GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אם אכן הדברים נכונים, והם נכונים כנראה, המציאות תהיה שאנחנו נבוא בעוד כמה שנים ובעצם משרד החינוך או הפעילויות והתכנים יהיו רפורמיים.
משה גפני: שאף אחד לא רוצה את זה.
משה גפני: אף אחד?
משה גפני: הרוב לא רוצה את זה, החברה הישראלית אינה מעוניינת בזה, היא מעוניינת בחינוך, מי שמעוניין בחינוך ממלכתי מעוניין בחינוך ממלכתי, מי שמעוניין בממלכתי דתי מעוניין בממלכתי דתי וכמובן מי שמעוניין בחרדי מעוניין בחרדי.
משה גפני: אנחנו לא שמים לב לעניין שבעצם החינוך הממלכתי או התכנים שמשרד החינוך עושה הופכים להיות אחרים לחלוטין ממה שאנחנו מכירים, ממה שאנחנו יודעים ואנחנו נקום יום אחד והתברר לנו שעם כסף רב הצליחו לחדור בכל מיני אופנים לתוך משרד החינוך ואנחנו נצטער על העניין הזה בטרם יהיה מאוחר.
משה גפני: אדוני יושב ראש ועדת החינוך, אני שמח על זה שאתה מציף את הבעיה בוועדה החשובה שאתה עומד בראשה כדי לברר את העניין הזה.
משה גפני: אם אכן יתברר שהדברים לא נכונים, אז אנחנו נגיד בסדר, הכול מצוין, אז משרד החינוך פועל כפי שהוא פועל, באופן ממלכתי, ובזה תם העניין.
משה גפני: זה לא הולך לקרות.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מכיר את משרד החינוך שנים רבות, אני מכיר איך הדברים מתנהלים ולפי מה שראיתי, בעובדות, מתברר שזה נעשה באופן מאוד מתוחכם, עם הרבה מאוד כסף.
תמר זנדברג: מה הקשר שלך לחינוך הממלכתי רק?
משה גפני: מה הקשר שלך לחינוך החרדי?
תמר זנדברג: אני למדתי בחינוך הממלכתי.
<קריאה: גם אני, אז מה?
תמר זנדברג: לא דיברתי אליך, דיברתי אליו.
יעקב מרגי: לה מותר.
יעקב מרגי: תמר, אני אמרתי בפתיחה שאני לא אסבול קריאות ביניים.
משה גפני: אני קצת מזועזע מקריאת הביניים.
משה גפני: לא, אני לא יכול לדבר על חוף הים באילת בגלל שאולי אני לא אלך לחוף שם?
תמר זנדברג: לדבר - - -
יעקב מרגי: תמר, נו.
יעקב מרגי: הרב גפני, תסכם.
משה גפני: אני אדבר על החינוך הממלכתי ועל הכול.
תמר זנדברג: לדבר מותר.
משה גפני: אני אומר שחשוב מאוד, אדוני יושב ראש הוועדה, שהעלית והצפת את הבעיה הזאת, לברר את הנושא.
משה גפני: אני מעריך שהמסקנות בסופו של התהליך יהיו כאלה שאכן הדברים נכונים, לפחות נכונים בחלקם, חלק מזה ראיתי ממש עובדות ואני כמובן אבקש ממך, אל תרפה מהעניין הזה עד שתגיע לחקר האמת, כפי שראוי שהוועדה החשובה הזאת בכנסת תגיע למיצוי ההליך.
משה גפני: אני מודה לך, תודה רבה.
יעקב מרגי: אני עכשיו פותח את הדיון, אני אנהג היום במה שנקרא לסירוגין, חבר כנסת אורח, כי יש לנו שמונה ח"כים כאן איתנו בדיון ונתחיל עם חבר כנסת ואורח.
יעקב מרגי: דיברו עכשיו חברי כנסת, אני אתן לתחקירן של 'יתד נאמן'.
יעקב מרגי: אין לך הרבה זמן להציג, בחר לך את עיקרי הדברים, שלוש דקות גג, לאחר מכן חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
<יעקב אליאך: שלום לכולם.
<יעקב אליאך: יעקב אליאך מעיתון 'יתד נאמן'.
<יעקב אליאך: אין לי זמן להציג את הכול, אבל גם בעיתון החומר הרב שהתוודענו אליו, גם לא הבאנו את הכול, הבאנו מתומצת, אז משלושה הפרקים אני אגיד שתי נקודות עיקריות.
<יעקב אליאך: נקודה עיקרית שהזכירו, שבאמת התנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות, או כל התנועות הפלורליסטיות, הן בעצם השתלטו על מקצוע שמוגדר כיהדות, והדבר השני, היותר חמור, הוא שבעצם משרד החינוך, במכרזים, בקול קורא ובכל דבר שקשור למקצוע, אם זה להפעלת פעילות חווייתית, מי שבפועל עושה פעילות חווייתית, ואם זה הכשרת מורים, בעצם הוא מכווין ומוביל לכך שרק הם אלה שיצליחו לעשות את זה.
יעקב מרגי: יש לך דוגמאות של המכרזים האלה?
<יעקב אליאך: כן, ודאי.
יעקב מרגי: אנחנו נשמח לקבל אותם.
<יעקב אליאך: הדוגמאות עלו בתחקיר.
<יעקב אליאך: הדוגמה העיקרית היא - - -
משה גפני: מה שהיושב ראש מבקש, אם תוכל להעביר לו את זה.
<יעקב אליאך: להעביר?
<יעקב אליאך: כן, כן, ברור, יש לנו את הכול בצורה מסודרת.
<יעקב אליאך: דבר ראשון, הקול קורא להכשרת מורים למקצוע החדש מחייב את המורים לעבור הכשרה דרך בתי מדרש פלורליסטים.
<יעקב אליאך: דבר שני, הפעילות החווייתית שהמשרד - - - אגב, אלה שעוברים את הכשרת המורים מקבלים מלגה בסכום מאוד גדול ממשרד החינוך ואני רק אדגיש פה משהו מאוד חשוב, שאם אני רוצה לדעת, מי היום עושה את ההכשרה למורים אנחנו יודעים, ואיך משתפים פעולה אנחנו יודעים, אבל איזה עוד מכונים שלא קיבלו הכשרה או איזה תנועות שרצו לעשות פעילות ולא אושרו, משרד החינוך בצורה סדירה התעלם מהבקשות שלי, הגשתי כמה פעמים בקשות לכל הדברים דרך המייל, אחרי זה בטלפון, ובסוף חזרו אליי ואמרו לי שיש איזה אחד בשם ארי גלהר, הוא יחזור אליך והוא ידבר איתך.
<יעקב אליאך: איזה מין תשובה לא ברורה.
<יעקב אליאך: אמרתי שאני פונה בנושא מערכת החינוך הכללית, לא בהקשר לחינוך החרדי, אמרו לי 'כן, לא משנה, הוא מתעסק עם חרדים, הוא ידבר איתך'.
<יעקב אליאך: פניתי מה-6 בפברואר, עד היום הוא לא חזר אליי ולא שום דבר.
<יעקב אליאך: הייתה שורה של פרטים, כי רציתי לדעת באמת לאמת, אולי כל המכונים, אולי עוד תנועות שהגישו בכל אופן, אנחנו מדברים כרגע על תנאי המכרז שעוסקים בהכוונה ברורה לתנועות הללו, אם זה בפעילות וגם בפועל, לדוגמה, פעילות פורים, פעילות פורים שבוצעה במקצוע הייתה רק של התנועות הללו.
<יעקב אליאך: התהייה הגדולה, שעלתה גם בתחקיר, תכנית של משרד החינוך - - -
משה גפני: בפורים היו התנועות הרפורמיות וה - - -
<יעקב אליאך: כן, יש פעילות חווייתית שמתוקצבת, כל בית ספר מקבל תקציב לכך, האפשרויות שנתנו לעשות הצעות לפעילות זה רק של התנועות הללו.
אלעזר שטרן: הבאת פה חבר כנסת תנא דמסייע.
יעל כהן-פארן: יש לך דוגמה?
יעל כהן-פארן: מה למשל?
יעל כהן-פארן: אני פשוט רוצה להבין.
יהודה גליק: הוא אמר לך, הוא אמר שכל - - -
יעקב מרגי: סליחה, יעל.
יעל כהן-פארן: אבל עניינית, מה יש ב - - -
יעקב מרגי: יעל, רגע, מאחר שזה יום רביעי, ב-11:00 אני נועל, אני הפעם אהיה מאוד עקבי ואשמור על סדר הדיון, לא יהיו שאלות.
יעקב מרגי: אנחנו קודם כל נציף, יש הרבה דוברים.
יעקב מרגי: אם אני רוצה לתת לכולם להתייחס ושהדיון לא יהיה מוטה, אם כל אחד ישאל שאלה, לך יש שאלה ולתמר יש שאלה ולאלעזר יש שאלה ולי יש שאלות, ותאמיני לי שיש לי הרבה מה לומר ובחרתי לומר משפט אחד בפתיח.
משה גפני: אני דווקא אין לי שאלות, יש לי רק תשובות.
יעקב מרגי: יש לך דקה לסיים.
<יעקב אליאך: התהייה הגדולה, שמשרד החינוך חתום על תכנית בארי, שהיא להכשרת מורים למקצוע היהדות, מה שהוגדר כיהדות, והוא קיבל על זה פטור ממכרז.
<יעקב אליאך: תכנית בארי מופעלת על ידי מכון הרטמן שעם קשר או בלי קשר זה שכתב את התכנית החדשה הוא רון מרגולין, שהוא אגב, בהקלטה כפי שנחשפה ברשת ב', הוא אומר בשיחה סגורה, שהוא מאוד מאוד מתפלא שבכלל בנט אישר את התכנית הזאת.
<יעקב אליאך: זה לא רק מי שממשרד החינוך צריך להתפלא.
<יעקב אליאך: מי שנחשף לדברים שעלו בתחקיר בכלל צריך להתפלא.
<יעקב אליאך: כל מי שמינהל תקין חשוב לו, אנחנו מדברים על פטור ממכרז בסכום של מיליונים שיש שם גם סעיף סודיות, שמשרד החינוך מבקש, 8ב' בחוזה בין משרד החינוך למכון הרטמן אומר שמשרד החינוך מבקש שמכון הרטמן לא יציג את ההכשרה שהוא מקבל עליה מימון כמשרד החינוך.
<יעקב אליאך: זאת אומרת מצד אחד הוא מממן - - -
<יעקב אליאך: משפט אחרון.
<יעקב אליאך: זה משהו שעלה בתחקיר.
<יעקב אליאך: אני מצטט, 'החילונים במדינת ישראל הם אורתודוקסים, רוב החילונים כשהם צריכים לקבל עמדה בנושא דת ומדינה הם הולכים עם האורתודוקסים'.
<יעקב אליאך: זה משפט שלכאורה יגידו שאני אומר אותו, מי שאומר אותו והוקלט ומובהר הוא ראש התכנית של המקצוע החדש.
<יעקב אליאך: עכשיו מה הבעיה?
<יעקב אליאך: אם הוא אומר את זה, הכול מצוין, רק לו יש בעיה, כי הוא אומר, אני מצטט דברים הוא אומר - - -
יעל כהן-פארן: את מי אתה מצטט?
<יעקב אליאך: את יובל סרי.
יהודה גליק: יובל סרי, המפמ"ר.
<יעקב אליאך: הוא אומר שהחילונים, לרוב הולכים עם האורתודוקסים, אבל מה הבעיה?
<יעקב אליאך: הוא אומר ש'אנחנו צריכים בתכנית הזאת לקחת את היהדות ולהפקיע אותה מהדת' ובחוזר רשמי של משרד החינוך כתוב ש'אנחנו מחויבים שיהיה קיום תרבותי יהודי שמשוחרר מסמכות - - - ולעצב מחדש את היהדות'.
תמר זנדברג: לא הבנתי, אתם רוצים שיישאר - - -
יעקב מרגי: תמר, פעם ראשונה ותגידי שאני מוציא אותך.
יעקב מרגי: אז הנה הזהרתי אותך, פעם ראשונה קראתי אותך לסדר.
יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, אדוני.
יעל כהן-פארן: אני מברכת על הדיון.
יעל כהן-פארן: אני די מופתעת מרוח הדברים שעולה כאן, בוא נגיד את זה בצורה הכי עדינה שאפשר.
יעל כהן-פארן: תשמעו, גם יש לכם את המונופול על הדת ואתם גם שולטים בכל המוסדות - - -
יהודה גליק: מי זה לכם?
יעל כהן-פארן: לכם, לאורתודוקסים.
משה גפני: יעל, אני מתנצל, אני יוצא בגלל הוועדה, לא - - -
יעל כהן-פארן: בגלל שאני מהקונסרבטיבים אתה יוצא?
יהודה גליק: לא, חס ושלום.
משה גפני: לא, אני לא יודע מאיפה את.
יעקב מרגי: גם ההומור על חשבון הזמן שלך.
תמר זנדברג: אם הוא היה יודע הוא לא היה יוצא.
יעל כהן-פארן: אני באמת חייבת לומר, יש פה שאלה של איזה חינוך יהודי אתם רוצים להנחיל, בעצם מדובר פה במערכת החינוך הממלכתית.
יעל כהן-פארן: הרי לא מדובר במערכת החינוך הממלכתית דתית או החרדית, נכון?
יעל כהן-פארן: זה ברור, זה על השולחן, שמדובר בתכנית חדשה למערכת החינוך הממלכתית, שרוב באיה הם, נכון, גם מסורתיים, אבל לא דתיים שההורים בחרו שהם יילכו לחינוך הממלכתי ולא הממלכתי דתי וחילוניים ש - - - בוא נגיד ככה, עד היום, אני באתי מהחינוך החילוני, לא היה שום לימוד של יהדות, היה תנ"ך, היה תלמוד שנה-שנתיים בתיכון, זה מה שאני זוכרת וזהו.
יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת על תכנית כזאת, אבל היא חייבת לצעוד עם הזמן, היא חייבת לדבר לקהל שהיא מיועדת אליו.
יעל כהן-פארן: אם יבואו לבית הספר של הבנות שלי רב ויתחיל ללמד אותן יהדות הן יברחו מהשיעור.
יעל כהן-פארן: תהיו כנים עם עצמכם, תסתכלו במראה.
יעל כהן-פארן: אתם רוצים להגיע לקהל שהוא לא הקהל שאתם מגדירים, שהוא כבר בבתי הספר שלכם, הוא לא.
יעל כהן-פארן: כדי להגיע אליו, הוא גדל בתוך תרבות חילונית, פלורליסטית, ליברלית, אתם לא יכולים לבוא עם ערכים ותפיסות אחרות, ותסלחו לי לומר, ישנות, מיושנות ולפעמים גם חשוכות, ושמענו גם דברים נוראיים שנאמרים על ידי הרבנים שלכם כאן.
יעל כהן-פארן: לפני שבוע - - -
יעקב מרגי: את יודעת איזה כושר סיבולת יש לי, לשמוע ממש דברי בלע ואני - - -
יעל כהן-פארן: לא בלע.
יעל כהן-פארן: לפני שבוע אחר רב, לא - - -
יעקב מרגי: כל מי שלא חושב כמוך הוא חשוך.
יעקב מרגי: כל מי שלא חושב כמותך - - - אני מכבד, זו דעתך.
יעל כהן-פארן: אם הרב לוינשטיין בא עם אמירה כמו שהוא אמר לפני שבוע, אז בעיניי הוא מייצג תפיסות חשוכות.
יעל כהן-פארן: אני לא רוצה שמחנך כמו הרב לוינשטיין יגיע לחנך את הבנות שלי.
יעל כהן-פארן: לא, עכשיו אני חייבת לומר דבר אחד.
יעקב מרגי: אל"ף, אל תאמרי לי לא אף פעם.
יעקב מרגי: תשתדלי לא לומר לי לא אף פעם, כי זה לא עומד במבחן המציאות.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר לך, אנחנו מדברים על מרכז הרטמן, מכון שכטר, מכונים ראויים, בעלי ניסיון של המון שנים, שמוציאים תחת ידם אנשי חינוך לעילא ולעילא והם זכו, לא סתם הם זכו, כי זאת רוח היהדות שהם מכוונים אליה.
יעל כהן-פארן: אני אסכם.
יעל כהן-פארן: זה מדהים אותי שיש לכם מונופול על הדת ואתם מפחדים מכמה יהודים שאינם אורתודוקסים שכאילו השתלטו לכם על הדת.
יעקב מרגי: אבנר פורת, בבקשה.
<אבנר פורת: הציבור שמשתייך למערכת החינוך הממלכתית הוא לפי כל הפילוחים והסקרים בחלקו הגדול ציבור מסורתי ומאמין.
<אבנר פורת: לא ייתכן שיכפו עליו תכנים שמובלים על ידי גופים שנמצאים בשוליים ומייצגים מיעוט בחברה.
<אבנר פורת: כמו בנושאים אחרים, גם בלימודי יהדות, חשוב שעמדת משרד החינוך והתכנים שמועברים יהיו כאלה ששייכים למכנה המשותף ולא כאלה שנמצאים במחלוקת ומפלגים את החברה.
<אבנר פורת: כמו שלא יעלה על הדעת כפייה דתית במשרד החינוך, כך אין מקום גם בשום פנים ואופן לכפייה חילונית.
<אבנר פורת: ההורים, ברובם, מעוניינים במסורתיות ומה שקורה היום זה בעצם הונאה של אותם הורים.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אלעזר שטרן.
יהודה גליק: מה, דילגת עליו בגלל שהוא דתי?
יעקב מרגי: אני לא אחייך לך.
יהודה גליק: לא, אל תחייך.
יעקב מרגי: כי אין בזה שום הומור.
יהודה גליק: בסדר, אל תצחק.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, לצערי יצא המרצע מן השק.
אלעזר שטרן: אני מקווה שמערכת החינוך במדינת ישראל לא מתיישרת לפי קהל קוראי 'יתד נאמן', כיוון שאחרת באמת לא תהיה פה יהדות במדינת ישראל, תהיה יהדות לחרדים, כמו שהם חושבים שצריך להיות, וזו זכותם המלאה, ובשביל זה הם מקבלים תקציב.
אלעזר שטרן: אבל אני מודה שהזעזוע הכי קשה לי היה כשקראתי בין השורות את מה שאתם חושבים על מכון הרטמן.
אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד פה, אני מכיר את מכון הרטמן הרבה מאוד שנים, הוא לא רפורמי והוא לא קונסרבטיבי וזכותו הייתה גם להיות כזה, אבל הוא לא כזה.
אלעזר שטרן: ואני רוצה להגיד פה גם לחברי יהודה גליק, שאתה בעד פלורליזם, אז יכול להיות שבתוך החינוך החרדי ובתוך החינוך הממלכתי דתי, שאתה ואני יודעים שיש שם אחוזי חילון, לצורך העניין, גדולים, אולי גם להם נציג יהדות אחרת קצת.
יהודה גליק: חד משמעית, זה מה שאמרתי.
אלעזר שטרן: אבל אתה יודע שלא מציגים.
אלעזר שטרן: על מה אני בוכה?
אלעזר שטרן: אני בוכה על מאות אלפי ילדי ישראל שמאבדים כל קשר ליהדות בגלל שלצערי הרב היהדות שמציגים להם עד עכשיו היא חד גונית, כמו היהדות שמציגים, לשמחתי, בפני הילדים שלי והנכדים שלי, ואני מכבד את זה, אבל זה טוב להם.
אלעזר שטרן: השאלה עכשיו מה אנחנו רוצים, האם אנחנו רוצים שכל עם ישראל יבין שהיהדות היא רק ללבוש כיפה וציצית כמו שאני לובש ולהתפלל שלוש פעמים ביום ואם לא, אתה לא יהודי, או לא מלמדים אותך יהדות מהי.
אלעזר שטרן: או בהנחה שזאת המציאות, שהמוני עמך בית ישראל, בגלל היהדות שמציגים להם, פחות מקימים בתים כדת משה וישראל, לצערי אני אומר את זה, יותר מתחתנים עם לא יהודים, לצערי אני אומר את זה - - -
מיכאל מלכיאלי: מה אתה עושה עם ה'לצערי' הזה?
אלעזר שטרן: בגלל שהתהליכים שאנחנו מציגים להם, של חינוך, של גיור, של מה שאתם רוצים, הם רק בדרך אחת.
אלעזר שטרן: אני מתפלל שהילדים שלי והנכדים שלי ימשיכו לקבל חינוך אורתודוקסי, אבל אני חושב שאני חייב, אני חושב שגם אתה חייב, אבל אני לא אומר לך, לקחת בחשבון שיש כאלה שיש להם ספק אפילו אם הקדוש ברוך הוא בשמים.
אלעזר שטרן: זה לא אומר שצריך להציג יהדות בלי הקדוש ברוך הוא, אבל זה אומר שצריך לתת מקום גם ליהדות ש - - -
יהודה גליק: גם, בסדר.
יהודה גליק: זה הוויכוח.
יעקב מרגי: יהודה.
יהודה גליק: לא, זה הוויכוח.
יהודה גליק: לא, כי הוא בא ואומר שכאילו אנחנו נגד זה.
יהודה גליק: אני בעד זה, אני אוהב את מכון הרטמן - - -
אלעזר שטרן: יהודה, אני לא אומר את זה מולך, באמת, אני מכיר אותך, אני מכיר את זה, אני רוצה להגיד משהו אחר.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, חבל שיצא מפה יושב ראש ועדת הכספים - - -
יעקב מרגי: שום דבר לא חבל, החיים ממשיכים.
אלעזר שטרן: לא, אני אגיד לך למה חבל.
יעקב מרגי: אל תצטער כל כך.
אלעזר שטרן: לא, הוא לא מהמפלגות של - - -
יעקב מרגי: אני אתן לך עצה - - -
אלעזר שטרן: זה הזמן שלך.
יעקב מרגי: אל תצטער על כל דבר.
אלעזר שטרן: אז אני אגיד לך למה, בגלל שאני חושב שבאמת יש צביעות גדולה מדי בזה שאנחנו מתפלאים שהם מקבלים כסף מחוץ לארץ.
אלעזר שטרן: תגידו, אנחנו נותנים להם כסף?
אלעזר שטרן: אתה רוצה להסתכל על תקציבי ההעברות בתקציב המדינה ולראות כמה גופים אורתודוקסים, דתיים לאומיים, לא משנה מה, גרעינים תורניים - - -
יעקב מרגי: אבל אתה חייב לסיים.
יעקב מרגי: אלעזר, אתה הרי לא תפרוק את כל התסכולים שלך בנושא - - -
אלעזר שטרן: לא, אני רק מתייחס למה שנאמר.
אלעזר שטרן: כיוון שנאמר שמביאים כסף גדול מחוץ לארץ, הלוואי שמכון הרטמן היה מקבל מהמדינה, אתה יודע מה?
אלעזר שטרן: חצי מהכסף שמקבלים הגופים האחרים.
מיכאל מלכיאלי: הם מקבלים מהרפורמים, הם לא צריכים - - -
יעקב מרגי: תודה, מלכיאלי.
יעקב מרגי: מנכ"לית פנים, איגוד הארגונים ליהדות ישראלית, בבקשה.
<מיכל ברמן: שלום, בוקר טוב לכולם.
יעקב מרגי: שם בבקשה, לפרוטוקול.
<מיכל ברמן: מיכל ברמן, מנכ"לית פָּנִים, איגוד ארגוני יהדות ישראלית.
<מיכל ברמן: יש לנו 60 ארגונים חברים בפנים, ביניהם התנועה הרפורמית והקונסרבטיבית, בארי, המדרשה באורנים ועוד 60 ארגונים אחרים שפועלים תחת המטריה של יהדות ישראלית, כולל ארבעה ארגונים שיושבים בכי"ח, כולל תנועת תיקון של מאיר בוזגלו.
<מיכל ברמן: כלומר יש לנו באמת עם ישראל על כל גווניו, רבדיו, מזרחים, אשכנזים, דתיים, אורתודוקסים, רפורמים, קונסרבטיבים, חילוניים, מסורתיים, באמת מטרייה מאוד מאוד רחבה.
<מיכל ברמן: המשותף לכולם זה שהם דואגים לעם ישראל, רוצים יהדות רלוונטית שתדבר בגובה העיניים לילדים במערכת החינוך וגם למבוגרים מחוץ למערכת החינוך והם מוטרדים מאוד מהתמונה שהוצגה כאן באמת, מהתפיסה הרווחת במדינת ישראל שלפיה יהדות שייכת אך ורק למי שיש לו כיפה על הראש, עדיף כיפה שחורה, זקן - - -
יעקב מרגי: סך הכול חבר כנסת אחד אמר את זה, אל תייחסי את זה לכולם ואל תאמיני לכל מה שאומרים.
<מיכל ברמן: אוקיי, אני לא מאמינה לכל מה שאומרים.
<מיכל ברמן: תודה, תודה על הטיפ.
אלעזר שטרן: למי התכוונת?
<מיכל ברמן: אני רואה בארגונים שלנו הרבה מאוד פעילות שמגיעה לאנשים שונים שקצה נפשם ביהדות אורתודוקסית, סליחה שאני אומרת את זה, והם מחפשים משהו אחר, הם מחפשים משהו שיהיה רלוונטי, משהו שידבר בשפה שלהם, משהו שידבר בערכים שלהם, הם מחפשים יהדות, אבל הם לא מוצאים את זה תחת המסגרת ה - - -
יעקב מרגי: בנימה מאוד פתוחה, את חושבת שהמושג הזה של 'קצה נפשם' לא מבטא משהו מאוד מאוד, עמדה חד צדדית שלך?
יעקב מרגי: מה זה ה'קצה נפשם'?
יעקב מרגי: רוצים לראות משהו אחר.
יעקב מרגי: את לא יכולה להתבטא בצורה - - -
<מיכל ברמן: היא מתארת - - -
תמר זנדברג: הם קצה נפשם.
יעקב מרגי: ידידתי, את לא מבקרת אותי הרבה פה בוועדה, אני אדם בלתי נסבל בדיונים, אז אל תפריעי לי.
אלעזר שטרן: אני חולק עליך.
יעקב מרגי: אם אנחנו מנהלים דיון ונאמרים פה - - - תקשיבי, חשוב שייאמר, נאמרים פה דברים קשים, לכאן או לכאן, עם כל הכבוד, את רואה שיושבים ושומעים ומכבדים, אני הייתי מצפה, גם אם זו עמדה חשוכה, כפי שאחת מחברות הכנסת התבטאה והנושא כל כך חשוב לה והיא יצאה, אז תכבדי.
יעקב מרגי: זו דעתו של אדם יציר כפיו של האל, אז ה'קצה נפשם', מחיתי, את לא חייבת להגיב.
<מיכל ברמן: בסדר גמור, אני רוצה אולי להסביר למה אני מתכוונת ולומר שלא מדובר בהכרח בעמדה אישית שלי.
<מיכל ברמן: אני רוצה לתת איזה שהוא זום אין על אחד מהארגונים שלנו שעובדים עם חבר'ה חילוניים ודתיים, באמת על כל המנעד.
<מיכל ברמן: הם יושבים ביישוב אלון, בעין פרת, והם עושים עבודה שפותחת את היהדות לבוגרי החינוך הדתי והחילוני גם יחד.
יעקב מרגי: בסדר, זה הארגון שלך, עכשיו אני רוצה בדקה שלך, בקשר לתכנים - - -
<מיכל ברמן: אני רק רוצה להתייחס ל'קצה נפשם', ברשותך, להסביר - - -
יעקב מרגי: מאחר שאני מנהל פה דיון ולא איזה במה פתוחה, אני מבקש לכוון אותך, את יושבת סביב השולחן הזה בדיון שכותרתו היא כותרת מאוד ממוקדת, אמרת, הצגת את הארגון שלך, אני רוצה בדקה שנותרה לך, תאמרי לי מה הקשר שלכם כארגון לתכני הלימוד במשרד החינוך.
<מיכל ברמן: אז אני אומרת, אנחנו מייצגים 60 ארגונים, אני מדברת על ארגון אחד שבו אנחנו רואים בצורה מאוד ברורה איך היהדות כרגע במשרד החינוך מפספסת את המטרה שלה.
<מיכל ברמן: מגיעים ילדים בוגרי חינוך ממלכתי שאין להם שום ידע, כלים ובעצם אוריינטציה יהודית וכשמלמדים אותם יהדות ברוח שלהם, פתאום אורו עיניהם, פתאום הם עוברים תהליכים נפשיים מאוד מעמיקים, פתאום הם מתחברים ליהדות.
<מיכל ברמן: יש הרבה מחקרים שמראים את זה.
יעקב מרגי: הרבה מחקרים.
<מיכל ברמן: כן, אני יכולה גם להעביר לך.
יעקב מרגי: אני אשמח.
<מיכל ברמן: אני אומרת שאני חושבת שיש פספוס מאוד גדול במשרד החינוך עד לפני שהתכנית הזו בעצם נכנסה, שבה ילדים יהודים בחינוך הממלכתי מורחקים מהיהדות שלהם והדרך לחבר אותם היא לא דרך כפייה והטפה, אלא דרך רלוונטית.
יעקב מרגי: צריך לחקור מי הרחיק אותם באמת בתוך מערכת החינוך הממלכתית, את אותם ילדים.
<מיכל ברמן: יש שם - - -
יעקב מרגי: לא, את לא עונה לי, זה אני מהרהר בקול לפעמים, אולי אני צרוד בגלל זה.
יעקב מרגי: מיכאל זלבה, בבקשה.
יעקב מרגי: רגע, קודם כל חבר כנסת, סליחה, אחר כך מיכאל זלבה ידבר.
יעקב מרגי: מיכאל מלכיאלי, בבקשה, אדוני.
מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על הקיום של הדיון הזה ועל הכתב המוכשר שעשה עבודה מאוד טובה.
מיכאל מלכיאלי: קראתי את כל התחקירים, אני מכיר את הסיפור הזה ממקום אחר, מעיריית ירושלים, שהעתיקו משם את העקרונות של המכרזים שמשרד החינוך פרסם, שם קיבלנו את המידע האמיתי יותר, לאן הכסף הלך.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לך שאני יושב כאן ופשוט יוצא מדעתי.
מיכאל מלכיאלי: התנועות הרפורמיות, בסקרים שלהם עצמם, אומרים שהם 8% מהעם כאן, החינוך הממלכתי ברובו מדובר על אנשים מסורתיים, אנשים שקשורים לדת וקרובים לדת.
מיכאל מלכיאלי: מכון הרטמן מצהיר שהוא רוצה לנתק את היהדות מהאורתודוקסיה.
מיכאל מלכיאלי: אומרים 'קצה נפשם', מישהו בדק שקצה נפשם?
מיכאל מלכיאלי: מישהו עשה סקר האם עם ישראל, ברובו, בעם, לא בבני ברק, רוצה להתחתן כמו ש-3,000 שנה התחתנו?
מיכאל מלכיאלי: האם עם ישראל חושב שזו היהדות האמיתית?
מיכאל מלכיאלי: אתם כל הזמן מדברים על האמירה 'אתם מונופול על היהדות'.
מיכאל מלכיאלי: רבותיי, היהדות שלנו היא 3,000 שנה, אתם באתם, לא יודע מתי ובאיזה שנה - - -
<קריאה: היא גם שלנו - - -
מיכאל מלכיאלי: ואני לא יודע איך - - -
יעקב מרגי: סליחה, הוא לא מצביע על אף אחד, את לא חייבת ל - - - הוא לא התכוון אלייך.
יעקב מרגי: למה את חושבת שהוא התכוון אלייך?
<קריאה: כי גם היהדות - - -
<מיכל ברמן: לא, הוא התכוון אליה.
אלעזר שטרן: הוא אמר.
מיכאל מלכיאלי: אני אומר שאני באמת מתפלא על משרד החינוך, עומד בראשו אדם דתי, שהם נותנים בכלל במה לאנשים שמייצגים כל כך מעט בעם עם כל כך הרבה כסף.
מיכאל מלכיאלי: דיברתי עם מנהלי בתי ספר, לפני שבאתי לכאן, שנמצאים בתכניות האלה.
מיכאל מלכיאלי: רבותיי, זה לא החינוך שהם רשמו את הילדים שלהם.
אלעזר שטרן: כפו על מישהו?
מיכאל מלכיאלי: בטח שכפו, בוודאי ש - - - מנהל שמכניס תכנית, האבא הפשוט, הרגיל, הוא לא בודק, הוא סומך על הממלכתי, על משרד החינוך של מדינת ישראל, שנותן לו את מה שחשוב לעם ישראל והילד מהבית הדתי מגיע ומקבל דברים הפוכים, כל מיני אמירות ורמיזות וכל כך הרבה שנאה ליהדות המקורית.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שמכאן, אתה היושב ראש, יודע לעשות את זה יותר טוב מכולם, צריך לפנות למשרד החינוך, אי אפשר לתת לזה - - - אפשר לקרוא לזה דת אחרת, אין בעיה, אבל זה לא יהדות.
<אלעד צדיקוב: הוא מבקש שאני אדבר לפניו.
<אלעד צדיקוב: אלעד צדיקוב, חבר מועצת העיר הרצליה.
<אלעד צדיקוב: אני רשום, כן.
<אלעד צדיקוב: אלעד צדיקוב, חבר מועצת העיר בהרצליה, יושב ראש גשר, דגל התורה וגם מחזיק תיק תרבות יהודית בעירייה הרצליה ובין השאר גם יושב ראש ועדת תמיכות, מכורח זה מכיר הרבה פעילות של עמותות ברחבי הרצליה.
<אלעד צדיקוב: אצלנו יש סטדי קייס מאוד מאוד מעניין לכל המהלך הרפורמי והקונסרבטיבי בהרצליה ואנחנו בדרך כלל כר הגידול, בעיר הרצליה, למה שקורה בתופעות.
<אלעד צדיקוב: אני רוצה קודם כל לחלק את הדיון לארבעה חלקים, כי מכל הבליל שנאמר צריך למפות את המיפוי.
<אלעד צדיקוב: הנקודה הראשונה זה פטרנליזם פלורליסטי.
<אלעד צדיקוב: מה פשט המושג פטרנליזם פלורליסטי?
<אלעד צדיקוב: באים כל הארגונים הפלורליסטיים ולמעשה אומרים 'אנחנו האבהות של כל המהלך, אנחנו יודעים לומר מה הציבור חושב, ממה נקעה נפשו, מי יעורר את מי' וכו' וכו'.
<אלעד צדיקוב: אני תוצרת של החינוך הכללי, גדלתי עד כיתה ח' בבית ספר בכפר שמריהו ואחר כך בהרצליה, כולל תיכון, כולל תואר בבינתחומי, סיירתי כקצין בשייטת, אפילו שאני נראה לכם דוס בעיניים, ואני רוצה לומר לכם שכל הפטרנליזם הזה, הלבוא ולומר אנחנו יודעים לציבור מה נכון ומה לא נכון, כשם שנאמר כאן בצורה מדויקת, מי קבע?
<אלעד צדיקוב: אני טוען טענה אחרת, אתם הקומץ, אתם המיעוט שבמיעוט שבמיעוט שבעם ישראל - - -
יעקב מרגי: צדיקוב.
<אלעד צדיקוב: לדבר אליך?
יעקב מרגי: דבר אליי ובלי אצבע לאנשים, זה לא מכובד.
<אלעד צדיקוב: תודה רבה.
יהודה גליק: גם בלי לשלול אנשים.
<מיכל ברמן: אבל זה טבע העניין - - -
<אלעד צדיקוב: אני רוצה לומר שאני לא מנסה להמעיט מיהדותו של אף אחד בחדר הזה, חס ושלום, אני - - -
<מיכל ברמן: אתה בהחלט מנסה.
<אלעד צדיקוב: אני יהודי כמו כל אחד בחדר, בדיוק באותה מידה, לא פחות ולא יותר במילימטר, רק מה?
<אלעד צדיקוב: כשיבוא אחר ויאמר 'אנחנו יודעים לעם ישראל מה נכון לו', פה אני מוחה, לא רק אני, הרבה שכמותנו.
<אלעד צדיקוב: זה לגבי הפטרנליזם.
<אלעד צדיקוב: לגבי הנושא הנוסף, זאת הטעיית הורים.
<אלעד צדיקוב: לכל אורך הדרך קיימת פעולה מגמתית וחזקה של הטעיית הורים.
<אלעד צדיקוב: אני יכול לספר לך בזעיר אנפין בהרצליה, ראש העיר משה פדלון נותן תקציבים לרפורמים ולקונסרבטיבים בלי שההורים בבתי הספר יודעים מזה.
<אלעד צדיקוב: זה בזעיר אנפין על מערכת שלמה.
<אלעד צדיקוב: מינהל ציבורי לא תקין.
<אלעד צדיקוב: אני לא רוצה לומר את המושג המרחיק לכת והפלילי, תפירת מכרזים, אבל הדבר הזה קיים.
<אלעד צדיקוב: לדוגמה, כל מיני תבחינים כאלה ואחרים, ש'עדיפות תינתן לבתי מדרש פלורליסטיים' ועוד כל מיני מילים יפות ומגוונות, ליברלים וכו', כדי להכניס את הזרם הזה ולא זרמים אחרים.
<אלעד צדיקוב: והנושא האחרון, שהוא גם לא חוקי, זה הדרת היהדות האורתודוקסית.
<אלעד צדיקוב: לבוא ולומר שאני פורש את חסותי על כל מי שהוא לא דתי או חרדי וממילא הוא חייב להיות רפורמי זו טעות מעיקרה.
<אלעד צדיקוב: אני רוצה לומר שהיהדות האורתודוקסית, גם היהודי החילוני שלא הולך לבית כנסת או הולך לבית כנסת רק ביום כיפור ובראש השנה, בית הכנסת שהוא הולך אליו או לחילופין בית הכנסת שהוא לא הולך אליו, זה בית הכנסת האורתודוקסי, רוח סבא שנשבה עוד מימים ימימה.
<אלעד צדיקוב: עד כאן, תודה.
יעקב מרגי: יזהר הס.
<יזהר הס: עורך דין יזהר הס, מנכ"ל התנועה המסורתית.
<יזהר הס: ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני יושב ראש הוועדה, על הדיון החשוב והמיוחד הזה, ואני אומר מיוחד, אדוני יושב ראש הוועדה, משום שלא בכל יום יש בכנסת דיון כזה שבו סביב שולחן אחד יושבים יהודים בעלי השקפות שונות ומנסים לנהל דיאלוג באופן - - -
יעקב מרגי: כל יום זה קורה בוועדה הזו, אתה מוזמן לבוא לשבת איתי.
<יזהר הס: אז קודם כל אני אשמח ש - - -
יעקב מרגי: תסבול יחד איתי כל יום, שלושה דיונים ביום.
<יזהר הס: אז אתה עושה את זה גם בחן ובכישרון ובהרבה אמונה ואני חייב לומר שיש כמה מהיושבים כאן, שאלמלא היה מתקיים הדיון זה - - -
יעקב מרגי: אתה יודע, כשאתה מחמיא לי מה אתה עושה לי?
<מיכל ברמן: עכשיו הורדת אותו מקום ברשימה.
<יזהר הס: חס וחלילה.
<יזהר הס: לא, אבל גפני יצא, אז גם לא יהיה תחקיר עליך ב'יתד', יהיה בסדר.
<יזהר הס: אני חושב שלדיון הזה יש ערך מוסף.
<יזהר הס: יש ערך מוסף משום שהנה, פתאום יוצאים כל השדים מן היער.
<יזהר הס: נדמה לי שלא סתם מכוני מחקר מצד עצמם יצאו בדוחות לאחרונה בעניין ההשתלטות הרפורמית, הקונסרבטיבית, על מערכת החינוך, משני טעמים.
<יזהר הס: האחד, משום שאם אתה בודק את הרשימה של הארגונים, אתה רואה שיש שם אמנם גופים רפורמים וקונסרבטיבים, אבל רשימה רבה יותר, באמת רחבת יריעה, של גופים שונים בעלי השקפות יהודיות שונות שחושבים שהראייה הביקורתית ביחס לתרבות היהודית, ראוי לעסוק בה באהבה גדולה גם בתוך מערכת החינוך הממלכתית.
<יזהר הס: ותחת העובדה שיהודים מהשקפות אחרות ישמחו שסוף סוף עוסקים ביהדות בתוך מערכת החינוך הממלכתית קמה צעקה גדולה שמבקשת להשתמש במה שבחלק מהמפלגות נחשב לקללה, רפורמים, כולם רפורמים, כאילו ראשית שהרפורמים היא קללה, וכמובן שלא היא.
יעקב מרגי: רגע, אני אתן לך, זה על חשבוני.
יעקב מרגי: אני זוכר ימים, כשאני הייתי עוד על מדים ונכנסו פרייבטים לדיונות בחול לחלק לנו סופגניות, למחרת היה בעיתון שצריך לחסום את החב"דניקים מלהיכנס, הם עושים פעולות מיסיונריות.
יעקב מרגי: אתה יודע מה טוב באוזן שלי?
יעקב מרגי: שהיא שומעת הכול, את אלה ואת אלה, אבל אל תתייחס.
<יזהר הס: אתה יודע מה?
<יזהר הס: ראשית, אני מצדיע לך, בחלק מההערות שלך קודם, דיברתי פה עם חברתי שירה שיושבת לצדה, אמרתי לה, 'בחיי, מרגי היה יכול להיות ראש ממשלה', יש בו את אורך הרוח הזה - - -
יעקב מרגי: תעשה לי טובה.