GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: מנו, מתי שתרצה.
מנואל טרכטנברג: כי אני צריך לצאת.
יעקב מרגי: לתת לה לשבת, רק להבא לעשות שיעורי בית לפני שאני נותן.
<רחלי סונגו: אני מהמחלקה המשפטית של משרד הרווחה.
<רחלי סונגו: אני רק אציין שלמשרד הרווחה יש מועדוניות שנמצאות בבתי-ספר.
<רחלי סונגו: המועדוניות שלנו מיועדות לילדים עם צרכים מיוחדים, ילדים בסיכון.
יפעת שאשא ביטון: זה לא חל עליהם.
<רחלי סונגו: רק שיהיה סעיף שיהיה כתוב - - -
יפעת שאשא ביטון: זה כמו שהיה בקייטנות.
יעקב מרגי: דעי לך, הדאגה הראשונה שעמדה לנגד עיני כשהתחלנו עם החוק הזה שלא לפגוע במסגרות שהוצעו.
יעקב מרגי: זה נאמר, ואנחנו לא צריכים הגדרה מיוחדת.
יעקב מרגי: יתכבדו משרדי הממשלה לדבר ביניהם.
<מיכל חורין: אנחנו חשבנו להחריג את המסגרות של משרד הרווחה.
<רחלי סונגו: אז יש סעיף שמחריג אותנו.
<רחלי סונגו: תודה רבה.
יעקב מרגי: את רואה שעשינו בשבילכם?
מנואל טרכטנברג: שלא כהרגלי כאן
מנואל טרכטנברג: בכנסת אני נרגש הבוקר לשבת כאן.
יעקב מרגי: לאט, לאט.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה ברצינות.
יעקב מרגי: אני יכול להעיד שמאז כניסתו לכנסת הוא מדבר על היפוך הפירמידה.
יעקב מרגי: זאת ההתחלה.
יעקב מרגי: אתם רואים למה הייתי נרגז?
יעקב מרגי: לא נרגש כמוהו.
מנואל טרכטנברג: אמנם זה קורה באיחור של חמש שנים.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר שההמלצה על הצהרונים הייתה אחרי העניין של גנים לגילאים 4-3, והוועדה שמעה את זה.
מנואל טרכטנברג: זה לא קרה אז.
מנואל טרכטנברג: אתם לקחתם יוזמה, וכל הכבוד, אדוני היושב-ראש.
יעקב מרגי: גם הודות לרוח הגבית של השלטון המקומי.
מנואל טרכטנברג: אנחנו בקשר כל השנים האלה.
מנואל טרכטנברג: זה צעד גדול ומשמעותי מאוד.
מנואל טרכטנברג: אני יודע שאתם מודעים לזה, אבל חשוב לחזור ולהזהיר את עצמנו.
יעקב מרגי: הברור מאליו צריך שייאמר.
מנואל טרכטנברג: כי בסופו של דבר המטרה היא יום חינוך ארוך.
מנואל טרכטנברג: במובן מסוים יהיה יותר נוח לדחות שוב מכיוון שכבר יש פתרונות - -
יעקב מרגי: או ליישם, כי כבר הבאנו 900 מיליון.
מנואל טרכטנברג: או שכן או שלא.
מנואל טרכטנברג: אתה יודע, אפשר להסתכל על זה כך או כך.
מנואל טרכטנברג: לכן צריך מאוד להיזהר במאזן הזה בין השאיפה למטרה שצריכה להתקיים במדינת ישראל לבין ההתמודדות עם המציאות והליכה צעד אחר צעד.
מנואל טרכטנברג: בשבוע הבא ביום שני אני מאוד מקווה שבוועדת הרווחה של הכנסת תעבור בקריאה ראשונה הצעת החוק להקמת המועצה לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אנחנו כבר מתקרבים לשם.
מנואל טרכטנברג: זה עוד צעד משמעותי בכיוון הזה כי אין ספק שאת הדיון על כל היבט – צהרון, סייעת וכדומה – אי אפשר לנהל כל פעם בצורה מנותקת מהמכלול.
מנואל טרכטנברג: דרוש פורום מקצועי שיכול לתכלל את הדברים האלה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין שמה שקורה כיום עם העברת יותר ויותר פעילויות וסמכויות של משרד החינוך זה מבורך.
מנואל טרכטנברג: כי בסוף הכול צריך להיות תחת המטריה של החינוך.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אתה דוחף לכיוון הזה, וזה הכיוון הנכון.
יעקב מרגי: לאורך כל הדיון אמרנו שאנחנו רוצים לגרור את משרד החינוך למעגל הזה.
מנואל טרכטנברג: אין ספק.
יפעת שאשא ביטון: - - - משמעותי.
מנואל טרכטנברג: שיתוף הפעולה של השלטון המקומי הוא קריטי בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לסיים עם האמירה של ניל ארמסטרונג שנחת על הירח ב-1969: "צעד קטן לאדם, צעד גדול לאנושות".
מנואל טרכטנברג: אז זה צעד גדול לצהרון, ואולי צעד גדול לחינוך.
יעקב מרגי: אני חושב שמיצינו את סעיף ההגדרות.
<ענת הוכנר: אני ממש מבקשת - -
יעקב מרגי: מה זה, מקצה שיפורים?
יעקב מרגי: אני מבקש שזה יהיה האחד והיחיד.
יעקב מרגי: מה זה "סבבה"?
<ענת הוכנר: כאן הייתה דוגמה עלא כיפאק.
<ענת הוכנר: אני מבקשת שיוגדר מעמדנו בתוך החוק.
<ענת הוכנר: הנה, עלתה עכשיו דוגמה שהמפעילים, שאני מבינה אותם והכול, אבל האינטרס שלהם כלכלי.
<ענת הוכנר: עכשיו אמרת שמרכז השלטון המקומי ידון עם משרד החינוך - -
יעקב מרגי: עם ההורים.
<ענת הוכנר: ההורים מדברים.
<ענת הוכנר: הנציגים שלנו עובדים עם מרכז השלטון המקומי הרבה מאוד זמן ובשיתוף פעולה מלא.
יעקב מרגי: אז תמשיכו.
יעקב מרגי: לא באתי לגרוע.
<ענת הוכנר: אבל מעמדנו איננו מוגדר בחוק.
יעקב מרגי: סיכמנו את זה שייכנס בהמשך.
<ענת הוכנר: לא, בהגדרות.
יפעת שאשא ביטון: סעיף 12 – נאמר פה על-ידי מרכז השלטון המקומי.
<ענת הוכנר: לא ב-12.
<ענת הוכנר: בהגדרות.
<מירב ישראלי: לסכם?
יעקב מרגי: צריך לומר שחברי הכנסת האחרים שהצטרפו להצעת החוק של יפעת ושלי דיברו על שר הפנים.
יעקב מרגי: לכן ברגע שהם הצטרפו אלינו האחריות הביצועית היא של שר החינוך.
יעקב מרגי: אני אומר את זה לפרוטוקול אף על פי שזה כתוב.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית מסכמת.
<מירב ישראלי: קודם כול סעיף ההגדרות, כמובן, נגזר בסופו של דבר ממה שייכתב בחוק.
<מירב ישראלי: לכן מאוד יכול להיות שיהיו בו שינויים.
יפעת שאשא ביטון: - - - מכיתה ג'?
יפעת שאשא ביטון: - - - צהרון בית הספר?
יפעת שאשא ביטון: כי אז הם יגזרו עליהם בכיתה ד', ה', ו' - - -
יעקב מרגי: לא כדאי לפתוח את זה.
יעקב מרגי: נתפוס את מה שאנחנו רוצים.
<מירב ישראלי: אני רק רוצה לסכם את מה שנאמר פה.
<מיכל חורין: אולי יהיה נכון להוריד ב"צהרון" את כל "ובלבד שאינה נמנית על מסגרות"?
<מיכל חורין: אולי זה יבלבל.
<מירב ישראלי: אני רוצה להגיד את זה.
<מירב ישראלי: אני גם מתייחסת למה ששלחתם לי.
<מירב ישראלי: אני מסכמת את מה שנאמר בדיון.
יעקב מרגי: אבל לפני כן.
יעקב מרגי: בסעיף ההגדרות לעומת מה שהגישו לך בנוסח - - - משרד החינוך – יש פערים גדולים?
<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאני רוצה עכשיו.
יעקב מרגי: זה בדיוק מה שעשינו?
<מירב ישראלי: אני רוצה למקם את כל הדברים כדי שאדע איפה אנחנו עומדים.
יעקב מרגי: אני לא מחזיר לכם כגמולכם.
<מירב ישראלי: אני קיבלתי את זה, והייתי בטוחה שזה מוסכם.
<קריאות: גם אנחנו.
<מירב ישראלי: לי יש את זה, ואני מתייחסת לזה.
<מירב ישראלי: בהגדרה של "צהרון" עניין המספר 15 שהוא המספר המינימלי של הילדים ייבדק.
<מירב ישראלי: רשמתי לעצמי את זה על-ידי המשרדים ומרכז השלטון המקומי.
<מירב ישראלי: לגבי החרגות של לציל"ה ומיל"ת מיום חינוך ארוך אנחנו נבדוק אם יש בזה בכלל צורך.
<מירב ישראלי: הכוונה היא רק לצהרונים, ורק לצהרונים עם היבט ציבורי.
<מירב ישראלי: מבחינת דיוק ההגדרות אני אומר שהתוספת של משרד החינוך לגבי מסגרות ההמשך במוכר שאינו רשמי - -
יעקב מרגי: למרות שאת רוצה לבדוק את הסוגיה של ציל"ה ומיל"ת, אני אשאל שאלה - -
יפעת שאשא ביטון: צריך להיות משהו אחר.
יעקב מרגי: הן נכנסות לחוק הזה?
יפעת שאשא ביטון: אבל לפרוטוקול אני רוצה שייאמר שמסגרות מיל"ת לא נפגעות מהחוק.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר את זה.
<מירב ישראלי: הרעיון הוא שזה רק צהרונים בעלי היבט ציבורי כלשהו, וכרגע בנוסף לשלוש האופציות שיש בהצעת החוק שעברה בקריאה טרומית יש הצעה להוסיף מסגרות המשך במוכר שאינו רשמי.
יעקב מרגי: מה שאמרנו והסכמנו.
<מירב ישראלי: אז כרגע היא מופעלת בידי מפעיל שאינו רשות מקומית, ומשמשת מסגרת המשך למוסד החינוך שמתוקצב על-ידי משרד החינוך.
יעקב מרגי: בדיוק לשאלה שלךָ.
יעקב מרגי: נכנס בפנים.
<מירב ישראלי: - - אמרתי למשרד החינוך שצריך להגדיר את הנושא של מסגרת המשך.
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לדייק את ההגדרה הזאת.
יעקב מרגי: רישיון – סעיף 2.
<מיכל חורין: הסעיף הזה והסעיפים הבאים אחריו מדברים על מודל של רישוי שאנחנו מכירים מהרישוי של מוסדות חינוך של המוכר שאינו רשמי.
<מיכל חורין: אנחנו חשבנו שלא יהיה נכון להפעיל מודל דומה בצהרונים.
<מיכל חורין: מדובר במשהו לא גמיש - -
יעקב מרגי: הרי בכלל בתי הספר של הרשויות המקומיות, החינוך הממלכתי והחינוך הממלכתי-דתי בכלל לא מבקש רשות.
יעקב מרגי: אם יש ארבע קירות - -
<מיכל חורין: הוא שלנו, ולכן הוא לא מבקש רשות.
יעקב מרגי: תני לי לשפוך את הלב שלי קצת.
יעקב מרגי: הילד של המפעיל במוכר שאינו רשמי, יש לו חוק עב כרס – חוק הפיקוח על בתי הספר – שמחייב אותו בכיבוי אש, תברואה, מגן שהאצבע לא תיתפס בדלת.
יעקב מרגי: בחינוך הממלכתי – שומו שמים – אין חוק פיקוח על בתי הספר.
יעקב מרגי: ראש רשות יכול להכניס 4 קירות, רצפה ותקרה, והוא יקבל לאישור להפעיל.
יעקב מרגי: הוא אפילו לא צריך לבקש אישור – שם יהיה בית-ספר.
יעקב מרגי: עכשיו שחררתי קיטור לא באתי לתקן את זה.
יעקב מרגי: אני מבין שבחוק הזה אני לא יכול להחיל בעקיפין את חוק הרישוי והפיקוח, אבל אני רוצה הסדרה.
יעקב מרגי: אני גורם מפעיל פרטי או זכיין.
יעקב מרגי: לא אכפת למדינה איפה הוא עושה את זה?
יעקב מרגי: לא אכפת לה מי הולך להחזיק 15 או 20 ילדים רכים?
יעקב מרגי: לזרוק את זה ככה בגלל שמישהו חושב שבעקיפין מוסיפים עוד בירוקרטיה?
יעקב מרגי: תחריגי גן ילדים שנמצא במתקן של גן ילדים קיים שעבר את תהליך הרישוי במוכר שאינו רשמי או באישור הרשות המקומית.
יעקב מרגי: אבל לזרוק את סעיף הרישוי מכיוון שמישהו, מאן דהוא, חושב?
יעקב מרגי: מה שמניע אותם זה חרדות ופרנויות.
יעקב מרגי: תשכנעי אותי – אני מוחל על כבודי ומוחק את הסעיף הזה.
<מיכל חורין: לגבי המוסדות שמופעלים על-ידי הרשות המקומית לרוב זה יהיה מוסדות חינוך שעומדים בתנאים ממילא.
יעקב מרגי: תחריגי.
<מיכל חורין: המוסדות האחרים הם המוכרים שאינם רשמיים שקיבלו רישיון בבוקר להפעלה- -
יעקב מרגי: אם עבר הליך רישוי זה מקובל.
<מיכל חורין: חוץ מהם יש "פועל במקרקעין שהם בבעלות או שליטה ישירה או עקיפה של רשות מקומית" – אני מניחה שמדובר במתנ"סים ובבתי תרבות.
<מיכל חורין: אלה מוסדות שגם הם - -
יעקב מרגי: מה תעשי עם זכיינים?
<מיכל חורין: מה זה "זכיינים"?
יעקב מרגי: מפעילים לאו דווקא במבנה - -
<מיכל חורין: שיתקשר בחוזית ברשות מקומית?
יעקב מרגי: מה, לא יהיו תנאים וסייגים לקבלה?
<דודי מזרחי: יש הבדל ענק בין תנאים לבין רישוי.
יעקב מרגי: רישוי.
יעקב מרגי: נגיע לתנאים.
יעקב מרגי: קחי את הנאום חוצב הלהבות שנתתי לך, גם להמשך לסייגים ולתנאים.
<מיכל חורין: יכול להיות מאוד שנוכל להכניס אותם במסגרת הסטנדרטים.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרתי – בואו נעשה תהליך רישוי מזורז כפי שמציע השלטון המקומי לגבי אותם אנשים.
יעקב מרגי: אם היו יושבים היו מגיעים למסקנה הזאת, והיינו באים מוכנים היום.
<נועה בן אריה: אני מוכנה להציע שלגבי המסגרות השלישיות שאנחנו לא בדיוק בטוחים לסווג אותם נחיל את הסטנדרטיזציה.
<נועה בן אריה: אין לי בעיה להחיל אותה או לתוך החוק או בצו נלווה, שהעמידה לפי אותם כללים של סטנדרטיזציה תהווה רישוי לצורך העניין הזה עם הרישוי הנדרש.
<נועה בן אריה: ואז סעיף הרישוי – אין לי שום בעיה.
<דודי מזרחי: אני צריך תרגום.
<דודי מזרחי: אני בדרך כלל לא צריך - -
יעקב מרגי: הוא במספרים לא צריך תרגום.
<דודי מזרחי: זה גם בהצעה שלנו.
<דודי מזרחי: רצינו לחייב אותם לעמוד בסטנדרט.
<דודי מזרחי: אבל איך זה בין הרישוי?
יפעת שאשא ביטון: זה יפצה על הרישוי.
יפעת שאשא ביטון: זה הליך מזורז - -
<נועה בן אריה: הכוונה שלנו לא הייתה "רישוי" בהיבט הפיזי של המילה.
<נועה בן אריה: הכוונה הייתה לייצר רישוי בהיבט המהותי שלו.
<נועה בן אריה: זאת אומרת לתפוס את המפעיל לסטנדרטיזציה שרצינו לייצר; שאם אנחנו גובים 930 שקל אז זה יתאם את הסטנדרט שאנחנו בחרנו בתיאום עם כל ההורים שיודעים שהרכז הוא רכז, והמורה הוא מורה והגננת מוסמכת.
יעקב מרגי: הרציונל מקובל?
יעקב מרגי: אני יכול לקבל לדיון הבא ניסוח?
יפעת שאשא ביטון: בגלל שהסעיף של הרישוי יורד אני רוצה שהמפעילים יזכרו איך לחדד - -
יעקב מרגי: או יורד או מקבל ניסוח אחר.
יפעת שאשא ביטון: הוא יורד במתכונת הנוכחית ונכנס בחלק של הסטנדרטים ויקבל הליך מזורז.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתהיה גם שם התייחסות לזה שלא יועסק אדם שהורשע בעבירות מין.
<קריאה: או שהואשם.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שאנחנו מדברים עליו בימים האחרונים.
<שיר דגן: אני מרכזת את הנהגות ההורים של בתי הספר היסודיים בתל-אביב.
יעקב מרגי: יש פה מישהו מירוחם?
<שיר דגן: אנחנו הורים מאוד מעורבים.
<ליאור דגן: אני במקור מחצור הגלילית.
יעקב מרגי: אני גאה בכם.
<שיר דגן: יש לי שאלה בנושא הרישיון.
<שיר דגן: למשל, אצלנו בבתי הספר בתל-אביב יש הרבה מפעילים שאנחנו קוראים להם "מפעילי בוטיק".
<שיר דגן: הם מפעילים שעובדים בבית ספר אחד או בשניים מקסימום.
<שיר דגן: אנחנו מאוד אוהבים את הייחודיות שלו - -
<שיר דגן: כל מפעיל כזה צריך עכשיו ללכת למשרד החינוך לקבל רישיון?
יעקב מרגי: את הקשבת לדיון שהיה פה קודם?
<שיר דגן: לא הצלחתי להבין.
יעקב מרגי: אז בואי אני אסביר לך.
<שיר דגן: אני מבקשת הבהרה.
יעקב מרגי: תסבירי לה.
<נועה בן אריה: התשובה היא לא.
<נועה בן אריה: הוא לא צריך.
<נועה בן אריה: קודם כול הסכמנו שאנחנו מייצרים פה סטנדרטיזציה לגבי המפעיל.
<נועה בן אריה: שנית, אותם מפעילי בוטיק שאת מדברת עליהם פועלים בתוך בית ספר - -
יעקב מרגי: בתוך בית ספר שיש לו רישוי.
<נועה בן אריה: מרגע שהם פועלים בתוך מסגרת בית ספרית ממילא הליך הרישוי לא חל עליהם.
יעקב מרגי: אבל המפעיל הזה יעמוד בסטנדרטים אחרים.
<נועה בן אריה: יחול עליהם אותו סטנדרט והיצמדות למחיר המקסימלי.
<שיר דגן: אז מול מי הם חותמים?
<שיר דגן: מול הרשות המקומית או משרד החינוך?
יעקב מרגי: רשות מקומית.
יפעת שאשא ביטון: רשות מקומית.
יפעת שאשא ביטון: זה חשוב שתבהיר כי מנסים להטעות אותם שאם יש להם בעיות הם צריכים לפנות למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: שזה לא.
<שיר דגן: זאת ההבנה שלנו.
יפעת שאשא ביטון: כתוב בפרוטוקול שזה מתנהל מול רשות מקומית.
<נועה בן אריה: אני אעזור לכם ביישום.
<נועה בן אריה: אני גם חברת הנהגה בתל-אביב.
<נועה בן אריה: כשתגיעו לשלב היישום אני אעזור לכם ביישום.
יעקב מרגי: אני מאמין שזה יהיה ברור ולא תצטרכו אפילו את העזרה של נועה.
<קריאה: נועה מוזמנת תמיד.
יעקב מרגי: אנחנו נקבל או ניסוח מחודש לסעיף הרישיון או שאני מקבל מענה במקום הרישוי ברוח הדברים שאמרנו.
יעקב מרגי: חוזרים לרישוי?
<קריאה: מקריאים את סעיף 5 או לא מקריאים את סעיף 5?
יעקב מרגי: למה לא להקריא?
יעקב מרגי: אנחנו ב-2.
<נועה בן אריה: יש עוד הערה בעניין הרישוי.
<עדית בוקאי: נכון להיום כל מסגרות הצהרונים אף על פי שמתקיימות לאורך כל השנה עם אותו צוות באותו מבנה – גם במקומות האלה, כשמגיע פסח, ויש קייטנה הן נדרשות לעשות הליך שלם של רישוי קייטנות כאילו מדובר בקייטנת ג'ודו, קייטנת טייקואנדו אף על פי שזה אותה מסגרת.
<עדית בוקאי: האם אפשר שבמסגרת ההסדרה בעשרת החודשים - -
יעקב מרגי: יש קייטנות, תעסקי עם הקייטנות.
<נועה בן אריה: 14 הימים הארוכים.
<נועה בן אריה: במהלך השנה אין קייטנות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו סיכמנו במסגרת של 935 שקלים של הצהרון שזה יכלול את החופשים שנמצאים בתוך השנה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאם צהרון - -
<נועה בן אריה: הם ימי פעילות.
יפעת שאשא ביטון: משום שאנחנו הכנסנו את זה תחת ימי הפעילות של הצהרון, ברגע שהם קיבלו את הרישיון בתחילת השנה זה חל על כל הימים, כולל אלה כי הם לא מופרדים.
יעקב מרגי: הם צהרון.
<מיכל חורין: - - - חוק הקייטנות.
יעקב מרגי: זה גם מה שאומרת מירב.
יעקב מרגי: תבדקו את זה.
<רחלי סונגו: גם אנחנו נתקלנו בבעיה דומה במועדוניות שלנו בחופש הגדול.
<רחלי סונגו: האם חוק הקייטנות חל עליהן או לא חל עליהן?
יעקב מרגי: לאיזו מסקנה הגעתם?
<רחלי סונגו: שהוא לא חל עליהן.
יעקב מרגי: זה יעזור להם אולי במסקנות בבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל חוק הקייטנות זה סיפור אחר.
יפעת שאשא ביטון: אל תערבבי את זה כאן.
יעקב מרגי: בבקשה, אנחנו מתקדמים.
<מירב ישראלי: כשמדברים על הסטנדרטיזציה הכוונה היא לסל השירותים, משרד החינוך?
<מירב ישראלי: זה נכנס לשם?
<מיכל חורין: יכול להיות ש- - - כי בחוק הקייטנות, למשל המדריך מוגדר ברישיון.
<מירב ישראלי: צריך יהיה לבדוק איך לעשות.
יעקב מרגי: אני מבהיר – או ניסוח מחודש של סעיף הרישיון או שאנחנו מכניסים סטנדרטיזציה.
<מירב ישראלי: אז כל הנושא של בקשה לרישיון, סייגים לקבלת רישיון, תנאים למתן רישיון – כל זה - - - אתה רוצה שנקריא את זה?
יעקב מרגי: תקריאי.
יעקב מרגי: בעיקרון קיבלנו את ההערה.
יעקב מרגי: מנהל המחוז השתרבב שלא לצורך.
<נועה בן אריה: אנחנו נשנה את זה.
יעקב מרגי: הייתי חייב לומר את זה.
<מירב ישראלי: זה בעצם שינוי של כל הקונספציה.
יעקב מרגי: אבל חשוב שייקרא כי יש פה סייגים.
יעקב מרגי: אני רוצה שיתייחסו אליהם גם בסטנדרטיזציה.
<נועה בן אריה: שימו לב שאלה דברים שאנחנו נצטרך - - -
יעקב מרגי: לכן אני מתעקש לקרוא אותם.
<קריאה: הורשע או נחשד?
<קריאה: יש לנו בעיה בחוק בעניין הזה.
יעקב מרגי: יש כללי עבודה.
יעקב מרגי: תאמיני לי שגם אני התאפקתי כי אני הובלתי קו בקטע הזה והתאפקתי.
ב- כתוב: זה נושא שיצטרך להיבדק בגלל הגישה למרשם הפלילי.
ב- כתוב: אז צריך יהיה לבדוק עד איפה זה אפשרי.
יעקב מרגי: בדיון בשבוע שעבר בסוגיה הזאת נאמר שמשרד החינוך מיישר קו השנה.
יעקב מרגי: יחד עם משטרת ישראל עושים סריקה לכל מי שנמצא במערכת, גם פעולה אקטיבית לחדשים.
יעקב מרגי: אנחנו ערים לכך.
<מירב ישראלי: מי שנמצא במערכת זה בדרך כלל לפי חוק הפיקוח על בתי הספר.
יעקב מרגי: לגבי החדשים נדרש גם במשרד ליצור מנגנון שהמשטרה תתריע בפני נותן האישור – אם זה משרד החינוך – כל מי שקשור למסגרות חינוכיות ייתן התראה שמתנהל נגדו - -
<מירב ישראלי: אבל אם אין סמכות - - -
יעקב מרגי: תבדקו ביניכם.
יפעת שאשא ביטון: יש תיקון חקיקה שמתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שזה יפתור את הבעיה לכולם.
<מירב ישראלי: יכול להיות.
<מירב ישראלי: כי כרגע הסמכות של המנכ"ל היא מסוימת.
יעקב מרגי: זה לא ריצה אותך מה שנאמר כאן?
יעקב מרגי: אני חושב שכיסינו הכול.
<שיר דגן: כאמא מתל-אביב שכרגע חוותה את הנושא על בשרה אני רוצה להעיר שמשרד החינוך הולך לקבל עכשיו תחתיו עובדים נוספים רבים מאוד שהוא יצטרך לבדוק, כולל מדריכים וסייעים.
<שיר דגן: אנחנו דורשים לדעת שמי שנמצא עם הילדים שלנו הם לא עברייני מין בפוטנציה ולא עברייני מין מורשעים - -
יעקב מרגי: רגע, "בפוטנציה" – היא לא התכוונה.
<שיר דגן: אם מתנהל היום נגד מישהו משפט בנושא הוא לא יכול להיות במגע עם ילדים.
יעקב מרגי: לגבי "בפוטנציה" – אם תצליחי להביא מישהו מהחלל החיצון אני אשמח לשתף אתך פעולה בקטע הזה.
<שיר דגן: אני אעבוד על זה.
יעקב מרגי: אתם, ההורים המעורבים, קודם לא חשבתם עד שבא המחוקק.
<שיר דגן: תקרא את המכרז שעשינו, ואז תגיד ששלנו יותר מפורט.
<אחז אגם: אני רק מבקש הבהרה מה זה אומר "הכשרה בעניין השגחה" בסעיף 5(א)(2): "הכשרה של עובדי הצהרון לרבות בנושא השגחה" – למה הכוונה?
יעקב מרגי: הכשרת הסייעת.
<אחז אגם: מה זה אומר – הכשרה להשגיח?
<נועה בן אריה: זה - - - ההגדרה הכללית של השהייה במחיצת ילדים בצהרון.
יעקב מרגי: לפני שהתייחסנו לסוגיה כל סוגית הסייעות במדינת ישראל לא מוסדר.
יעקב מרגי: עבדך הנאמן כרגע בהליך של חקיקה על הכנת הצעת חוק והתייחסות של כל הנוגעים בדבר בעניין הסדרת המקצוע הזה שנקרא סייעת.
יעקב מרגי: עד היום זה היה דופק ותעודת זהות.
יעקב מרגי: אם אתה רוצה שבמחיצת ילדך תהיה מישהי שסגנון הדיבור שלה או ההתנהגות שלה - -
<אחז אגם: אני מסכים לחלוטין, רק לא ברור מה זה "השגחה".
<זאב גולדבלט: אני חשבתי שהשגחה זה על ילדים אלרגיים.
<זאב גולדבלט: עליהם באמת צריך להשגיח.
יפעת שאשא ביטון: צריך להשגיח על כל ילד שנמצא במערכת.
<זאב גולדבלט: קל וחומר על מי שיש לו רגישות.
יפעת שאשא ביטון: על כל ילד שנמצא במערכת נדרשת השגחה.
<קטי שגיא: אני מויצ"ו.
<קטי שגיא: לעניין ההכשרה אני מבקשת – בעבר צהרונים נהגו לקלוט סטודנטיות להוראה.
<קטי שגיא: מפקחות ראו במקום הזה מקום הכשרה, והצוות שהגיע לעבוד עם הצהרונים היה פרחי הוראה.
<קטי שגיא: בשנים האחרונות מפקחות של משרד החינוך סירבו להגיע לצהרונים, והתוצאה הייתה שהסטודנטיות העדיפו להכשיר את עצמן לגני הבוקר, ולצהריים הגיעו צוותים אחרים.
יעקב מרגי: יכול להיות שאת צודקת, אני לא איש מקצוע.
יעקב מרגי: אבל אני שואל אותך בכנות – את באמת חושבת שפרחי הוראה צריכים לעבור את הסטז' שלהם בצהרון?
<קטי שגיא: אני חושבת שזה יכול להועיל לשני הצדדים – גם לפרחי ההוראה וגם - - -
יפעת שאשא ביטון: להועיל במה?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שזה יועיל לילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני מדברת כמי שעסקה בהכשרת מורים רגע לפני שהגעתי לכנסת.
יפעת שאשא ביטון: מי שנכנס לכיתה של הילדים שלנו צריך לעבור הכשרה בהכנה של מערכי שיעור, ביכולת שלו להעביר את זה גם מבחינה פדגוגית וגם מבחינה דידקטית, ומהרבה מאוד היבטים שלא קיימים בצהרון.
יפעת שאשא ביטון: אני גם לא בטוחה שהם צריכים להיות שם בהרכב שזה מופיע במערכת החינוך כי בכל זאת אנחנו צריכים גם לתת לילדים שלנו - - - הסיפור הוא לא להקל על אף אחד, אלא לשמור על הילדים שלנו.
<קטי שגיא: - - -
יעקב מרגי: אני לא פותח את זה יותר.
יעקב מרגי: אני חושב שזה לכאן ולכאן.
<זאב גולדבלט: אפשר להגיד, ובתנאי שהם באים בנוסף לכוח האדם - - - בחוק.
יפעת שאשא ביטון: זה לא יכול להחליף הכשרה, חברים.
<קטי שגיא: עוד משפט, אדוני.
<קטי שגיא: תודה.
<קטי שגיא: אם אנחנו מבקשים לטייב את הצהרונים ולעשות אותם טובים יותר ואיכותיים יותר לא רק בהיבט של המחיר אז חלק מהעניין - -
יעקב מרגי: את יודעת מה אני אוהב בהליכי החקיקה?
יעקב מרגי: שעד היום לא היה כלום, וכשבאים לעשות באים כל הארגונים.
יפעת שאשא ביטון: אבל הם גם מערבבים.
יעקב מרגי: הלוואי שהיינו משופעים.
יפעת שאשא ביטון: אתם גם מערבבים בין הצורך לטייב ולשמור על איכות הצהרון לבין לתת למישהו רישיון להיכנס לכיתה עם הילדים שלנו כשהוא לא עבר את מה שצריך.
<קטי שגיא: אבל מה האלטרנטיבה היום?
<איילת דיין: אני עורכת דין מאלו"ט.
<איילת דיין: אני לא בטוחה שמבחינה חקיקתית זה המקום הכי מדויק, אבל הייתי שמחה אם אפשר להוסיף בתנאים לרישיון – בסטנדרטיזציה – סעיף שמדבר על כך שאסור להם להפלות ילדים בקבלה.
<איילת דיין: אני מדברת על הילדים המשולבים.
יעקב מרגי: איפה נועה?
<קריאה: יצאה להתייעצות.
יעקב מרגי: ברוח הדברים שאמרנו לגבי החינוך המיוחד צריך - -
<מיכל חורין: יחולו גם הדינים הכלליים.
<איילת דיין: הרבה פעמים הרשויות רצות עם מה שכתוב בחוק השוויון – תנאי שממין העניין.
<איילת דיין: ואז אומרים, לא, אם יש לו בבוקר סייעת אז גם בצהרון זה תנאי שממין העניין, ואם אין לו סייעת בצהרון הוא לא יכול להיכנס.
<איילת דיין: אף אחד לא מממן את הסייעת, אי אפשר להטיל את זה על ההורים.
יעקב מרגי: אז מה את רוצה שאני אעשה?
<איילת דיין: שייתנו לו להיכנס בלי סייעת לשעתיים האלה.
יעקב מרגי: ואם עניינית אי אפשר?
יעקב מרגי: עניינית אני לא יכול לכתוב.
<איילת דיין: זה צריך להיות בחינה נקודתית כי עוד מעט פוסלים אותם - - -
יעקב מרגי: ברגע ששאר הדינים החלים - - -
יפעת שאשא ביטון: צריך שהם ייכנסו לתוך - - -
יעקב מרגי: חשוב להתייחס.
יעקב מרגי: ההתייחסות ראויה, אבל אני לא יכול לתת.
יפעת שאשא ביטון: צריך לתת לילדים האלה מענה בתוך מסגרת החינוך - - -
<איילת דיין: מאחר שאחד האתגרים הכי גדולים בתחום הוא כוח האדם, ואם הייתי מחליטה לגייס לצהרונים את כל הגננות הכי טובות שיש יכולתי רק לחלום על זה.
<איילת דיין: לא הייתי מצליחה לעשות את זה.
<איילת דיין: יש לי רכזות שבבוקר מקבלות טלפון, ויש להן 14 ביטולים, והן צריכות למצוא מהיום לצהריים למצוא תחליפים.
<איילת דיין: בואו נראה את המערכת שמתקשרת להורים.
<עדית בוקאי: אני רוצה להגיד שאנחנו צריכים להתמודד עם זה בהרבה מאוד דרכים.
<עדית בוקאי: אחת הדרכים להקל על המערכת להביא כוח אדם איכותי יותר זה להחזיר מה שהיה פעם שאפשר סטז' לגננות בצהרונים.
<עדית בוקאי: אני חושבת שהמסגרת הזאת מזמנת הזדמנות לימודית וחינוכית אחרת דווקא מכיוון שהיא בצהריים, ויש בה התמודדות אחרת בפיקוח.
<עדית בוקאי: צריך לחשוב איך נכון לעשות את זה, אבל להחזיר את זה זה אומר שינוי ממעלה שנייה בהקשרים של איכויות כוח האדם.
יפעת שאשא ביטון: אולי על גננות אפשר לחשוב על זה.
יעקב מרגי: אולי מי שרוצה להתמחות זה גננות.
<ענת הוכנר: שאלה להבהרה – סעיף 5(ב) יורד?
יעקב מרגי: לא רוצה להתייחס.
יעקב מרגי: אנשים מחכים לרשות דיבור.
<ענת הוכנר: צודק.
- קרן: לגבי סעיף קטן 4 – רק כדי לוודא "תנאי תברואה ובכלל זה התקשרות עם ספק מזון" – הכוונה ב"תנאי תברואה" – תנאים כלליים של תברואה, נכון?
- קרן: אז אני מציעה, אם כך, שבהגדרות יהיה סעיף מה זה "תנאי תברואה" כמו שיש בחוק הפיקוח על בתי הספר.
- קרן: שנית, בדומה לחוק הפיקוח על בתי הספר לבקש את זה לפני הרישיון באישור של רשות הבריאות.
- קרן: זאת אומרת להשוות את זה למצב.
<מירב ישראלי: יש סעיף (6).
יעקב מרגי: בבקשה, נועה.
<נועה בן אריה: נזכיר 5 דקות אחורה בדיון – כל הסעיפים (3)-(5) הולכים להידון מחדש במסגרת ההגדרות, ולכן כל התהליך שאתם מכירים מהרישוי וההגדרות ישונו ממילא.
<נועה בן אריה: לכן אין מה להתייחס כרגע להכללת הגדרות חדשות עד שלא נטפל בסעיף הרישוי כפי שסיכמנו בינינו על החרגת מסגרות מסוימות.
- קרן: אז רק הערה תקציבית שאני אגיד באופן כללי לגבי החוק הזה – זה חוק שמטיל מבחינת משרד הבריאות משאבי פיקוח ורישוי, ולכן הם משמעותיים במיוחד.
<נועה בן אריה: זאת תשובתי הקודמת.
יעקב מרגי: את כבר יודעת מה הולך לצאת במסמך שייצא?
יעקב מרגי: אמרת את ההערה.