GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זוהיר בהלול: כי בסך הכל, אם יש חיים משותפים במדינה, זה יכול להתקיים רק בספורט.
זוהיר בהלול: אין כמעט מישור חיים אחר שיש בו, כמו בספורט, מישורי חיים משותפים, למרות העובדה שלפעמים קו התפר, שמחבר בין ספורט ובין לאומיות, הוא לפעמים קו תפר מאד מסוכן, אבל אפשר לאזרח גם את קו התפר הזה ולהפוך אותו למשהו ספורטיבי ותרבותי.
זוהיר בהלול: אני מתנגד ל - - -
יוסף ג'בארין: חברי בהלול, זה המקום היחידי שאתה יכול לראות שאוהדים ערבים נושאים על הכתפיים שחקן ערבי ולא - - -
<קריאה: שחקן יהודי.
יוסף ג'בארין: זה המקום היחידי בארץ שאפשר לראות.
יעקב מרגי: בואו ניקח את האליפות הקודמת, שתושבי המגזר הבדואי באו לעודד ואפילו שחקני סכנין שמחו על הניצחון של באר שבע.
יוסף ג'בארין: כולנו שמחנו.
איתן ברושי: הספורט חוצה גבולות, מה.
זוהיר בהלול: לשם שינוי, איתן ברושי, אני לא מסכים איתך על מה שאתה אמרת.
זוהיר בהלול: מתקנים מרחביים אזוריים, אני חושב שזה לא יפתור את הבעיה.
זוהיר בהלול: אגב, זה ינציח את העניין.
זוהיר בהלול: אני חושב שבכל יישוב, כמו שהוא מקבל חשמל, כמו שהוא מקבל מים, הוא צריך לקבל מתקני ספורט.
זוהיר בהלול: מה זאת אומרת מרחביים?
יעקב מרגי: אני חושב שהוא כיוון לרמות אולימפיות.
איתן ברושי: למשל במגרשי הטניס בעכו הייתי שותף במיקום שלהם ובתקציב שלהם.
איתן ברושי: אי אפשר להקים מתקן כזה בכל מקום, כמו שבעכו הקימו.
איתן ברושי: יש הבדל בין מגרש משולב ובין מתקן כזה, של אצטדיון, כמו הטניס למשל.
זוהיר בהלול: אבל מה שמדאיג אותי בנושא זה שאתה יודע, אם אתה מדבר על טניס, אפרופו טניס - - -
איתן ברושי: כדוגמא.
זוהיר בהלול: כן, כדוגמא, טניס עולה כסף.
זוהיר בהלול: זה חינוך אפור.
זוהיר בהלול: זה ספורט אפור.
זוהיר בהלול: אני לא בעד ספורט אפור.
זוהיר בהלול: אני רוצה שגם עני שיד משפחתו אינה משגת, שיוכל להגיע גם לשיעור טניס וגם לשיעור כדורסל וגם לפעילות זו או אחרת.
זוהיר בהלול: לכן אני פונה אליכם ואני אומר כך: לא יכול להיות שנחלתו של הספורט תהיה לעשיר.
זוהיר בהלול: לא יכול להיות שהספורט יהיה נחלתו של המרכז ולא יכול להיות שהספורט לא יהיה נחלתה של הפריפריה.
זוהיר בהלול: הפריפריה – שם תקוע העוני, שם מצויה האלימות ושם אנחנו יכולים לשקם את ההריסות, בעיקר, אדוני יושב הראש, באמצעות הספורט.
זוהיר בהלול: ואם לא עושים זאת, ואם לא הופכים את המדינה שלנו למדינה בעלת גוון של תרבות ספורט, אנחנו לעולם לא נוכל להתמודד כיאות עם כל הבעיות האקוטיות, החברתיות וגם הלאומיות שיש לנו.
זוהיר בהלול: אם האוהדים של בני סכנין, ויופי אמר ד"ר ג'בארין, נשאו על כתפיהם את עידן שמש, שאף אחד אגב לא הכיר אותו לפני כמה זמן, אבל הוא כבש שישה שערים ברציפות אני חושב, אם אני לא טועה.
זוהיר בהלול: אם לוקחים אותו על הכתפיים, יהודי שבא מהמרכז, שאולי מעולם לא פגש ערבים וערבים נושאים אותו על כתפיים.
זוהיר בהלול: אתם לא מבינים, אתם מבינים טוב מאד - - -
מיכל רוזין: הציבור.
זוהיר בהלול: אבל אנחנו לא יכולים להבין איזה ערך אנחנו יכולים להפיק באמצעות הספורט.
זוהיר בהלול: לכן אני חושב שזה דיון מרתק, זה דיון מעניין והלוואי שנוכל ליישם את הדברים האלה ולבזר את הספורט בכל רחבי המדינה.
יעקב מרגי: ועכשיו חנין, יש לך הזדמנות לענות לאוסאמה סעדי.
חנין זועבי: אוקיי, נכון.
חנין זועבי: קודם כל אני אסכים עם אוסאמה, אחר כך אענה.
זוהיר בהלול: חנין?
חנין זועבי: לגבי הוויכוח הקודם.
חנין זועבי: הוא אמר לי מה לך ולספורט.
זוהיר בהלול: בדיוק, את אז לא מסכימה איתו.
חנין זועבי: אני מסכימה, אני לא אוהבת כל כך ספורט.
יעקב מרגי: יש לה ספורט אחר.
חנין זועבי: אבל אני פה בוועדת החינוך ואנחנו בדיון על הערך החינוכי, התרבותי של הפעילות הזאת ואני חושבת שאולי זה התחום שבהשקעה יחסית קטנה, יש תפוקה שהיא מאד מאד גדולה.
חנין זועבי: וכאשר אנחנו מדברים על מתקני ספורט ביישובים, אתה מדבר לפעמים על להציל.
חנין זועבי: הצלת חיים של הנוער מאלימות.
חנין זועבי: אתה מדבר על תרבות פנאי כשאתה נותן אלטרנטיבה לנוער לא ללכת אחרי בתי הספר, לא ללכת אפילו לסמים, לא ללכת לאלימות, לא ללכת לכל מיני פעילות הרסנית – גם להם בצורה אינדיבידואלית וגם לחברה ואתה מציל אותם.
חנין זועבי: בעיני ספורט זה הצלה.
חנין זועבי: לחיים ביישובים שאין להם אלטרנטיבות של תיאטרון וקולנוע ודברים שצריכים להשקיע בהם הרבה דברים שקשורים לפעילות של תרבות, אז מתקני הספורט משחקים תפקיד חשוב מאד.
חנין זועבי: חשוב אפילו יותר מאשר יישובים שיש להם אלטרנטיבות של פעילות תרבותית אחרת.
חנין זועבי: למרות שאני לא מבינה בספורט, אני מבינה בנוער של נצרת ואיפה הם הולכים בנצרת ו-פיל ראני פיל משהאד.
חנין זועבי: אני יודעת שבכל האזור של נצרת יש בנצרת פעילות, אצטדיון אחד לכדורגל.
חנין זועבי: הנוער בראני צריך ללכת לנצרת עילית, מכפר קנא צריך ללכת לנצרת עילית ולשכור את האצטדיון הזה.
זוהיר בהלול: שאגב, זו תעודת עניות שבנצרת, בירת האוכלוסייה הערבית, אין.
זוהיר בהלול: אין אצטדיון.
חנין זועבי: כן, 80,000.
אוסאמה סעדי: זה נקרא אצטדיון עילוט.
חנין זועבי: כן, זה בעילוט.
חנין זועבי: אבל כן בנצרת יש המון ותמיד יש יותר מאחד, אני חושבת עשרות ולכן נצרת עילית לבדקה יכולה לקלוט את הנוער של כל האזור הערבי מסביב לנצרת.
חנין זועבי: נצרת עילית, היישוב היהודי שם, שנבנה על אדמות של נצרת – זו סוגיה אחרת – הוא יכול לקלוט את הנוער כולו.
חנין זועבי: כן, זו עובדה לא רק היסטורית.
חנין זועבי: אנחנו חיים בזה - - - לכן אני חושבת שקודם כל זה מאד חושב שאנחנו מעלים את זה, אבל אנחנו צריכים גם תוצאות והמלצות מאד קונקרטיות ואין שקיפות בנתונים.
חנין זועבי: אם אני הייתי רוצה להכין חומר לדיון הזה, כמה מושקע ביישובים הערבים וכמה מושקע ביישובים היהודים, כמה בנצרת לעומת נצרת עילית, אני לא יכולה.
חנין זועבי: אני לא יכולה לגשת לנתונים האלה.
חנין זועבי: נכון, אולי יש גם את ההקצאה של הרשויות המקומיות, אבל אי אפשר לדבר על אלימות.
חנין זועבי: זו בעיה וסוגיה של אלימות ושל הנוער ועתידם של הנוער.
יעקב מרגי: אוסאמה סעדי.
חנין זועבי: ואני מצטערת שאני צריכה ללכת לדיון אחר, אבל אני אעקוב אחרי ההמלצות.
יעקב מרגי: אנחנו מודים לך.
חנין זועבי: אבל אחרי שאני אקשיב לאוסאמה.
אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, חברי חברי הכנסת, זה התור שלי עכשיו?
יעקב מרגי: אחרי שדחינו אותך ארבע פעמים.
אוסאמה סעדי: אני קודם כל בא לישיבה הזאת על תקן של חובב כדורגל מושבע.
אוסאמה סעדי: באמת, אולי אני צריך להתרפא מזה.
אוסאמה סעדי: וואלה, אני לא מצליח.
מיכל רוזין: אתה שחקן?
אוסאמה סעדי: אני גם משחק, אבל לא מקצועי.
אוסאמה סעדי: יש לנו קבוצה של כ-20 איש, מאז שהיינו באוניברסיטה העברית.
אוסאמה סעדי: אנחנו משחקים עד עכשיו.
אוסאמה סעדי: זה כמו רכבת – עולים, יורדים, עולים, יורדים, אבל הקבוצה קיימת.
זוהיר בהלול: כל השערים העצמיים שיש.
אוסאמה סעדי: לא, אני דווקא חלוץ, אל תדאג.
אוסאמה סעדי: אני באמת מברך על הדיון הזה שהוא דיון חשוב, אבל אני לא הייתי מגדיר את זה רק כדורגל בפריפריה.
אוסאמה סעדי: ספורט בפריפריה.
יעקב מרגי: כיבדנו את רצונו של עיסוואי.
יעקב מרגי: הוא התמקד בכדורגל.
אוסאמה סעדי: כן, אבל מרוב שאנחנו רק מתמקדים ומתרכזים בנושא הזה של הכדורגל, אנחנו מזניחים עוד הרבה ענפים.
אוסאמה סעדי: ואני היום למשל, בעיר שלי עראבה, יש לא רק כדורגל.
אוסאמה סעדי: פעם היינו בליגה לאומית, עכשיו בקושי בליגה ב', אבל אין לנו אצטדיון.
אוסאמה סעדי: עיר של 25,000 תושבים - - -
<קריאה: עדיין?
אוסאמה סעדי: עדיין אין.
אוסאמה סעדי: היה, נהרס, עכשיו מנסים.
אוסאמה סעדי: יש מכרז, מנסים עכשיו לבנות את זה.
אוסאמה סעדי: הצלחנו לגייס תקציבים.
אוסאמה סעדי: מתחילים לבנות את זה.
אוסאמה סעדי: אבל זה סימן שקבוצה שהיו לה אלפים אוהדים, היום בקושי מאד מגיעים, אבל לפחות יש היום עוד הרבה ענפים, במיוחד היום למשל כל הגיל של הצעירות.
אוסאמה סעדי: דיברתם על פמיניזם.
אוסאמה סעדי: אני האחרון ש- יש לנו דווקא קבוצת כדורסל, כדורעף, מתעמלות, רצות שאפילו זוכות באליפות.
אוסאמה סעדי: יש אתלטיקה קלה.
אוסאמה סעדי: ולכן מה שחשוב באמת, ואנחנו מדברים פה על כך שיש לשלב זאת נגד האלימות שגואה ופושה במגזר.
אוסאמה סעדי: רק 10 אנשים בתוך פחות מחודש ומשהו, נרצחו במגזר הערבי.
אוסאמה סעדי: עשרה.
חנין זועבי: כולם צעירים.
אוסאמה סעדי: כולם צעירים.
אוסאמה סעדי: תשעה מהם בירי.
אוסאמה סעדי: זה מדהים.
אוסאמה סעדי: ולכן אם אנחנו לא נשלב את הצעירים ואת הצעירות בפעילות ספורט מכל הסוגים, לא רק כדורגל, ובאמת הצעירים שהולכים ורואים את המשחקים ומעודדים ורוח ספורטיבית ודו קיום.
אוסאמה סעדי: אני מלווה את הקבוצה של סכנין בכל המגרשים, גם בית וגם חוץ ורואים באמת את האלפים שמעודדים את הקבוצה.
אוסאמה סעדי: זה המודל שצריך לעמוד נגד עינינו.
יעקב מרגי: אני סתם מכניס משפט.
יעקב מרגי: אני מכיר את הפועל באר שבע ואני לא האמנתי - - -
אוסאמה סעדי: יש לכם שלושה שחקנים ערבים, מהמובילים.
יעקב מרגי: נגעתם בקטע הזה של החיבור.
יעקב מרגי: רואים את ההרמוניה.
יעקב מרגי: כמועדון, מה זה עשה לאוכלוסייה?
יעקב מרגי: מה זה עשה לשעות הפנאי?
יעקב מרגי: להוויה, לחיבור בין האנשים?
יעקב מרגי: מי שמכיר וקרוב לזה רואה שזה יכול להפוך את העיר.
אוסאמה סעדי: כל שבת 15,000.
יעקב מרגי: יכול להפוך את העיר.
יעקב מרגי: יכול לחבר את העיר ואין אלימות והלוואי וזה יימשך ככה, שלא ייכנסו לזה.
יעקב מרגי: אבל אתה רואה שיש לזה פוטנציאל אדיר, אם מוצאים - - -
מיכל רוזין: ואיזו גאווה זה הביא לבאר שבע.
מיכל רוזין: מעולם לא שמעתי כל כך הרבה באר שבעיים מתבטאים בכזאת גאווה על העיר שלהם סביב האליפות, כי יש לזה משמעות.
מיכל רוזין: ניצחון כזה - - -
יעקב מרגי: מי שעוקב רואה באמת.
יעקב מרגי: בתור ילד אני זוכר את ההוויה באצטדיון.
יעקב מרגי: זה לא מה שקורה היום.
יעקב מרגי: היום אתה הולך, אתה רואה משפחות עם ילדים, מעיזים.
יעקב מרגי: היית הולך למשחק, ההורים שלך היו מזהירים אותך שלא תחזור חצי בן אדם.
מיכל רוזין: זה חייב להפוך להיות למשפחות, נכון.
יעקב מרגי: היום אתה רואה משפחות הולכות עם ילדים בני 4, 5 ו-7 וזה חבל.
דב חנין: רק בהמשך ישיר לדבריך, אני רק רוצה לומר למען הפרוטוקול שאני - - -
מיכל רוזין: מעולם לא שיחקתי כדורגל.
דב חנין: שיחקתי הרבה כדורגל, אבל אני רוצה, אדוני יושב הראש, בהמשך לדבריך, פשוט לומר שאני מאחל להפועל באר שבע גם זכייה באליפות המדינה, בוודאי מול מכבי תל אביב.
דב חנין: כולנו הפועל באר שבע.
אוסאמה סעדי: אתה נגד היועץ המשפטי לממשלה.
דב חנין: אדוני יושב הראש, אני רוצה להעיר שתי הערות.
דב חנין: הערה ראשונה היא ההערה הביקורתית.
דב חנין: אנחנו רואים פה בחוץ את התערוכה המרשימה על כדורגל בפריפריה ורואים שם הרבה דברים יפים, אבל גם רואים דברים של הזנחה דרמטית בתשתיות.
דב חנין: אתה רואה אנשים שבעצם באים להנות ולראות משחקי כדורגל, אבל הם עושים את זה בתנאים בלתי אפשריים.
דב חנין: אז הרבה הערכה לתערוכה הזו, אבל התערוכה הזו, אדוני יושב הראש, היא בעצם נקודת מוצא לתכנית עבודה שלנו כדי לשנות את המצב בפריפריה.
דב חנין: ביישובים ערבים יש הרבה מאד מקומות שבהם המגרשים אינם מאושרים לשימוש.
דב חנין: יש כבר מגרש קיים.
דב חנין: לא מאושר לשימוש.
דב חנין: אין תנאי בטיחות, אי אפשר לנהל שם משחקי כדורגל.
זוהיר בהלול: המשטרה פוסלת אותם.
דב חנין: כן, זה מצב אבסורדי לחלוטין.
דב חנין: אבל כדי לא לסיים בטון הביקורתי, אני רוצה גם לשתף משהו חיובי.
דב חנין: כדורגל הוא גם זירה של התמודדות על ערכים וישנה היום יוזמה בינלאומית מאד מאד מרשימה, שנקראת בשם אלרטה, שזה רשת של קבוצות אוהדים נגד גזענות.
דב חנין: ובארץ יש שתי קבוצות אוהדים ששייכות לרשת הזו.
דב חנין: גם בני סכנין וגם הפועל תל אביב שייכות לרשת הזאת של אלרטה.
דב חנין: עד כמה שאני יודע, בקיץ הקרוב מתוכנן טורניר שיגיעו שחקנים מכל קבוצות האוהדים האלה לארץ, לטורניר כדורגל שיתנהל גם בתל אביב וגם בסכנין, בשיתוף פעולה עם שתי הקבוצות.
דב חנין: ואני אומר – תראו איזה דברים יפים, איזה יוזמות יפות צומחות מהשטח.
זוהיר בהלול: קבוצות האוהדים האמיתיות זה קטמון ונורדיה.
דב חנין: קטמון ונורדיה הן קבוצות מרשימות ביותר וגם הפועל אוסישקין בכדורסל, אבל אני מדבר על קבוצות אוהדים שהן קבוצות אוהדים של קבוצות מובילות.
דב חנין: היוזמה הזאת איננה של קבוצות הכדורגל, של בני סכנין והפועל תל אביב, אלא של קבוצות האוהדים עצמן, התארגנות מאד יפה, מאד מבורכת.
דב חנין: אני חושב שצריך לברך על כך.
יעקב מרגי: שפל – תציגו לנו על מה התערוכה הזו מדברת.
יעקב מרגי: למה שפל?
מיכל רוזין: איך זה צמח.
יעקב מרגי: למה זה נקרא שפל, איפה זה נולד, לאן זה הולך.
יעקב מרגי: מי הדובר.
<גד סלנר: אז קודם כל כמה מילים על הפרויקט.
<גד סלנר: גד.
יעקב מרגי: אתה אומר כאילו זה מובן מאליו.
זוהיר בהלול: היחיד שהזכיר את סכנין ואום אל פאחם.
<גד סלנר: נעים מאד, שמי גד סלנר.
<גד סלנר: נמצאים גם דורון שהינו וודים טרסוב.
יוסף ג'בארין: מה עם אום אל פאחם, לא הבנתי?
<דורון שהינו: הפרויקט צמח מאום אל פאחם.
<דורון שהינו: הפרויקט הראשון שלנו היה באום אל פאחם.
<גד סלנר: הוא התחיל באום אל פאחם.
<גד סלנר: אז כמה מילים קודם על הפרויקט.
<גד סלנר: הפרויקט הוא פרויקט המתעד את החברה הישראלית דרך תרבות כדורגל השוליים, האלטרנטיבי.
<גד סלנר: הוא כולל בעיקר תערוכת צילום ומגזין דוקומנטרי שמסתובב בעיקר בעולם.
<גד סלנר: הוא הוצג בסיוע שגרירויות ישראל באנגליה פעמיים, בגרמניה, בהולנד וגם בארץ.
<גד סלנר: כלומר, הצגנו לאחרונה בבאר שבע.
<גד סלנר: הקמנו מוזיאון למועדוני הכדורגל ברהט, בהתנדבות.
<גד סלנר: הפרויקט התחיל בעצם כסוג של דרך שלנו לחוות את הכדורגל בארץ, כזה שאנשים בדרך לא חווים ולחוות את המקומות בארץ שאנשים לא מגיעים אליהם בדרך כלל.
<גד סלנר: אז התחלנו באום אל פאחם ומשם בעצם חווינו את הכדורגל, כמו שחבר הכנסת ציין מקודם, על כל אלפי האוהדים ובעצם למדנו תרבות חדשה שלא ידענו שקיימת בארץ ויש תרבות.
<גד סלנר: כלומר יש תרבות כדורגל, פשוט בדרך כלל לא מאירים אותה, לא מאירים עליה.
<גד סלנר: משם נסענו לדימונה והיינו בעפולה ובמג'דל כרום ובכל מיני מקומות ברחבי הארץ, שבדרך כלל אנשים לא עוצרים או לא מתעניינים בהם וגילינו שם עולם שלם של כדורגל ושל תרבות כדורגל ושל אוהדים.
יעקב מרגי: אני סובר שעל כל אוהד שנמצא באצטדיון, יש לפחות אחד שצופה בבית.
יעקב מרגי: אז צריך להכפיל, אם לא יותר.
<גד סלנר: בהחלט.
יעקב מרגי: ואוהב ומכור.
<גד סלנר: יש לא מעט אנשים ש - - -
זוהיר בהלול: יותר - - -
יעקב מרגי: כן, כן, אני אומר בצניעות ובזהירות.
מיכל רוזין: יש הרבה שהיו רוצים לבוא, אבל האווירה וזה - - -
יעקב מרגי: אם ניקח דוגמא שוב את באר שבע, וסליחה שהפסקתי אותך, בנו אותו, חשבו שבנו אצטדיון.
זוהיר בהלול: עכשיו הוא לא מכיל.
יעקב מרגי: אני יודע על כמות של עוד איזה 40% שהיו מוכנים לרכוש מנויים, אם היה אפשר.
<גד סלנר: גילינו באמת שהליגות הנמוכות בארץ, למרות שהן לא מקצועיות, אולי דווקא בגלל שהן לא מקצועיות, מושכות המון המו קהל.
<גד סלנר: כמו שציינתי מקודם יש תרבות כדורגל ובעולם מסתכלים על ורואים את התערוכה ומגלים בעצם ישראל – כלומר כמו שהיא.
<גד סלנר: אנחנו לא מנסים לייפות את המציאות, אנחנו רק מציגים אותה ואנשים מעוניינים לראות את ישראל, לאו דווקא דרך הסכסוך, אלא דרך דבר שהוא כמו כדורגל.
יעקב מרגי: אבל בסוף מה המטרה?
יעקב מרגי: לאן אתם שואפים?
<דורון שהינו: המטרה היא - - -
<דורון שהינו: דורון שהינו.
<דורון שהינו: אנחנו רוצים להוציא אנשים מהבית.
<דורון שהינו: שאנשים יסיעו ביום שישי לירוחם ולזאלפה ולכל מקום ופשוט ילכו לראות את הכדורגל האמיתי, שכולנו מתגעגעים אליו.
<דורון שהינו: כדורגל שאפשר לפצח בו גרעינים ופשוט להנות.
זוהיר בהלול: זו תערוכה ניידת?
<דורון שהינו: כן.
<גד סלנר: התערוכה היא ניידת ברחבי העולם וגם בארץ אנחנו מניידים אותה.
<ודים טרסוב: חשוב להגיד שאני מסכים גם עם כל מה שאמרו בצד הזה.
<ודים טרסוב: כן, כל חברי הכנסת, לגבי התקציבים והאהבה.
<ודים טרסוב: דיברו הרבה גם על המגזר הערבי.
<ודים טרסוב: אנחנו היינו גם שם וגם בדימונה וירוחם.
<ודים טרסוב: אנשים ביום שישי, דימונה, איפה זה נמצא?
<ודים טרסוב: קשה לצאת משם.
<ודים טרסוב: קשה לצאת משם ביום שישי, זה לא כל כך קל לנסוע לבאר שבע.
<ודים טרסוב: אז אנשים כן רוצים להגיע ואנחנו היינו לצורך העניין בדימונה לפני שיפוץ המגרש ואחרי שיפוץ המגרש.
<ודים טרסוב: אז לפני 4 שנים היו שם 30 אנשים ובפעם האחרונה היו שם 700 אנשים.
<ודים טרסוב: אנחנו ראינו את זה ואנשים כן רוצים להגיע.
<ודים טרסוב: אנשים רוצים לצאת, לראות ולהנות מהכדורגל וזה באמת מחבר אותם למקום שלהם ולעיר שלהם ולכל הערכים.
<ודים טרסוב: בבאר שבע זה משהו גדול.
<ודים טרסוב: זה שחקנים מקצוענים, אבל בדימונה זה לא, זה ליגה ב'.
<ודים טרסוב: וכשאתה שואל מישהו שגר עכשיו בתל אביב – אתה מדימונה, אז הוא מזלזל כזה, כן, אני מדימונה, כן, אבל אין מה לעשות בדימונה.
<ודים טרסוב: אם בדימונה היה משהו שהוא כמו כדורגל, לא משנה, ספורט, משהו שהוא כמו ראשון - - -
יעקב מרגי: ענף מוביל.
<ודים טרסוב: בראשון יש לנו כדוריד ברמה לאומית.
<ודים טרסוב: למה יש שם ולמה אין בדימונה?
<ודים טרסוב: השקעה גדולה בחוג כדורגל או טניס או לא משנה מה.
<ודים טרסוב: ואז כולם יודעים, וואלה, דימונה זה לא חור, סליחה, זה משהו, זה מרכז למשהו, לכדורגל.
<ודים טרסוב: יצא משם יוסי בניון, אז כאילו זה לא מייצג.
<גד סלנר: חשוב להגיד שזאת ישראל, כלומר, מקודם הוא ציין שהוא הגיע מעראבה.
<גד סלנר: אני עכשיו אומר בוא הנה, לא היינו אף פעם בעראבה, בואו ניסע לעראבה.
<גד סלנר: ככה זה הולך בערך ואנחנו מכירים ככה את הארץ וזה פשוט כייף.
אוסאמה סעדי: הייתם בעראבה?
<גד סלנר: לא.
יעקב מרגי: הוא אומר.
יעקב מרגי: אם הייתה הצלחה בעראבה, אז היה.
מיכל רוזין: כך היו מכירים.
יעקב מרגי: באמצעות הספורט אתה יכול לראות עוד פן אחד של הכרה.
זוהיר בהלול: אתה יכול להפוך את החיים.
<גד סלנר: נכון, כן.
יעקב מרגי: משרד התרבות, תראה כמה עינינו נשואות אליכם והציפיות הן גדולות.
מסעוד גנאים: כמה הם תומכים בכדורגל.
מיכל רוזין: אולי רק צריך להגיד שהשרה מירי רגב השיקה באירוע חגיגי תכנית.
מיכל רוזין: היא טענה שיוקמו 262 אולמות וכ-74 מגרשי כדורגל ברחבי הארץ על חשבון המדינה והטוטו, ללא השתתפות בעלויות מצד הרשויות המבוססות פחות.
מיכל רוזין: אז נשמח לשמוע האם אכן מתכוונים ליישם זאת.
<עופר בוסתן: שמי עופר בוסתן, אני סגן ראש מינהל הספורט, ממונה על הספורט ברשויות המקומיות.
<עופר בוסתן: ראשית אני מברך על הדיון.
<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שמשרד התרבות והספורט, בהנחיית השרה, שם את הפריפריה בראש סדר העדיפויות.
יעקב מרגי: אתה יודע להגיד לנו מתי ראש מינהל הספורט יבוא?
יעקב מרגי: אנחנו פוגשים רק את הסגנים.
<עופר בוסתן: שאלת שאלה קשה.
יעקב מרגי: בסדר, עזוב.
יעקב מרגי: אני בכוונה התגריתי.
<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שמגרש הכדורגל במגזר הערבי, אנחנו רואים בו גם היכל התרבות, הוא אולם הקונצרטים, כי שם מתנהלת גם הפעילות התרבותית.
<עופר בוסתן: אנחנו רואים חשיבות גדולה בהקמת המגרשים האלה.
<עופר בוסתן: עוד נתון שתמיד אנחנו צריכים לקחת בחשבון, שהספורטאים שמגיעים ממשפחות ממצב סוציו אקונומי נמוך, אלא הספורטאים המצטיינים כמעט ברוב הענפים.
<עופר בוסתן: הרעב לספורט מגיע מאותה אוכלוסייה.
<עופר בוסתן: הם רואים בזה יכולות לצאת ממצב סוציו אקונומי נמוך למצב סוציו אקונומי גבוה ובאמת צריך לאתר ולנסות להגיע לרשויות האלה.
<עופר בוסתן: כולנו יודעים שהכדור זה שפה בינלאומית.
<עופר בוסתן: כבוד יושב הראש לא צריך שפה, לא אולפן א', אולפן ב', זורקים כדור בין ילדים.
יעקב מרגי: אתה יודע כמה לא יודעים לדבר בשפה הזו?
מיכל רוזין: כל ילד, אתה זורק לו כדור, הוא יתחיל.
<עופר בוסתן: אני אומר זה לא משנה השפה, הם יוצרים שפה בינלאומית.
<עופר בוסתן: דבר אחרון בעניין ההתייחסות למה שהערתם, זה שאנחנו אומרים שהספורט הוא מוצר מצוין.
<עופר בוסתן: אם לא הצלחנו לגרום לכל המדינה לעסוק בספורט, סימן שטעינו קצת בשיווק שלו.
<עופר בוסתן: אבל אין ספק שהספורט הוא מוצר מצוין, לדעתי לפחות.
יעקב מרגי: לאור הפתיחה שלך, אתה מבין שהרמת לנו את הציפיות עוד יותר גבוה ממה שהיו.
<עופר בוסתן: עכשיו אני אתייחס.
זוהיר בהלול: אבל אם יתממש מה שציטטה עכשיו חברת הכנסת רוזין, זו מהפכה אמיתית.
<עופר בוסתן: אני אתייחס לזה.
יעקב מרגי: מיכל, את חייבת להיות סביב השולחן.
<עופר בוסתן: תכנית 2027, שהשרה יזמה ואת ראית באמת את הפתיחה, באה לתת ביטוי לפריפריה.
<עופר בוסתן: אני אציין מספר דברים.
<עופר בוסתן: אחד זה מגרשי הסחבק.
<עופר בוסתן: מגרשי סחבק נועדו לפעילות קהילתית בענף הכדורגל.
<עופר בוסתן: זה מגרש דשא סינטטי 44 על 24, כולל גידור, כולל תאורה.
מסעוד גנאים: כמה יש ביישובים הערבים?
מסעוד גנאים: בכפרים?
<עופר בוסתן: בכולם, כל היישובים בלמ"ס 1 עד 6, כשהנהנים המרכזיים זה דווקא היישובים הערביים, כי הם בלמ"סים הנמוכים.
<עופר בוסתן: כל היישובים בלמ"ס 1 עד 6 מקבלים מגרש סחבק ללא עלות.
מסעוד גנאים: הכוונה מי כבר קיבלו את סחבק?
מסעוד גנאים: מגרש שכונתי.
<עופר בוסתן: מגשר שכונתי כולל דשא סינטטי ותאורה, גידור, מערכת השקיה, מגרש יפיפה.
<עופר בוסתן: כולם קיבלו את זה, באמת לטובת הפעילות הקהילתית וגם עזרה קצת לפעילות הכדורגל.
<עופר בוסתן: הוכנסו בתקנה החדשה - - -
מסעוד גנאים: יש לך פירוט מי קיבלו?
<עופר בוסתן: כל הרשויות.
<עמרי קולין: קודם כל יש את זה באתר של המועצה להסדר הימורים בספורט ואני יכול להביא לך את זה בתום הדיון.
מסעוד גנאים: כן, אני אשמח.
יוסף ג'בארין: אתה אמרת כל הרשויות, אז למה צריך?
<עופר בוסתן: כל הרשויות בלמ"ס 1 עד 6.
יעקב מרגי: הוא ביקש רשימה.
<עופר בוסתן: כל הרשויות קיבלו סחבק.
יוסף ג'בארין: יש בסכנין?
מסעוד גנאים: בסכנין, אני לא יודע שיש בסכנין למשל.
<עופר בוסתן: לא רק שהם קיבלו, הם כבר קיבלו תעודות.
יוסף ג'בארין: הם כבר קיבלו תקציב או כבר יש מגרש?
מסעוד גנאים: אני יודע שהם עדיין משחקים במגרשים של ה - - -
יעקב מרגי: רבותי, הממשלה הזאת קיימת שנתיים.
יעקב מרגי: תכניתה של השרה - - -
מסעוד גנאים: עוד כמה היא תתקיים?
יעקב מרגי: גם אם היא הייתה מחלקת את זה ביום הראשון, לא היית מוצא שהכל בוצע.
יעקב מרגי: כשהוא אומר לך - - -
מסעוד גנאים: אני שואל ממקום טוב דווקא.
<עופר בוסתן: כן, ברור.
<עופר בוסתן: אני רק אומר שהוספה של כ-200 ומעלה מגרשים כאלה, בוודאי ביישובי הפריפריה, יביאו לאיזו שהיא פריחה.
<עופר בוסתן: אני רק אומר מה התקנות החדשות יצרו.
<עופר בוסתן: יש תקנות רובד שיפוץ, כי זה עלה מחלק מחברי הכנסת.
<עופר בוסתן: יש רובד לשיפוץ מגרשי הכדורגל.
<עופר בוסתן: זאת אומרת לקחת מגרש כדורגל קיים ברובד החדש שלא היה קודם.
<עופר בוסתן: נוספה לה תקנה כ-100 מיליון שקלים על מנת להכשיר את המגרש הזה לרמה של ליגה א'.
<עופר בוסתן: התקנה כבר באוויר.
מיכל רוזין: רגע, מה התקציב של מגרשי הסחבק?
<עופר בוסתן: 600,000 שקלים למגרש.
זוהיר בהלול: מי מפעיל את הסחבקים האלה?
<עופר בוסתן: הרשות המקומית.
<עופר בוסתן: צריכים לזכור שרוב העבודה היא מול הרשות המקומית.
מיכל רוזין: כ-200 מיליון תוספת לשדרוג כאלה שקיימים.
<עופר בוסתן: כאלה שקיימים והתאמתם עד לרמה של ליגה א', בהתאם להנחיות ההתאחדות לכדורגל.
<עופר בוסתן: זאת אומרת לא תבוא הרשות ותגיד לך תעשה לי א', ב', ג', ד', אלא - - - בדיקה, תאשר והם יגישו בקשה.
<עופר בוסתן: לגבי רשויות מעל 5,000 תושבים שלא היה להן מגרש כדורגל וזה בתכנית 2020, רוב היישובים של הפריפריה והמגזר הערבי קיבלו הקצאה נוספת למגרש כדורגל שלא היה בתכנית 2020.
<עופר בוסתן: זאת אומרת עד 2020, קיבלו מגרש כדורגל.
<עופר בוסתן: הרשויות קיבלו גם הקצאות לאולמות, וכרגע, מה שאת אמרת לגבי המצ'ינג, יש לרשויות המקומיות שיש להן בעיית מצ'ינג, אפשרות לגרוע מתקן אחד ולבנות את המתקן השני ללא מצ'ינג, בתנאי שהן גורעות מתקן אחד.
מיכל רוזין: עוד פעם, כי לרשויות המוחלשות אחת הבעיות הקשות אחת הבעיות הקשות ביותר זה סיפור המצ'ינג עם המדינה.
<עופר בוסתן: אז אני אציין מה עשתה התכנית החדשה.
<עופר בוסתן: לא הייתה להם בזכאות מגרש כדורגל.
<עופר בוסתן: הוספנו לכולם זכאות למגרש כדורגל.
מיכל רוזין: אבל במצ'ינג אין להם.
<עופר בוסתן: במצ'ינג זה תמורת גריעת מתקן.
<עופר בוסתן: הרי העירייה היא עירייה שבסופו של דבר יש לה סכום מסוים לתכנית.
<עופר בוסתן: רשות שרוצה לוותר למשל על אולם ספורט, תקבל את מגרש הכדורגל ללא מצ'ינג או ההיפך.
<עופר בוסתן: גם אפשרנו להם אפשרות - - -
מיכל רוזין: למה הם צריכים לבחור או בכדורסל או בכדורגל, או בכדוריד או בכדורגל?
יעקב מרגי: כי בסוף זו עוגה.
<עופר בוסתן: נכון.
<עופר בוסתן: בסופו של דבר - - -
מיכל רוזין: בסדר, אבל בסוף, במקומות האלה צריך להשקיע, כי כשאתה מבקש מצ'ינג אז אין סיכוי ש - - -
יעקב מרגי: כשר, בתקופה שאני הייתי שר אני ביטלתי את המצ'ינג במשרד שלי.
מיכל רוזין: טוב מאד.
יעקב מרגי: ברגע שאתה מבטל את המצ'ינג, אז אם קודם נתנו עם מצ'ינג ל-250 רשויות, בלי מצ'ינג יהיו 200 רשויות.
יעקב מרגי: או 200 יחידות עם בינוי - - -
מיכל רוזין: השאלה לאיזה רשויות.
מיכל רוזין: צריך לתת לאלה שצריכות.
יעקב מרגי: קודם כל לגבי הסחבק, זה בלי מצ'ינג.
יעקב מרגי: שיפוץ מגרשים?
<עופר בוסתן: שיפוץ מגרשים?
<עופר בוסתן: תראו, אני גם רוצה לציין - - -
יעקב מרגי: בוא תן לי.
יעקב מרגי: שיפוץ מגרשים – עדיפות ל-?
<עופר בוסתן: 1 עד 6.
יעקב מרגי: 1 עד 6, בלי מצ'ינג?
<עופר בוסתן: לא, מצ'ינג זה בתנאי.
<עופר בוסתן: מאפשרים להם או לגרוע מתקן והכסף שלהם - - -
יעקב מרגי: חכה, חכה רגע.
יעקב מרגי: שיפוץ, שאלה.
מיכל רוזין: אז יש מצ'ינג.
מיכל רוזין: ה-200 מיליון זה כן עם מצ'ינג.
יעקב מרגי: שאלה שלי.
יעקב מרגי: השיפוץ עם מצ'ינג או בלי מצ'ינג.
<עופר בוסתן: זה תלוי ברשות.
<עופר בוסתן: אני אמרתי.
מיכל רוזין: מצ'ינג או לוותר על אולם.
יעקב מרגי: אז יש מצ'ינג, נו.
מיכל רוזין: יש מצ'ינג.
יעקב מרגי: אני שואל אותך עם או בלי מצ'ינג.
יעקב מרגי: יש מצ'ינג.
<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שיש התחשבות בלמ"ס וככל שהלמ"ס נמוך יותר, לרשות יש - - -
יעקב מרגי: הבנו שזה דיפרנציאלי.
<עופר בוסתן: דיפרנציאלי.
יעקב מרגי: ב-1 עד 3 אני אומר לך.
יעקב מרגי: ב-1-2 ודאי.
יעקב מרגי: 1 עד 3, מניסיון של המדינה, רשויות תיתן להן התחייבות תקציבית והרשאה עד מחר, לא ימומש.
יעקב מרגי: זה כסף שלא ימומש.
יעקב מרגי: לכן אני אומר לך וגם בסיכום אני אבקש מכם לבחון לבטל את הסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: מצדי תצמצמו מספרי רשויות, תחלקו את זה לשנתיים.
יעקב מרגי: אני אציע לכם את זה בדברי הסיכום.
יעקב מרגי: באשכולות 1-2-3 לבטל את המצ'ינג.
<עופר בוסתן: עכשיו, רשות שלא קיבלה מעולם מתקן מהטוטו, המתקן הראשון שהיא מקבלת הוא ללא מצ'ינג.
<עופר בוסתן: זאת אומרת רשות שלא קיבלה מעולם מתקן מהטוטו, המתקן שהיא בחרה יינתן לה ללא מצ'ינג.
<עופר בוסתן: הוספנו תקנה של - - -
מיכל רוזין: כמה יש כאלה, שבחיים לא קיבלו?
<עופר בוסתן: זה יכול להיות.
<עופר בוסתן: יש חלק מהרשויות שלא בנו.
<עופר בוסתן: שמעולם לא קיבלו מהטוטו.
<עופר בוסתן: יכול להיות שקיבלו מתורמים.
מיכל רוזין: אין לך הערכה כמה?
מיכל רוזין: מדובר בעשרות?
<עופר בוסתן: מדובר בעשרות, לא למעלה מזה.
יעקב מרגי: בדרך כלל זה הרשויות החלשות.
זוהיר בהלול: חלשות מאד.
יעקב מרגי: יש לנו מסמך שיהיה סביבו דיון, הקצאת המשאבים על ידי המועצה להימורים בספורט.
יעקב מרגי: גם מפעל הפיס, גם המועצה להימורים.
יעקב מרגי: יהיה דיון בוועדת הספורט על השקיפות ועל החלוקה של זה.
מסעוד גנאים: למשל קבוצות כדורגל קטנות, יש להן תמיכה?
מסעוד גנאים: אתם תומכים?
מסעוד גנאים: יש להן תקציב?
יעקב מרגי: הוא רק יגמור עם הפיתוח ויתחיל עם זה.
<עופר בוסתן: כן, אני אגמור עם המתקנים, אגיע לפעילות עצמה.
<עופר בוסתן: נוספה קרן של תאורה.
<עופר בוסתן: הגענו למסקנה שבארץ שלנו, בימי החורף בפרט, בשעה ארבע כבר חשוך, המתקנים לא פעילים.
<עופר בוסתן: גם בתכנית האסטרטגית שעשתה ההתאחדות לכדורגל זה בא לידי ביטוי ויש קרן חדשה שהיא קרן של תאורה, אבל תאורה גם למתקנים המשולבים.
<עופר בוסתן: זאת אומרת אם קיימים ביישובים מגרשים משולבים שהם אינם מוארים, התקנה נפתחת ואפשר יהיה להגיש.
<עופר בוסתן: לגבי השאלה לגבי פעילות.
<עופר בוסתן: משרד התרבות והספורט יצא בפרויקט שנקרא פרחי הספורט.
<עופר בוסתן: הפעילות של פרויקט פרחי הספורט היא בעיקר ביישובי הפריפריה, ותיכף עומרי יציין את המספרים, אבל אני אומר דבר אחד.