובנות שלי בשנתיים האחרונות - המערכות מקובעות.
יעקב מרגי: מערכות לא אוהבות שינויים.
יעקב מרגי: כשאני שאלתי מתי נקבע, התאמצת לזכור את ה-50 וכמה, נכון?
יעקב מרגי: וטוב שיש את הקולות אלה.
יעקב מרגי: צריך התאמות.
יעקב מרגי: לא יתכן שהכל נע במדינה הזאת בקצב, במהירות מופרזת.
יעקב מרגי: כשבאים לנהלים ולמה שהיה בעבר, ומסגרות לימוד, אנחנו תקועים כי יש מישהו שלא אוהב לעשות שינויים.
יעקב מרגי: ולא יקרה כלום, זה לא מילה גסה אם יגידו סטופ, לוקחים שבועיים שלושה לבחינת הסוגיה הזו.
יעקב מרגי: יכול להיות שאפשר להוציא תפוקה יותר טובה, יותר מוצלחת.
יעקב מרגי: וזה שזה לא נעשה עד היום זה לא מרעות או מאטימות.
יעקב מרגי: שגרה לפעמים גם מנצחת.
יעקב מרגי: לכן אף אחד לא - - - ריציתי אותך בתגובה?
יעקב מרגי: רבותי, כדי למצות את הדיון, כי אני בחריגה ורוצה לסיים אותו, יש לנו את מל"ג-ות"ת שחייב להתייחס ויש לי את מירב ועודד.
מירב בן ארי: לא, אני צריכה ללכת להצביע.
מירב בן ארי: תן לסטודנטים במקומי.
יעקב מרגי: אתם לא יודעים, אתם פשוט לא מכירים את מירב לפני תשעה חודשים.
יעקב מרגי: דבר כזה עושה טוב.
יעקב מרגי: במציאות כזו אני הייתי חוטף שלא-.
יעקב מרגי: מירב, כל הכבוד.
יעקב מרגי: רבותי, אני רוצה לשמוע נציגות מהשלטון המקומי שבלשכות השירותים החברתיים.
יעקב מרגי: ככה זה נקרא?
יעקב מרגי: יש כן מהשלטון המקומי?
עודד פורר: תן לי רק.
יעקב מרגי: הוא חייב לצאת.
עודד פורר: כי חשוב לי שהם יתייחסו, אפילו שאני לא אהיה פה, כי זה נושא שהוא חשוב.
עודד פורר: אני מכיר את הנושא של העבודה הסוציאלית מהבית, מאשתי.
<צפרא דואק: יש לנו עוד חבר.
יעקב מרגי: לא בהכרח, יכול להיות שהוא ממורמר.
<צפרא דואק: היא נתנה לו להגיע לכנסת, אז הוא בסדר.
עודד פורר: את כל הטענות אני מכיר ומזדהה ומשתתף.
עודד פורר: אני לא חושב שיש פה מישהו שהוא לא משתתף, אבל זה לא מספיק ההשתתפות והאהדה והסימפטיה שהם מקבלים פה.
עודד פורר: אבל אני כן רוצה לשים נושא שאני לא יודע אם הוא היה על סדר היום, בגלל הכותרת לפחות של מה שדיברתם כשנכנסתי לדיון ואני מסתכל בכובע הקודם שלי כמנכ"ל משרד הקליטה.
עודד פורר: יש מחסור בעובדים סוציאליים דוברי שפות, שהם שפות שרלבנטיות גם לעולים ויש בהקשר הזה של השפות גם הכרה תרבותית, אין מה לעשות.
עודד פורר: אני מדבר גם מהעדה האתיופית, אני מדבר גם מעולי צרפת והנושא הזה חשוב מאד שיתנו לו תשומת לב גם במל"ג, גם בקבלת סטודנטים.
עודד פורר: אני באתי רק בשביל להגיד את זה, כי אני ממש בין ה - - -
<צפרא דואק: זה נושא שעולה בוועדת הקליטה, הקושי לגייס עובדים סוציאליים דוברי שפות.
עודד פורר: אני מתנצל שאני צריך לעזוב.
יעקב מרגי: בבקשה גברתי, תציגי את עצמך.
<אילנה אזולאי: קוראים לי אילנה, אני היום ממלאת מקום ראש עיריית ירושלים ומחזיקת תיק החינוך והרווחה, אבל ברוב השנים המקצועיות שלי אני בעצם עובדת סוציאלית ואני מאד מאד גאה במקצוע הזה.
<אילנה אזולאי: אני רוצה להגיד כמה מילים כמדריכה.
<אילנה אזולאי: אני הייתי לפני 20 שנה מדריכת סטודנטים וקודם כל אני גם רוצה להתייחס לאתגרים, אבל להגיד מה זה בעצם שסטודנטים נמצאים במחלקה שלך ואתה מדריך אותם.
<אילנה אזולאי: קודם כל אני יכולה להגיד שבשבילי זו הייתה אחת המתנות הכי גדולות שקיבלתי.
<אילנה אזולאי: זאת אומרת להדריך סטודנט זאת גדילה כמעט שבלתי פוסקת, של למידה עצמית באמצעות הסטודנטים.
<אילנה אזולאי: אני תמיד אומרת שכל דבר שהם אומרים, את הביקורת שלהם אני תמיד לוקחת בשתי ידיים, כי הם לא מכירים אותי.
<אילנה אזולאי: הם באים להשתלם אצלנו.
<אילנה אזולאי: בזמנו אני הקמתי מרכז למידה של 50 סטודנטים.
<אילנה אזולאי: כמות הסטודנטים בדימונה הייתה עצומה ואני מאד מאד מתחברת לכל מה שאתם העליתם, לצרכים שלכם ואני מצטרפת למה שחבר הכנסת מאיר כהן, שהיה חלק מכל העשייה שעשינו עם סטודנטים.
<אילנה אזולאי: הוא בעצם לקח את כל הסטודנטים האלה ואנחנו עשינו עבודה מאד מאד מרשימה בשכונות.
<אילנה אזולאי: אני חושבת שכן צריך לתת לכם את מה שצריך ולסייע לכם בתשלומים הנדרשים, אבל אני חושבת שהאתגר המשמעותי שאני רוצה להתייחס אליו - - -
יעקב מרגי: שאלה: רשות מקומית יכולה לעמוד בהוצאה הזו של החזר?
<אילנה אזולאי: מה שאנחנו מקבלים היום מהם זה עצום.
<אילנה אזולאי: הקבלה והתרומה שלהם היא עצומה, אי אפשר להתכחש.
יעקב מרגי: אם אני אקרא למרכז השלטון המקומי להידבר, זה לא יהיה משהו בומבסטי.
יעקב מרגי: עכשיו תמשיכי.
<אילנה אזולאי: האתגר - - -
<קריאה: זה גם בריאות.
יעקב מרגי: רגע, אני אמרתי איזה דברי כפירה?
יעקב מרגי: אני לא מבין, למה אתם - - -
<צפרא דואק: לא, זה לא רק שלטון מקומי.
<קריאה: זה לא רק שלטון מקומי, גם בריאות.
<צפרא דואק: וקופת חולים.
יעקב מרגי: ההערה במקום, אבל מאחר שזה נאמר במקהלה לא הבנתי כלום.
יעקב מרגי: ותודה לצפרא.
<אילנה אזולאי: אחד הסטודנטים ציין שם - - -
יעקב מרגי: זו הכוונה שלי לכל המעסיקים.
<אילנה אזולאי: אני שמעתי שם את הסטודנטים, אחד מכם, נדמה לי שאתה, ציינת שיש בעצם שוני בתכנים ואני מאד מסכימה עם העניין הזה שאנחנו צריכים לשאוף קודם כל שהסטודנט ייחשף לא רק לעבודה הפרטנית, אלא אם סטודנט מתעסק רק בעבודה הפרטנית בלבד, יצא שכרו בהפסדו.
<אילנה אזולאי: מבחינתי אני אומרת, כמה חשוב החיבור של עבודה בקהילה.
<אילנה אזולאי: אנחנו מדברים על כל העבודה של העוני ואני מאד גאה.
<אילנה אזולאי: ביחד עם מאיר כהן אנחנו בנינו מודל שהתפרסם השנה בכל הארץ על עבודה עם משפחות עוני.
<אילנה אזולאי: ומה זה לעבוד עם משפחות עוני – זה להסתכל על הקשיים הפסיכו סוציאליים שלהם, על הקשיים האישיים שלהם, אבל אי אפשר לטפל באנשים האלה אם אנחנו לא יוצאים לסביבה שלהם.
<אילנה אזולאי: לאיך נראות השכונות שלהם.
יעקב מרגי: אף אחד לא חולק.
<אילנה אזולאי: לשירותים שניתנים שם.
<אילנה אזולאי: אבל כן, זה קשור לסטודנטים.
<אילנה אזולאי: הסטודנטים צריכים לקבל את כל התכנים המקצועיים שנדרשים לשטח, לשכונות הותיקות, לשכונות העוני ולא רק לשבת בחדר בעבודה פרטנית שמטופל מגיע אלי ואני מדברת איתו.
<אילנה אזולאי: זה האתגר שלנו.
<דיצה מורלי שגיב: ד"ר דיצה מורלי-שגיב ממשרד הרווחה.
<דיצה מורלי שגיב: אני רוצה להגיד שאנחנו כבר שנתיים מפעילים צוות שכולל נציגי עמותת שינוי, שיושבים בצוות הזה והייתה לכם נציגה בכירה.
<דיצה מורלי שגיב: זה נוהל שפחות או יותר סוגר את רוב הסוגיות שעלו כאן.
<דיצה מורלי שגיב: אני מודה, בהקשר של הכשרה במחלקות לשירותים חברתיים, לא מקומות ההכשרה, אבל זה בפירוש נוהל שגם מקומות אחרים רצו לקחת אותו כמודל, כולל התייחסות לחלוקה בהוצאות של הנסיעות בין הרשות המקומית שמקבלת את זה לבין האוניברסיטה בהפרדה, כולל הגדרת - - -
מאיר כהן: איפה זה עומד?
<דיצה מורלי שגיב: הנוהל לפני טיוטא, בסיום הכנה.
מאיר כהן: אבל יש הסכמות של הרשויות?
<דיצה מורלי שגיב: אלף זה בפעם הראשונה לעצב את ה - - -
יעקב מרגי: רגע, הצוות הזה הוקם על ידי מנדט של מי?
<דיצה מורלי שגיב: משרד הרווחה ואני מנהלת את תחום הרפורמה ב - - -
יעקב מרגי: למה הוקם?
<דיצה מורלי שגיב: הוא הוקם כי הצורך הזה עלה.
<דיצה מורלי שגיב: הוסף הצורך דרך ועדת ההדרכה וההכשרה של הרפורמה.
<דיצה מורלי שגיב: הצורך עלה גם מהכיוון של האקדמיה, שהיא שותפה בכל הוועדות של הרפורמה.
<דיצה מורלי שגיב: גם מהכיוון של המחלקות לשירותים חברתיים, שלא מיוצגות כאן מבחינת הפערים שלהן בקבלת וקליטת סטודנטים.
<דיצה מורלי שגיב: הצוות זה עבד בפעם הראשונה צוות משותף של כל הגורמים בשיתוף פעולה, שישבו בשיח משותף לא אחד נגד השני, אלא ביחד.
<דיצה מורלי שגיב: נאוה שותפה לצוות.
<דיצה מורלי שגיב: מני מבן גוריון היה שותף.
<דיצה מורלי שגיב: מספיר היו שותפים.
<דיצה מורלי שגיב: מבר אילן.
<דיצה מורלי שגיב: יש כבר טיוטה של נוהל שמתייחסת לסטנדרטיזציה של מי יכול להיות מדריך ומי לא.
<דיצה מורלי שגיב: לסטנדרטיזציה של מחויבות גם של הסטודנט.
<דיצה מורלי שגיב: אתם לא מקבלים לקוחות.
<דיצה מורלי שגיב: אנחנו לא מדברים בפונים אנחנו מדברים בלקוחות.
<דיצה מורלי שגיב: אתם נותנים שירות ללקוחות במסגרת ההכשרה שלכם.
<דיצה מורלי שגיב: ודרך אגב, תא הנציגות הסטודנטים מבחינת הפערים בהוצאות, כולל הסכמה של המשרד לתת תקציב מיוחד ובקרת תהליכי הכשרה בתוך ה - - -
יעקב מרגי: ד"ר דיצה, אלף תודה שביקשת רשות דיבור לקראת הסוף.
<דיצה מורלי שגיב: העברתי את החומר.
יעקב מרגי: אבל תאמרי לי, מתי הנייר הזה אמור להיות סופי?
<דיצה מורלי שגיב: בפסח תוצג הטיוטה הראשונה של הנוהל.
יעקב מרגי: בפסח?
יעקב מרגי: זאת אומרת שהוא כמעט - - -
<דיצה מורלי שגיב: נכון.
<דיצה מורלי שגיב: זו ועדת ההיגוי העליונה של הרפורמה ואחר כך אנחנו נעביר אותה - - -
<קריאה: הוא מתייחס רק לשירותים - - -
יעקב מרגי: רגע, ברור, ברור.
<דיצה מורלי שגיב: אמרתי והצגתי את זה.
<דיצה מורלי שגיב: דרך אגב, המחלקות לשירותים חברתיים, כל עוד - - -
יעקב מרגי: ד"ר דיצה, רגע, את לא מקיימת איתם דיונים.
יעקב מרגי: במסמך הזה יש השלכות שמחייבות את המל"ג-ות"ת בנושא של ההכשרות?
<דיצה מורלי שגיב: לא נכנסנו.
יעקב מרגי: לא נכנסתם?
<דיצה מורלי שגיב: לא נכנסנו לזה, אבל יש המלצות שכן, שיכול להיות שצריכות היו להגיע, כי כן דיברנו למשל על יצירת סטנדרטיזציה בהכשרות.
יעקב מרגי: אבל לגבי המכללות זה בראש אחד?
<דיצה מורלי שגיב: זה ביחד.
<דיצה מורלי שגיב: אנחנו יושבים שגם גם וגם – גם המכללות וגם האוניברסיטאות.
<דיצה מורלי שגיב: דיברנו למשל שילוב בין - - -
יעקב מרגי: ואני יוצא מתוך הנחה שחזקה עליכם שלא הפרתם את הוראות המל"ג-ות"ת.
יעקב מרגי: אז עניתם.
<צפרא דואק: אבל אין סטנדרטיזציה בשכר המדריכים ל - - -
יעקב מרגי: רגע, נגיע.
<דיצה מורלי שגיב: גם על זה דיברנו, על סטנדרטיזציה.
<צפרא דואק: וגם בתכנים המקצועיים.
<צפרא דואק: זה חשוב.
<דיצה מורלי שגיב: התייחסנו להכל.
יעקב מרגי: הנה הגיע, תציג את עצמך בבקשה.
<אורנן פודם: אני אורנן פודם מאגף התקצוב במועצה להשכלה גבוהה.
<אורנן פודם: אני מתנצל בפני ה - - -
יעקב מרגי: ות"ת נמצאים איתנו?
<אורנן פודם: אני ות"ת.
<אורנן פודם: האגף האקדמי בדיוק בשעה זו בבית הנשיא בהשבעה של המל"ג החדשה.
יעקב מרגי: והגעתם בכל זאת.
<אורנן פודם: אני הגעתי, הם לא.
יעקב מרגי: אז ויתרת על זה שם.
<אורנן פודם: אני הייתי בהתחלה.
יעקב מרגי: טוב, כל הכבוד.
יעקב מרגי: אני פתרתי אותם מהדיון בגלל המעמד בבית הנשיא.
<אורנן פודם: קודם כל אני רוצה להגיד שקצת קשה לי הכותרת מצבם העגום.
יעקב מרגי: עזוב, אל תתייחס.
<אורנן פודם: בסדר.
יעקב מרגי: תיקח, שמעת פה דברים, בוא תתייחס אליהם.
<אורנן פודם: אז אני אשתדל להתייחס להכל.
<אורנן פודם: אני מקווה שאני זוכר הכל.
יעקב מרגי: הם לא מכירים את הווטרינריה.
יעקב מרגי: אם היו מכירים את הווטרינריה, בכלל לא היו מתלוננים.
<אורנן פודם: הפיזיותרפיה.
<אורנן פודם: חסר?
<אורנן פודם: אז קודם כל חשוב להגיד שוועדה בינלאומית של הערכת איכות נתנה ציונים מאד גבוהים וראשי בתי הספר עושים עבודה מאד מאד טובה.
<אורנן פודם: ועדה בינלאומית מאד מאד מכובדת סקרה את כל המוסדות, את כל התכניות וציינה באמת שהמקצועות מנוהלים בצורה מאד טובה.
<אורנן פודם: ות"ת לא נכנסת לתקציב של כל בית ספר בנפרד.
<אורנן פודם: לא בית ספר למשפטים, לא בית ספר לניהול.
<אורנן פודם: סך הכל המוסד מקבל פול של כסף, הוא מנהל אותו בין בתי הספר.
יעקב מרגי: למה אני כפרתי בקטע הזה של הגירעוני?
יעקב מרגי: תקשיבו ואתה תהיה איתי.
יעקב מרגי: כי מוסד אקדמי, בין אם זה מכללה וזה בדרך כלל מכללות.
יעקב מרגי: לאוניברסיטאות יש אורך רוח מהות"ת והמל"ג.
יעקב מרגי: מכללות שהיו גירעוניות, הן יושבות עליהם.
יעקב מרגי: מעבר לתקצוב, מעבר לשכר הלימוד ומעבר לתקציב שהמדינה מעבירה למכללות האלה עבור העובדה הזו, במקרה הזה של - - - העבודה הסוציאלית.
יעקב מרגי: אז לכן אני צריך פה התייחסות ספציפית, נקודתית.
<אורנן פודם: אז אני אומר, תקציב הות"ת למוסדות עלה.
<אורנן פודם: אין כמעט מוסדות גירעוניים, אלא אם כן זה מוסדות עם פנסיה מאד מאד גבוהה וקשה לנו לבחון תקציב של כל בית ספר בנפרד.
<אורנן פודם: אני יכול להגיד שספציפית באמת בעקבות הדו"ח של הערכת האיכות, התעריף של עבודה סוציאלית יעלה לדיון.
<אורנן פודם: זה נכון שיש שם איזו שהיא הערה על זה שיכול להיות שהתעריף פר עבודת הסטודנט בעבודה סוציאלית לא מספיק.
<אורנן פודם: זה בדיונים בעקבות - - -
יעקב מרגי: אתה אומר דיונים – העסק הזה ממש יתומחר מקצועית?
<אורנן פודם: כן, כן.
<אורנן פודם: כל שנה אנחנו מעדכנים תעריפים.
<אורנן פודם: יש תעריף לעבודה סוציאלית, תעריף להנדסה וכן הלאה.
<אורנן פודם: יש תעריף לאוכלוסייה הבאה.
יעקב מרגי: התייחסת לתקצוב.
<אורנן פודם: זו הערה שאני מקבל, זו הערה במקום, היא נכונה.
<אורנן פודם: לגבי סטנדרטיזציה, סליחה, אני באמת פחות מכיר.
<אורנן פודם: זה נושאים של האגף האקדמי.
<אורנן פודם: אני אתייחס לזה בסיכום הדיון שיישלח.
<אורנן פודם: לגבי החזרי שכר לימוד, אז קודם כל - - -
יעקב מרגי: הוצאות נסיעה.
<אורנן פודם: סליחה, החזרי נסיעות.
<אורנן פודם: זו בעיה שקיימת עם כמעט מחצית מהסטודנטים.
<אורנן פודם: סטודנטים שלומדים תזונה, סטודנטים שלומדים חינוך, סטודנטים שלומדים פיזיותרפיה, סטודנטים שלומדים ריפוי בעיסוק, סטודנטים שעושים קליניקות משפטיות, שזה כל הסטודנטים למשפטים.
<אורנן פודם: יש המון המון סטודנטים שיש להם נסיעות.
<אורנן פודם: הסטודנטים מעבודה סוציאלית לא שונים.
יעקב מרגי: בוא אני אספר לך משהו, אולי אתה לא מכיר, כי אין לנו הרבה סטודנטים כאלה.
יעקב מרגי: כאשר סטודנטים למשפטים הולכים להתמחות בלשכות - - -
יעקב מרגי: לא בהתמחות, בקליניקות המשפטיות.
יעקב מרגי: נקבע ככה שבמקרה של לימודי המשפטים, אולי לא שמעת, הם מקבלים אמנם שכר מינימום, אבל מקבלים.
יעקב מרגי: הם מרגישים שגם הם נהנים.
יעקב מרגי: איך אומרים - זה נהנה, לשני לא חסר.
יעקב מרגי: הם לא מבקשים שכר שעות.
יעקב מרגי: הם מקבלים.
יעקב מרגי: תתייחסו לסוגיה של החזר הוצאות לסטודנטים.
<אורנן פודם: אני התכוונתי לסטודנטים שעושים קליניקות משפטיות בזמן התואר, לא בזמן ההתמחות.
יעקב מרגי: תשמע לי, הייתי מקבל בהנה, לא הייתי מעיר אם לא היית אומר תשמע, זו סוגיה לא כבדה שאני אבחן, נבחן, נעביר את זה הלאה.
יעקב מרגי: אבל לבוא להביא להם גם, גם וגם.
<אורנן פודם: לא, בסדר גמור.
<קריאה: זה גם לא חובה, זאת התנדבות.
יעקב מרגי: סליחה, אני אפסיק להיות נחמד אליכם.
<אורנן פודם: אנחנו בקשר עם התאחדות הסטודנטים סביב כל הבעיות של כל הסטודנטים מכל המחלקות, כל הזמן.
<אורנן פודם: אנחנו עכשיו בעקבות תיקון חוג המל"ג מתקנים את כל הנושא של תשלומים נלווים במוסדות, תשלומים אפורים של כל הנושא של הסטודנטים לעיצוב.
<אורנן פודם: היה פה דיון, גם נמצא כרגע בהסדרה.
<אורנן פודם: אני מקווה שאחר כך גם נגיע לנושא הזה.
<אורנן פודם: אני חייב להגיד ששכר הלימוד בישראל לא עלה כבר הרבה שנים לעומת זה שהשתתפות המדינה עלתה הרבה, עלתה פי כמה וכמה בשנים האחרונות.
<אורנן פודם: כרגע המועצה להשכלה גבוהה פחות רואה את התפקיד שלה כלהסדיר את הנושא של החזרי נסיעות לעובדים סוציאליים.
<אורנן פודם: אני לא רוצה למרוח אתכם.
<אורנן פודם: כרגע באמת אני חושב שהכיוון - - -
יעקב מרגי: מה עם הסטנדרטיזציה?
<אורנן פודם: אז אמרתי, לגבי הסטנדרטיזציה זה באמת נושא אקדמי נטו.
<אורנן פודם: אני אענה על זה בסיכום דיון.
יעקב מרגי: אמרתי לכם לא תצפו ממנו?
<אורנן פודם: למה?
<אורנן פודם: עניתי על כל מה שאני - - -
יעקב מרגי: יש להם מקלט אטומי לפני שיוצרה פצצה גרעיני.
<אורנן פודם: חופש אקדמי.
יעקב מרגי: החופש האקדמי, אתם לא קובעים למוסדות.
<אורנן פודם: יש סיכום ועדה, לא? יש סיכום ועדה.
<אורנן פודם: האקדמיה תקבל את זה.
<אילנה אזולאי: יש כאן את ראש המחלקה של בן גוריון.
יעקב מרגי: אתם פוטרים אותו מהר מדי.
<אורנן פודם: לא, לא, אני לא פטרתי כלום.
<אורנן פודם: אני באמת לא מכיר את הנושא של הסטנדרטיזציה של הכשרה מקצועית.
<אורנן פודם: אני באמת אפנה לנציגים של האגף האקדמי.
<אורנן פודם: אני מתקצב, כלכלן.
יעקב מרגי: למה המל"ג קובע, והמל"ג אכן קובע איזו רשימה של נושאים והתייחסויות מקצועיות שסטודנט לעבודה סוציאלית צריך לעבור, נכון?
יעקב מרגי: למה אתה לא חושב, ותראה, אני מבין שזה שיש הבדלים בתוחלת החיים בפריפריה לעומת המרכז, שיש הבדלים ברפואה, חיים עם זה.
יעקב מרגי: לא מצליחים לתקן.
יעקב מרגי: ועוד כאלה ואחרים עיוותים ועוולות שיש שם.
יעקב מרגי: למה אומרים לך הסטודנטים ובצדק, ואתה יודע מה, אתגרתי אותו.
יעקב מרגי: אמרתי לו תיזהר סטנדרטיזציה זה חרב פיפיות.
יעקב מרגי: הוא אומר אני הולך על זה.
יעקב מרגי: למה סטודנט שלמד במקום X ייצא 70% - תסלחו לי על הקטלוג, במקום כזה יהיה 110%.
יעקב מרגי: אני חושב שזה הוויכוח הנצחי שלי אתכם, עד שאני אשתולל עליכם, לא יודע מתי.
יעקב מרגי: זה יקרה וזה עלול לקרות, שאני אומר לכם שאתם פאסיביים איפה שאתם לא צריכים להיות פאסיביים.
יעקב מרגי: אף אחד לא ביקש ממך לקבוע להם מאיזה מרצה, איזה ספר אין לו את העקרונות.
יעקב מרגי: אתם חייבים להכתיב.
יעקב מרגי: מה המציאות הזו, אני לא מבין?
<אורנן פודם: אז כבוד יושב הראש - - -
יעקב מרגי: אתה יודע למה זה מוביל?
יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך למה זה מוביל.
יעקב מרגי: שפונה אלי סטודנט שסיים הנדסה, הוא היום הנדסאי, סיים הנדסה באחת המכללות במדינת ישראל, בא למקום עבודה שלו, אומר לו תשמע, אני מהנדס מתאריך זה, הנה הדיפלומה שלי.
יעקב מרגי: אתה יודע מה הם ענו לו?
יעקב מרגי: אנחנו מכירים רק בתארים אוניברסיטאיים.
יעקב מרגי: אז אם תואר של מכללה להנדסה ספציפית לא תקף, תבטלו את המסלול הזה.
יעקב מרגי: זה מה שאתם מובילים.
יעקב מרגי: מחר מחרתיים תבוא רשות מקומית ותאמר סליחה, אתה למדת במכללה X, לא, אנחנו לוקחים רק מאוניברסיטת תל אביב.
<אורנן פודם: אין אצלנו שום עדיפות לאוניברסיטאות על פני מכללות.
יעקב מרגי: לא אתה, אתה לא המעסיק.
יעקב מרגי: אתה יושב בצומת, אתה הבעיה.
יעקב מרגי: אתה הבעיה, אתה לא מבין?
<אורנן פודם: לא, אז אני לא מבין.
יעקב מרגי: אתה הבעיה כשאתה אומר לי שאתה לא מתכונן אפילו לשקול את הסטנדרטיזציה במושגים - - -
<אורנן פודם: אני לא אמרתי את זה.
יעקב מרגי: אמרת אין לנו מה לומר.
<אורנן פודם: לא, לא, סליחה.
<אורנן פודם: אני אמרתי בפירוש שאני כלכלן באגף תקצוב.
<אורנן פודם: אני אפנה את השאלה לנציגים, לאגף האקדמי, שלא פה.
<אורנן פודם: זה מה שאמרתי.
יעקב מרגי: את זה לא אמרת קודם.
<קריאה: הוא כן אמר.
יעקב מרגי: אז אני מבקש לשמוע במפורש ואני אדרוש תשובה.
<אורנן פודם: עלי, אמרתי נתייחס לזה בסיכום.
<אילנה אזולאי: ראש המחלקה של בן גוריון עדיין לא דיברה, אני חושבת שהיא צריכה לדבר.