GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: - - על השולחן, שאנחנו באמת מושיבים את כל הצדדים ביחד, ואנחנו ניתן לדבר הלגיטימי ביותר, שאם יש מחסור ואם יש בעיות וכשל בהעסקה, ולא צריכים להיות כאן מבינים גדולים מאוד, מדוע יש מחסור במאבטחים ובשמירה, כשהם משלמים פחות, כשתנאי ההעסקה הם הרבה יותר קשים, כשאין תקציב מספיק וכל מאבטח לא יכול לעבוד במשרה מלאה אלא יכול לעבוד 5-6 שעות, בשביל זה התקציב של העירייה לתת בשמירה על מוסדות החינוך זו בעיה בפני עצמה.
אורי מקלב: זה שווה דיון גם לזה, אבל אם במקום שמוסדות הלימודים גומרים ב- 15:00 אבל המאבטח הולך ב- 13:00 בגלל שזה הכסף שיש בתוך התקציב על שמירה, אז ממילא גם יוצא שההעסקה היא לא מועדפת, בגלל שכל מאבטח מעדיף לעבוד במקום אחר או במקומות ציבוריים אחרים שמעסיקים אותו במשרה מלאה, למה שיעבוד במקום כזה?
אורי מקלב: ויחד עם זאת, מדברים כאן על שכר מינימום שמשלמים היום באבטחה, השכר מינימום והמאבטח יושב בחוץ, מאחורי המדרכה, מעסיקים אותו בשכר הרבה יותר גבוה, שני הדברים האלה יוצרים מצב בכלל שזה גם לא היום מקצוע נדרש ואנחנו גם לא גורמים לכך שיהיה מקצוע נדרש או עבודה מועדפת.
אורי מקלב: הדברים האלה מביאים בסופו של דבר פגיעה בבטחון של הילדים שלנו והמענה המקצועי שאנחנו צריכים לתת למוסדות החינוך.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו נציגי הפורום, היושב ראש של פורום ועדי ההורים היישוביים.
יעקב מרגי: יש גם מצגת, אני רואה.
<אלכסנדר טנצר: וגם יושב ראש מטה למען עובדי קבלן שמייצג את המאבטחים.
יעקב מרגי: למה אתה רוצה שאני אתייחס עכשיו?
יעקב מרגי: שכל אחד יקרא וכל היו"רים עכשיו יקומו לי אחריך?
יעקב מרגי: אז זו פעם אחרונה שמישהו מתפרץ בלי רשות דיבור.
<פז כהן: אני אגיד במהירות, ככה.
<פז כהן: אני אסקור רגע את המצב.
<פז כהן: בתשע"ה, גל טרור גדול פוקד את - - -
יעקב מרגי: תציג את עצמך, מה, אתה חושב שכולם מכירים אותך?
<פז כהן: שמי פז כהן, אני יושב ראש ועד ההורים של ירושלים בארבע השנים האחרונות.
<פז כהן: ועד ההורים הארצי של פורום ועדי ההורים הישוביים מכיל למעלה מ- 150 ישובים בישראל, זה הגוף היחידי היום שקיים כגוף ארצי שמייצג את ועדי ההורים בארץ.
<פז כהן: אנחנו שותפים מלאים פה בעבודת הוועדה באופן שוטף.
<פז כהן: בשנת תשע"ה, פתחנו את השנה עם גל גדול מאוד של טרור, ואז הסתבר לנו שיש הרבה מאוד מוסדות חינוך שבכלל אין בהם מאבטחים.
<פז כהן: הסתבר שהמשטרה דורשת שתהיה אבטחה אבל בעצם המוסדות האלה היו ללא אבטחה, כולל גנים ובתי ספר בקו התפר במזרח ירושלים ובמערב ירושלים ותלמידים פשוט חשופים לגמרי.
<פז כהן: פנינו פניות חוזרות ונשנות לממשלה.
<פז כהן: בתשע"ו, שנה לאחר מכן, המשבר החריף, הגיע למצב שבו מאבטחים גם עוזבים את בית הספר למרות שהלימודים לא הסתיימו כי החליטו לעשות את זה, לא הייתה התאמה בין שעות האבטחה שנקבעו לבין שעות הלימודים שנקבעו.
<קריאה: לא היה תקציב, לא שלא הייתה התאמה.
<פז כהן: לא היה תקציב לשעות הלימודים - - -
<קריאה: כאילו שלא יודעים מתי נגמרים הלימודים.
<קריאה: יודעים, אבל - - -
<פז כהן: הייתה תקופה שהיו בה הרבה מאוד פיגועים, גם ליד בתי ספר וגם ליד גני ילדים, באופן מידי, יחד עם עיריית ירושלים והמשטרה, העברנו למעלה מ- 200 מקרים ממש של לקויות חמורות שטופלו באופן מידי.
<פז כהן: זה לא רק מאבטחים, זה גם מאבטחים, זה גם קודנים שלא היו, שערים לא נעולים שהיו, אנשים נכנסו פשוט באופן רציף פנימה, מקרים שקיבלנו שאנשים זרים מסתובבים בתוך שטח בית ספר, בתוך שטח גן ילדים, ולא צריך להזכיר מה היה פה לפני שנה וחצי ולפני שנתיים בתקופות היותר מתוחות.
<פז כהן: פנינו לכל הרשויות, לא רק אנחנו, אבל בעיקר אנחנו, גם ההורים, פנינו, וכל אחד זרק את האחריות על מישהו אחר.
<פז כהן: ראש הממשלה ומשרד החינוך אמרו שהעירייה אחראית והמשרד לבטחון פנים אחראי, תחום עבודה מועדפת אמרו שבעצם מי שאחראי זה משרד הרווחה ומשרד האוצר, המשרד לבטחון פנים אמר שהוא מקדם עבודה מועדפת אבל המחסור הבטחוני אומר שאם העירייה רוצה, שהיא תוסיף כסף משל עצמה.
<פז כהן: בסופו של יום, עם כל הלחצים האלה, זה נגמר בהוראת שעה של מרכז השלטון המקומי.
<פז כהן: יחד עם משרד האוצר, בתיאום איתנו, הגיעו להסכמה שיאריכו את שעות התעסוקה של המאבטחים, אבל לא מעבר לזה.
<פז כהן: את השנה הזאת פתחנו במחסור של 90 מאבטחים.
<פז כהן: 90 מאבטחים שמשטרת ישראל קבעה שצריכים להיות במוסדות חינוך ואין, זאת אומרת אם אני הייתי היום עושה אירוע והמשטרה אומרת לי: "צריך X מאבטחים" ולא הייתי מביא מאבטח, היו מונעים ממני לעשות אירוע, אבל בית ספר שהמשטרה קובעת שהוא צריך שיהיה לו מאבטח ואין לו מאבטח, נפתח.
<פז כהן: לפני פחות מחודש המאבטחים, מעבר ל- 90 מאבטחים שבכלל חסרים, 68 מאבטחים מגישים מכתבי פיטורין לרשות, לעיריית ירושלים, ובעצם אנחנו נמצאים בכאוס.
<פז כהן: מתוך 473 מאבטחים, כמעט שליש מהמאבטחים במוסדות החינוך חסרים.
<פז כהן: אני רק אגיד שהצעקה לא הייתה כל כך גבוהה למעלה, כי פחדנו, כי זה באמת נושא בטחוני, ואנחנו לא רוצים לחשוף איפה ומה, אבל צריך להבין את הרגישות, הזעקה היא אמיתית, הורה ששם את הילד שלו בבית ספר ואין לו מישהו שמה שעובר דרכו, הוא מבין שהמקום הזה לא בטוח לו.
<פז כהן: פערי השכר.
<פז כהן: עשינו השוואה בין המקומות השונים בתוך ירושלים.
<פז כהן: מאבטחים במוסדות חינוך מקבלים 26 שקלים לשעה, מאבטח במשרד ממשלתי או בכנסת, או בכל מקום אחר, מקבלים 35 שקלים לשעה, או 33 שקלים או 38 שקלים לשעה.
<פז כהן: הרי זה ברור שמאבטח טוב יילך קודם כל לשמור על מוסד ציבורי.
<פז כהן: אשתי עובדת במשרד ממשלתי, ברור שהילדים שלנו יותר חשובים מאשר מקום העבודה שלה, לכולנו זה ברור, אבל במערכת הגדולה זה לא ברור.
<פז כהן: רשויות אחרות שהן חזקות, יכולות לפרסם הודעות, כמו שיש כאן מצד שמאל, שמציעות למאבטחים 33-34 שקלים לשעה.
<פז כהן: עיריית ירושלים היא עירייה ענייה, היא טוענת שאין לה כסף, גם ככה היא תציג את מה שיש לה להציג, היא טוענת שהיא משלימה בין 2-5 מליון שקלים על אבטחה, אבל עיר ענייה לא מסוגלת לשלם על מאבטחים ובירושלים אנחנו מכירים את המצב.
<פז כהן: לסכם את הנושא עצמו רק, מבחינת איך שאנחנו רואים אותו, יש פה, אחת, בעיה בטחונית, יש הגדרת ביטחון שמשטרת ישראל הגדירה והמדינה לא עומדת בה, יש כאן בעיה ניהולית, אף אחד לא מוכן לקחת אחריות על נושא האבטחה, אין גוף אחד מתכלל שאומר, "אני לוקח על זה אחריות", כל אחד זורק את זה לשני.
<פז כהן: כולם אמפתיים למאבטחים, כולם אמפתיים אלינו, באמת, כאילו, הכל בסדר, אבל ברגע שזה יצא מהשולחן שלך - שכחת מזה והלכת הלאה.
<פז כהן: והדבר האחרון, יש פה בעיה ערכית, מאבטחי מוסדות החינוך נמצאים בתחתית, בשפל של המדרגה של המועסקים בישראל ואנחנו חייבים לעשות ימי מאבטחים, לתת להם מתנות ולעזור להם שתהיה להם אולי איזה סוכה מוצלת.
<פז כהן: שורה תחתונה, חודש אוקטובר, מאבטחים גמרו עם שמונה או עשרה ימי עבודה, חזרו הביתה עם משכורת של 1,000 ומשהו שקל.
<פז כהן: חופש גדול מפטרים אותם - - -
<פז כהן: מעכשיו לא מפטרים אותם, נכון.
<פז כהן: עד עכשיו פיטרו אותם וגם יש עליית שכר מרשימה של שני שקלים שהולכת להיכנס לתוקף ב - - -
יעקב מרגי: לא מזלזל למרות שזה - - -
<פז כהן: לא מזלזלים, אבל שורה תחתונה, אלו שלושת הדברים המרכזיים ואני מקווה שמפה נצליח להוציא גם איזה פתרון.
יעקב מרגי: לפני שנפתח דיון ונדע על מה לצעוק או לא לצעוק, אני אשמח להעביר את רשות הדיבור למשטרת ישראל ולמשרד לבטחון פנים על תפיסת האבטחה והביטחון, אני רוצה לקדם כאן קבוצת חיילים לפני קורס קצינים, ככה, לאחל לכם הצלחה בהמשך הדרך.
יעקב מרגי: לי איו ספק שתעברו את זה בהצלחה, והנה טעימה, קצת, מההליך הדמוקרטי במדינת ישראל.
יעקב מרגי: בבקשה, משטרת ישראל.
<יצחק עופר: שמי עופר יצחק, אני ראש מדור אבטחת גופים ציבוריים ומתקני משטרה.
יעקב מרגי: תצעק עלינו.
<יצחק עופר: סליחה?
יעקב מרגי: שעת צהרים, תצעק עלינו, שהדיון לא יהיה מנומנם.
<יצחק עופר: אני לא רגיל לצעוק.
<יצחק עופר: ראש מדור אבטחת גופים ציבוריים, משרדי ממשלה, מתקני ממשלה וגם מוסדות חינוך.
<יצחק עופר: משטרת ישראל מטפלת באבטחה של מוסדות החינוך על פי החלטת ממשלה שקובעת שהאחריות על האבטחה של מוסדות החינוך היא על משטרת ישראל, כמובן בתיאום ובשיתוף פעולה עם משרד החינוך והרשויות המקומיות, וכך אנחנו עובדים בשגרה.
<יצחק עופר: אנחנו מנהלים את מערך האבטחה במוסדות החינוך ביחד בצורה מאוד טובה, יחד עם הגורמים הרלוונטיים ברשויות המקומיות ועם משרד החינוך.
<יצחק עופר: תפיסת האבטחה במוסדות החינוך היא מאוד פשוטה, לצורך העניין.
<יצחק עופר: יש קריטריונים מאוד ברורים שנקבעו בעבר, ובעצם כל מוסד חינוכי שהוא מעל 100 תלמידים ויש בו אמצעי ביטחון שהוגדרו מקבל מאבטח במימון של מדינת ישראל.
<יצחק עופר: נכון להיום כמעט כל בתי הספר, סליחה?
<קריאה: להוציא גני ילדים.
<יצחק עופר: אנחנו, אני, שנייה.
<יצחק עופר: אני אסיים ואז.
יעקב מרגי: טוב שאמרת אבל לא חידשת.
<יצחק עופר: כעיקרון, כמו שאמרתי, מוסדות החינוך מקבלים אבטחה בקריטריונים שנקבעו.
<יצחק עופר: מאבטחי המוס"ח הם מאבטחי מוסדות החינוך, שעוברים הכשרה של שישה ימים ולאחר ההכשרה הזאת, כמובן עם רענונים שהם נדרשים לבצע, הם מבצעים את האבטחה בפתחי מוסדות החינוך, כאשר בעצם יש עליהם פיקוח ובקרה מלאים, גם של משטרת ישראל, גם של הרשויות המקומיות, יושבים קב"טים של הרשויות, גם של הקב"טים וגם של הקב"טים של משרד החינוך.
<יצחק עופר: כל מה שקשור לשכר המאבטחים, זה נכון שיש היום פער לא קטן בשכר של המאבטחים במגזרים השונים, אבל את שכר המאבטחים קבעה המדינה, אנחנו רק מעבירים את הכסף - - -
אורי מקלב: משרד התחבורה משלם יותר מאשר המשטרה משלמת.
<יצחק עופר: אנחנו, המשטרה - - -
אורי מקלב: משרד התחבורה - - -
יעקב מרגי: כי הגדירו את זה אחרת.
<יצחק עופר: לפי מה שאני יודע, משרד התחבורה יוצא למכרז והוא קובע את השכר, אנחנו כמשטרה לא מוציאים מכרזים, אנחנו לא - - -
יעקב מרגי: אנחנו נשמע את הזרוע הביצועית.
<יצחק עופר: הנושא של שכר המאבטחים נקבע על ידי האוצר.
<יצחק עופר: לא אנחנו.
<יצחק עופר: המשטרה לא מתעסקת עם זה בכלל.
<יצחק עופר: אנחנו רק מעבירים בצורה כזו או אחרת את הכסף לרשויות המקומיות כדי שיוכלו לממן את האבטחה.
<יצחק עופר: כמו שאמרתי, יש פער בשכר.
<יצחק עופר: יש גם מחסור באמת אמיתי של מאבטחים, יש אכן מחסור של מאבטחים והוא בא לידי ביטוי במגזרים שונים, הוא בא לידי ביטוי גם במוסדות החינוך, בעיקר באיזור ירושלים.
<יצחק עופר: אנחנו בעיקרון משתדלים לתת מענה לפער הזה, שהוא פער אמיתי, וטוב היה באמת אילו המאבטחים או המקצוע הזה של אבטחה היה מוכר כעבודה מועדפת, יכול להיות שזה היה - - -
יעקב מרגי: אתם מכירים את הנתון של חוסר של 20%?
<יצחק עופר: אני לא יודע להגיד לך כמה, אבל אני יודע שקיים פער בגיוס של מאבטחים במגזרים השונים.
<יצחק עופר: בעיקר פה בירושלים, אבל גם באיזורים אחרים.
<יצחק עופר: אנחנו, כמו שאמרתי, משתדלים לתת מענה לבעיה הזאת, אנחנו קשובים מאוד לעניין הזה ולא אחת אנחנו נותנים פתרונות שהם, מה שנקרא, אד הוק לבעיה, כדי לייצר אבטחה בגופים שאותם אנחנו מנחים או אחראיים על ההנחיה שלהם.
<יצחק עופר: עושים את זה גם במוסדות החינוך.
<יצחק עופר: יש כל מיני פתרונות, כשאחד הפתרונות המוכרים כרגע שאיתו אנחנו עובדים, ומנסים להרחיב אותו בירושלים, זה הפתרון של האבטחה המרחבית, האבטחה המדלגת או אבטחה ניידת, לא משנה השם שלה ובעיקרון - - -
יעקב מרגי: ודווקא בירושלים.
<יצחק עופר: גם בירושלים - - -
יעקב מרגי: דווקא בירושלים.
<יצחק עופר: - - - זו הבעיה הקיימת.
<יצחק עופר: אבל צריך לזכור שמשטרת ישראל פרוסה תמיד בשטח, כלומר, היא נותנת מענה בכל רגע נתון.
<יצחק עופר: המתקנים או המקומות מקבלים מענה גם מניידות המשטרה שמסתובבות שם בשטח.
<יצחק עופר: עד כאן באופן כללי.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, רק כהערה.
אורי מקלב: זה נכון, אנחנו דנים במוסדות חינוך, אבל יש לזה גם דברים מתגלגלים.
אורי מקלב: אני אביא לך דוגמא, הכותל המערבי, שהוא גם מאובטח, בכל אופן, על ידי המאבטחים ועל ידי משטרת ישראל, על אף שיש שם צורך בטחוני עם רגישות גבוהה מאוד בכותל המערבי, שערים נסגרים בגלל שאין מאבטחים, נוצרים עומסים ובעיות מתגלגלות בעקבות זה.
אורי מקלב: בגלל שבמקום שלושה שערים רק שער אחד נפתח.
אורי מקלב: אני אומר, מוסדות חינוך, אבל כל דבר שבאחריות המשטרה, יכול להיות שיש עוד גופים כאלה שזה גם, יש לזה משמעות ויש לזה השלכות.
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה לשאול משהו.
יעקב מרגי: בבקשה, זה בדיוק תורך, חברת הכנסת מירב בן ארי ולאחר מכן מרכז השלטון המקומי.
מירב בן ארי: האמת, אני רק רציתי לשאול משהו.
מירב בן ארי: נגיד אני הייתי בסיור בקרית גת בשבוע שעבר במעון של חבר'ה חוסים, וכששאלתי איפה המאבטח בכניסה אמרו לי שזו החלטה של הרשות.
מירב בן ארי: אז סתם עניין אותי - - - אז זו שאלה, אחרי זה אני אשאל עוד משהו, אז אם אתה יכול, כי אמרת שבירושלים זה של המשרד לבטחון פנים, המאבטחים.
יעקב מרגי: בכל מקרה זה רשות מקומית, בירושלים הם נותנים מענה בגלל המחסור והמצוקה.
<יצחק עופר: וגם אם תגיעי למעונות, תגיעי לגני ילדים, לא תראי מאבטחים.
יעקב מרגי: אבל גני ילדים זו סוגיה נפרדת.
מירב בן ארי: אבל האם ההחלטה, נגיד - - -
<יצחק עופר: המעונות ה - - -
מירב בן ארי: עזוב רגע, תתעלם מזה.
מירב בן ארי: לא, מה שרציתי לומר - - -
יעקב מרגי: היא מדברת על מעונות חוסים, חבל סתם לקפוץ, כל אחד קופץ - - -
מירב בן ארי: מה שהתכוונתי זה, האם המאבטחים הם תחת הסמכות הפיקודית של המשרד לבטחון פנים או של הרשות?
מירב בן ארי: יש כאילו אחראי ברשות?
<יצחק עופר: המאבטחים הם של הרשות המקומית, הרשות המקומית מפעילה אותם במכרזים שנעשים באופן עצמאי או - - -
מירב בן ארי: אז את הכסף גם הם קובעים, הרשות המקומית קובעת את הסכום.
יעקב מרגי: המכרז, בוא נעשה סדר, תפיסת הביטחון נקבעת על ידי המשרד לבטחון פנים, התקצוב עובר מהמשרד לבטחון פנים, גם זו סוגיה שלא ברורה למה, כי אנחנו אוהבים לסבך את החיים, מה שפשוט עושים אותו עוד יותר מסובך.
יעקב מרגי: אבל בוא נראה, בוא נשמע את המרכז - - -
<יצחק עופר: - - לחברת הכנסת מירב בן ארי - - -
יעקב מרגי: רק רגע, סליחה, אני באמצע הדיבור.
אורי מקלב: רק במילה אחת, אדוני היושב ראש, סלח לי.
אורי מקלב: יש רשויות מקומיות שהן מוסיפות על שכר המאבטחים, גם אם הוא - - -
יעקב מרגי: נשמע על זה.
אורי מקלב: יש רשויות מקומיות שהם מתקצבים, מוסיפים עוד.
אורי מקלב: אז הוא לא מקבל שכר מינימום, הוא מקבל - - -
מירב בן ארי: לא, הוא צודק.
מירב בן ארי: מה מפריע לי פה?
מירב בן ארי: שגם נאמר כאן על ידי פז, שהוא אמר שעיריית ירושלים עירייה ענייה, אוקיי?
מירב בן ארי: אז נכון שהיא ירדה בדירוג הלמ"ס גם ראינו עכשיו מ-4 ל- 3, נכון?
מירב בן ארי: אבל בואו לא נשכח שבמקביל, זו העיר היחידה שמקבלת מיליונים ממשרדי הממשלה.
מירב בן ארי: אז אני רוצה - - -
יעקב מרגי: זו גם העיר הבירה היחידה שלנו.
מירב בן ארי: כי כשעשינו דיון על מבני חינוך, אתה זוכר?
מירב בן ארי: היית פה בדיון שעשינו בוועדת החינוך על מבני חינוך, אמרו ש - 300 מליון שקל אקסטרה שוב מעבירים.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת, כי אתה באת ואמרת את זה, ירושלים היא עיר ענייה, לתפיסתי - - -
יעקב מרגי: הוא לא התקציבן של העיריה.
מירב בן ארי: לתפיסתי, לא.
מירב בן ארי: אני יודעת מה זה רשויות עניות.
מירב בן ארי: ביקרנו גם ברשויות עניות.
מירב בן ארי: אני שואלת פה שאלה, האם - - -
<קריאה: יש הבדל בין רשות ענייה לבין עיר ענייה.
מירב בן ארי: זה מאוד חשוב בעיניי, וגם אמרתי לך, יש הבדל בין רשות ענייה לבין עיר ענייה, אני רק רוצה לומר את זה.
מירב בן ארי: ואני רוצה להתייחס למה שחבר הכנסת מקלב אומר.
מירב בן ארי: בסופו של דבר, הרשות מחליטה כמה כסף לשים למאבטח, נכון?
מירב בן ארי: זאת הנקודה.
יעקב מרגי: טוב, אז מיד.
יעקב מרגי: בוא נעשה סדר, אבי נעים, ראש מועצת - - -
<אבי נעים: אני יושב ראש ועדת הביטחון.
יעקב מרגי: חכה, למה?
יעקב מרגי: אתה מכוח ראש מועצת?
<אבי נעים: לא, פה בדיון הזה אני מתוקף היותי יושב ראש ועדת הביטחון של השלטון המקומי.
<אבי נעים: בנוסף, אני ראש מועצת בית אריה.
יעקב מרגי: אז ידידי, תן לנו קצת, שפוך לנו אור איך זה עובד, למה שכר המאבטחים במוסדות החינוך נמוך מאותם מאבטחים שמקבלים את פנינו במשרדי הממשלה עם וסט כחול כזה, יפה, מגוהץ, מעונב, לעומת אותם מאבטחים במוסדות חינוך, גם שכרם, גם הפער, תנאי העסקתם ושכרם שונים, ואיך המכרז יוצא, מי מוציא, אתם מוגבלים?
יעקב מרגי: יש לכם תעריף קצוב שאתם מקבלים מהמשרד לבטחון פנים?
<אבי נעים: קודם כל, אני הייתי מאבטח.
<אבי נעים: אני הייתי מאבטח כשפרי היה ראש שב"כ.
<אבי נעים: הייתי מאבטח ביחידה לאבטחת אישים - - -
יעקב מרגי: גילוי נאות, תגיד גילוי נאות.
<קריאה: היו ימים טובים, לא?
<אבי נעים: היו ימים טובים, כן.
יעקב מרגי: טוב, אבטחת אישים זה לא מה שאנחנו מדברים עכשיו.
<אבי נעים: ושם לא היה מחסור בכוח אדם, למה?
<אבי נעים: כי זה הכל עניין של היצע וביקוש, ברגע שמשלמים - באים אנשים, ככל שאתה משלם יותר - באים אנשים יותר טובים.
<אבי נעים: ואגב, דו"ח מקנזי קבע את זה גם לגבי החינוך.
<אבי נעים: מערכות החינוך בסקנדיביה טובות כי משלמים הרבה.
<אבי נעים: ברגע שאתה משלם הרבה למורים, מערכת החינוך משתפרת.
<אבי נעים: אבל - - -
יעקב מרגי: אני שנה וחצי מחפש את זה.
<אבי נעים: אני מוכן לחתום לך על זה.
<אבי נעים: תלך למוסדות האליטיסטיים, בבינתחומי שאני ומירב למדנו שם, יחד, ותראה, התוצאות מדברות בעד עצמם.
יעקב מרגי: לא, אני מדבר על חינוך יסודי ועל יסודי.
<אבי נעים: - - רוצה להיות תמציתי וטלגרפי גם.
<אבי נעים: תראו, זה חלק מפרצופה של המדינה שלנו.
<אבי נעים: אנחנו מגלגלים היום את כל האחריות, אגב, גם למלחמות - 130,000 טילים מכוונים לישראל, אנחנו הרשויות התחלנו גם לנהל מלחמות.
<אבי נעים: ביטחון אישי לא צריך להיות תלוי בכלום.
<אבי נעים: לא בחוסנה של הרשות כפי שנאמר פה.
<אבי נעים: המדינה, משטרת ישראל, אמורה לתת את הבטחון האישי.
<אבי נעים: אין מאבטח בבית הספר?
<אבי נעים: שלא ילמדו.
<אבי נעים: תאמין לי, תוך שבועיים לא יהיו חסרים מאבטחים.
<אבי נעים: כי המדינה תתגייס, תעלה את השכר ויעמדו בתור.
יעקב מרגי: אבי, תן לי את הפרקטיקה לפני שנגיע להצהרות.
יעקב מרגי: תן לי את הפרקטיקה.
<אבי נעים: לא, זה מתחיל מהכללי דווקא.
<אבי נעים: אנחנו ב- OECD מובילים בפערים, גם בנושא הרווחה וגם בנושאים האלה אנחנו שם.
<אבי נעים: אני אומר, עד שלא יהיה אסון הכרמל אנחנו לא נתעורר.
<אבי נעים: הרי ככה המדינה שלנו עובדת.
<אבי נעים: היה אסון כרמל ראשון, יצא דו"ח מבקר המדינה, לא עשו כלום.
<אבי נעים: אבל באסון הכרמל השני, שמתו 40 צוערים, המדינה התעוררה, הוציאו את זה ממשרד הפנים, הקימו רשות, עוברים שם תהליכים מאוד מאוד משמעותיים, גם בכוח האדם, גם בשכר וגם בהכשרה.
<אבי נעים: דיבר חבר הכנסת פרי על הנושא של מהירות התגובה.
<אבי נעים: אני פה, כולנו פה היינו בדיונים בכנסת לצמצום כלי הנשק ברחובות, לפני משהו קצת יותר משנה.
<אבי נעים: הייתה מגמה כזאת, להוציא את כלי הנשק, היום?
<אבי נעים: מחזירים את כלי הנשק.
<אבי נעים: מהירות התגובה היא קריטית לפתרון.
<אבי נעים: ולכן, התשובה שהמשטרה נמצאת, היא לא תשובה טובה.
<אבי נעים: כי מרגע שקבעו שמוסדות חינוך צריכים אבטחה, צריך להיות שם מאבטח חמוש ברמה גבוהה, עם שכר ראוי.
<אבי נעים: אנחנו עבדנו קשה בנושא הזה של מאבטחים, אני, אגב, כבר 10 שנים בתפקיד הזה.
<אבי נעים: החלפתי את כרמי, כרמי היה ראש מועצת מבשרת, אחרי התקף לב הוא זרק את המפתחות ואמר, "בישראל יותר קל להיות ראש שב"כ מאשר ראש מועצה".
<קריאה: במקרה שלו זה גם לא היה נכון.
<אבי נעים: הנושא של עבודה מועדפת, אנחנו, כל הקב"טים שיושבים פה, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, יושב ראש ארגון הקב"טים, ראש המינהל, יש פה קב"טים - - -
יעקב מרגי: אבי, תן לי פרקטיקה.
יעקב מרגי: איך זה הולך?
<אבי נעים: הנה אני מגיע לפרקטיקה, עבודה מועדפת זה חלק מהפתרון.
<אבי נעים: אני רוצה שתדע, והאנשים פה לא יודעים, יש פה אלפי גני ילדים שלא מאובטחים בכלל, יש פה אלפי מעונות יום שלא מאובטחים בכלל, בתי הספר חלקם מאובטחים, גם לא כולם.
<אבי נעים: לא בכל המגזרים בתי הספר מאובטחים.
<אבי נעים: למה אין מאבטחים?
<אבי נעים: למה נוצר מצב שבבני ברק חסרים עשרות?
<אבי נעים: בירושלים חסרים עשרות?
<אבי נעים: בבית שמש חסרים עשרות?
<קריאה: גם בתל אביב.
<אבי נעים: בתל אביב חסרים עשרות, למרות שתל אביב היא לא דוגמא, ותכף אני אגע גם למה תל אביב היא לא דוגמה.
<אבי נעים: למה חסרים?
<אבי נעים: כי השכר הוא מעליב, כי כשמקבל אדם 26 שקלים לשעה, והוא צריך לעמוד בשמש, לסכן את חייו כשיש אירועי פח"ע במדינה, כשמציתים, הוא צריך להיות ורסטילי - - -
יעקב מרגי: מה מונע ממך כראש רשות, לאשר במכרז שכר של 30 ש"ח לשעה, לדוגמא?
<אבי נעים: אם יש לי כסף אז זה לא מונע, ולכן בכפר סבא - - -
יעקב מרגי: אז ספר לי איך אתה מתוקצב, מה הבעיה?
יעקב מרגי: כשאני אומר לך פרקטיקה, ספר לי איך אתה מתוקצב.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחלוב אותך.
<אבי נעים: ולכן בכפר סבא, ברעננה, בתל אביב, בראשון לציון, ברשויות עשירות, והן אגב, עשירות, מירב, לא בגלל שראש הרשות מוכשר, הן עשירות כי חלוקת משאבי המדינה פה - - -
יעקב מרגי: משאבי המדינה.
<אבי נעים: בגלל זה הן עשירות.
<אבי נעים: התושבים מקבלים יותר בטחון אישי מאשר בית שמש, מאשר בני ברק, וזה לא צריך להיות ככה.
<אבי נעים: אנחנו מתוקצבים בצורה הזאת, חלק מהרשויות מקבלות 64% עבור המאבטח, 36% מתקציבן, מהשוטף, הן צריכות לשלם.
<אבי נעים: חלק מהרשויות, במסגרת הקצאה ישנה, מקבלות 100%.
<אבי נעים: חלק מהרשויות קובעות את הצורך ומשלמות 100% ומשלמות יותר מ - 64% לחברה, למה?
<אבי נעים: כי יש להן כסף, ושם יש פחות מחסור.
<אבי נעים: נוצר מצב במדינת ישראל שיש מחסור במאבטחים במוסדות חינוך בגלל שלרשויות אין כסף וזה לא צריך להיות ככה.
<אבי נעים: מה הפתרון?
<אבי נעים: הפתרון הוא קודם כל העלאת שכר המאבטח.
<אבי נעים: זה הפתרון הראשון.
<אבי נעים: הדבר השני, הגדרה כעבודה מועדפת.
<אבי נעים: זה נתקע באוצר.
יעקב מרגי: מה זה, כשאתה אומר לי, בוא, אנחנו רוצים - - -
מירב בן ארי: אני אגיד לך - - -
יעקב מרגי: רגע, תודה רבה.
יעקב מרגי: תני לי רגע לשאול אותו, איך את יודעת להגיד לי מה שעוד לא שאלתי?
מירב בן ארי: על העבודה המועדפת.
<אבי נעים: אני מקשיב.
יעקב מרגי: תאמר לי, אנחנו רוצים להגיע פה למסקנות בסוף הדיון ולהוביל את זה ולעקוב שאכן מתבצע.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, היום אתה יודע לומר לי ערך שעה ממוצע של מאבטח במוסדות חינוך?
<אבי נעים: תשווה אותו למה שמשרד ממשלתי נותן, עם התנאים, לא יהיה לך מחסור במאבטחים.
אורי מקלב: אני אגיד לך, עיריית ירושלים נותנת 26 שקלים, משרד התחבורה נותן 30 שקלים.
אורי מקלב: הנה, יש לך תשובה.
<אבי נעים: 35 שקלים לשעה למאבטח.
יעקב מרגי: למאבטח?
יעקב מרגי: עלות מעביד או למאבטח?
<אבי נעים: לא, אנחנו משלמים לחברות שמירה היום 46 שקלים מחיר מקסימום וזה לא מספיק, הם משלמים למאבטח 26 שקלים.
יעקב מרגי: 26 שקלים, אוקיי.
<אבי נעים: המאבטח צריך לקבל 35 שקלים, תנאי העסקה נאותים.
<אבי נעים: אגב, רצף ההעסקה, אנחנו טיפלנו בו.
<אבי נעים: זה התחיל מעמוד ענן שבאנו ואמרנו לדיכטר, תן לנו, למרות שבתי הספר סגורים, שהם יעבדו, והיום הם מועסקים ברצף כל השנה.
<אבי נעים: הם לא מפוטרים בקיץ, כפי שנאמר פה.
<אבי נעים: זה העבודה שלנו, של מרכז השלטון המקומי.
<אבי נעים: אבל מי שעובד צריך להתפרנס בכבוד.
<אבי נעים: וכשתהיה פרנסה בכבוד, יהיה כוח אדם איכותי ולא יהיו פערים.
יעקב מרגי: אם המקצוע יוגדר כעבודה מועדפת, מה זה ייתן לך?
<אבי נעים: עכשיו, לשם אני מגיע.
<אבי נעים: הבסיס, בעצם, הרקע, היכולת להגיב גם ברוח, ביכולת למצוא פתרונות אד הוק, כשאתה מביא לוחם ששירת בחטיבה 7, או ששירת בגולני או ששירת בצנחנים, הם יותר טובים מאשר - - - אגב, זו גם חובה מוסרית שלנו כלפי הלוחמים, מעבר ללהעמיד אותם בתחנות דלק ובבתי מלון, הם ירגישו גם תחושת שליחות ואז כוח האדם שאנחנו נגייס יהיה הרבה יותר איכותי, הם יקבלו את זה כעבודה מועדפת, יקבלו שכר הולם - אני אומר לך, לא יהיה מחסור במאבטחים.
יעקב מרגי: עשיתם פעולה כמרכז שלטון מקומי מול משרדי ממשלה?
<אבי נעים: אין ספור.
יעקב מרגי: רגע, מעבר להצהרה או בקשה, האם ניסיתם להוביל מהלך להביא את זה לכלל ביצוע שהמקצוע הזה יהיה כעבודה מועדפת?
<אבי נעים: לפני שנייה אמר פה גם חבר הכנסת מקלב וגם חבר הכנסת פרי שזה עבר את כל המשרדים - - -
יעקב מרגי: אני שואל את המרכז - - -
<אבי נעים: בוודאי, היינו בדיונים באוצר.
<אבי נעים: זה עניין תקציבי נטו, זה עניין של כסף נטו.
<אבי נעים: מתי זה לא יהיה עניין של כסף?
<אבי נעים: כשייכנס מחבל לבית ספר ויהיה שם פיגוע, אז זה כבר לא יהפוך להיות עניין של כסף, שם זה יקרה.
<אבי נעים: אבל יותר מזה, יש מודל קיים שהתקדמנו גם עם האוצר ויש הסכם שלנו, של מרכז שלטון מקומי, עם האוצר והוא לא ממומש.
<אבי נעים: אני רוצה לדעת מה ההשגות של משטרת ישראל, למה הם מעכבים את זה.
<אבי נעים: אני רוצה להגיד לך שהיום, מאבטח, יש לו מספר שעות שמותר לו לעבוד במהלך היום.
<אבי נעים: אם בית הספר ממשיך ללמד, הוא לוקח את הפקלאות והולך.
<אבי נעים: מה קרה?
<אבי נעים: מה השתנה?
<אבי נעים: זה חלק מהפתרון שבא במודל הזה.
<אבי נעים: למה המודל הזה לא מיושם?
<אבי נעים: תגידו לי.
<אבי נעים: למה מחכים?
<אבי נעים: מחכים לאסון?
<אבי נעים: זה תקוע במשטרת ישראל, נקודה.
<אבי נעים: האוצר כבר מוכן לזה.
<אבי נעים: אז אם אנחנו נעלה את השכר, נפעיל את המודל ונגדיר את זה כעבודה מועדפת, אני חושב שלא יהיו פערים.
יעקב מרגי: משטרת ישראל, אני חייב לחזור אליכם.
יעקב מרגי: תאמר מה שרצית לומר, בסוף המיקוד יהיה כלפיכם כי הממשלה החליטה שזה בתחום סמכותכם, באחריותכם.
יעקב מרגי: אתם צריכים להוציא את תורת הלחימה, נקרא לזה, תפיסת האבטחה, ואתם צריכים לוודא שהיא קיימת.
יעקב מרגי: אני לא רוצה ליצור מצבים, גם אתם לא טוב לכם, מצבים כמו ירושלים, שאתם צריכים לתת מענים נוספים כשיש מחסור.
יעקב מרגי: השאלה היא כזו, אם אתם, איך אומרים בלשון העם, לא תצעק איי - באוצר לא ידעו שכואב.
יעקב מרגי: אם הבנת אותי נכון, אם לא, אני אפרט ברישום פרלמנטרי.
<יצחק עופר: אז אנחנו מתריעים על כך כל הזמן.
<יצחק עופר: כלומר, אנחנו גם חושבים שצריך לאבטח את בתי הספר וצריך לשפר את התנאים של המאבטחים.
<יצחק עופר: אגב, צריך להגיד כאן מילה על מערכי האבטחה בכלל בשנה האחרונה, בתקופה האחרונה, שעשו עבודה נהדרת.
<יצחק עופר: המאבטחים בכל הגופים כולם, בעיקר פה בירושלים, עושים עבודה שהיא ממש הקרבת חיים ומצילת חיים והמאבטחים פה הם מכפיל כוח אדיר לכוחות הביטחון, זה משהו שחייבים להגיד אותו, אני משתדל להגיד אותו כל הזמן.
<יצחק עופר: עכשיו, בעיקרון אנחנו עושים בכלים שלנו ובאפשרויות שלנו את המלחמה הזאת כדי להוסיף מאבטחים או לבקש העלאות שכר למאבטחים.
<יצחק עופר: אגב, צריך גם לקחת את זה בחשבון, כלומר, אני חושב שהשכר של המאבטחים הוא נמוך, אבל לא תמיד זו הסיבה היחידה - - -
<קריאה: זאת הסיבה.
<יצחק עופר: אני לא בטוח, כי יש מערכי אבטחה שמחפשים מאבטחים בשכר שהוא יותר מ- 35 שקלים, ועדיין לא מוצאים מאבטחים.
<יצחק עופר: זה לא רק השכר.
<יצחק עופר: יש פה מרכיבים שונים של סיבות שצריך לקחת אותן בחשבון.
יעקב מרגי: השכר הוא מרכיב עיקרי.
<קריאה: רק שכר.
יעקב מרגי: לא, אני אוהב את האולטימטיבים.
יעקב מרגי: רק שכר, רק שחור, רק אדום.
יעקב מרגי: זה מרכיב עיקרי, לא צריך להוסיף תוספת, זה מזיק לעניין.
<יצחק עופר: זה דורש בהחלט פתרון כללי, מערכתי ולא רק השכר.
<יצחק עופר: עכשיו לגבי הפתרון שניתן על ידי הרשויות המקומיות, אני אומר במילה אחת.
<יצחק עופר: אנחנו לא התנגדנו לפתרון הזה, יתרה מכך, אנחנו חשבנו שצריך לקחת אותו ולשדרג אותו.
<יצחק עופר: כמי שאחראים על אבטחת מוסדות החינוך, יש לנו מחויבות לכל מוסדות החינוך והפתרון שאנחנו הצענו הוא פתרון שנותן מענה, שאנחנו חושבים שהוא הפתרון הטוב לאבטחת מוסדות החינוך והוא כלל כמה מרכיבים שלא היו בתכנית של הרשויות, ולכן זה התעכב, אבל זה לא התעכב בגללנו, זה לא התעכב אצלנו, לצורך העניין.
יעקב מרגי: כן, אבל אני לא שומע ממך בצורה ברורה.
יעקב מרגי: ואם אמרת ולא הקשבתי - בצורה ברורה שאכן זו בעיה שיושבת על שולחנכם ואתם, יש לכם נייר עמדה ברור לגבי איך מגייסים את הדלתא הזו שחסרה, איך משפרים את שכר המאבטחים.
יעקב מרגי: קשה לי לפנות אליך, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: כי התפיסה המעוותת הזו - אין סמכות בלי אחריות.
<יצחק עופר: אני אומר - - -
יעקב מרגי: תן לי רגע, תן לי להביע קצת.