GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי פולקמן: זאת אומרת אם נחלק את זה לפי עשרוני ההכנסה, ההימורים הם לא פרופורציונאליים, וגם אם נסתכל על כמות המהמרים, לא על סך ההימור, כי אני מניח שאדם שיש לו הרבה כסף יכול להמר בסכומים גדולים יותר.
רועי פולקמן: וראינו גם ממחקרים שהוצגו כאן, שכמעט 40% מהמהמרים מרוויחים פחות מ-5,000 שקלים משכר המינימום.
רועי פולקמן: הנתונים האלה הוצגו גם לוועדת החינוך.
רועי פולקמן: יש שני דברים שדובר על קמפיין השיווק ואני אגיד תיכף על מה ביקשנו לקבל נתונים.
רועי פולקמן: דבר אחד היה על סוג הפרסום.
רועי פולקמן: הטענה היא שבקודים המקובלים להימורים בעולם פרסום משנה חיים, שאומר החיים שלך קשים, תהמר, תבוא תגיד לבוס שלך שילך לחפש.
רועי פולקמן: סוג כזה של פרסום פונה, אתם יודעים מה, אפילו לא נגיד למי הוא פונה, הוא במדינות אחרות, בקודים המקובלים, הוא אסור.
רועי פולקמן: מה שאומר אתה בא להמר בשביל פנאי, בשביל כייף.
רועי פולקמן: אני לפחות, בשבילי הימורים זה אמנם לא מפעל הפיס, זה הטוטו, אבל להמר על משחק כדורגל, זה קצת מכניס פלפל למשחק.
רועי פולקמן: זה פנאי.
רועי פולקמן: ברגע שאתה הופך את ההימורים לא לקטע של פנאי, בוא נראה מי יותר, אלא – אם אני אהמר החיים הקשים שלי יהפכו לחיים טובים, פה מתחילה להיות הבעיה, כי אנחנו לא באים להציג לאנשים חלומות שבזכות ההימורים חייהם יהיו טובים.
רועי פולקמן: וזה כבר הערה על תוכן הפרסום ואמרנו את זה.
רועי פולקמן: דרך אגב, בטוטו היו הגבלות על הדבר הזה, בפיס לא.
רועי פולקמן: אני רק אומר.
רועי פולקמן: בהיתר התייחסנו לזה, כולל לשעות הפרסום וכו'.
רועי פולקמן: מה כן טענו בדיון הקודם?
רועי פולקמן: טענו שגם בפרסום עצמו, ועל זה גם ביקשנו את הנתונים, כי אז בדיון מרב, להבנתי אמרת שיש את הנתונים האלה ושזה המצב, שגם החלוקה של הפרסום, שמתחלקת בין המדיה הארצית, לצורך העניין הטלוויזיה, ערוצי הברודקסט וכו', לבין פרסום חוצות.
רועי פולקמן: גם פה הטענה שלנו הייתה שזה מתחלק באופן לא מידתי.
רועי פולקמן: כלומר, יש יותר פרסום חוצות של מפעל הפיס, בערים בעלות מאפיינים סוציו אקונומיים נמוכים.
רועי פולקמן: כלומר, ואני אתן דוגמה אחת אנקדוטאלית, שהיא לא פרופר פרסום.
רועי פולקמן: קיימתי לא מזמן סיור בעיר רמלה ואני אומר לכם, אני מסתובב בירושלים, הייתי בראש העין.
רועי פולקמן: אני עושה כל מיני סיורים בדרך כלל בענייני מחיר למשתכן.
רועי פולקמן: ברמלה, בכל קרן רחוב היה פרסום בפיצוציות של מפעל הפיס ושל רייסר, של הימורי סוסים.
יעקב מרגי: זה הפך להיות הדוכנים שלהם.
רועי פולקמן: בכל צומת.
רועי פולקמן: נסעתי בעיר רמלה, נגיד בטווח של 2 קילומטרים, היה ערב, חיפשתי משהו לאכול, שמונה בערב, מקום שהיה איזה פלאפל שעמד להיסגר.
רועי פולקמן: בכל קרן רחוב היה פרסום של מפעל הפיס ושל רייסר עם מרוצי הסוסים, בשלטי ענק.
יהודה גליק: אני חושבת שבירושלים לא ראיתי אחד כזה.
רועי פולקמן: והטענה שאמרנו אותה בדיון וביקשנו להבין ממפעל הפיס את העניין הזה, הייתה ועדיין אני אומר אותה, ושוב, יכול להיות שהיא לא מדויקת ושמפעל הפיס ידייק אותנו, הטענה שלי הייתה שבערים כמו רמלה וכמו בית שמש, עיר שאני מתגורר בסמיכות אליה ומסתובב בה הרבה, היקף הפרסום של מפעל הפיס והספונסרים, זאת אומרת הספונסרים לפיצוציות, שזה חלק מהפרסום הזה, הוא הרבה יותר גדול מאשר אם אני אסע עכשיו לרעננה או לתל אביב או לא יודע, לראשון לציון.
רועי פולקמן: אז אחד, ביקשנו לדעת איך זה מתחלק, כי עוד פעם, יש את הפרסום שמתחלק לפרסום הברודקסט, לעיתונים ולצורך העניין לכולם; ויש את פרסום החוצות.
רועי פולקמן: אז זו הייתה טענה אחת, כדי לדעת האם זה אכן נעשה ככה והאם זה עומד בקנה אחד עם מדיניות האמירה הזאת, שאנחנו רוצים שכולם יהמרו באופן שווה, ולא שברמלה יהיו הרבה יותר מהמרים מאשר ברעננה.
רועי פולקמן: זו האמירה המרכזית ואני חייב לומר שהנתונים שהועברו על ידי הגברת מרב ברנפלד, ששוב אני מודה לה שהיא כאן, אבל הנתונים לא קשורים בכלל.
רועי פולקמן: דובר על האחריות שמפעל הפיס נוהג בה, דובר על ההוצאות, סך הכל כמה מוציאים מעוגת ההכנסות על פרסום והכל בסדר.
רועי פולקמן: המקרו של המקרו של המקרו.
רועי פולקמן: אותנו מעניין המיקרו.
רועי פולקמן: זו הערה אחת.
רועי פולקמן: הערה אחרונה שלי, אדוני יושב הראש, אני אמרתי את זה בהרבה דיונים ולשמחתי עורכת הדין הראל ממשרד המשפטים נמצאת כאן.
רועי פולקמן: אני אומר לאורך כל הדרך, חייב לקום רגולטור מקצועי לתחום ההימורים במדינת ישראל, כיוון שהיכולת גם של משרד האוצר, שהיום הוא הרגולטור בעצם של מפעל הפיס, וגם של משרד המשפטים, להיות ברזולוציות האלה, ברמת המעקב הנדרשת הזאת, שיודעת לדעת מתי פרסומות עוברות את גבול הקוד האתי הלגיטימי, שיודעת להגיד איך החלוקה נראית ואיזה מוצרים שמוכנסים הם לא מדתיים וכו'.
רועי פולקמן: הידע הזה – יושבים אנשים נפלאים במשרד האוצר שעשו את הבקרה, אנשים נפלאים במשרד המשפטים.
רועי פולקמן: בסוף הם מתעסקים בעוד הרבה נושאים אחרים, אין שם התמקצעות בנושא הזה.
רועי פולקמן: אין הרבה ידע בין לאומי שמגיע ולכן קריטי שיהיה הרגולטור, בין השאר כי התחושה שלי הייתה בעיקר על מפעל הפיס, שבהיעדר פיקוח, בסוף הכסף הגדול מסיט – מפעל הפיס בסוף גוף ממלכתי במידה מסוימת והוא הלך למקומות בעייתיים.
רועי פולקמן: הוא הכניס מוצרי הימורים ממכרים מאד, לראייה הקינו ואחרים.
רועי פולקמן: עשה פרסום בצורה לא מדתית.
רועי פולקמן: כי בסוף אין מה לעשות, הכסף הגדול מדבר ומפעל הפיס דואג ללקוחות שלו, לצורך העניין, שמרוויחים מהכסף ולא באמת לציבור הישראלי.
רועי פולקמן: עד כאן.
יעקב מרגי: אני חושב שבמקרה הזה אני אתן למפעל הפיס להציג.
יעקב מרגי: תציגו.
<מירב ברנדפלד: תודה רבה על זכות הדיבור.
<מירב ברנדפלד: טוב, אני אתחיל בזה שלאחרונה קיבלנו היתר חדש, שלמעשה מאד ומסדיר את רוב הסוגיות שעלו פה בדיון הקודם ובדגש על נושא הפרסום - - -
יעקב מרגי: בהיתר האחרון - - -
<מירב ברנדפלד: החדש.
יעקב מרגי: סליחה, אני שואל.
יעקב מרגי: בהיתר האחרון, החדש שקיבלתם, באו לידי ביטוי דברים שעלו בדיונים?
<מירב ברנדפלד: לגמרי.
<מירב ברנדפלד: אני אפילו אפרט, אני אומר.
<מירב ברנדפלד: ככה: קודם כל בהיתר יש מגבלה על תקציב הפרסום של סכום, ממש נקבע גם מספר וגם כאחוז.
<מירב ברנדפלד: אז יש מגבלה על התקציב.
<מירב ברנדפלד: יש מגבלה על שעות הפרסום.
<מירב ברנדפלד: יש מגבלה על התכנים של הפרסום, גם בהיבטים של תוכן, גם בהיבטים של למשל לא להשתמש בדמויות - - -
יעקב מרגי: זו הסיבה שאראלה הפסיקה?
<מירב ברנדפלד: לא.
רועי פולקמן: דווקא על אראלה לא הייתה ביקורת.
<מירב ברנדפלד: הקמפיין של אראלה הוא פרויקט מאד אמין שזוכה להצלחה.
<מירב ברנדפלד: גם המוצר שהיא מפרסמת - - -
יעקב מרגי: אני אגיד לך את האמת, היא לא הצליחה לשכנע אותי.
<מירב ברנדפלד: כן?
יעקב מרגי: היא לא הצליחה.
יעקב מרגי: אני 30 שנה מחזיק מנוי פיס ואני נהנה מזה שאני רואה שאיזה מתנ"ס הוקם.
יעקב מרגי: אין לי ציפייה לזכות בפיס.
יעקב מרגי: אני גם לא בודק, לכן הוא לא שידר לי אמינות בחיים.
<מירב ברנדפלד: אבל זאת בדיוק המטרה של ה - - -
יהודה גליק: אבל אם היא הייתה מתקשרת ואומרת שקיבלת רבע מיליון שקלים, לא היית מתנגד.
יהודה גליק: לא היית אומר אתן את זה למתנ"ס בנתיבות.
יעקב מרגי: לא הייתי מתנגד, אבל לומר לך, כשהיא דיברה עם אותה עקרת בית עם המבטא וזה, זה לא נראה משחק?
יעקב מרגי: וואלה, זה נראה משחק.
<מירב ברנדפלד: לא, זה אוטנטי וזה אמיתי וחשוב לומר שהמוצר הזה הוא מוצר שאין בו אלמנטים ממכרים, הוא מוצר שה - - -
יעקב מרגי: באראלה אין אלמנטים ממכרים?
יעקב מרגי: הצלת לי את החיים, שיפרת לי את החיים.
<מירב ברנדפלד: לא, אנחנו לא אומרים את זה.
יעקב מרגי: לא, אלה שעלו לקו אמרו את זה.
<מירב ברנדפלד: זה שהם אמרו, הם באמת אמרו את זה, אבל חשוב להגיד שהמוצר הזה הוא מוצר הגרלה שהלקוח בו הוא פאסיבי.
<מירב ברנדפלד: הוא לא צריך כל פעם לבחור מספרים, הוא מתקיים אחת לשבוע.
<מירב ברנדפלד: סכום הזכייה - - -
יהודה גליק: אני משאיר את הפלאפון שלי דלוק בוועדה בגלל שאולי אראלה תתקשר.
<מירב ברנדפלד: גם חבר הכנסת פולקמן, בעצם שהוא מכיר את התחום שלנו ומתעסק בו רבות - - -
יעקב מרגי: אני בדרך כלל לא עונה לחסויים.
<מירב ברנדפלד: אנחנו נדאג להשיג אותך.
רועי פולקמן: ואני לצערי לא מנוי, כי אבא שלי אמר לי פעם, אף פעם אל תהמר במפעל הפיס.
רועי פולקמן: אני לא יודע למה הוא אמר לי את זה.
יעקב מרגי: בואו נחזור.
<מירב ברנדפלד: אז באמת המוצר הזה של המנויים - - -
רועי פולקמן: לא הימרתי אף פעם.
<מירב ברנדפלד: אז כמו שאמרתי, ההיתר מסדיר את כל נושא הפרסום והשית הרבה מאד מגבלות בנוגע לפרסום.
<מירב ברנדפלד: התחלתי לומר שבנוגע לתכנים, גם לגבי התכנים כמו שחבר הכנסת פולקמן אמר, יש הרבה מגבלות לגבי התוכן, מהות התוכן, גם לגבי שלא יהיו רמיזות לפניות לקטינים.
<מירב ברנדפלד: אסור למשל להשתמש בדמויות שהן בעיקרן ידוענים שעיקר עיסוקם הוא קטינים ועוד מגבלות תכניות כאלה.
<מירב ברנדפלד: מלבד זה יש הרבה מאד מגבלות לגבי הפרסום בצורך שלנו לתת הערות אזהרה על כל פרסום שלנו, גם פרסום - - -
רועי פולקמן: חבר הכנסת גליק הכריח אותנו לשתות פה קודם.
מנואל טרכטנברג: זה לשיפור הדיון?
יהודה גליק: זה במסגרת התמיכה שלך בשבת, אז מגיע לך כוסית.
<מירב ברנדפלד: אני חושבת שדווקא פה זו דוגמא טובה, של המידתיות, שכל דבר שאנחנו עושים במידה וגם הגרלות, אם הוא במידה ובמתינות, הוא מהנה, הוא פנאי ואם הוא עובר את הגבול, הוא יוצר בעיה.
יעקב מרגי: הפזור של הפרסום.
<מירב ברנדפלד: אז אמרתי שהוטלו הרבה מאד מגבלות לגבי פרסום אזהרות.
<מירב ברנדפלד: כל פרסומת שלנו תצטרך להיות מלווה בפרסום של אזהרות, גם לגבי גיל, גם לגבי הסיכון שעלול להיווצר בהגרלות ואנחנו נתחיל ליישם את זה הכי מהיר שנוכל.
<מירב ברנדפלד: בנוסף יש מגבלות לגבי הרחקת - - -
רועי פולקמן: רגע, סליחה שאני עוצר, אדוני יושב הראש, השאלה מירב, לפני ההיתר החדש, שבאמת עבדנו עליו יופי, אבל ביוני היה בוועדת חינוך דיון.
רועי פולקמן: אנחנו שואלים על חמש השנים שעברו, רגע לפני, כי אנחנו רוצים לשאול את עצמנו.
רועי פולקמן: היה פה דו"ח שהוצג, שחלוקת התחנות של מפעל פיס איננה אחידה.
רועי פולקמן: זה אחד.
רועי פולקמן: האם לגבי פרסום חוצות ואותן פיצוציות - - -
<מירב ברנדפלד: אני אתייחס גם לזה.
רועי פולקמן: אוקיי, כי על העתיד אנחנו קצת יודעים מה הולך לקרות.
<מירב ברנדפלד: אוקיי, אז אני אתייחס גם לזה, אבל אני חושבת שזה חשוב לעשות סריקה, כי בעצם זה פחות או יותר מה שיהיה ודרך אגב, חלק מהדברים אנחנו כבר יישמנו בעבר.
<מירב ברנדפלד: זאת אומרת הרבה מההמלצות בהיתר הן פרי העבודה שלנו ודברים שכבר יישמנו בשטח.
<מירב ברנדפלד: הרחקת נקודות מכירה ממוסדות חינוך, מבתי ספר, מחטיבות ביניים ותיכונים.
<מירב ברנדפלד: מגבלה מאד מאד- רדיוס של חצי קילומטר ממוסדות חינוך.
<מירב ברנדפלד: זה מופיע בהיתר החדש ואנחנו נאכוף את זה.
<מירב ברנדפלד: לעניין פרישת הנקודות - - -
רועי פולקמן: רגע, וגודל הפרסום?
רועי פולקמן: הייתה התייחסות חדשה לגודל הפרסום?
<מירב ברנדפלד: תיכף אני אתייחס.
רועי פולקמן: בבתי ספר.
<מירב ברנדפלד: כן, לגבי השילוט, כל נושא השילוט עבר שינוי.
<מירב ברנדפלד: איך ישולט, איך ימותג.
רועי פולקמן: אני רק אומר, אדוני יושב הראש בהמשך לדיון, זו גם הייתה הצעת חוק פרטית ואחר כך היא מוזגה או הוכנסה להיתר, כל הנושא הזה של בתי ספר פיס.
<מירב ברנדפלד: נכון.
רועי פולקמן: בעקבות הדיון שהתקיים פה, הגעתי למנכ"לית משרד החינוך ואמרתי לה תגידי לי, למה לא כתוב בית ספר קוקה קולה, אם קוקה קולה תורמת?
רועי פולקמן: למה כתוב בית ספר פיס?
רועי פולקמן: על שום מה?
רועי פולקמן: מתברר שמשרד החינוך לא בעד זה וגם לא מסכים, רק בעבר מפעל הפיס אמר לו תשמע, אני נותן חסות ואם לא תשים אני לא אתן לך חסות.
רועי פולקמן: אמרתי לה אבל זה לא עובד ככה.
<קריאה: חסות זה כסף?
רועי פולקמן: אמרתי שזה גם חוק, כי הרי יש הגבלת גודל פרסום והבקשה הייתה לאכוף.
רועי פולקמן: יש הגדרה איזה גודל, שזה שלט 80/80 ושלא יהיה כתוב בית ספר פיס.
רועי פולקמן: והדיבור היה שבאמת בהיתר החדש תהיה הגבלה שאפשר לשים שלט, כמו שיש לטוטו ולפיס.
רועי פולקמן: שלט 80/80 – נבנה במימון, אבל לא יהיה יותר את שלטי הענק האלה – בית ספר פיס.
רועי פולקמן: למה?
רועי פולקמן: זה פרסום.
<מירב ברנדפלד: אנחנו דרך אגב גם הסכמנו לזה שזה יהיה ככה.
רועי פולקמן: בסדר גמור.
<מירב ברנדפלד: ואני אגיד בהקשר הזה שבאמת אנחנו רוצים שתהיה פה הלימה בין ה - - -
רועי פולקמן: בין הטוטו לפיס.
יעקב מרגי: אני מודה לך על נדיבות הלב, שהסכמתם לכך.
רועי פולקמן: אז התחלת להגיד על החלוקה.
<מירב ברנדפלד: כן, אז התחלתי לומר, כל נושא פרישת התחנות עובר עכשיו איזה שהוא שינוי בחשיבה וזה מתקשר למה שאמרת לגבי ריכוז של פרסום שראית בתחנות, כי כל עולם פרישת התחנות השתנה לפי אזורים סוציו אקונומיים ולפי שכונות.
<מירב ברנדפלד: זאת אומרת הרזולוציה תהיה הרבה יותר טובה.
יעקב מרגי: היה מעניין אותי, רועי, רמת אביב אם אני לא טועה מאכלסת כ-70,000 תושבים.
רועי פולקמן: יכול להיות.
<מירב ברנדפלד: יש בה את אחת התחנות הכי חזקות של מפעל הפיס.
יעקב מרגי: רגע, השאלה כמה תחנות פיס יש שם לעומת כביש רמלה - - -
רועי פולקמן: ופרסום בשלטים.
יעקב מרגי: או ניקח שכונות בבאר שבע או לוד.
יעקב מרגי: באמת שווה לבדוק את זה.
רועי פולקמן: ונטו הפרסום.
רועי פולקמן: זאת אומרת לדעתי בכל מקום שמוכרים בו, שמים שלט.
<מירב ברנדפלד: זה מידע שאנחנו יכולים להביא, אבל אני יכולה להגיד לכם שקודם כל כ-50%, טיפה מעל 50% מהאוכלוסייה הבוגרת קונה מדי פעם מוצרים של הפיס.
<מירב ברנדפלד: התחנות החזקות שלנו יושבות גם באזורים כמו רעננה, כמו רמת אביב – אחת התחנות הכי החזקות שלנו.
רועי פולקמן: חזקות בסך הכל מחזור, אבל יש הבדל בין אדם שבא ויכול להרשות לעצמו ב-20,000-30,000 שקלים, לבין בן אדם שמרוויח שכר מינימום, ויותר אנשים - - -
<מירב ברנדפלד: בסדר, ולכן פרישת התחנות - - -
יעקב מרגי: ושם את כל הקצבה שלו שם.
<מירב ברנדפלד: ולכן גם עדכנתם את זה בהיתר.
<מירב ברנדפלד: ההיתר החדש מצריך איזו שהיא חשיבה חדשה של פרישת התחנות, ככה שבשכונות עם דירוג מאד מאד נמוך תהיה הסטה של תחנות לאזורים יותר חזקים.
יעקב מרגי: בהיתר החדש נותנים לכם לוחות זמנים?
<מירב ברנדפלד: כן, יש לוחות זמנים לביצוע.
<מירב ברנדפלד: תוך כמה חודשים אנחנו נגבש תכנית, נלמד את ההנחיות וניישם אותן.
יעקב מרגי: מתי יצא ההיתר?
יעקב מרגי: מתי ניתן לכם ההיתר?
<קריאה: לפני שבועיים.
<קריאה: ביום שלישי לפני שבועיים.
<מירב ברנדפלד: ב-14 בפברואר.
יעקב מרגי: גם אדם פזיז כמוני, עם חיפזון מואץ יכול להבין מכם שעדיין לא נערכתם כמו שצריך.
<מירב ברנדפלד: לא, אנחנו בשלבי היערכות מאד מאד מאד מתקדמים ליישום כמה שיותר מהר של ההנחיות.
מנואל טרכטנברג: כן, בוקר טוב אדוני יושב הראש.
מנואל טרכטנברג: קודם כל אני מתנצל על שהגעתי מאוחר, בהטעיית ווייז, אבל אין מה לעשות.
<קריאה: עוד פעם?
מנואל טרכטנברג: עוד פעם.
יהודה גליק: תפסיק להמר בווייז, תהמר במפעל הפיס.
מנואל טרכטנברג: זה בדיוק.
מנואל טרכטנברג: אני חייב להגיד שיש לי קושי מאד מאד גדול עם כל הנושא של הפרסום, פרסומת לכל סוגי ההימורים, כי אני לא עושה הבחנה, למשל בין הסוגים השונים – טוטו, לטוטו, פיס וכו' – כמכלול.
מנואל טרכטנברג: עכשיו, למה יש לי קושי מאד גדול?
מנואל טרכטנברג: מכיוון שאני בהחלט מבין שאנחנו לא ננצח את הנטייה הטבעית של בני האנוש להמר, ואז מוטב שיהיה משהו ממלכתי, שגם מתעל את הרווחים לכיוונים רציניים.
מנואל טרכטנברג: את זה אני מבין.
מנואל טרכטנברג: אבל למה לנו לעודד את זה בצורה כלשהי.
מנואל טרכטנברג: זה א'.
מנואל טרכטנברג: ו-ב' יש גם היבט ערכי, ואני רוצה כאן להתמקד בפרסומת אחת, שכל פעם שאני שומע את זה, באמת, אתה יודע, אני נכנס לטירוף.
מנואל טרכטנברג: העניין הזה, אני לא יודע של איזה מההימורים השונים זה, זה שאתה חולם על התוכים בניקרגואה, שאתה תוכל להציל וזה וזה.
מנואל טרכטנברג: או וילה, או מטוס פרטי.
מנואל טרכטנברג: כלומר, מי ששומע את זה, זה כאילו בלשון הלצה, אבל זה לא הלצה.
מנואל טרכטנברג: בעצם מה זה אומר?
מנואל טרכטנברג: שאתה שם באותה רמה ערכית את הנהנתנות המטורפת ביחד עם מעשים טובים כאילו, שאתה יכול לעשות אם תקבל הרבה כסף וזה כל הזמן הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: אני לא בא ומאשים, אתה יודע, שהם התכוונו לפגוע ערכית במוסר של איזה ששומעים, אבל זה מה שקורה בסופו של יום.
מנואל טרכטנברג: יש פגיעה ערכית.
מנואל טרכטנברג: מעבר לכך, פרסומת באמצעי התקשורת זה לא רק מקדם מכירה של משהו, זה נותן לגיטימציה וזה שם את זה על אותו מישור עם דברים אחרים, ראויים של השומע, הקורא, הנחשף לדברים האלה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו חיים בעולם שאנחנו מופצצים כל הזמן בגירויים.
מנואל טרכטנברג: כל הזמן.
מנואל טרכטנברג: כל מסך, כל דבר, כל שמיעה, מופצצים בגירויים.
מנואל טרכטנברג: אם אתה מופצץ בגירויים, שבאיזה שהוא מקום שמים באותה קטגוריה הימור ועידוד להימור עם דברים אחרים, מי אתה שתחשוב שהימור זה בעצם לא דבר כל כך רצוי כאורח חיים, כאיפה לשים את הכסף וכו'.
מנואל טרכטנברג: כלומר, ההשפעה היא הרבה מעבר לדאגה הנכונה קודם כל לשכבות החלשות שנוטות להמר יותר.
מנואל טרכטנברג: יש פה פגיעה מערכתית ברובד המוסדי ערכי של החברה בישראל.
מנואל טרכטנברג: וזה משהו שלא ניתן לתקן על ידי כך שנזיז תחנה מפה לשם ונרחיק מבית ספר וכו'.
מנואל טרכטנברג: לכן אני צריך להשתכנע ולא שמעתי - לא הייתי בתחילת הדיון - אבל אני הייתי בדיונים אחרים.
מנואל טרכטנברג: לא שמעתי עד עצם היום הזה דיון אחד שיעבור אותי לפחות, למה בכלל צריך פרסום.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר לעצמנו מה קרה עם סיגריות.
מנואל טרכטנברג: הפרסומות לסיגריות היו מפרנסות דורות דורות של תחנות רדיו ועיתונים וכו' וכו' ואמרו מה, זה חופש הביטוי ו - - - ואי אפשר שלא.
מנואל טרכטנברג: רבותי, זה נעלם.
מנואל טרכטנברג: לא רק זו, אלא שיש אזהרה וכיום הוויכוח הוא על גודל האזהרה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם משהו על סיגריות.
מנואל טרכטנברג: לא מלחמת העולם השנייה ולא הראשונה, גרמו למספר קורבנות כל כך גדול במאה ה-20 כמו העישון, ויש על זה מחקרים.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה להשוות, כי זה לא.
מנואל טרכטנברג: מה שאני אומר, שכיום מה שמובן מאליו שיש פרסומת להימורים, כמו שהיה מובן מאליו שיש פרסומות לסיגריות.
מנואל טרכטנברג: זה לא צריך להיות מובן מאליו ואני חושב שאנחנו צריכים לחתור לביטול טוטאלי של פרסומת להימורים.
יעקב מרגי: משרד האוצר – אולי אתם בניגוד עניינים?
יעקב מרגי: דרמטי, נכון?
יעקב מרגי: זה בונה לכם כיתות, בונה מתנ"סים.
יעקב מרגי: בונה.
יהודה גליק: אתה יודע מאיפה התחיל הפיס בכלל?
יהודה גליק: מאיפה התחיל המושג פיס?
יעקב מרגי: במשנה.
יהודה גליק: במקדש.
יהודה גליק: היו רצים כל בוקר לראות מי יעשה את העבודה הראשונה.
יעקב מרגי: להגריל.
יהודה גליק: מי יזכה לעבוד ראשון במקדש.
<אורי כץ: בוקר טוב לכולם.
<אורי כץ: אני עורך דין אורי כץ, מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
<אורי כץ: קודם כל סמכות שר האוצר להיות הרגולטור גם של ההימורים וגם של ההגרלות במדינת ישראל קבועה בחוק העונשין.
<אורי כץ: זה משהו שהוא כבר עשרות שנים וככה זה מתנהל.
<אורי כץ: בחודשים האחרונים עבדנו ארוכות - - -
יעקב מרגי: אתה יודע, כמו שאמרתי לה תודה על הנדיבות, תמיד אפשר לשנות סמכויות.
יעקב מרגי: אנחנו מודעים לכך שזו סמכות שר האוצר.
יעקב מרגי: אני אומר אולי הוא נמצא בניגוד עניינים.
יעקב מרגי: המשרד, לא השר.
יעקב מרגי: אולי המשרד כמשרד הוא בניגוד עניינים.
יעקב מרגי: יכול להיות שהרגולציה צריכה לעבור למשרד אחר.
<אורי כץ: ההמלצות על הקמה של רגולטור - - -
יעקב מרגי: אבחל לא אתה נותן לי את התשובות האלה לשאלה.
יעקב מרגי: זה הרהורים בקול.
<אורי כץ: אני יכול לענות על - - -
רועי פולקמן: לא, יכול להיות רגולטור שקשור, זה לא משנה כרגע לאן.
רועי פולקמן: הוא יכול להיות קשור גם ל - - -
יעקב מרגי: לחלוקה, לא יודע מה.
<אורי כץ: אבל משרד האוצר הוא מנהל באמת הרבה אלמנטים שונים במשק.
<אורי כץ: יש איזונים, יש גורמים מקצועיים מאד רציניים המונים על מכלול של נושאים, ובין היתר אנחנו עושים את האיזון גם כאן, ככל שנדרש.
<אורי כץ: ממקור ראשון, אחרי שישבנו בכל הדיונים עם הפיס ולא עם הפיס, על ההיתר החדש, ראיתי את זה מקורב.
<אורי כץ: אני רק מבקש לסבר את האוזן.
<אורי כץ: ההיתר הקודם של מפעל הפיס היה בערך באורך 15 עמודים.
<אורי כץ: כרגע אנחנו מדברים על משהו פי שלושה בהיקף.
<אורי כץ: גם מתוך יישום ההמלצות של הוועדה לבחינת שוק ההימורים החוקיים בישראל וגם באמת אלמנטים אחרים שהיה לנו חשוב להכניס כרגולטור.
<אורי כץ: לעניין הפרסום, כמו שמירב ממפעל הפיס אמרה, אנחנו הכנסנו הרבה מאד מגבלות שלא היו קיימות.
<אורי כץ: קודם כל לעניין סכומי הכסף שמפעל הפיס יכול להשקיע בפרסום.
מנואל טרכטנברג: אני מבקש לשיטתך, פשוט אני לא רוצה להיכנס לזה, מה ההיגיון בפרסום?
<אורי כץ: המגמה הייתה קודם כל - - -
מנואל טרכטנברג: למה צריך פרסום במפעל הפיס?
<אורי כץ: המגמה הייתה קודם כל להפחית פרסום - - -
מנואל טרכטנברג: לא, לא, אני באמת רוצה להבין, מבחינתכם, אתה יודע, בלי בכלל להיכנס פה לוויכוח פילוסופי.
מנואל טרכטנברג: מה ההיגיון מבחינתך - - -
רועי פולקמן: אני ברשותך אגיד משהו שאני שמעתי בדיונים, כי היה דיון בחוק.
מנואל טרכטנברג: לא, לא, אבל תן לו.
רועי פולקמן: טוב, בסדר.
מנואל טרכטנברג: אני עכשיו רוצה את דעתך.
רועי פולקמן: ודאי, ודאי.
<אורי כץ: שוב, גם ההיתר גם מציג התקדמות מבחינתנו בצמצום.
<אורי כץ: אני לא חושב שהיה על השולחן משהו של להפסיק את הפרסום לחלוטין.
מנואל טרכטנברג: אבל - - -
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי בכמה אחוזים זה צומצם מול ההיתר?
<אורי כץ: אני יכול להגיד שהתקציב של מפעל הפיס לשנת 2017 טרם אושר, נכון, אם אני זוכר נכון?
<אורי כץ: אנחנו כבר רואים התייעלות משמעותית.
יעקב מרגי: בטח נתתם היתר אחוזי, לא?
<אורי כץ: נכון, נתנו.
<אורי כץ: המגבלה היא אחוז אחד מסך ה-.
<אורי כץ: כל הנושא של הגבלות הוצאות פרסום קבוע בסעיף 70 להיתר.
<אורי כץ: ההיתר פורסם ברשומות לפני שבועיים, כולם יכולים לראות את זה.
<אורי כץ: אנחנו מדברים על אחוז אחד ממחזור ההכנסות - - -
יעקב מרגי: היום?
<אורי כץ: היום.
יעקב מרגי: קודם מה היה?
<אורי כץ: לפני זה לא היו הגבלות.
יעקב מרגי: לא הייתה הגבלה כלל.
<אורי כץ: כמו שאמרתי, בהיתר הזה באמת נכנסו הגבלות רבות גם על התוכן, גם על הסכומים, גם על הרבה דברים אחרים שהפיס עושה ואני יכול לסקור אותם.
יעקב מרגי: מירב, את יודעת לומר לי כמה בלי הגבלה באחוזים?
<מירב ברנדפלד: כמה הוא היה?
<מירב ברנדפלד: אני יכולה לבדוק.
<אורי כץ: אני יודע מהגורמים המקצועיים שלנו, שבדקתי לפני הדיון, כבר יכולים להגיד שיש התייעלות משמעותית וצמצום משמעותי בסכומים שמפעל הפיס מקצה לפרסום.
רועי פולקמן: 0.9% - במכתב שנשלח לוועדה.
רועי פולקמן: 0.9% בממוצע מסך ההכנסות של מפעל הפיס.
יעקב מרגי: ואם נתנו להם 1 אז הגדלנו.
<אורי כץ: לא, קודם כל זה תקרה.
<אורי כץ: דבר - - -
רועי פולקמן: לא, גדלו מאד ההכנסות.
רועי פולקמן: אה, זה אחוז.
יעקב מרגי: אבל זה אחוזי.
רועי פולקמן: זה לא השתנה, דרך אגב.
רועי פולקמן: עוגת הפרסום לא השתנתה.
<אורי כץ: זה תקרה.
<אורי כץ: אנחנו מדברים על אחוז אחד בשנת 2017 ו-0.75 - - -
יעקב מרגי: תעשו לי טובה, כשאתם מציגים שיפור – אתה יודע, האדרנלין שלי היום נמוך, אני קצת מקורר – כשאתם מציגים שיפור תהיו קצת זהירים בלשונכם.
<אורי כץ: אני רק מבקש לסיים את המשפט.
<אורי כץ: אנחנו כבר רואים שיפור מבחינת הסכומים שהושקעו בפועל בפרסום.
<אורי כץ: בשנת 2017 מפעל הפיס מוגבל לאחוז אחד.
<אורי כץ: משנת 2018 ואילך 0.75%.
<אורי כץ: זאת אומרת גם דברים שעושים וחותכים, צריך לעשות בהדרגתיות.
יעקב מרגי: בהדרגה.
<אורי כץ: זה הנושא.
<אורי כץ: לעניין התוכן, גם כמו שמירב אמרה, חברת הכנסת פולקמן התייחס לפרסומת משנה חיים.
<אורי כץ: כיום יש סעיף מפורש בהיתר שאוסר על עריכת פרסומת משנה חיים, לצד הרבה מגבלות אחרות, ששוב, לא היו קיימות.
<אורי כץ: בטח על שינוי משמעותי בחיים, הקלה של הימורים כמיועדת לדיכאון או לפתרון קשיים חברתיים, או כספיים, להצגה כמוצר משפחתי וכו' וכו'.
<אורי כץ: יש פה 14 תתי סעיפים שעוסקים במגבלות השונות שקיימות על הפרסום, גם על השילוט, כמו שצוין פה.
<אורי כץ: זאת אומרת לא יהיו עוד בתי ספר שייבנו ושיהיה כתוב בית ספר פיס או דברים כאלה.
<אורי כץ: השילוט מאד הוגבל.
<אורי כץ: בנספח ו' להיתר כתוב בדיוק איזה שלטים יוכלו לעשות - - -
יעקב מרגי: משרדי הממשלה יודעים, הרי כשהם תומכים בפיתוח, יש גודל - - -
<אורי כץ: יש גודל ויש הגדרה ואפילו בצבעים יש הגבלה.
רועי פולקמן: בדיוק.
רועי פולקמן: זה מה שדרשתי ב - - -
<אורי כץ: באמת הגבלה.
<אורי כץ: עכשיו אני רוצה להתייחס גם לצד השני, כי כמובן הפרסום הוא לא בפני עצמו.
<אורי כץ: אז באמת המגמה בהיתר הזה, כפי שהוביל שר האוצר ומנכ"ל משרד האוצר, שהוא המוסמך לעסוק בנושא של הפיס, באמת לצמצם את כל הנושא של ההימורים, כמובן מכונות המזל.
<אורי כץ: אנחנו יודעים שכל החיש גד האלקטרוני כבר לא פועל החל מיום אחד בינואר, וגם תכנית להסתה של תחנות מכירת פיס מאזורים חלשים.
<אורי כץ: בעצם הרזולוציה שהכנסנו פה בהיתר היא לא של אשכולות לפי ערים, כפי שהמדד המקובל, כי יש בזה הרבה עיוותים שתל אביב היא אשכול מסוים, אבל יש בה שכונות ממדרג כזה וממדרג כזה.
יעקב מרגי: אורי כץ, בחוק אתם הרגולטור.
יעקב מרגי: יש לכם יחידת פיקוח, אכיפה?
<אורי כץ: אנחנו המפקחים.
יעקב מרגי: אתם המפקחים.
<אורי כץ: כמו שמשרד האוצר מפקח על - - -
יעקב מרגי: בוא אני אזכיר לך.
יעקב מרגי: השולחן הזה פה קיים דיון על הסופרבול.
<אורי כץ: נכון.
<אורי כץ: אני הייתי בדיון.
יעקב מרגי: ורק לפני כמה ימים שמענו שיצאו קנסות וזה.
יעקב מרגי: להערכתי, יכול להיות שאני טועה, תקן אותי, מותר לך.
יעקב מרגי: להערכתי אם לא היה דיון אני לא יודע אם מישהו היה נוגע בסוגיה זו.
יעקב מרגי: שוק ההגרלות פרוץ לכאן ולכאן, במיוחד בתחומי הילדים.
יעקב מרגי: אז רגולציה?
יעקב מרגי: בוא, אני יודע, אין רגולציה בלי פיקוח.
יעקב מרגי: בלי אכיפה, בלי בקרה.
<אורי כץ: אני מבחן להבחן בין שני עניינים.
<אורי כץ: זאת אומרת שר האוצר הוא הרגולטור גם של שוק ההימורים, שהימורים יכול לערוך רק מפעל הפיס, וגם של שוק ההגרלות.
<אורי כץ: אז זה שני דברים שונים.
<אורי כץ: מבחינת ההימורים יש לנו את ההיתר למפעל הפיס, שיש בו הרבה מאד כלים, הרבה מאד סמכויות להפעיל.
<אורי כץ: אנחנו יכולים - - -
<עדנה הראל פישר: תודה.
<עדנה הראל פישר: במצב הקיים אכן - - -
<עדנה הראל פישר: עדנה הראל, ראש תחום ייעוץ וחקיקה.
<עדנה הראל פישר: עוסקת ברגולציה ובין השאר בעניין הספציפי הזה עמדתי בראש ועדה בין משרדית, שמונתה לפי החלטת ממשלה לבחינת הרגולציה הקיימת על שוק ההימורים החוקיים; ובעיקר מתוך רצון לשים דגש על השאלה האם הרגולציה הקיימת מונעת את ההשפעות השליליות שיש להימורים חוקיים.
<עדנה הראל פישר: כי בהמשך לשאלה ששאל אדוני קודם, יש היבט של הסדרת ההימורים החוקיים במובן של הפעילות שלהם לטובת מטרות ציבוריות, שמשמשות את תחום הספורט במועצה להסדרים בספורט, את המטרות הציבוריות שמוסכמות לעניין הכנסות מפעל הפיס, וזה נעשה על ידי המשרדים – משרד התרבות והספורט ומשרד האוצר לעניין המועצה להסדר הימורים בספורט; ולעניין פעילות מפעל הפיס על ידי מפעל הפיס.
<עדנה הראל פישר: במאמר מוסגר, ואני חושבת שזה לא בחזית הדיון שלנו, ההגרלות שציין נציג משרד האוצר, שהן הגרלות מסחריות, הן לא הולכות למטרות ציבוריות והן נעשות על ידי גופים שזו לא עיקר פעילותם.
<עדנה הראל פישר: זה נעשה בשוליים, הגרלה שנתית של - - -
יעקב מרגי: אבל זה עדיין כפוף לאישור.
<עדנה הראל פישר: זה כפוף לאישור, יש היתר כללי.
<עדנה הראל פישר: יש גם שאלה של היתרים ספציפיים לעמותות כמו - - - לפעמים.
<עדנה הראל פישר: זה שאלות נפרדות.
<עדנה הראל פישר: זה לא בליבה של הימורים חוקיים.
<עדנה הראל פישר: לכן אני מתרכזת וגם הפעולה של הצוות התרכזה בבחינת ההסדרה הקיימת לעניין הימורים חוקיים.
<עדנה הראל פישר: שני הגופים שהזכרתי, מפעל הפיס והמועצה להסדר הימורים בספורט.
<עדנה הראל פישר: ההסדרה הקיימת היום - כפי שהגיע הצוות למסקנותיו, אז המסקנות מפורסמות.
<עדנה הראל פישר: זה דו"ח שגלוי ומפורסם לציבור - היא הסדרה חסרה.
<עדנה הראל פישר: היא חסרה, מכיוון שאין בה כלי פיקוח ואכיפה מספיקים בכל אחד מהחוקים הקיימים.