GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה וינשטוק: זו השאיפה, אנחנו מקווים שהגופים יעמדו בזה.
יעקב מרגי: כמה זמן אתם עובדים על זה?
<משה וינשטוק: אנחנו לא עובדים, אנחנו הוצאנו קול קורא וכל גוף שרוצה - - -
יעקב מרגי: אז בוא אני אגלה לך, אתם עובדים על זה.
יעקב מרגי: המשרד, ברגע שהוצאת קול קורא אתם עובדים על זה.
יעקב מרגי: אז לא תתקן אותי, כמה זמן אתם עובדים כמשרד על זה?
<משה וינשטוק: שמונה חודשים.
<משה וינשטוק: אני רוצה להגיד שאני מאוד מגבה את האנשים שלי, הם עושים עבודה מצוינת.
<משה וינשטוק: אני רוצה להגיד לגבי החוויות.
<משה וינשטוק: אנחנו מחלקים חוויות, בחוויות יש גופים מכל הסוגים, יש אורתודוקסים, יש לא אורתודוקסים, יש חילוניים, אני לא נכנס אפילו לדיון, כל גוף מגיש מה הוא רוצה לעשות.
<משה וינשטוק: למשל אפיית מצות עכשיו, 169 בתי ספר מתחילים עם אפיית מצות השבוע הזה, הם קיבלו אישור לזה.
<משה וינשטוק: במקרה הזה כולם אורתודוקסים, במקרים אחרים חילוניים ואחרים ובאופן מאוד מאוד ברור ובהיר על פי קול קורא.
<משה וינשטוק: אני רוצה להגיד לגבי המכרזים.
<משה וינשטוק: אני לא יכול להשיב לגבי מכרזי משרד החינוך, אני יכול להגיד שאצלנו יש גופים מכל הסוגים וכולם - - -
יעקב מרגי: מר וינשטוק, אני שואל אותך שאלה.
יעקב מרגי: קראתי באחד ה - - - יכול להיות שתכחישו את זה, אין לי אלא להישען על מה שקיבלתי, על חומר שקיבלתי, שראש המפמ"ר, לצורך העניין, יובל סרי, אני חושב שזה מיוחס אליך, שאומר לך שבסוגיה הזו של יהודי ישראלי, איך שאתם קוראים לזה, ישראליות חדשה, לא יודע מה, 'אנחנו לא נישען על התנ"ך, אלא על ערכים הומניסטיים'.
<משה וינשטוק: יובל סרי פה.
<יובל סרי: אני אגיב, אין בעיה.
<יובל סרי: נעים מאוד, אני יובל סרי, אני המפמ"ר של תרבות יהודית ישראלית, המקצוע החדש מתחילת יולי.
<יובל סרי: אני אתייחס לציטוט ואני אגיד עוד כמה דברים.
<יובל סרי: קודם כל אני מגיע מבית ספר, מתיכון בירושלים, מורה לפיזיקה, מחשבת ישראל ותנ"ך.
<יובל סרי: לא יודע, הציטוט הזה לא מיוחס לי, אני לא אמרתי דבר כזה, אני לא יכול להוביל מקצוע כשאני לא מזדהה עם הטקסטים והתכנים.
<יובל סרי: אני רוצה לומר משהו ברמה הפדגוגית.
<יובל סרי: אני כמורה, וזה מה שמוביל אותי - - -
יעקב מרגי: אבל מה שמיוחס לך - - -
<יובל סרי: מה שמיוחס לי, אמרתי, את הציטוט הזה לא אני אמרתי, אני לא יודע מאיפה הוא נלקח, אם התנ"ך הוא לא זה - - - בכל אופן, מה שרציתי לומר, התפקיד שלנו בראש ובראשונה כמורים, בכל המקצועות, ובוודאי בתחום כל כך משמעותי כזה הוא שכל אחד ירגיש שייך.
<יובל סרי: מערכת החינוך הממלכתית, כמו שנאמר פה הרבה פעמים, מורכבת מאנשים מכל המגוון.
<יובל סרי: אני כמורה מעולם, ואני מדגיש מעולם, וגם אמרתי למורים שלי, לא שאלתי את התלמיד האם הוא אורתודוקסי, האם הוא רפורמי, זה עניין שלו, אני לא מתערב בחינוך של ההורים שלו.
<יובל סרי: עם כל הכבוד, להורים שלו יש את המקום ואני מכבד את המקום הזה.
<יובל סרי: התפקיד שלי והתפקיד שלנו הוא לתווך את התרבות היהודית ישראלית לתלמידים ולהציג להם את כל האפשרויות.
<יובל סרי: אם תלמיד אחד, ואני אומר את זה תמיד למורים, ירגיש שהדירו אותו כי יש לו תפיסת עולם שהיא לא יודע מה, אורתודוקסית או מסורתית או משהו כזה, המורה הדיר אותו המורה עשה טעות וכשההורה יתלונן על זה ההורה צודק.
<יובל סרי: אנחנו לא עסוקים בלקדם זרם דתי כזה או אחר.
<יובל סרי: אני גאה במערכת החינוך הממלכתית, שיש לנו מורים מכל הזרמים, יש לנו מורים חובשי כיפה, יש לנו - - -
יעקב מרגי: יובל, סליחה, ומי יענה על זה, או משה או אתה, אני מחזיק כתבה ביד שלי, כעת מתברר כי גם המפקח שמונה למקצוע מביא עמו רוח דומה, הוא רוצה יהדות פלורליסטית, רחוקה אף מזו שמרבית החילוניים מאמינים בה, הוא גם לא רוצה לראות רבנים חובשי כיפה בצוותי ההוראה שילמדו את המקצוע החדש מחשש להשפעה אורתודוקסית.
<יובל סרי: אני לא יודע - - -
אלעזר שטרן: תגיד, אתה מקריא פה עמדה של איזה - - -
מיכאל מלכיאלי: לא, הוא שואל אותו אם הוא אמר או לא אמר.
<מיכל ברמן: אז הוא שאל אותו, הוא אמר לו שהוא לא אמר.
אלעזר שטרן: זה לא ציטוט, זה חוות דעת של איזה עיתונאי.
יעקב מרגי: אתה כרגע כתבת לי - - -
<מיכל ברמן: שיבוא עיתונאי, יגיד איפה הוא שמע את זה ו - - -
<יובל סרי: אני יודע לענות על זה.
אלעזר שטרן: מה זה - - -
יעקב מרגי: אלעזר, אני מתפלא עליך.
אלעזר שטרן: גם אני עליך, דוגרי.
יעקב מרגי: יושב פה הבן אדם הנוגע בדבר - - -
אלעזר שטרן: תגיד לו שאתה מקריא מה - - -
יעקב מרגי: אמרתי שאני מקריא כתבה.
יעקב מרגי: עכשיו - - -
אלעזר שטרן: אני הצטרפתי לאמירה כידיד בית המשפט.
יעקב מרגי: אלעזר, רגע.
יעקב מרגי: אני לא שופט.
יעקב מרגי: הפוך, אני לא שופט, אני לא חוקר, אני שואל אותו ומקבל את ה - - - אני, בשונה מכם, בדיונים אחרים, קודם כל הנחת העבודה שלי שנציגי ממשלה מגיעים לוועדה הם אומרים דברי אמת, למה?
יעקב מרגי: כי הם יודעים מה יקרה להם אם זה ייבדק ולא יהיה אמת, הם יודעים מה יקרה להם כי אחר כך אני לא שוקט על שמריי וכותב סיכומים מאוד נוקבים ומדויקים.
יעקב מרגי: אז מה קפצתם?
אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה, תגיד לו שבערוץ 7 טה טה טה, בסדר - - -
יעקב מרגי: תן לו, הוא יענה.
מיכאל מלכיאלי: אומר לך בן אדם שהוא יודע מאיפה - - -
יעקב מרגי: סליחה, מלכיאלי, תודה.
יעקב מרגי: בבקשה, יובל או משה, מי שתחליטו.
<יובל סרי: אני אענה על זה כי אלה דברים ש - - -
מיכאל מלכיאלי: יכול להיות שהוא שכח.
יהודה גליק: תן לו לענות, מיכאל.
<יובל סרי: אני אגיד את מה שאני חושב.
מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב ראש, אפשר משהו חשוב?
<מיכל ברמן: הוא באמצע הדברים שלו.
<מיכל ברמן: הוא יודע לדבר, הוא לא צריך - - -
מיכאל מלכיאלי: לא, אם הוא שכח אבל.
<משה וינשטוק: סליחה, אתם תוקפים אותו - - -
יעקב מרגי: משה, אף אחד לא תוקף אותו.
יעקב מרגי: סליחה, אדוני, תשאיר לי, אף אחד לא יתקוף אותו.
יעקב מרגי: לא תקפו פה אנשים ולא יתקפו גם אותו.
יעקב מרגי: יובל, תקשיב, קח בחשבון - - -
מיכאל מלכיאלי: יש לו הסרטה, למה אתה - - -
יעקב מרגי: קח בחשבון שחלק מהדברים גם מוקלטים.
<יובל סרי: אין בעיה, חבר'ה, העיסוק המרכזי שלי, שתדעו, הוא ללכת בשטח ולשכנע בתי ספר חילוניים בכלל ללמד את המקצוע הזה כי הם חושבים שאנחנו עושים הדתה.
<יובל סרי: המחויבות שלי, ואני אומר את זה כאן, היא למערכת החינוך הממלכתית ולמגוון הקולות ואנחנו רוצים שכל הקולות יישמעו, כולל כולם, ובגלל זה יש לנו פעילויות של כל הגופים.
<יובל סרי: אנחנו לא בודקים גופים - - -
יעקב מרגי: ומשם נובעת אותה הקלטה?
<יובל סרי: לא, ההקלטה נובעת מדיון שהיה בתל אביב, שהגיעה קבוצה חילונית שמתנגדת למקצוע וטוענת שאנחנו מחזירים בתשובה והמטרה הייתה להגיד להם 'חבר'ה, אנחנו לא מחזירים בתשובה, אנחנו רוצים להכיר את היהדות לתלמידים, התלמידים יבחרו במה הם רוצים', אנחנו לא שמים סימני קריאה, מה היא היהדות הנכונה ומה לא.
<יובל סרי: עשינו דברים אמיצים פה, להכניס את נושא התפילה לתוך המקצוע, שזה, תאמינו, עושה לנו המון המון בעיות.
<יובל סרי: אני לא נכנס עכשיו, גם המורים שלי, כל מורה, יש לו את החיים האישיים שלו, הוא צריך להיות מחויב, ואני אומר לכם, למערכת החינוך הממלכתית.
<יובל סרי: זה הכול.
יעקב מרגי: יובל, תודה.
יעקב מרגי: משה, אתה רוצה להוסיף?
<משה וינשטוק: אני רוצה לומר, תראו, מטרת התכנית הזאת, שילדים יידעו מה זה יהדות ויאהבו יהדות וירגישו בני בית בתרבות היהודית ובמקורות היהדות המסורתיים של 3,000 שנה וזה כולל כל מה ש - - -
מיכאל מלכיאלי: זה לא 3,000 שנה.
<משה וינשטוק: אני אומר, כל מי שמכיר את התכנים ואני מוכן לשבת איתו על כל התכנים, התכנים הם תכנים של כולם זה - - - אני רוצה להגיד מילה אחרונה, אני רוצה להקריא רק מילה אחת ממכון מחקר שכתב נגדנו, הוא יוצא נגדנו על זה שבאחד הספרים, אני לא נכנס, יוסף אוכל בלי כיפה, בסדר?
<משה וינשטוק: אז עכשיו אני רוצה שנשים את הדברים על השולחן, האם אנחנו נותנים פה חומרים ותכנים לילדים שיכולים להבין אותם?
<משה וינשטוק: שיכולים ללמוד יהדות?
יעקב מרגי: משה, בחיים אל תביא דוגמה כשאין לך הרבה זמן, כי יביאו כנגדה עוד 40 דוגמאות.
יעקב מרגי: לא רוצה את זה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני קודם כל מתנצל בפני כל מי שביקש לדבר ולא הספקנו.
יעקב מרגי: אני אומר לכם במפורש, אני לא מסכם את הדיון, אני אבקש מסמכים, משה, אני מבקש השלמות, דוגמאות של המכרזים, נעשה ישיבה ואם צריך נעשה ישיבת המשך עם סיכום.
יעקב מרגי: יהודה, רצית הערה?
יהודה גליק: תראו, גם מי שקרא לאחר חשוך וגם מי שקרא לאחר נוצרי, זה לא נקרא פלורליסטי.
יעקב מרגי: יש לי שאילתה, אני לא אפסיד אותה בגללכם.
יעקב מרגי: כל החיים מדברים ואף פעם - - - כמו אותם שתי - - - אני לא רוצה שוביניסט - - -
<מיכל ברמן: אז אל תהיה שוביניסט.
יעקב מרגי: אז אני לא אומר.
יהודה גליק: כל מה שאמרתי היה כלפי התרבות היהודית ישראלית, התכנית הזאת שאתה מוביל אותה ורציתי לברר וזאת הייתה השאלה, האם היא מגבילה זרמים אורתודוקסיים.
יעקב מרגי: רבותיי, תם ולא נשלם.
יעקב מרגי: אין סיכום, תהיה ישיבת המשך עם סיכום לאחר שאני אקבל את המסמכים וההשלמות.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, 22 בפברואר 2017, כ"ו בשבט תשע"ז.
יעקב מרגי: קריסת חוות מזור עקב הפרת התחייבות המדינה.
יעקב מרגי: למה שאני אומר דברי פתיחה שלקוחים מכלי שלישי או רביעי, אני אשמע אותם מהמקור, יוזם הדיון חבר הכנסת איציק שמולי.
יעקב מרגי: נמצא איתנו גם השר להגנת הסביבה לשעבר לשעבר, ושר הביטחון לשעבר, - - - לתאר את כל התפקידים שהוא מילה, יכלה הזמן והמה לא יכלו.
יעקב מרגי: איציק שמולי בבקשה.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש חבר הכנסת מרגי, וחברי כמובן השר לשעבר להגנת הסביבה עמיר פרץ.
איציק שמולי: אני ביקשתי את הדיון.
איציק שמולי: קודם כל אדוני היושב ראש אני רוצה להודות לך על קביעת הדיון, גם על זה שנושא בעלי החיים הוא ממש על סדר יומה של הועדה הזאת.
יעקב מרגי: אם היית יודע את הצפיפות של לוח הזמנים שלי היית מבין.
איציק שמולי: אני מתאר לעצמי.
איציק שמולי: וגם על כך שאתה קבעת באופן מאוד מאוד מהיר את הדיון הנוכחי, לנוכח המשבר הגדול.
יעקב מרגי: - - - תקנות ביצי חופש.
איציק שמולי: זה לא בידינו.
איציק שמולי: אני ביקשתי את ועדת החינוך להתכנס ולדון בסוגיה הזאת ולעשות את זה בדחיפות לנוכח החומרה של המשבר ודחיפותו.
איציק שמולי: אין שום ספק, תיכף נוכל לשמוע גם מהפעילים, וגם מחברי הכנסת פרץ, את ההשתלשלות של העבר אבל אנחנו צריכים לא פחות להסתכל על העתיד ומה אנחנו עושים עכשיו עם כמה מאות רבות של גופים, שבאמת מדינת ישראל חייבת חייבת לקחת עליהם אחריות.
איציק שמולי: יש גרסאות סותרות לגבי מה היה סוג ההתחייבות ואיך היא ניתנה, ובסופו של דבר אני חושב שכרגע יש משבר, ואנחנו חייבים לקחת אחריות על ה-1,900 קופים שיש שם?
<קריאה: 1,250 קופים.
איציק שמולי: 1,250 קופים.
<קריאה: בסך הכל 1,900.
איציק שמולי: בסך הכל 1,900, שטוב שניצלו מהעינויים האלה של הניסויים.
איציק שמולי: אבל עכשיו אנחנו מכירים את העובדות, מי שהחזיק אותם עד היום, אותו תורם, אותו נדבן באמצעות העמותה בעצם לא מוכן לעשות את זה יותר, ואתם יודעים מה, במידה מסוימת של צדק.
איציק שמולי: התפקיד של הפילנתרופיה זה לא להחליף את המדינה, התפקיד של הפילנתרופיה זה לזרז את כניסת מעורבותה של המדינה לתחומים מסוימים.
איציק שמולי: אבל אם אחרי כמה שנים המדינה עדיין אומרת, "1,200 או 1,900 קופים להחזיק אותם, להציל אותם זה לא העסק שלי", אני חושב שיש פה בעיה חמורה מאוד שצריכה להיפתר, לנו הפתרון מאוד מאוד ברור.
איציק שמולי: מדינת ישראל חייבת לקחת אחריות על האחזקה של הקופים האלה ולא אחזקה בתוך כלובים אלא אחזקה בתנאים נאותים, לשם אנחנו מכוונים.
איציק שמולי: צריך להבין, כל יום שעובר, אדוני היושב ראש, הקופים שם חיים מאיזה שהוא מישהו שזורק ארגז כרוב ועוד איזה פעיל שזורק 50 שקלים.
איציק שמולי: זה לא יכול להחזיק לאורך זמן.
איציק שמולי: מה רוצים, שיביאו את הקופים לפה לכנסת לשחרר אותם פה בתוך המליאה?
יעקב מרגי: 1,900.
איציק שמולי: באמת.
עמיר פרץ: רק שלא יסתבר שהם משתלבים יפה.
יעקב מרגי: איציק שמולי, היית צריך לחשוב על זה.
איציק שמולי: בתקציב מדינה של 400, 420 מיליארד שקל מישהו יכול להסתכל לפעילים המסורים האלה בעיניים ולהגיד "אין כסף להחזיק את הקופים"?
איציק שמולי: אני חושב שזה לא ראוי.
יעקב מרגי: אני מבקש את רשות הדיבור לבקש בכתב במקום כל פעם לתת הערה שלא שומעים אותה בפרוטוקול.
איציק שמולי: אני חושב שזה לא צריך להיות כך, עמיר ואני, הצטרפתי אליו, הגשנו הצעת חוק שקובעת את זה שמי שצריך לקחת אחריות תקציבית על הסיפור זה כמובן המדינה ובסופו של דבר את המשבר הזה חייבים לפתור, ולפתור אותו מהר.
איציק שמולי: אין לנו עוד הרבה זמן לחכות.
יעקב מרגי: מהמשרד להגנת הסביבה נמצאים איתנו כאן מישהו?
<גל דוידסון: כן.
<גל דוידסון: אני.
איציק שמולי: רק עוד משפט אחד אם אפשר, תראו.
איציק שמולי: אני יודע שגם מכל מיני כיוונים מצד הממשלה נזרקות כבר הצעות כאלה ואחרות של פשרה.
איציק שמולי: אני חושב שצריך ללכת עם הכיוון הזה.
איציק שמולי: אני חושב שצריכים להסתכל על המהלך הזה כמהלך של שני טקטים.
איציק שמולי: בטקט ראשון להוריד את החרב מהצוואר תרתי משמע, גם מהצוואר של הפעילים וגם מהצוואר של הקופים, ואחרי זה כמובן למצוא פתרון לטווח הארוך.
יעקב מרגי: חבר הכנסת עמיר פרץ.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אין ספק שפרשת קופי מזור אחת הפרשיות היותר מעניינות בהתפתחות של היחס של מדינת ישראל לבעלי החיים בכלל ולאוכלוסיית הקופים בפרט.
עמיר פרץ: אני חושב שבסך הכל קצב ההתייחסות, הן המשפטית והן המוסרית, מדינת ישראל עברה כברת דרך.
עמיר פרץ: ממצב שבו יש חוות ניסויים מוכרת, ובעצם בכל שנה ייצאה מאות קופים לצרכי מסחר, צריך להבין.
עמיר פרץ: אותן 500 קופות שהגיעו מן הטבע, הן הגיעו לצערי הרב, אי אפשר לכנות את זה בדרך אחרת, כגורם ייצוא.
עמיר פרץ: הן נלכדו והגיעו לישראל כגורם ייצוא על ידי גורם פרטי.
עמיר פרץ: הכל בצורה חוקית, אין שום דבר שנעשה כאן באופן בלתי חוקי.
עמיר פרץ: אבל גם דבר חוקי שהוא לפתע הופך, איך לומר, מתנוססת המראה מול עיניך ומסתבר שזה פוגע בערכים אולי החשובים ביותר של היחס שלנו לבעלי חיים, ועובדה שאנחנו הופכים מדינה שבעצם הופכת המקום ששם מבצעים פעולות קשות מאוד מבחינת ההתייחסות של העולם.
עמיר פרץ: זה לא שאנחנו נזקקנו להם כישראלים.
עמיר פרץ: זה לא שחסר כמה קופים במעבדות הישראליות, שגם על זה יש ויכוח, זה לא העניין.
עמיר פרץ: זה לא עכשיו מספר הקופים המצומצם שצריך להגיע למכון כזה או אחר.
עמיר פרץ: אנחנו הפכנו למרכז השיווק לניסויים של מרכזים ומעבדות, ספק אם מעבדות, חלק מהתחקירים הוכיחו שהמרכזים אליהם הגיעו הקופים האלה ברחבי העולם לא היו בדיוק מעבדות לצורך מחקר רפואי, אלא גם לצרכים אחרים.
עמיר פרץ: לכן התמונה החוקית הלכה והשתנתה.
עמיר פרץ: צריך קודם כל לזקוף לזכותו של השר ארדן שקבע בפסיקה הראשונה, שצריך לטפל בעניין, ואכן בעקבות הפסיקה שהוא הנחה והייתה הנחיית מדיניות ראשונה, אני נכנסתי לתפקידי כשר להגנת הסביבה, כאשר יש הנחיית מדיניות לטפל בהם, לא יותר מכך.
עמיר פרץ: בשלב הזה הגענו למצב שבו היינו צריכים להיות יותר אפקטיביים.
עמיר פרץ: אני מוכרח לומר שהיועץ המשפטי לממשלה וינשטיין היה גורם מאוד משמעותי ומאוד חיובי בתהליך, אף על פי שהלחצים המשפטיים היו לא פשוטים בכלל.
עמיר פרץ: אבל ביחד איתו ובאישור של בתי המשפט, נקבע שאותן קופות שהגיעו מן הטבע הן קופות שלמעשה האחריות עליהן במידה מסוימת הייתה אחריות שהמדינה חייבת א.
עמיר פרץ: שלא ייצאו אותן, ב.
עמיר פרץ: שלא יפגעו בהן, ובשלב מסוים אני, כחלק מהפעולות שלי גם ביקשתי מהחווה בבן שמן של הגברת תמר, העברנו חלק בהסכמה, ומתקציב המשרד.
עמיר פרץ: אני עוד הספקתי להעביר סכום, נדמה לי שמיליון שקל שהבאתי כדי שיצליחו להחזיק את הקופות שהגיעו לשם, מתוך כוונה ששלב אחרי שלב נצליח להעביר את - - - ואז עמדה הסוגייה של אותם קופים, של קרוב ל-1,500 קופים שנולדו באותה חוות מזור, ובעצם החווה דרשה לממש את זכויותיה הכלכליות.
עמיר פרץ: היא אמרה "השקענו, יש לנו פריון בתהליך הייצור, אנחנו עכשיו רוצים למכור את התוצרת הזאת".
עמיר פרץ: מבחינת החווה הם הסתכלו על זה כרווח שמגיע להם בדין.
עמיר פרץ: צריך להגיד, הפסיקה המשפטית עשתה את ההבחנה הזאת.
עמיר פרץ: הפסיקה המשפטית לא הרחיקה ואסרה גם על השיווק ולכן נוצרה פה בעיה.
עמיר פרץ: אז הגיעה יוזמה של חברים רבים, בראשם - - - יחד עם קבוצה נוספת שהגיעו אלי וסיפרו לי על תורם שמוכן להתחיל להיכנס לעניין.
עמיר פרץ: כמובן זה היה שלב ראשוני, זה היה שלב התחלתי מאוד, הרעיון היה בחיתוליו, לא היה ברור כמה התורם מוכן ללכת, האם הוא רק ירכוש את הקופים מהחווה וימנע את ההוצאה שלהם החוצה או גם ייקח עליהם אחריות נוספת.
עמיר פרץ: אני בהחלט ראיתי ברעיון הזה דבר באמת מפתיע ורעיון חיובי שצריך לתת לו את כל הגיבוי.
עמיר פרץ: אין לי ספק, מבלי חלילה לפגוע באיש מהשרים שבאו אחריי, בלי שום ספק, לו אני השר להגנת הסביבה, לא הייתי נותן בשום פנים ואופן לתורם הזה להרגיש שהוא נשאר לבד.
עמיר פרץ: לא הייתי משאיר בשום פנים ואופן את התורם הזה לבד.
עמיר פרץ: אני חושב שההשקעה שהוא השקיע במהלך הרכישה של הקופים היא השקעה בהחלט בסדר גודל מאוד גדול.
עמיר פרץ: אני מניח שאם היו נכנסים איתו למשא ומתן על שיתוף פעולה קבוע על איך מחלקים את ההוצאות השוטפות בין המדינה לבינה, אבל התחייבות בסיסית כל שהיא של המדינה הייתה ניתנת, כי אי אפשר לומר שהמדיניות מתורגמת בסוף רק להצהרות, אני לא מכיר את זה.
עמיר פרץ: אני, בכל תפקידיי כשקבעתי מדיניות כלשהיא, גם מימשתי אותה הלכה למעשה.
עמיר פרץ: ואני אומר באופן מפורש, לא הושלם המשא ומתן, לא היה הסכם בין התורמים לבין המדינה בתקופתי, לא נוצרה מחויבות - - - רב שנתית, אבל מחויבות מוסרית, מחויבות של מדיניות, מחויבות של הכרה באחריות נוצרה גם נוצרה.
עמיר פרץ: ולכן אי אפשר לבוא בוקר אחד ולהגיד שאין רצף מדיניות, שאין רצף אחריות.
עמיר פרץ: הנחתי הצעת חוק יחד עם חברים רבים, גם חברת הכנסת יעל גרמן, גם חברי איציק שמולי, הצעת חוק שפשוט קובעת שב-20, 25 שנים הקרובות תוחלת החיים של אותם קופים שנותרו כאן, המדינה תיקח אחריות על אחזקתם של אותם קופים וכמובן תיקח אחריות על אותן קופות שכבר נמצאות בחווה בבן שמן, אני חושב שזה נכון.
עמיר פרץ: אמנם מדובר בסכום קבוע שיכול להגיע לדעתי ל-2 מיליון שקל בשנה, 2.5 מיליון שקל בשנה גג, אולי פחות, כי אם תוך כדי החקיקה נבוא להסדר גם עם העמותה וגם להסדר עם התורם, אין לי ספק שיהיה אפשר לצמצם את זה לסכום יותר קטן מבחינת המחויבות של המדינה, אבל משהו כבסיס חייב להתקיים, חייב להתקיים בצורה חוקית, בהירה, נהירה.
עמיר פרץ: אין לי ספק שהמהלכים שעשינו הם כל כך חשובים, הם מסר חשוב לכל מי שבאמת רואה בעניין של בעלי החיים חלק מהנורמות המוסריות שלנו וגם מסר חשוב לעולם.
עמיר פרץ: אבל אין שום סיבה שאחרי מאמץ כל כך גדול בסוף נישאר עם כתם שאני לא יודע איך נצליח להפטר ממנו.
יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל גרמן.
יעל גרמן: קודם כל תודה רבה לך אדוני היושב ראש, אתה תמיד נענה לבקשות הומניות.
יעל גרמן: ותודה רבה לחבריי שמובילים את המאבק, לחבר הכנסת עמיר פרץ שמוביל אותו עוד מאז כהונתו כשר, וכמובן איציק שמולי, שכל דבר שקשור לבעלי חיים הוא תמיד נמצא בראש.
עמיר פרץ: גם בני אדם.
עמיר פרץ: לזכותו ייאמר.
יעל גרמן: בני אדם יודעים לדאוג לעצמם, בניגוד לבעלי חיים.
יעקב מרגי: השבוע הוכיחו לנו שלא, לא כולם.
יעל גרמן: קודם כל אני רוצה כמובן להצטרף אליכם ולדרוש ולבוא ולאמר שאכן, אני חושבת שאנחנו הוכחנו כאן בכל ההתנהלות עם קופי מזור, שקודם כל שמנו איזה שהוא תמרור לפני המדינה, ובאנו ואמרנו שזה לא לגיטימי לערוך ניסוים בבעלי חיים בצורה הזאת.
יעל גרמן: למעשה הצלנו את הקופים.
יעל גרמן: אז לאחר שהצלנו אותם, ולאחר דרך אגב שהם כבר עברו סבל רב, אז מה אנחנו רוצים עכשיו?
יעל גרמן: להרוג אותם שוב מרעב?
יעל גרמן: שזה מה שיקרה.
יעל גרמן: הרי אם לא יהיה להם מה לאכול ולא יטפלו בהם, זה לא רק אוכל.
יעל גרמן: זה גם טיפול.
יעקב מרגי: גם תנאי ההחזקה הבעייתיים.
יעל גרמן: אז מה, אנחנו נהרוג אותם?
יעל גרמן: אנחנו נעמוד מנגד ונסתכל איך הם גוועים ברעב, או ממחלות?
יעל גרמן: זה לא יעלה על הדעת.
יעל גרמן: לא מדובר בכסף גדול, מדובר פה בכסף קטן, ואני לא רוצה – אבל אם צריך אנחנו נעשה את זה שלושתנו ונוכיח איך כסף הרבה יותר גדול עובר לצרכים הרבה הרבה פחות חשובים מזה, יום יום, בוועדת הכספים, כל יום יש העברות כספיות.
יעל גרמן: אז אני בטוחה שאפשר למצוא את - - - ואני סומכת עליך אדוני, שאתה תדע להניע את המהלך ולדרוש שמדינת ישראל תעמוד מאחורי מחויבותה כי יש פה גם מחויבות שלטונית.
יעקב מרגי: אפשר ישר לעבור למשרד להגנת הסביבה ולאוצר, ולשמוע, אבל זה לא יהיה נכון לדיון.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע תיאור מצב.
יעקב מרגי: לכן עמוס, בבקשה.
יעקב מרגי: תן לנו תיאור.
<עמוס רון: אני אשמח לתת תיאור מאוד קצר של השתלשלות העניינים עד כאן.
<עמוס רון: הקופים שנמצאים במזור לא יודעים שהם עומדים למות.
יעקב מרגי: הם לא מרגישים?
<עמוס רון: לא, כי אנחנו ממשיכים לטפל בהם כאילו יש תקציב.
<עמוס רון: ואין תקציב.
<עמוס רון: אז לפני כחודש ערכנו מבצע גיוס מזון, אנשים טובים מכל הארץ הגיעו עם ילדים ומשפחות, והביאו טון וחצי של מזון.
<עמוס רון: אבל אי אפשר לעשות את זה כל יום ואי אפשר להחליף את הפועלים שעובדים בחווה ומטפלים בקופים.
<עמוס רון: אני רוצה לומר, הפרשה התחילה לפני כשלוש וחצי שנים בעת כהונתו של עמיר פרץ כשר להגנת הסביבה.
<עמוס רון: בעקבות פניות אלי ואל - - - אנחנו נענינו לקריאה של אנשים גם במשרד להגנת הסביבה וגם ברשות הטבע והגנים, למצוא פתרון.
<עמוס רון: גם אני, גם ענת רפואה ועוד מספר חברים, הצלחנו לאתר תורם שהיה מוכן גם לפדות את הקופים, עשינו משא ומתן על הרכישה שלהם, וגם לממן תקופה מסוימת את שהות הקופים במזור, כדי לגשר על הפער בין מועד הרכישה למועד שבו אפשר יהיה לתת להם פתרון קבע.
<עמוס רון: אנחנו הבנו, מכל השיחות שנעשו עם המשרד להגנת הסביבה ועם רט"ג, שהתכנית שלהם זה לשכן את הקופים במקלט הקופים, באותו מקום מופלא שהקימה תמר פרידמן ושניתן להוסיף שם מכלאות או שטחים, חצרות, שטחים מגודרים שבהם ניתן לגדל את אותם 1,250 קופים שנותרו במזור.
<עמוס רון: ונכון ש-650, בעיקר קופות, הועברו בתקופתו של השר פרץ ממזור למכלאת הקופים בבן שמן ומצבן מצוין.
<עמוס רון: בתנאים טובים, תחת שמיים פתוחים, והלוואי וכל הקופים יכלו ליהנות מהתנאים האלה.
<עמוס רון: מה שקרה בינתיים, זה שקרוב למועד, עדי גיל, שחי בארצות הברית ונתן עד עכשיו למעלה מ-3.5 מיליון דולר לטובת המיזם הזה, מאותה עת, תקופה קצרה אחרי כן השר פרץ פרש מהממשלה מסיבותיו הוא, ומצאנו את עצמנו אחרי הבחירות עם שר חדש, אבי גבאי, שללא שימוע, ללא מחשבה, ללא התייעצות ולדעתי גם ללא הרבה תבונה, בוודאי ללא רגישות, החליט שהוא לא עומד במדיניות שנקבעה - - -
יעקב מרגי: אתה מקפיד לומר "מדיניות", לא "התחייבות".
<קריאה: מחויבות.
יעקב מרגי: רגע, אנחנו רוצים בסוף להביא סיכום שהוא קולע.
יעקב מרגי: לכן אני שואל שאלה מנחה.
<עמוס רון: אני אענה לך בדרכי הישרה והגלויה.
<עמוס רון: אם התחייבות זה מכתב מסודר עם חותמת של המשרד, עם אישור של החשב הכללי, של אגף התקציבים, ושאומר לך "מחר אתה מקבל כסף", נייר כזה לא היה.
<עמוס רון: אם התחייבות זה כמו שאני מבין התחייבות, שאתה יושב עם השר, ועם המנכ"ל, ועם העובדים הבכירים של המשרד, ועם העובדים הבכירים של הרגולטור, וכולם אומרים לך "זה מה שאנחנו רוצים לעשות", אני מבחינתי זה כמו התחייבות.
<עמוס רון: כך אני פעלתי כשהייתי מנכ"ל משרד האנרגיה, וכשהייתי מנכ"ל רשות הנמלים והרכבות, היה יושב איתי אדם ואומר "אני צריך ככה" וסוגרים.
<עמוס רון: נרשם פרוטוקול או לא נרשם, זו התחייבות לכל דבר.
יעקב מרגי: הסברת לי.
<עמוס רון: עכשיו אני ממשיך.
<עמוס רון: הייתי בפרשת אבי גבאי.
<עמוס רון: פרשה אומללה בתולדות המשרד להגנת הסביבה במאמר מוסגר, שר נורא ואיום מבחינת הבנת התהליכים - - -
יעקב מרגי: זה הבנו בהקדמה הקודמת, תחסוך לנו.
<עמוס רון: אז אנחנו עוברים עכשיו למצב היום.
<עמוס רון: המצב דהיום זה שב-31.12.2016 נסתיימה הקרן שהעמיד לרשותנו עדי גיל לצורך מימון הקופים.
<עמוס רון: שנתיים שולם הכל מכיסו, הוא עמד בכל התשלומים, אדם יוצא מן הכלל, והודיע מראש שהקרן הזו מוגבלת.
<עמוס רון: יש לו עוד דברים לעשות עם הכסף, אני לא נכנס למה.
<עמוס רון: אני הוצאתי מכתב, אני ואחרים, היועץ המשפטי של החל"צ, הוצאנו מכתבים בערך אחת לשבועיים, לכולם.
<עמוס רון: לשר להגנת הסביבה, למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, לראשי רשות הטבע והגנים הלאומיים שאחראים על הנושא, וראה פלא, תופעה חדשה במדיניות הציבורית במדינת ישראל – אתה שולח מכתב, ולא מקבל תשובה.
<עמוס רון: אתה שולח עוד מכתב – ולא מקבל תשובה.
<עמוס רון: אני חושב שיש בטח חוק או נוהל שאומר שצריך לתת תשובה גם אם התשובה היא "בדקנו את העניין ומצאנו שאתה מדבר שטויות", "גרסנו את מכתבך כי מצאנו ש- - -".
<עמוס רון: כלום.
<עמוס רון: פשוט שום תשובה.
<עמוס רון: זה לא להאמין.
<עמוס רון: משרד ממשלתי שלם, כל הפקידים, אף אחד לא נותן לך תשובה, "דנו בעניין ומצאנו שאתה הוזה.
<עמוס רון: לא רוצים לטפל בזה".
<עמוס רון: משהו.
<עמוס רון: שום דבר.
<עמוס רון: הפעם הראשונה שגילינו על הפליק פלאק הנורא הזה במדיניות של המשרד זה כאן בבניין הזה, בחדר ועדת הכספים של הכנסת שקיימה לפני כשנה, ב-15 למרץ 2016 דיון בסוגיית גורלם של קופי מזור ומה יהיה ההמשך, גילינו במהלך הדיון שהמשרד להגנת הסביבה לא עומד יותר מאחורי הסיכומים שלו, ושאנחנו צריכים ללכת ולחפש בעצמנו תקציב כדי לקיים את הקופים עוד 25 שנה.
<עמוס רון: זה היה קו פרשת המים.
<עמוס רון: כל הדירקטורים באותה חברה לתועלת הציבור הבינו שהולכים למשבר מאוד גדול ושצפויות גם להיות תביעות אישיות נגדנו כמי שאחראים לקופים האלה, במסגרת היתרים שקיבלנו להחזקתם, וכתוצאה מזה אני, עבדכם הנאמן, נשארתי לבד באותה חברה לתועלת הציבור.
<עמוס רון: כלומר כרגע יש מצב, מדינת ישראל, אני לא זוכר את המספר אבל זה הרבה מיליארדים, נגד עמוס רון שמחזיק לבדו את הקופים, שבמקרה הוא כבר גמלאי שחי מקצבת נכות, ואני צריך עכשיו להתחייב למדינת ישראל שבמשך 25 או 28 השנים הבאות, שזו תוחלת החיים - - -
עמיר פרץ: זה סימן לאריכות חיים, התחייבות כזאת, אתה יודע - - -
<עמוס רון: כל מה שאני רוצה זה שחברת ביטוח תיתן לי עכשיו פוליסה ש-28 שנה אני עוד אוכל לדאוג לקופים.
<עמוס רון: אני מודיע לכם, כנראה, או לפי הרופאים שלי, כנראה הפרוגנוזה שלי לא כל כך טובה, שאני לבד יכול, על פי עמדת המדינה בבג"צ לשאת בעלויות ההחזקה של הקופים האלה שזה בערך 2 מיליון שקל בחלקה שלנו, במזור, ועוד בערך סכום דומה במקלט הקופים בבן שמן.
<עמוס רון: אני את ה-2 מיליון שקלים האלה לא יודע להביא מהבית.
<עמוס רון: מה לעשות.
<עמוס רון: וגם אם אני אצטרך לאסוף תרומות, אני לא יודע לבד לאסוף 2 מיליון שקל תרומות בשנה.
<עמוס רון: אני יכול להביא 50,000 שקלים, אני יכול לפתוח את האתר לביקור של בתי ספר ולגבות כמה שקלים מכל ילד שיבוא לראות את הקופים.
איציק שמולי: סליחה שאני עוצר אותך, אני חייב להגיד לך שהמסירות שלך נוגעת ללב ברמות אחרות.
איציק שמולי: פשוט מדהים.
<עמוס רון: איציק, אני אספר לך מה אני עושה עבור הנכים, אז אתה תראה שאני לא עוסק רק בקופים.
<עמוס רון: כי אנשים אומרים "מה, חיות, יש גם בני אדם שצריך לטפל בהם".
<עמוס רון: אני מטפל באנשים שהמדינה לא יודעת לטפל בהם או לא רוצה לטפל בהם.
<עמוס רון: מה לעשות, יש לי מחלה כזאת.
<עמוס רון: אז עכשיו אנחנו עוסקים בנושא הקופים.
עמיר פרץ: עמוס, אפילו אל תביע ספק ש- - - אני אומר לכולם, בבית שלי גרים ארבעה נכדים אבל גרים איתם חמישה כלבים וארבעה חתולים, ותאמין לי, המחנכים הכי טובים של הילדים שלי זה הכלבים והחתולים.
עמיר פרץ: הפכו אותם לאנשים הכי הומניים שאפשר.
<עמוס רון: עמיר, היות ודף הפייסבוק שלך זה אחד מאתרי המדיה האהובים עלי, אני עוקב, מכיר את הכלבים, ורואה איך אתה נהנה לטפל בהם.
<עמוס רון: אני חוזר חזרה לעניין הרציני שלנו.
<עמוס רון: המדינה נתנה אתמול תשובה לבג"צ בעתירה שלא אנחנו הגשנו, הגישו 16 עמותות שפועלות למען בעלי חיים במדינת ישראל, כל העמותות החשובות.
<עמוס רון: S.O.S חיות, תנו לחיות לחיות, אנונימוס - - -
יעקב מרגי: כולן.
יעקב מרגי: הקרדיט של כולן.
<עמוס רון: ממש כולן.
<עמוס רון: והתשובה, עומדת המדינה ואומרת "זה לא ענייננו.