GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ראשד פתחי: אני לא הייתי מתחילת הדיון, אבל אתם משרד החינוך, נכון?
<ראשד פתחי: אז אני חושב שאתם מסתירים את הבעיה או מפחיתים מכמות הבעיה.
<ראשד פתחי: אני חושב ש - - -
יעקב מרגי: אתה יודע שאנחנו מדברים על הרחקה לצמיתות?
<ראשד פתחי: כן, הרחקה.
יעקב מרגי: לצמיתות.
<הילה סגל: לא השעיה.
<ראשד פתחי: כן.
<ראשד פתחי: פשוט אני חושב שבמגזר הערבי, כמו ששמעתי, שיש יותר משבעה.
<ראשד פתחי: אני בא מהשטח, אני יודע שהמסגרות לא פועלות כמו שצריך.
<ראשד פתחי: תלמיד שהורחק מבית הספר אין לו מה לעשות, הוא לא יודע אם הוא חוזר לבית הספר, אם הוא לא חוזר - - -
יעקב מרגי: מושעה, או מורחק לצמיתות?
<ראשד פתחי: אוקיי.
יעקב מרגי: השאלה אם מה שאתה יודע זה מושעה או מורחק לצמיתות?
<ראשד פתחי: מורחק לצמיתות וגם אם הוא חזר אחר כך.
<ראשד פתחי: אני מדבר בכלל.
יעקב מרגי: לא, עזוב השעיה.
יעקב מרגי: הדיון הוא לא על השעיה.
יעקב מרגי: מערכת יכולה להשעות תלמיד ל-X ימים, יש נוהל אחר.
יעקב מרגי: אני מדבר לגבי הרחקה לצמיתות.
<ראשד פתחי: הרחקה לצמיתות, אוקיי.
<ראשד פתחי: בהרחקה לצמיתות, אני מדבר בכלל על המגזר הערבי, וגם בכ המגזרים, אבל אני מדבר על המגזר הערבי כי אתם אמרתם פה.
<ראשד פתחי: איפה המסגרות שאתם דיברתם עליהן, שהן קולטות את התלמידים לפני גיל 18?
<ראשד פתחי: איפה המסגרות?
<ראשד פתחי: אנחנו לא רואים את המסגרות.
<ראשד פתחי: אני באתי מהשטח, אני יודע את איפה כל התלמידים.
<ראשד פתחי: הם הולכים לעבודה.
<ראשד פתחי: הם הולכים למפעלים.
<ראשד פתחי: אני עבדתי בקיץ במפעל וידעתי, כל התלמידים המורחקים עובדים במפעלים.
יעקב מרגי: לא, ראשד, להערכתי אתה מערבב גם את האבטלה הסמויה, את הטיפול של הקב"ס, גם את ההשעיות הזמניות, גם עם הרחקה לצמיתות.
יעקב מרגי: אין ספק שזו סוגיה ואתה מבין שפיע, שזה גם מה שקודם כל נתן לי את האינסטינקט הראשוני שלי גם כן לשאול – זה לא מסתדר לי.
<אפי ברוור: שמי אפי ברוור, מנהל שירות המבחן לנוער במשרד הרווחה.
<אפי ברוור: אני רוצה לחדד רק סוגיה אחת.
<אפי ברוור: כמו שאדוני אמר, כשהוא היה תלמיד היו כל כך הרבה תלמידים מורחקים.
<אפי ברוור: גם אני הייתי צעיר וזקנתי.
<אפי ברוור: היום לעומת העבר הגישה שלנו למערכת החינוך היא מאד מאד מאד פתוחה.
<אפי ברוור: אין היום חשש באופן גורף שמנהל יסלק שמא יידע אם יש קצין מבחן ונפתח תיק פלילי, כי לא כל ההתנהגויות הן בתוך בית הספר.
<אפי ברוור: יש גם התנהגויות מחוץ לבית הספר.
<אפי ברוור: יש היום קשר הדוק עם כל המנהלים של בתי הספר התיכוניים לעניין בדיקה משותפת מה לעשות עם הנער, מה לעשות עם התלמיד וזה לא מה שהיה פעם.
<אפי ברוור: היה פעם חשש שכשאנחנו פונים למנהל בית ספר, התלמיד עלול להיות מורחק בגלל עצם העובדה שקצין המבחן פנה.
<אפי ברוור: זה כבר נעלם וזה מחזק באמת את הנתונים כאן ואני שמח לראות אותם.
<אפי ברוור: זה מאד מאד חשוב.
<אפי ברוור: רק צריך לדעת עוד דבר אחד, ומערכת החינוך מתחילה להבין את זה היטב היטב.
<אפי ברוור: הנער מתמודד עם הליך פלילי בצד ההתנהגות שלו, ולכן העניין המשמעתי הוא דבר אחד והטיפול, והעניין הפלילי הוא דבר אחר והיום אנחנו עובדים ביחד מאד מאד הדוק בעניין הזה.
יעקב מרגי: הוועדה מאשרת כי שר החינוך מילא את מחויבותו ודיווח לוועדת החינוך דיווח שעל פי סעיף (6) לחוק זכויות התלמיד, תשס"א-2000, לשנת הלימודים תשע"ו.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה סקירה מיוחדת, עד כמה שאפשר, לגבי המאפיינים של ההרחקה לצמיתות במגזר הערבי.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להכין עבודת מטה לסוגית הרחקות ממוסדות חינוך חרדיים בכלל, שמתייחסת לתלמידים שחל עליהם חוק חינוך חובה.
יעקב מרגי: זאת אומרת מגיל 3 עד גיל 17 כולל, במסגרות המוכש"ר החרדיים.
יעקב מרגי: זה כולל המסגרות של התרבותי, ייחודי.
יעקב מרגי: אני מבקש נייר עמדה בנושא הזה.
יעקב מרגי: כמה זמן אתם צריכים כדי להתייחס לזה?
יעקב מרגי: אני לא הולך להרפות מזה.
יעקב מרגי: אחרי שאנחנו מטפלים בסוגית האפליה, המשך הטיפול ז הסוגיה הזו של ההרחקה, האצבע שם היא קלה, הפקרות.
יעקב מרגי: כל דבר שזז שם אפשר להרחיק לצמיתות.
<רפי בטיט: שומעים את זה גם בתקשורת.
יעקב מרגי: 90 יום, בבקשה.
<קריאה: שלושה חודשים.
<קריאה: יש מחוז חדש עכשיו.
יעקב מרגי: אני יודע שיש מחוז חרדי ויש זה.
יעקב מרגי: זה כמו שעת כישורי חיים.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 26 בדצמבר 2016, כ"ו בכסלו תשע"ז.
יעקב מרגי: מי שלא אכל סופגניות, אז חנוכה התחיל בכ"ה, אתמול היה היום הראשון.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, עידוד הגרלות לקטינים בבתי ספר, בחוברות הסופרגול.
יעקב מרגי: יש דברים שמשתנים עם הזמן ויש דברים שמסרבים להשתנות והתנחלו לנו בהוויה שלנו.
יעקב מרגי: מי שלא מזהה את הגיל שלי, אז אם לפני 40-45 שנה הייתי, יותר, אפשר לומר כמעט 50 שנה במערכת החינוך מכיתה א' עד - - - חשבתי שדברים השתנו, אבל חוברות הסופרגול שוב מופצות בבתי הספר.
יהודה גליק: לא חילקו תמונות של רבנים?
יהודה גליק: חשבתי שאצלך היו תמונות של רבנים.
יעקב מרגי: לא, בבית ספר ממלכתי דתי סיני חילקו לנו סופרגול.
יעקב מרגי: אני מבין את הרציונל של החברות או של היזמים שרוצים לדחוף את ידם לכיסיהם של ההורים, בדרכים חוקיות, אני מבין את הרציונל של אוהבי הכדורגל להכניס זאת כמעט לכל בית.
יעקב מרגי: לו יצויר שזו התכלית, אשרי המאמין.
יעקב מרגי: יש לי בעיה עם הניסיון להכניס בדלת האחורית של בתי הספר את כל הפרסומות הסמויות והגלויות שבחוברות, שזה בניגוד לחוק, שזה נעשה על ידי מערכת החינוך, והנה בשקט בשקט באים גורמים מסחריים ומשחקים במגרשי בתי הספר, תרתי משמע.
יעקב מרגי: בתוך ההתנהלות הזו מצליחים להטמיע תהליך של התמכרות, תהליך של לגליזציה של ההימורים לקטינים.
יעקב מרגי: אומרים לי מה ההבדל בין ההגרלה שנמצאים בפקקים של קוקה קולה?
יעקב מרגי: עם כל הכבוד ההשוואה היא רחוקה מאוד, כי קוקה קולה נמכרת למבוגרים וקטינים כאחד, לא באים ודוחפים את זה במעון היום, לא בגני הילדים ולא בבתי הספר.
יעקב מרגי: רבותיי, לא די לנו שאנחנו כוועדה לא הצלחנו, למרות דיונים חוזרים ונשנים, לטפל בהפקרות שבהימורים, גם בלוטו וגם במפעל הפיס, בכל מה שקשור לעידוד התמכרות להימורים, אנחנו היום באנו קצת חושך לגרש, לנסות לראות איפה אנחנו יכולים לא לתת את זה יחד עם המטרנה, יחד עם החלב שיונק הילד, בקונוטציות של חנוכה, להכניס להם תהליך של התמכרות להימורים.
יעקב מרגי: בתהליך של הסופרגול, ההתמסחרות היא מאוד בעייתית ובשלב מסוים ניתן לרכוש את המעטפות המיוחדות האלה כדי להשלים את האלבום, דווקא במרכזים כאלה ואחרים, בלעדיות.
יעקב מרגי: מה גם שאני מנסה לראות איפה היצירה, איפה החשיבה, איפה העידוד באלבום תמונות.
יעקב מרגי: מילא אם היו מחלקים בחינם בשטח בית הספר אלבומים, אפשר לרכוש מעטפות עם דוגמאות של כל הציפורים ביקום, או של כל הנהרות והאגמות והנחלים או ההרים - - -
עודד פורר: או של אתרי מורשת.
יעקב מרגי: או אתרי מורשת במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אנחנו היינו היום יכולים לדבר פה, בשולחן הוועדה, עם בוגרי מערכת החינוך שלנו, אפילו אחרי שירות צבאי, חלק מאתרי המורשת של מדינת ישראל לא מוכרים להם.
יעקב מרגי: אז אני באמת רוצה לשמוע כאן בדיון כמובן את משרד החינוך, אם יש בידו למנוע את החלוקה הפרטיזנית הזו בשטח בית הספר, את משרד התרבות והספורט ומשרד האוצר, שהוא האמון על כל סוגיית ההגרלות במדינת ישראל.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו?
יעקב מרגי: אחרי שעזרנו לכם והעברנו לכם את התקציב, נראה כמה אתם נדיבים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שמי שיושבת לי פה על הווריד, היא שומעת אותי שאני מנהל דיון כרגע, אז היא תרד מהקו ולא תחייג אליי יותר, כי אני באמצע דיון, התקשורת חושבים שאנחנו עובדים אצלם.
<קריאה: גם הכלכלה כאן.
יעקב מרגי: גם משרד הכלכלה.
יעקב מרגי: חברי כנסת רוצים להתבטא קודם?
מירב בן ארי: כן, אני רוצה.
מירב בן ארי: קודם כל בוקר טוב, תודה רבה לאדוני היושב ראש.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס בכמה מילים על העניין של סופרגול וגם לומר שהייתה כאן עבודת הכנה לפני הוועדה והאוצר יבוא וגם מגיע עם מסקנות, כולל לגבי המפקח, הם יציגו את זה.
מירב בן ארי: באמת התהליך כבר החל, אנחנו מצפים שהוועדה הזאת פשוט תסיים את התהליך.
מירב בן ארי: סופרגול והאיסוף של הקלפים, באיסוף של קלפים לאלבום אין בעיה, גם אני אספתי בילדותי קלפים, כולנו אספנו, אבל מה שהיה הבדל זה שלא היה מצורף לזה פרסים.
מירב בן ארי: לבוא ולהיתמם, הדוגמה של קוקה קולה היא בכלל לא רלוונטית בעיניי, כי מראש כל הפנייה שלהם היא פנייה אל ילדים.
מירב בן ארי: יש כאן את יושב ראש מנהלת ליגת הכדורגל שפונה לאספנים וכותב 'ילדי וילדות ישראל' שאוספים את מדבקות סופרגול, יש את עופר עיני, 'ידידיי הצעירים, אוהבי הכדורגל', ניר אלון, יושב ראש חטיבת הספורט בהסתדרות, 'אשר היו ילדים כמוכם', זאת אומרת מראש הפנייה מיועדת לילדים, ילדי וילדות ישראל.
מירב בן ארי: זאת אומרת פנייה מרוכזת.
מירב בן ארי: אני לא צריכה את הפנייה, אני רואה את שני האחיינים שלי, ששניהם אוספים את קלפי הסופרגול, מה גם שהעניין, בגלל ההגרלות, נהיה יותר ויותר אובססיבי ואז רוצים יותר ויותר לזכות.
מירב בן ארי: אני זוכרת שבשנה שעברה הוא היה צריך להדביק כמה קלפים וליצור אייפון ואז אם אתה מדביק את כל הקלפים מסודר אתה מקבל אייפון.
מירב בן ארי: ברור שאף אחד מהם לא קיבל, אולי מישהו קיבל, הם לא, זה בטוח, לפחות לא הם ולא החברים שלהם, אבל האובססיביות הזאת גרמה ליותר ויותר ילדים לרכוש וכמובן להורים לשלם את המחיר.
מירב בן ארי: העניין עם סופרגול בעיניי, הדבר הבעייתי הוא ההגרלות.
מירב בן ארי: אין בעיה עם איסוף קלפים, אין בעיה בעיניי שבאים ומדביקים גיבורי כדורגל, העניין הוא שבסוף אנחנו עושים כאן הגרלה לקטינים.
מירב בן ארי: הגרלה, וכולנו יודעים, לפחות מי שמכיר את חוק העונשין, מוגדרת במפורש, יש לזה גם עונש מאסר, לדעתי של שישה חודשים, יש כאן עונש מפורש על איסור הגרלות לקטינים.
מירב בן ארי: גם כמובן חוק הגנת הצרכן, אבל קודם כל חוק העונשין, זו עבירה פלילית לכל דבר.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות, איפה אתה?
מירב בן ארי: זה אתה, נכון?
מירב בן ארי: לפי הישיבה שלך פה, שתדע שזה הצד של חברי כנסת, אבל אתה נראה לי - - -
<חגי אשלגי: אין לי מושג, אני יכול - - -
מירב בן ארי: אני יודעת שכבר הרבה זמן אתה עוסק בזה, אז צריך להגיד לך יישר כוח על העבודה שלך והפעילות שלך.
מירב בן ארי: אני גם אמרתי אתמול - - -
יעקב מרגי: אפילו ניתן לו - - -
מירב בן ארי: בטוח, אני רק רוצה להגיד לו מילה אחת.
מירב בן ארי: אני גם אמרתי אתמול שהרבה פעמים אנחנו רואים דברים, חברי כנסת באמת באמת עסוקים ולא שמים לב לדברים החשובים, אבל אני רוצה לשבח אותך על ההתנהלות ושלא ויתרת.
מירב בן ארי: אני מודה שמהרגע שזה הגיע אליי פניתי למשרד האוצר, אני גם מכירה שם את האנשים, ישר קיבלנו תשובה עניינית וישר גם אני יודעת שהם הולכים לטפל בצורה משמעותית בנושא הזה.
מירב בן ארי: לכן גם תודה לך שהפנית וגם כמובן שמשרד האוצר שבא ולקח אחריות על הסיפור הזה.
עודד פורר: אני ראשית רוצה להודות, היוזמה של הדיון, אני לא יודע אם היא שלך או של מישהו אחר - - -
יעקב מרגי: קיבלנו פנייה ומיד - - -
עודד פורר: זה הגיע בדיוק בזמן, כי במקביל אני התחלתי לקבל פניות מהורים עם סיפורים שלילד גנבו את הקלפים בבית הספר ונהיה סיפור בבית הספר ומסביב לעניין הזה ופתאום אתה נחשף לעולם של הגרלות.
עודד פורר: לשמחתי יש לי בנות, אז הן לא אוהבות כדורגל - - -
מירב בן ארי: אתה לא מכיר את זה.
עודד פורר: אני מכיר את זה, אבל גם הן, אתה מגיע לבית הספר, אתה שם את הילדים, עומדים בחוץ שניים ומחלקים, מה שנקרא, אתה יודע, מתחילים את ההתמכרות, 'בואו תיקחו חינם'.
מירב בן ארי: את האלבום.
עודד פורר: אתה מקבל את האלבום עם חבילת קלפים ראשונה חינם, אחר כך אתה כבר תרדוף אחרינו.
עודד פורר: בעניין הזה, אני חושב, יושב ראש הוועדה, יש פה עניין פלילי בהחלט במובן הזה של קיום הגרלות בלתי חוקיות.
עודד פורר: אין פה נציג של שלטון מקומי, אבל הרי מה יגיד משרד החינוך?
עודד פורר: לדעתי.
עודד פורר: הוא יגיד 'חבר'ה, אני אחראי בתוך הגדר של בית הספר, אני לא אחראי על מה שקורה מחוץ לבית הספר'.
עודד פורר: אז בעניין הזה אני חושב שמשרד החינוך צריך להיות אחראי בכל מקרה שלא יהיה עיסוק בזה בתוך בית הספר, כי הם משחקים בזה בהפסקות.
עודד פורר: אבל גם בגדר מחוץ לבית הספר, אני חושב שאם אנחנו נוציא פה קריאה, היא גם צריכה לצאת לשלטון המקומי.
עודד פורר: אין לי ספק שאלה שעומדים, אז מי שיורד לחוק רישוי עסקים וכו', זה נקרא רוכלות, הם לא יכולים לעשות את זה בלי רישוי מהרשות המקומית.
עודד פורר: והנה, עוד דרך להילחם בתופעה הזו של חלוקה, מעבר להליכים הנוספים שצריך.
יעקב מרגי: עורך דין.
<חגי אשלגי: כן.
<חגי אשלגי: שמי חגי אשלגי, אני עורך דין.
<חגי אשלגי: האמת היא שהבת שלי, שהיא בת 8, מכירה את זה, אבל הבן הוא בן 6, הוא הדביק אותה סופית.
<חגי אשלגי: הוא נכנס לכיתה א' והטירוף שם התחיל וזו בעיה.
<חגי אשלגי: זו בעיה כי הוא מטריף את אשתי, את אמא שלו, ויש לו דמי כיס שהוא מקבל, 10-20 שקלים בשבוע, הוא חסכן גדול, אבל הוא רוצה לפוצץ את הכול על הסופרגול.
<חגי אשלגי: יש לו פסלון אספן מצטיין.
<חגי אשלגי: לא משנה, זו סדרה של תמריצים שכל הזמן עושים.
<חגי אשלגי: אתה מסתכל על החוברת הזאת, כתוב 7.90, והיא באמת נמכרת ב-7.90, חוץ מאשר בימים הראשונים של בית הספר שהיא מחולקת בחינם, וכתוב 'רוצה לטוס לראות את מסי וניימאר בברצלונה?', 'רוצה אייפונים?', 'רוצה עם ערן זהבי לספרד?'.
<חגי אשלגי: אני אגיד ככה, אני לא נגד קלפים, אף פעם לא הייתי, אני אפילו לא נגד פרסים קטנים.
<חגי אשלגי: בקניונים היום בחנוכה יש אנשים שעושים הפעלות ונותנים לילדים משולש פיצה.
<חגי אשלגי: הכול בסדר, זה חווייתי, וגם אם יהיה מפגש עם שחקני כדורגל זה חווייתי, אבל אנחנו נכנסים לפרסים פה ששווים אלפי שקלים ועשרות אלפי שקלים.
<חגי אשלגי: אנחנו העברנו לאוצר רשימה, יש סמרטפונים, אייפונים, טאבלטים, אקס בוקסינג, פליי סטיישנים, טיסות לברצלונה.
<חגי אשלגי: אתה מסתכל על התמונות אצלם באתר, הכול תמונות של ילדים עם צ'קים.
מירב בן ארי: כן, גם ביוטיוב.
<חגי אשלגי: צ'קים עם כרטיס נסיעה וכרטיס טיסה וזה.
<חגי אשלגי: אני לא בן אדם של לחפש פלילים, אבל - - -
יעקב מרגי: פה קהל היעד הוא מוצהר.
מירב בן ארי: כן, זה ברור למי זה מיועד.
<חגי אשלגי: אני לא מחפש להכניס אף אחד לבעיה פלילית, אבל החומרה שהמחוקק ייחס לזה כן מופיעה בחוק העונשין.
<חגי אשלגי: זאת אומרת הדבר הזה הוא אסור, כל מה שאני מבקש זה שהחוק יקוים בנושא הגרלות.
<חגי אשלגי: הדבר השני, כפי שנאמר פה לפניי, זה נושא החלוקה בשער בית הספר.
<חגי אשלגי: ברגע ששני הדברים האלה יורדים מעל סדר היום מבחינתי אני לוקח צעד אחורה.
<חגי אשלגי: תודה.
יעקב מרגי: משרד הכלכלה, הבנתי שאתה ממהר
<אלי בוקובזה: כן, יש לי עוד ועדה, אבל בכל אופן אני אשאר פה עד ש - - -
יעקב מרגי: אתה נשאר עד הסוף?
<אלי בוקובזה: לדברים החשובים אני אדאג שאני אהיה פה.
יעקב מרגי: תתבטא במה שבתחום שלך.
<אלי בוקובזה: שלום לכולם.
<אלי בוקובזה: שמי אלי בוקובזה, אני מנהל אגף חקירות ברשות להגנת הצרכן וסחר הוגן.
<אלי בוקובזה: אנחנו מכירים את התופעה של עידוד קטינים להשתתף בהגרלות, גם בחוברות.
<אלי בוקובזה: אני לא יכול להתייחס לחקירה ספציפית או לשם ספציפי, כי זה עדיין בטיפול אצלנו, אבל אני אתן את התופעה.
<אלי בוקובזה: אנחנו מכירים גם את העניין הזה של החוברות וגם יש עוד הגרלות אחרות שמעודדות קטינים - - -
יעקב מרגי: עד היום לא נדרשתם?
יעקב מרגי: הרי הסופרגול גדל איתי ואני כבר קשיש כמעט.
יעקב מרגי: השאלה אם עד היום לא נדרשתם לסוגיה הזו.
<אלי בוקובזה: אני אסביר.
<אלי בוקובזה: הרשות אמנם קיימת מזמן, בפועל, הלכה למעשה, הרשות מבחינת אכיפה, מבחינת תקנים, מבחינת עבודה, התחילה לעבוד באמצע שנת 2014.
<אלי בוקובזה: לדוגמה, המחזור שלי הגיע לרשות ולמעשה מאז אנחנו מטפלים, מכירים, יודעים.
<אלי בוקובזה: הנושא של החוברות שמשווקים אותן, בחינם בשלב ראשון, מחוץ לבתי הספר ואחרי זה מוכרים אותן, מוכרת לנו ומטופלת, מטופלת כבר מספר חודשים ואוטוטו אנחנו בשלבים - - - אני יכול - - -
יעקב מרגי: מה זה מטופלת?
<אלי בוקובזה: בחקירה.
<אלי בוקובזה: חקירה מנהלית שמתנהלת ברשות, לא כלפי חברה אחת, כלפי מספר עוסקים.
<אלי בוקובזה: חשוב לי להגיד - - -
יעקב מרגי: לכאורה מה הבעיה?
יעקב מרגי: למה אתה צריך חקירה?
מירב בן ארי: כי איך הוא יגיע לכל המחלקים?
יעקב מרגי: אני עכשיו לא הקטגור של סופרגול, למה בכלל נדרשתם לחקירה?
<אלי בוקובזה: מבחינה חוקית, בשביל לבוא ולהביא ראיה אני צריך לבדוק אותה.
<אלי בוקובזה: אני לא יכול לבוא לחברה מסוימת ולהגיד לה - - -
יעקב מרגי: אתה הבנת, לא הסברתי את עצמי.
יעקב מרגי: הרי אתה לא הולך וסתם פותח חקירה על כל עסק ועל כל יוזמה, נכון?
<אלי בוקובזה: נכון.
יעקב מרגי: למה פה פתחתם בחקירה?
<אלי בוקובזה: אני אגיד לך למה, חלק מיעדי הרשות זה אוכלוסיות מוחלשות, באוכלוסיות מוחלשות נכנסים קטינים.
<אלי בוקובזה: כל הנושא של עידוד קטינים להשתתף בהגרלות - - -
יעקב מרגי: אתם מודעים לכך.
<אלי בוקובזה: מודעים, זה נמצא בתקנות של חוק הגנת הצרכן, פרסום ודרכי שיווק המכוונים לקטינים זו עבירה מאוד מאוד חמורה מבחינה חוקית.
<אלי בוקובזה: חשוב לי להגיד שאנחנו מתייחסים מאוד בחומרה, לא רק לאלה שמארגנים את ההגרלות, גם לעוסקים שמשתתפים בהגרלות וגורמים לילדים ללכת לקנות מוצרים כאלה ואחרים.
<אלי בוקובזה: חשוב לי להגיד, הנושא הזה נמצא בטיפול.
<אלי בוקובזה: מאחר שאני גוף חקירה, אני לא יכול להגיד בדיוק באיזה נקודה, אבל אני יכול להגיד לכם, הנושא של החוברות, כזאת או אחרת, אני לא רוצה להיכנס פה לשמות - - -
יעקב מרגי: אתה יכול לתת לי הערכת זמן שתוכל לדווח לוועדה מה העליתם בחכתכם?
מירב בן ארי: כן, מה הסטטוס של החקירה.
<אלי בוקובזה: אני מניח שבחודש הקרוב תקבלו תשובה איפה זה עומד ומה תוצאות הטיפול.
<אלי בוקובזה: חשוב לי להגיד עוד דבר, יש עוד מקומות שאנחנו מזהים שיש עידוד של קטינים להשתתף בהגרלות, לא רק בחוברות, גם בפרסומים אחרים, גורמים לילדים לקנות כל מיני מוצרים בשביל לקבל את הברקוד, בשביל להשתתף בהגרלה, בשביל לזכות באופניים ולזכות בכל מיני דברים אחרים.
<אלי בוקובזה: אנחנו רואים את זה גם מאוד מאוד בחומרה, הנושא הזה מטופל.
<אלי בוקובזה: דבר אחרון בעניין הזה, אמנם יש פה עוסקים שיש להם אחריות ישירה, אבל יש פה עוד גורמים שנותנים את ברכת הדרך בחוברות, אמנם אין להם פה אחריות ישירה, זו אחריות עקיפה, אבל גם הרשות פועלת בעניין הזה ואנחנו נדאג בימים הקרובים לעדכן את כל המעורבים בעניין הזה.
יעקב מרגי: תרתי משמע, הם משחקים במגרש שלכם.
<קרן רוט איטח: הם משחקים במגרש שלנו, וכמו שציינת קודם, יש משחקי ילדים שהם לגיטימיים, הסיפור הוא של ההפצה ושל העידוד להגרלות.
<קרן רוט איטח: ההפצה של המוסדות לא נעשית בתוך מוסדות חינוך, יש איסור הפצה של חומרים כאלה בתוך מוסדות חינוך.
<קרן רוט איטח: אם זה מגיע לידיעתנו, שדברים כאלה מופצים בתוך מוסדות חינוך, יש דרכים לטפל בהם.
<קרן רוט איטח: אנחנו בהחלט - - -
עודד פורר: זה מופץ בשער בית הספר.
<קרן רוט איטח: שער בית הספר זה באמת הסיפור של השלטון המקומי, שעם זה יהיה צריך יותר לעשות הידוק של שיתופי פעולה ובדיקה מול השלטון המקומי.
<קרן רוט איטח: אנחנו נלמד את התופעה - - -
יעקב מרגי: תקשיבי, גברתי, אני רוצה להגיד לך, כשאת אומרת לי 'אם' ו'אנחנו נלמד' זה הסופרגול הבא.
מירב בן ארי: מה זה 'אם', זה 30 שנה אנחנו מתעסקים עם אותה תופעה.
יעקב מרגי: תקשיבי, כשילד מקבל בשער בית הספר, גם המפיץ ייתן לו עשר חוברות לחלק בפנים, עם חבילות קלפים ו - - -
עודד פורר: לא, הם משחקים בזה בהפסקות.
יעקב מרגי: כשאני מדבר על משרד החינוך הייתי מצפה, אל"ף, הנחיה יורדת לשטח במיידי למנהלי בתי הספר, לא לאפשר את זה ולהחרים ולהוציא החוצה כל מה שקשור לתופעה הזו.
יעקב מרגי: אנחנו פה מדקדקים, סליחה שאני אומר, מדקדקים באיכה ומזלזלים בהלכות שבת - - -
עודד פורר: אני לא חושב שיש מנהלת בית ספר שהזמינה את השיטור העירוני פעם אחת כדי ל - - -
יעקב מרגי: הלוואי שאני אדע על מקרה אחד כזה.
<קרן רוט איטח: אנחנו נחדד את הנהלים ואת ההנחיות.
מירב בן ארי: כן, לכן זה לא ללמוד את ה - - - צריך לטפל בו.
<קרן רוט איטח: נחדד את הנהלים.
יעקב מרגי: אתם מחויבים לדווח לוועדה על כל מיני גורמים מסחריים שנכנסים למשרד החינוך בזמן שאיך אומרים?
יעקב מרגי: מנהרות שלמות זורמות לתוך בתי הספר.
<קרן רוט איטח: מקבלת.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל גם דיווח מה נעשה.
יעקב מרגי: חבל שלא נעשה עד לרגע זה.
<שי שטרית: חוץ מהשם, שזה סביב הספורט, הנושא של החוברות, אז למשרד כרגע אין עמדה כלשהי, כי זה לא נוגע באופן ישיר - - -
יעקב מרגי: אני אגלה את אוזנך, אני אוהב שמיד דורכים לי, או על מוקש נעל או על היבלת.
יעקב מרגי: באו, לא יודע עד כמה יש בזה, אבל אני מצדיע להם, מִנהלת הליגה, אין לה עניין, אמרו 'כל החלטה שתקבלו בוועדה אנחנו - - -'.
יעקב מרגי: הם יכלו לשחק במגרש הפוליטי משחק טוב, אבל כשאתה בא כמשרד ממשלתי ואומר 'אין לי עמדה', משרד התרבות והספורט, הייתי חייב להפסיק אותך במשפט הראשונה.
יעקב מרגי: אין דבר כזה, צריכה להיות לך עמדה כמשרד התרבות והספורט, האם אני צריך לקחת את הפלטפורמה הזו של הספורט, להשתמש בה כקטליזטור או לעידוד תהליכים של הימורים או התמכרויות לילדים, לקטינים.
יעקב מרגי: צריכה להיות לך עמדה.
מירב בן ארי: לא, גם ראש המִנהלת שלכם, של ליגת הכדורגל המקצוענית, הוא מדבר על הגרלות סופרגול, הוא מעודד - - -
<שי שטרית: נכון שמִנהלת הליגה קשורה איכשהו למשרד, כי אנחנו תומכים - - -
מירב בן ארי: אתם הרגולטור שלהם.
<שי שטרית: אנחנו מול ההתאחדות לכדורגל, נמצאים בקשר.
יעקב מרגי: הם לא מעודדים - - -
מירב בן ארי: לא, זה לא בתוך החוברת, אלא הוא אומר את זה - - -
יעקב מרגי: לי הוא כתב פנייה אישית והוא אומר לי 'אני פונה אליך בהמשך לזימוננו לדיון שבנדון'.
עודד פורר: עופר עיני, יו"ר ההתאחדות.
יעקב מרגי: 'ההתאחדויות לכדורגל בישראל תכבדנה כל החלטה מחייבת של הוועדה הנכבדה'.
מירב בן ארי: כן, בעמודים הראשונים של הדוח.
עודד פורר: עמוד 2, עופר עיני.
יעקב מרגי: מצד שני ההתאחדות לכדורגל מעודדת את זה.
עודד פורר: עמוד 3, יורם באומן, יו"ר המִנהלת.
מירב בן ארי: כן, הם כולם כפופים אליך, אתה הרגולטור שלהם.
יעקב מרגי: בואו ניתן לו להתבטא.
עודד פורר: וארגון השחקנים בסוף וראש חטיבת הספורט בהסתדרות.
<שי שטרית: לנו יש במשרד, דודו מלכה, שהוא ממונה על הספורט ההישגי, באמצעותו אנחנו נגיש תגובה מסודרת ועמדה שתהיה מוסכמת גם על המנכ"ל ועל השרה.
יעקב מרגי: הוועדה גם תאמר לכם בסוף מה מוסכם עלינו, אני מקווה שזה יחלחל גם אצלכם.
<שי שטרית: בסדר גמור.
יעקב מרגי: מה לעשות, תמיד יש פעם ראשונה.
יעקב מרגי: הרי אני כבן 70 שנה עוד מעט, ביום העצמאות - - -
מירב בן ארי: איזה 70 שנה.
יעקב מרגי: המדינה כבת 70 שנה ואנחנו תמיד מתחילים הכול מחדש.
יעקב מרגי: משרד האוצר, בסוף אתם המילה האחרונה.
<דודי קופל: כן, אנחנו אמונים על הנושא של ההגרלות.
<דודי קופל: אני רק רוצה טיפה לתת את הרקע, יש איסור בחוק העונשין לביצוע הגרלות, איסור ספציפי לגבי הגרלות של קטינים, יש היתר כללי שניתן מכוח סמכות שר האוצר.
<דודי קופל: ההיתר הזה, צריך לומר, לא נוגע לאותן הגרלות שקבועות בהיתר שמשווקות לקטינים.
<דודי קופל: קיבלנו את הפנייה מעורך דין אשלגי, וגם על רקע כל מה שנאמר כאן, העניין בוודאי מעורר שאלות לא פשוטות באשר לפעילות של סופרגול והלימה שלמה עם הוראות החוק.
<דודי קופל: אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך בדיקה, אנחנו צריכים למצות את הבדיקה מול סופרגול.
<דודי קופל: מאחר שיש לעניין הזה גם היבטים פליליים אנחנו פנינו גם למשרד המשפטים, כחלק מהבירור שנעשה בעניין וצריך לקחת בחשבון שבכל זאת עשויות להיות השלכות רוחב כאלה ואחרות לפעילויות אחרות שברמה כזו או אחרת מיועדות - - -
יעקב מרגי: הדין הוא שווה לכולם, אני צריך לחשוב עכשיו - - - כשאני בא לתקן משהו אני צריך לחשוב אם יש מישהו, משהו ש - - -
<דודי קופל: אין מחלוקת, השאלה - - -
יעקב מרגי: אם מחויב לקבל היתר על פי חוק לכל הגרלה - - -
<דודי קופל: אין מחלוקת, השאלה היא באשר לצעדים שיינקטו ובאשר למעשים שאפשר לנקוט בהם.
יעקב מרגי: אני לא מכיר, פרט ללוטו ופיס, הגרלות ברמה כזו של פס רחב, בפריסה רחבה מאוד שנוגעת ישירות לקהל יעד מוחלש, שהוא קהל היעד של הילדים, שיושב לו בתת מודע, בצורה הכי הכי מניפולטיבית, לא מכיר הגרלה אחרת, חוץ מהלוטו והפיס, שגם שם יש עידוד להתמכרות וזה, אבל בפריסה ארצית, קהל יעד מובנה של ילדים רכים.
יעקב מרגי: איזה השלכות, על מה אני צריך לחשוב בכלל?
<דודי קופל: אני אנסה להבהיר.
<דודי קופל: יש הגרלות לא מועטות של גורמים מסחריים כאלה ואחרים שלפחות מיועדים - - -
יעקב מרגי: אתה יכול להיות ממוקד?
יעקב מרגי: להביא דוגמה?
<דודי קופל: אני לא רוצה כרגע להתייחס לדוגמאות - - -
יעקב מרגי: אז הוועדה לא יורדת לסוף דעתך מה החשש.
<דודי קופל: אני לא מדבר כאן על חשש, אני אומר שצריך לבחון את זה באופן יותר רחב, בשים לב לכך שיש פעילויות שונות של הגרלות שגם הן, אפשר לטעון, שמיועדות באופן כזה או אחר לילדים.
יעקב מרגי: כל מה שאתה חושב ולא חשבת, לקחנו זאת בחשבון.
יעקב מרגי: תפקידנו, מה שעומד היום בדיון, לא לחינם זה צף בשבוע שעבר ומיד קיימנו דיון, לא חיכינו לנשיאות הכנסת, לא חיכינו לכלום, קיימנו דיון, כי יש פה קהל יעד של ילדים בתוך שטח בית הספר, מחוץ לשטח בית הספר, קהל יעד שקל מאוד לעשות עליו מניפולציה רגשית וכלכלית וכל מה שאתה רוצה ואנחנו רואים זאת.
יעקב מרגי: לכן אני לא מבין, השלכות, ככל שתחתור לכל מיני הגרלות של כל מיני גופים, כאלה ואחרים, לא דומה בכלל, לא מכיר עוד דבר כזה.
<דודי קופל: יכול להיות שזאת תהיה - - -
מירב בן ארי: רגע, סליחה שנייה, אני רוצה לדעת מה הסיפור עם המפקח.
מירב בן ארי: יש מפקח במשרד האוצר, שהוא אחראי על ההגרלות.
מירב בן ארי: מה הסטטוס שלו?
מירב בן ארי: תסביר מה אתם מתכוונים לעשות איתו.
מירב בן ארי: זה התפקיד שלו.
עודד פורר: סך הכול על מפעל הפיס, שפועל במסגרת החוק, הוא מקפיד מאוד, ובצדק, וטוב שכך, לאיפה שמים את המכונות והיו לנו פה דיונים סוערים - - -
יעקב מרגי: ועדיין.
יעקב מרגי: היו דיונים ועדיין זה סיפור - - -
עודד פורר: זה פרוץ לגמרי.
עודד פורר: מחר אנחנו נארגן איזה חוברת ונתחיל למכור הגרלות.
יעקב מרגי: אין שום תרומה, עקיפה או ישירה, לחברה בנושא הזה פרט לנזק, התרומה השלילית והנזק הזה שעושים לילדים.
עודד פורר: ויש תרומה לכיסם של בעלי העסק.
מירב בן ארי: רגע, אני שאלתי שאלה.
יעקב מרגי: יש לך תשובה לגבי המפקח?
יעקב מרגי: הבנת את השאלה?
<דודי קופל: המפקח, אני מניח שהכוונה היא למפקח על ההגרלה.
<דודי קופל: המפקח הזה הוא בעצם מפקח לפי ההיתר הכללי שניתן.
<דודי קופל: כאמור, אם וכאשר יימצא שהם פעלו שלא בהתאם לתנאי ההיתר, אז - - -
מירב בן ארי: מה זה אם וכאשר - - -
עודד פורר: רגע, יכול להיות שזה פועל בתנאי ההיתר?
<דודי קופל: אני שוב אומר, אנחנו - - -
מירב בן ארי: אני מבקשת, אני קיבלתי תשובה מסוימת ממשרד האוצר.
מירב בן ארי: אני יודעת, כי אני מעורבת מול המשרד בעניין הזה, אני חשבתי שאתם תבואו ותגידו - - - כי המפקח הזה - - - מה זה אם וכאשר?
מירב בן ארי: יש כאן הגרלות לקטינים שמבוצעות, עזבו שטח בית ספר, מחוץ לשטח בית ספר, מיועד לקטינים, עם פניות לקטינים, שזה במפורש בניגוד לחוק, מה זה אם וכאשר?
מירב בן ארי: יש אדם שזה התפקיד שלו.
מירב בן ארי: אני אתמול שמעתי משהו אחר על המפקח, אם עכשיו אתה אומר לי משהו אחר, בוא נגיד, יש לי מקורות חזקים באוצר, אבל תגיד לי האם המפקח הזה, לצורך העניין, ביצע את עבודתו כראוי או לא.
<דודי קופל: אני שוב אומר, אנחנו נמצאים בעיצומו של הליך בדיקה - - -
יהודה גליק: זה כאילו משהו חדש, שרק התחיל אתמול, בשבוע שעבר?
<דודי קופל: לא, ממש לא.
יהודה גליק: אני יודע שהחברה הזאת, PMI וחברת בר, הם קיימים בשוק, הם אותה חברה, רק שכשאנחנו היינו ילדים לא הייתה הגרלה בפייסבוק, אבל החברה הזאת קיימת לפחות 40 שנה והפעילות פה, זה לא רק ההגרלה, יש פה כאלה אלמנטים - - -
<דודי קופל: אנחנו אמונים על ההגרלות, לא על - - -
יהודה גליק: זאת חברה שמגלגלת מיליונים על גבי מיליונים על גב הילדים.
מירב בן ארי: אני שמעתי משהו אחר על המפקח, זה לא - - -
מנואל טרכטנברג: אפשר להתייחס שנייה?
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, אני לא יודע אם אתם מודעים לכך, או דיברתם על זה, אבל ב-1.1.2017 אמור להתחדש ההסכם בין האוצר לבין מפעל הפיס שנחתם פעם בחמש שנים וזה תנאי ההיתר שנחתם פעם בחמש שנים.