GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניצן בן נתן: זהו, זה בגדול.
יעקב מרגי: יש לי שאלה לעופר.
<עופר בוסתן: בבקשה.
יעקב מרגי: למשרד התרבות, יותר נכון.
יעקב מרגי: אלימות בספורט ישנה.
יעקב מרגי: גזענות בספורט טופחת בפרצוף שלנו, בפנים שלנו, פעם אחר פעם.
יעקב מרגי: כשאני בא לבדוק משרד ממשלתי, לראות אם זה בכלל מזיז לו או שזה על השולחן שלו, או שהוא מתמודד עם הבעיה-.
יעקב מרגי: אני רוצה שתשמע את השאלה, שלא תשאל אחר כך.
זוהיר בהלול: סליחה אדוני יושב הראש.
יעקב מרגי: אני באמת רוצה לדעת כמה משרד התרבות והספורט שם בתקנות התקציביות להתמודדות עם האלימות והגזענות בספורט בכלל.
<ניצן בן נתן: שאני אענה?
<ניצן בן נתן: עופר ביקש שאני אענה על השאלה כי הוא עדיין לא נכנס לגמרי לתפקיד.
<ניצן בן נתן: הוא לא בהכרח מכיר.
<ניצן בן נתן: הוא היה סגן ראש מנהל הספורט - - -
יעקב מרגי: לכן אמרתי השאלה היא למשרד התרבות והספורט.
<ניצן בן נתן: כן.
<ניצן בן נתן: משרד התרבות והספורט מחולק לשני מקורות תקציביים, אחד של משרד התרבות והספורט ואחד של הטוטו.
<ניצן בן נתן: משרד התרבות והספורט משקיע בתמיכות בפרויקטים למניעת אלימות – 700,000 שקלים, בפעולות נוספות 800,000 שקלים, פעולות שונות ואחרות ו-12 מיליון שקלים שהועברו להקמת היחידה – צריך לזכור את זה.
<ניצן בן נתן: היחידה המשטרתית הוקמה כמעט באופן מלא ממימון מהספורט הישראלי ולא מהמשרד לביטחון פנים.
<ניצן בן נתן: צריך להגיד את זה על השולחן.
<ניצן בן נתן: באמצעות הטוטו יש שני מיליון שקלים.
יעקב מרגי: זה כמו ניידות התנועה שנעלמו מהאופק, בגלל שהם קמו מתקציב משרד התחבורה.
<ניצן בן נתן: שוב, שאלת אותי על מקורות ושימושים, אז אני עונה על המקורות והשימושים.
<ניצן בן נתן: אני לא יודע להגיד לך בקצה לאן זה הולך מחר בבוקר.
<ניצן בן נתן: עדיין לא.
<ניצן בן נתן: יש 2 מיליון שקלים מתקציב המועצה להסדר ההימורים בספורט, שהולך גם הוא לפרויקטים למניעת אלימות וגזענות, תומך בעמותות מגזר שלישי בעיקר לפרויקטים חינוכיים.
<ניצן בן נתן: השופטת בקנשטיין עמדה בראש ועדה שבחנה את הפרויקטים האלה.
<ניצן בן נתן: אני בטוח ש - - -
יעקב מרגי: בוא תקשיב, אני אגיד לך את דעתי.
<בניצן בן נתן: בקשה.
יעקב מרגי: 12 מיליון שקלים להקמת היחידה לא מעניינים אותי.
יעקב מרגי: הם לא במגרש בכלל, תרתי משמע.
יעקב מרגי: 700,000 שקלים היה עדיף שלא תאמר.
יעקב מרגי: היית אומר שאין תקציב.
יעקב מרגי: משרד ממשלתי – אני הייתי מוחק.
יעקב מרגי: אני כשר, כשבאתי מצאתי בדיחות כאלה, מחקתי אותן.
<ניצן בן נתן: אמרתי מיליון וחצי – 700,000 שקלים לתמיכות, 800,000 שקלים לפעולות אחרות, אבל בסדר.
יעקב מרגי: בוא, אתם מבינים שאם באמת רוצים להתמודד - - -
זוהיר בהלול: על זה אומרים בעברית טובה לעג לרש.
יעקב מרגי: אז בוא אני אגלה לך, במושגים של יוקר המחייה והמונופול של הלפ"מ, בקמפיין אחד כמעט הלך לך כל הסכום.
<ניצן בן נתן: אמת.
יעקב מרגי: רבותי, קחו את זה לתשומת ליבכם.
יעקב מרגי: אני אזכיר את זה גם בסיכום, כי אני חושב שזה לא רציני.
יעקב מרגי: אם לא היה בכלל, לא הייתי מאשים אתכם.
יעקב מרגי: הייתי דורש מכם לחשוב, רק שזה קיים וזה שולי, תחלקו את זה למספר עמותות.
יעקב מרגי: בכלל, עמותות זה טוב לתמוך בהן, אבל זה לא שלכם.
יעקב מרגי: כמשרד אני מתייחס יותר ל-8, כמה אמת?
<ניצן בן נתן: אני מדבר על מיליון וחצי שקלים.
יעקב מרגי: ביחד?
<ניצן בן נתן: שני מיליון שקלים מהטוטו ואני מתייחס לזה כשלושה וחצי מיליון שקלים, כי בסופו של דבר הקריטריונים הם אותם קריטריונים וחשוב להגיד את זה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה את התמיכות, אני רוצה מעבר לתמיכות, את מה שתתמכו בעמותות.
יעקב מרגי: אני חושב שמשרד התרבות והספורט צריך להוביל מדיניות, להיות אקטיבי בקטע הזה וזו הנקודה הרביעית בסיכום שלי.
יעקב מרגי: אני רוצה לסכם, האם יש למישהו להוסיף לפני שאני מסכם?
יעקב מרגי: בבקשה, שיר.
<שיר גולוס: הייתה פה התייחסות - - -
יעקב מרגי: לקחתי את הדרגה, רב פקד.
<שיר גולוס: הייתה כאן התייחסות של מה הולך להיות.
<שיר גולוס: אז יש לי פה ביד מסמך שמפרט בדיוק מה הולך להיות ביחידה.
<שיר גולוס: זה לא איזה תקנים פלואידים, או איזה מפלצת שנמצאת באוויר, כמו שאיך שהוא השתמע מחלק מה - - -
יעקב מרגי: לא, חששתי שלא יהיה כמו.
<שיר גולוס: ממש לא.
<שיר גולוס: אז אמרנו 32 תקני כוח אדם.
<שיר גולוס: תקן אחד של סגן ניצב, שהולך לנהל את היחידה הזאת.
<שיר גולוס: הוא יהיה בחטיבת האבטחה.
<שיר גולוס: בחטיבת האבטחה יהיו בסך הכל שישה אנשים שיטפלו בתחום הזה.
<שיר גולוס: התפקיד שלהם יהיה להתעסק יותר בפן המבצעי.
<שיר גולוס: באגף החקירות והמודיעין יהיו עוד 10 אנשים, שתפקידם יהיה לרכז את כל הפעילות המשטרתית בתחום החקירתי המודיעיני.
<שיר גולוס: אני מניח שחלק מהדברים שמדברים עליהם, טיפול בתובעים, יהיו יותר ברגע שיהיו אנשים שזה יהיה המקצוע שלהם.
<שיר גולוס: עד היום כל מי שמתעסק בתחום הזה במשטרת ישראל עושה את זה כנוסף על תפקידו, למעט אנחנו, בחטיבת האבטחה ועוד בחור אחד שבעצם גם הוא בנוסף על תפקידו באגף החקירות והמודיעין.
<שיר גולוס: ברגע שהרבה אנשים יתמקצעו בתחום, יהיה להם מה לתת, מה לתרום, מה - - -
יעקב מרגי: היחידה הזאת תתמקד נטו ב - - -
<שיר גולוס: נטו באלימות בספורט .
יעקב מרגי: באלימות בספורט.
<שיר גולוס: ובנוסף לכך עוד 18 אנשים שיתחלקו שלושה לכל מחוז, שתפקידם יהיה לטפל בכל הפן המודיעיני בעיקר.
<שיר גולוס: זאת אומרת לנתח נכון מי הבעייתיים, איך מטפלים בהם, ושוב, לא יהיו במשרה נוספת.
יואל רזבוזוב: היחידה תעשה את המודיעין, או שהיחידה לא עושה מודיעין?
<שיר גולוס: היחידה.
<שיר גולוס: אני אומר, 18 איש יהיו בשטח, אנשי שטח.
<שיר גולוס: שלושה בכל מחוז.
<שיר גולוס: יש שבעה מחוזות, מחוז אחד, מחוז ש"י פחות רלבנטי, כי הוא קטן.
<שיר גולוס: אין שם כמעט - - -
יעקב מרגי: יש ספורט אחר, לא הספורט הזה.
<קריאה: ידויי אבנים.
<שיר גולוס: אין שם קבוצות ספורט כמעט באופן יחסי, ולכן אותם אנשים יטפלו בזה.
<שיר גולוס: בסופו של דבר, ברגע שהרבה אנשים יידעו לייצר מידע, אני חושב שאנחנו כבר נשיג הרבה יותר תועלת ממה שאנחנו משיגים היום.
יעקב מרגי: טוב, קודם כל הוועדה מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון ולחבר הכנסת היוזם, זוהיר בהלול.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת לקיים הכשרת שופטים בתחום הספורט וממשרד המשפטים ומהמשרד לביטחון הפנים לקיים הכשרה בתחום התביעה, גם של התביעה המשטרתית, גם התביעה של פרקליטות המדינה.
יעקב מרגי: זה עולה מהדברים של השופטת בדימוס עדנה בקנשטיין.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד המשפטים לבחון ייחוד של ערכאה ייעודית לאלימות וגזענות בספורט ברמה - - -
זוהיר בהלול: בכל מחוז.
יעקב מרגי: שקודם כל הם יסכימו.
יעקב מרגי: כשנגיע.
יעקב מרגי: הם מתנגדים בכלל.
זוהיר בהלול: לא, כי זה יהיה לעג לרש.
יעקב מרגי: ערכאה ייעודית.
יעקב מרגי: יכול להיות בכל מחוז, אדרבא.
יעקב מרגי: אנחנו לא מתקמצנים, ודאי.
יעקב מרגי: להוריד את זה לרמה של אחד למחוז.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד התרבות והספורט לבחון הגדלת תקציב, הן בתמיכה והן בתקציב ייעודי, להתמודדות עם האלימות והגזענות בספורט בכלל.
מירב בן ארי: צהריים טובים.
מירב בן ארי: אנחנו פותחים את הוועדה של ועדת המשנה של ועדת החינוך, התרבות והספורט, לחינוך בלתי פורמאלי.
מירב בן ארי: אנחנו נעסוק היום בנושא של מפקד תנועות הנוער.
מירב בן ארי: קודם כל נתחיל בלהודות לראמ"ה על ביצוע המחקר המעמיק תקופה ארוכה.
מירב בן ארי: הספקתי לקרוא קצת גם אתמול וגם היום, לפחות את המצגת.
מירב בן ארי: אין ספק שנעשתה כאן עבודת עומק מאד מרשימה.
מירב בן ארי: תיכף כמובן את תציגי אותה, חגית.
מירב בן ארי: אני גם ראיתי בסך הכל את הנתונים והנתונים הם טובים ויש גם עלייה ותיכף את תתייחסי אליה.
מירב בן ארי: גם עלייה בכלל בגופים וגם עלייה באחוז בפריפריה, שזה חשוב מאד.
מירב בן ארי: את תתחילי עם ה - - -, והכי הרבה נשאל שאלות תוך כדי.
מירב בן ארי: משרד החינוך יתייחס וכמובן תנועות הנוער, שאני מאד מודה לכם שבאתם.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שמהרגע ששמעתי על המפקד, כבר כמעט חודשיים, אז ביקשתי לראות וביקשתי לדעת מה זה.
מירב בן ארי: הבנתי שכבר לפני שנה היה איזה שהוא אירוע עם השר והשר התייחס, אבל עכשיו זה בעצם ניתוח עומק של הנתונים, שאז השר התייחס אליהם.
מירב בן ארי: זה דיון מאד חשוב בעיני.
מירב בן ארי: אני גם רוצה לומר שבנושא הזה של חינוך בלתי פורמאלי, שהוא נושא מאד מורכב ויש בו הרבה שלוחות, אין ספק שאחד הנושאים הכי חשוב זה תנועות הנוער, כי הן בעצם מייצגות את החינוך הבלתי פורמאלי בצורה מאד משמעותית במדינה.
מירב בן ארי: נתחיל עם חגית גליקמן, מנכ"לית ראמ"ה, משרד החינוך, בבקשה.
<חגית גליקמן: צהריים טובים לכולם.
<חגית גליקמן: אני רוצה לסקור מספר נתונים, מבחר נתונים מתוך הדו"ח הארצי של מחקר אומדן תנועות הנוער.
<חגית גליקמן: כפי שאמרת, חברת הכנסת, הנתונים הכמותיים של גודל תנועות הנוער, אומדן גודל תנועות הנוער, הוצגו כבר בשנה שעברה, על מנת לאפשר את ה - - -
מירב בן ארי: מה הוא הציג בעצם, את הגודל של תנועות הנוער?
<חגית גליקמן: רק את הגודל, על מנת לאפשר חלוקת תקציב.
<חגית גליקמן: ניתוח הנתונים לעומק בהשוואה לשנים קודמות נעשה במהלך השנה הנוכחית.
<חגית גליקמן: אז באמת משרד החינוך תומך בתנועות הנוער במטרה לקדם ולטפח את החינוך הערכי, חברתי.
<חגית גליקמן: תחומים שונים – אהבת הארץ, דו קיום, סובלנות, מנהיגות, דמוקרטיה, מעורבות חברתית ועוד נושאים חשובים ביותר.
<חגית גליקמן: התמיכה נעשית בהתאם למבחן תמיכה הקובע תנאי סף והגדרות לאופן חלוקת תקציב התמיכה ובהתאם למבחן התמיכה מחולק חלק ניכר מהתקציב, שהוא מהווה כמחצית מהתקציב ומחולק על פי גודל יחסי של תנועות הנוער.
<חגית גליקמן: זה פרויקט באמת מאד מאד מורכב.
<חגית גליקמן: תקציב התמיכה בתנועות הנוער היום עומד על 102.5 מיליון שקלים, לפי מה שאני יודעת.
מירב בן ארי: ובשנת 2017?
<חגית גליקמן: בשנת 2016.
מירב בן ארי: כן, ובשנת 2017 אנחנו יודעים כבר כמה התקציב.
מירב בן ארי: כמה התקציב של תנועות הנוער?
<דני רוזנר: כרגע זה התקציב.
<דני רוזנר: יתווספו, אני מעריך, למעלה מ-10 מיליון שקלים גם עבור החברה הערבית, גם עבור שילוב מטבי ליוצאי אתיופיה.
מירב בן ארי: לא הבנתי, אבל יש לך גידול טבעי בכל מקרה בתנועות נוער, אז התקציב אמור - - -
<דני רוזנר: לא, בסיס התקציב כרגע - - -
מירב בן ארי: בסיס התקציב הוא כמו שנת 2016?
<דני רוזנר: נכון ועל זה אמור להתווסף גם - - -
<נפתלי דרעי: אין גידול טבעי בתקציב תנועות הנוער.
מירב בן ארי: אבל יש גידול טבעי ב - - -
<נפתלי דרעי: כן.
מירב בן ארי: אוקיי, מה-9.22 של הערבים, 10 מיליון שקלים רק?
<דני רוזנר: אני אומר, למעלה מ-10 מיליון שקלים ועוד ליוצאי אתיופיה.
מירב בן ארי: יותר.
<דני רוזנר: אני עוד לא יודע להגיד את הסכום המדויק.
<דני רוזנר: זה יהיה למעלה מ-10 מיליון שקלים.
<חגית גליקמן: בשנת 2015 פעלו 13 תנועות נוער בכל מגזרי האוכלוסייה – חילונים, דתיים - - -
מירב בן ארי: מאיזה כמות זה תנועת נוער?
<חגית גליקמן: 2,500.
מירב בן ארי: מ-2,500 חניכים?
<חגית גליקמן: מכל שכבות האוכלוסייה, מכל מגזרי האוכלוסייה.
<חגית גליקמן: אומדן הגודל היחסי של התנועות נערך במהלך השנים תשע"ד, תשע"ה, כלומר 2014-2015 באמצעות הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך, בהזמנת מינהל חברה ונוער ובליווי ועדת היגוי מקצועית.
<חגית גליקמן: מה רצינו להשיג?
מירב בן ארי: מה זה היכלי ענג?
<חגית גליקמן: עונג.
<מאשה בורזיקובסקי: הנה, אני נמצאת פה המזכ"לית.
<מאשה בורזיקובסקי: תנועה חרדית, חסידית.
מירב בן ארי: יפה, לא ידעתי.
<מאשה בורזיקובסקי: בנות.
מירב בן ארי: רק של בנות?
<מאשה בורזיקובסקי: רק של בנות.
<מאשה בורזיקובסקי: היכלי עונג.
<קריאה: של חסידות גור בעיקר.
<מאשה בורזיקובסקי: שבת עונג.
מירב בן ארי: לא ידעתי שיש תנועה חרדית חסידית של בנות.
<קריאה: זה בעיקר של חסידות גור, נכון?
<מאשה בורזיקובסקי: חסידות גור.
<מאשה בורזיקובסקי: אבל יש הרבה קהילות שמצטרפות, כן.
<חגית גליקמן: אז מה היו מטרות התהליך – דבר ראשון לבחון את העמידה של תנועות הנוער בתנאי הסף המופיעים במבחני התמיכה, למדוד את גודלן היחסי של תנועות הנוער לצורך תקצוב ומתן משוב למטה משרד החינוך ולתנועות הנוער על פעילויות, עמדות, הכשרה, ערכים ועוד במטרה לשפר את הפעילות של התנועות.
<חגית גליקמן: מערך המדידה התבסס על שלושה מקורות מידע: ביקורים בסניפים בתנועות הנוער, שבמסגרתם נערכו תצפיות על פעילויות וראיונות עם רכזים ומדריכים צעירים; שאלוני חניכים שהועברו לתלמידים בבתי הספר באמצעות סקרי המיצ"ב.
<חגית גליקמן: מדובר על כ-610,000 תלמידים במהלך שתי שנות האומדן; ושאלונים טלפונים למדריכי תנועות הנוער.
<חגית גליקמן: בכל שנה של האומדן נסקרו כ-36,000 מדריכים.
<חגית גליקמן: אז אני אתחיל קצת מתוך הנתונים על מה אנחנו יכולים קצת ללמוד על החניכים, המדריכים והפעילות בתנועות עצמן ואחר כך נדבר על נתונים של גודל.
<חגית גליקמן: אז רק אם אנחנו מסתכלים על חניכי תנועות הנוער, לראות אותם לפי שכבות הגיל, אז אנחנו יכולים לראות שבשכבות הגיל היסודי – ד', ה', ו' – ודרך אגב, תנועות הנוער פועלות מכיתה ד' עד כיתה י"ב.
<חגית גליקמן: ד'-ה'-ו' – מדובר על בממוצע 16% מהתלמידים.
<חגית גליקמן: בכיתות ז'-ח'-ט' – השיעורים מעט יורדים לכ-10% ו-י"א-י"ב אנחנו מדברים על 7% ו-5%.
<חגית גליקמן: הכוונה היא לפלח העוגה.
<חגית גליקמן: זו עוגה.
<חגית גליקמן: מתוך כלל חניכי הנוער, איך מתפלגות שכבות הגיל.
מירב בן ארי: אבל אם כל כך מעט נשארים ב-י"ב, אז בעצם ה-ש"ש - - -
<חגית גליקמן: 5% מכלל ה - - -
מירב בן ארי: הם יוצאים י"ב, לא?
<נפתלי דרעי: נכון, זה 5% מתוך 250,000.
<נפתלי דרעי: מדובר על 11,500.
<נפתלי דרעי: יש 1,260, ש-10% מהם הולכים להיות ש"ש.
מירב בן ארי: כן, ומתוך ה-5% יוצאים הש"ש?
<חגית גליקמן: קצת יותר בנות מבנים.
<חגית גליקמן: 56% בנות ו-44% בנים.
<חגית גליקמן: זה לא משתנה בגילאים.
<חגית גליקמן: עכשיו אנחנו לא מסתכלים על הכלל.
<חגית גליקמן: הנתונים נעים ונסתכל על ההתפלגות בתוך התנועות, בתוך החניכים ובין ההתפלגות נסתכל על שיעור החניכים מבין כלל התלמידים בשכבות הגיל המתאימות.
<חגית גליקמן: אני אזכיר את ד' עד י"ב.
<חגית גליקמן: אז כאן אנחנו מסתכלים על כלל התלמידים בשכבות ד' עד י"ב ומסתכלים איזה שיעור מהם הם חניכי תנועות הנוער לפי מגזר ולפי פיקוח.
<חגית גליקמן: אז אנחנו רואים שבפיקוח הממלכתי כרבע מהתלמידים; בפיקוח הממלכתי דתי כ-40%, קצת יותר מ-40% וחרדי 3%, אבל רובם הם בארגוני הנוער.
<חגית גליקמן: במגזר הערבי 10%, בדרוזי למעלה ממחצית ובמגזר הבדואי 17% מהתלמידים.
מירב בן ארי: זה הרבה דרוזים.
<חגית גליקמן: הייתה קפיצה מאד מאד גדולה במגזר הדרוזי בין השנים.
<קריאה: גם הרבה בדואים.
<חגית גליקמן: כן והייתה גם קפיצה גם במגזר הבדואי.
<קריאה: עבודה של השנים האחרונות.
מירב בן ארי: אבל במגזר הערבי המצב לא משהו.
<חגית גליקמן: כן, אפשר לשפר.
<חגית גליקמן: גם שם הייתה עלייה.
<חגית גליקמן: אם אנחנו מסתכלים על המאפיין החברתי כלכלי, כאן אנחנו מדברים - - -
<סיגל גבעולי: חגית, רק מילה לגבי המגזר הערבי.
<סיגל גבעולי: אנחנו צופים שעכשיו - - -
מירב בן ארי: כן, נפתלי אמר לי פה.
<סיגל גבעולי: עם החלטת הממשלה 922 - - -
מירב בן ארי: תשמעי, לדעתי אתם צריכים לעשות פה עבודת עומק עם המגזר הערבי.
<סיגל גבעולי: נכון.
מירב בן ארי: כי גם החלטה 922 מבחינת מימון, אבל גם את יודעת, כל כך מעט חניכים.
<נפתלי דרעי: אני מאמין שאם הכסף שניתן ל-922 ילך לייעודו, אז אפשר לעשות את המהלך הזה.
<נפתלי דרעי: אם הוא יתחיל להתפזר לדברים אחרים שהוא לא מיועד, אז לא תהיה צמיחה.
<חגית גליקמן: נסתכל על הנתונים בהתייחס לרמה החברתית כלכלית של בית הספר.
<חגית גליקמן: מדובר על מדד הטיפוח של משרד החינוך.
מירב בן ארי: של שטראוס, כן.
<חגית גליקמן: כן, שטראוס, ברמה בית ספרית ואנחנו רואים שמבין בתי הספר, מכלל בתי הספר ברמה גבוהה, אנחנו מחלקים את זה לשלוש קטגוריות – רמה גבוהה, ביניים ונמוכה.
<חגית גליקמן: אז אנחנו רואים ברמה סוציו אקונומית גבוהה כשליש מהתלמידים משתתפים בפעילויות תנועות הנוער וזה יורד ברמת הביניים וברמה הנמוכה ל-18% ול-13% בהתאמה.
מירב בן ארי: גם פה זה 50% מבני הנוער במדינת ישראל, שנמצאים בתנועות נוער, מגיעים משכבות ביניים-גבוהות לתנועות נוער.
מירב בן ארי: גם זה משהו שצריך לשים לב אליו, וזה מתחבר דרך אגב גם עם הערבים.
<דני רוזנר: אבל זה נתון בקורלציה.
<דני רוזנר: רוב הנמוך זה ערבים וחרדים.
מירב בן ארי: כן, זה בדיוק מה שאמרתי לו.
<חגית גליקמן: נכון, החרדים.
<חגית גליקמן: זהו, צריך לקחת בחשבון שבעצם היכלי עונג, התנועה החרדית היחידה בתנועות הנוער וזה באמת פלח מהרמה הנמוכה.
<קריאה: אפשר שאלה לגבי החברה הערבית?
מירב בן ארי: לא, לא, לא, ממש אין שאלות.
מירב בן ארי: זה בסוף.
<חגית גליקמן: פה יש לנו מבט על שיעור חניכי תנועות הנוער מכלל התלמידים לפי ארצות לידה, ארץ לידה בשכבות הגיל המתאימות.
<חגית גליקמן: כמובן מדובר על עולים דוברי עברית.
<חגית גליקמן: אנחנו רואים שתלמידים שנולדו בארצות הברית או בקנדה – 38% פעילים בתנועות הנוער, מה שמתאים לתרבות באותן מדינות.
<חגית גליקמן: כנ"ל – 28% ילידי מערב אירופה.
<חגית גליקמן: 18% מדינות ערב.
<חגית גליקמן: יוצאי אתיופיה – כרגע אנחנו מדברים על 16% מתלמידים שנולדו באתיופיה.
<חגית גליקמן: אבל אם אנחנו מסתכלים על יוצאי אתיופיה בכלל – כלומר עולים ובני עולים – מדובר על 20% מהאוכלוסייה הזו.
<חגית גליקמן: ברית המועצות לשעבר 10% וממדינות שונות אחרות זה 24%, בהשוואה לילידי ישראל, שהם כמעט 30%.
<ניסים שלם: מירב, אני רוצה שתתייחסי לנושא של ה-20% מבני העדה האתיופית.
<ניסים שלם: זה נתון מדהים.
מירב בן ארי: בדיוק במקרה, פשוט לא דיברתי על זה, כי אני ואירית דיברנו על זה אתמול בערב, על ההשוואה.
מירב בן ארי: קודם כל על ההשוואה שהיא נכונה פה בין כאלה שנולדו באתיופיה לבין אלה שכבר חלק ממדינת ישראל כי הם כבר נולדו כאן, וזו השוואה שהיא נכונה.
מירב בן ארי: וגם על העניין שזה אחוז מאד גבוה שלוקחים חלק.
<ניסים שלם: כן, של קליטה בתנועות הנוער.
<חגית גליקמן: אם אנחנו מסתכלים על שיעור החניכים מכלל התלמידים לפי מחוז גיאוגרפי, אנחנו רואים שבמחוז יו"ש יש כמעט כשליש מהתלמידים שפעילים בתנועות הנוער, במחוז מרכז רבע מהתלמידים.
<חגית גליקמן: במחוז צפון ובתל אביב וגם קצת בחיפה כחמישית, ובירושלים רק כעשירית.
<חגית גליקמן: אבל שוב, צריך לזכור את אופי האוכלוסייה במחוזות השונים.
מירב בן ארי: כן, - - -
<חגית גליקמן: צורת יישוב – הסתכלנו על מושב, קיבוץ, יישוב כפרי, עיר קטנה, עיר בינונית, עיר גדולה, לפי הגדרות הלמ"ס.
<חגית גליקמן: אז במושבים – איפה שגם אני גרה – 85% מהילדים הולכים לתנועות הנוער שבמושב.
<חגית גליקמן: קצת פחות ביישוב העירוני.
מירב בן ארי: - - - יחסית כל כך מעט.
<חגית גליקמן: מה זה?
מירב בן ארי: שבקיבוץ יחסית מעט.
<חגית גליקמן: נכון, מעט יחסית.
מירב בן ארי: ציפיתי שיהיה הרבה יותר.
מירב בן ארי: ובמושב זה כמעט, מה זה, כל ילד שני?
<חגית גליקמן: כמעט כל ילד, כן.
<חגית גליקמן: שאלנו את הילדים למה הצטרפת לתנועה, מה גרם לך להצטרף לתנועה.
<חגית גליקמן: אז דבר ראשון, מה שככה מאד משמח זה לראות שהילדים דיווחו שהם יכלו לבחור כמה אפשרויות, זו לא הייתה אפשרות אחת.
<חגית גליקמן: הם יכלו להגיד באיזו מידה, בגלל שערכי התנועה חשובים, הצטרפתי לתנועה, ואנחנו אוספים את אחוז הילדים שענו במידה בינונית עד רבה מאד.
<חגית גליקמן: אז דבר ראשון, חשוב לראות ש-78% מהילדים אמרו שערכי התנועה חשובים.
מירב בן ארי: זה מאד מפתיע.
מירב בן ארי: כי אמרתי לנפתלי עכשיו שאתה מצפה מילד בכיתה ד' שלא יגיד ערכי התנועה.
מירב בן ארי: מילא חברים, זה הגיוני.
מירב בן ארי: חברים הולכים, אז הוא הולך גם.
מירב בן ארי: אבל ילד בכיתה ד' יודע מה הם ערכי התנועה?
<חגית גליקמן: כן, שאלנו מכיתה ה', אבל זה לא משנה.
מירב בן ארי: כן, גם ה'.
מירב בן ארי: אפילו כיתה ז'.
מירב בן ארי: ילד שאומר ערכי התנועה חשובים לי לכן אני הולך לתנועת נוער, זה מעניין.
<חגית גליקמן: זה באמת משהו מעניין.
<אירית ברוק: לפעמים מפתיע כמה חינוך זה דבר חזק.
<אירית ברוק: זאת אומרת עומדים מול תוצאות ושוכחים, אבל אנשים פה יודעים שכשלוקחים ילדים מגיל צעיר בחינוך מסוים, בתלם מסוים, זה נותן תוצאות.
<אירית ברוק: חינוך זה כלי מאד מאד חזק.
<חגית גליקמן: כמובן שיש גם סיבות אחרות, חברתיות ובאמת מה שגם מעודד, שרק 5-10% שאמרו שזה התנועה שיש בבית הספר.
<חגית גליקמן: זאת אומרת הבחירה היא בחירה קצת יותר שקשורה לערכים ולחברים.
<חגית גליקמן: שאלנו, וזה חלק ממבחני התמיכה, אבל אני מציגה כאן - - -
מירב בן ארי: תצטרפו למעגל.
מירב בן ארי: כן, תמשיכי.
<חגית גליקמן: שאלנו את הילדים על אופי הפעילויות בקבוצה, מה הם עושים בתנועות הנוער.
<חגית גליקמן: זה חלק ממבחן התמיכה ושוב, כמו קודם הם יכלו לבחור כמה וכמה אפשרויות.
<חגית גליקמן: אנחנו רואים ש-95% אמרו שהם משחקים, 86% אמרו שהם מדברים על נושאים שהמדריך מעלה, דיונים למיניהם, טקסים, פעילויות יצירה, הרצאות ורק מעט מעט עושים שיעורי בית או מבחנים, שגם את זה אולי כדאי היה לצמצם.
<אירית ברוק: לא, למה?
<חגית גליקמן: לא?
<ניסים שלם: לא, זה דווקא עזרה לאוכלוסיות חלשות במקומות מסוימים.
<ניסים שלם: הם מגיעים אחרי הצהריים ועוזרים להם בתוך הסניף עצמו.
מירב בן ארי: כן, בשיעורי בית.
<ניסים שלם: לא קשור לבית הספר.
<חגית גליקמן: קיבלתי את התיקון.
<אירית ברוק: זה מעניין אם כבר אומרים על זה מילה, שבשנים האחרונות תנועות הנוער פותחות את הסניפים יותר מפעמיים בשבוע ומרחיבות את הפעילויות שלהן גם באמת לסיוע במה שהילד צריך.
<אירית ברוק: גם בשיעורי בית, יש סניפים גם שיש בהם ארוחות.
<אירית ברוק: זה בניסיון להגיע לאוכלוסיות לא שגרתיות יותר נגיד בתנועות, יותר מאתגרות.
<חגית גליקמן: נושאים חינוכיים – באיזו מידה הם עוסקים בנושאים החינוכיים הבאים, אז אנחנו מדברים על תלמידים שענו במידה בינונית, במידה רבה, במידה רבה מאד.
<חגית גליקמן: אז אנחנו רואים ש-93% עוסקים בסבלנות, בייחודיות התנועה, בנושאים שקשורים למגילת העצמאות, מימוש עצמי, מעורבות חברתית.
<חגית גליקמן: ומעבר לכל הנושאים ששאלנו, בסך הכל בממוצע 84% מהחניכים דיווחו על עיסוק בנושאים שמבחן התמיכה מבקש מהם לעסוק.
מירב בן ארי: אז זה מגשים את מה שאתם עוסקים בו, כי אלה נתונים גבוהים.
<חגית גליקמן: מאד.
<חגית גליקמן: אני אתן קצת טעימה מתוך הממצאים האיכותניים.
<חגית גליקמן: הרי עשינו ביקורים בסניפים, תצפיות, ראיונות עם רכזים.
<חגית גליקמן: אז באמת קיים דמיון גדול באופי הפעילות של התנועות השונות.
<חגית גליקמן: רוב תנועות הנוער פועלות בפרישה ארצית בכלל מגזרי השפה, סוגי היישובים.
<חגית גליקמן: בסניפים שנערכו בהם הראיונות עם הרכזים והמדריכים הצעירים ותצפיות על הפעולות, רוב הסניפים היו ממוקמים במבנים משלהם ונראו חיוניים, שוקקים, חניכים מחוברים, פעילים וככה נראתה עשייה.
<חגית גליקמן: בסניפים התקיימה פעילות סדירה, בימים קבועים.
<חגית גליקמן: הכל באמת בהתאם לתקנת תנועות הנוער, לרוב פעמיים בשבוע.
<חגית גליקמן: קבוצות קבועות.
<חגית גליקמן: כלומר ילדים קבועים שבאים ולא קבוצות משתנות וברוב המקרים על ידי מדריכים קבועים שעברו הכשרה מלאה והשתתפו אפילו בפעילויות.
מירב בן ארי: איך זה עובד בסופי שבוע?
מירב בן ארי: הפעילות היא פעמיים בשבוע?
<ניסים שלם: לא, תלוי.
<נפתלי דרעי: בדרך כלל שלישי ו/או שישי או שבת.
<נפתלי דרעי: כל תנועה בוחרת.
<ניסים שלם: חלקן במוצאי שבת.
<נפתלי דרעי: יש בשבת, צופים זה חלק בשישי, חלק בשבת.
<נפתלי דרעי: תלוי.
<חגית גליקמן: מרבית הסניפים כללו קבוצות גילאים שונות בשכבה צעירה ושכבה בוגרת שפעלו בנפרד וזה אחד מהקריטריונים בתקנה.
<חגית גליקמן: ראינו שהקוד הבלתי פורמאלי שוהה בתנועות.
<חגית גליקמן: החניכים מתנסים במגוון פעילויות רחב, גם פעילויות של הפוגה ופנאי, התנדבות, מחנאות, טקסים, קבוצות דיון ולמידה.
<חגית גליקמן: שוב, זו התרשמות שלנו, של החוקרים שלנו מהסניפים.
<חגית גליקמן: הן מתאפיינות בקשת רחבה של נושאים וערכים, השקעה בבניית הנהגה צעירה, מימוש עצמי, הכוונה להגשמה עתידית, מעורבות ואחריות חברתית וקהילתית.
<חגית גליקמן: תודעת ייחודיות, אווירה פתוחה, וולונטרית.
<חגית גליקמן: הקפדה על העיקרון של נוער מחנך נוער.
<חגית גליקמן: אם משווים את ההתרשמויות שהיו באומדן הקודם, לפני 9 שנים לאומדן הנוכחי, באמת חלה התקדמות רבה ומה שאני מתארת כאן הורגש והיה נוכח במידה הרבה יותר גדולה בסניפים.
<חגית גליקמן: פעילות של תנועות הנוער שמושתת על אידיאולוגיה מגדירה את דרך התנועה, את יעד התנועה, כאשר העוגן או האידיאולוגיה של מרבית התנועות היה מבוסס על ערכים אוניברסאליים, הומניסטיים, מגילת העצמאות, חזון ומאפיינים ייחודיים של כל תנועה.
<חגית גליקמן: אחת הדרישות זה האוטונומיה למול מערכות חיצוניות בכלל, אבל בהחלט אפשר היה לראות את זה.
<חגית גליקמן: גם למול החינוך הפורמאלי, הרבה מאד התבסס על בסיס וולונטרי.
<חגית גליקמן: סדר יום גמיש שנקבע על ידי הצוותים בהתאם לערכי התנועה, מותווה על פי רוב על ידי מרכז ההדרכה, שמרכז ההדרכה נוכח והיה קיים בכל התנועות בסניפים שביקרנו.
<חגית גליקמן: אז זו ההתרשמות האיכותנית שלנו.
<חגית גליקמן: לפני שנעבור לגודל, אני רוצה לספר קצת גם על המדריכים, ממש קצת.
<חגית גליקמן: יש הרחבה בדו"ח המלא.
<חגית גליקמן: מדריך צעיר עד כיתה י"ב?
<חגית גליקמן: 90% הם מדריכים צעירים.
<חגית גליקמן: מתנדבי שנת שירות הוא שנת י"ג – 3%.
<חגית גליקמן: מתנדבי שירות לאומי או אזרחי – 2%, ומדריכים בוגרים 5%.
<חגית גליקמן: מה שמעניין לציין, שאם אנחנו מסתכלים בקרב המדריכים הבוגרים, שנת שירות, שירות לאומי ומדריכים בוגרים, אנחנו רואים את הקשר לתנועה שבה הם היו חניכים.
מירב בן ארי: גדלו בה, כן.
<חגית גליקמן: 92% מהמתנדבים, 84% מהמדריכים הבוגרים ו-80% מהשירות הלאומי והאזרחי הם היו חניכים בתנועה בה הם מדריכים.
<חגית גליקמן: באמת הרוב המכריע של החניכים, קרוב ל-90% מהמדריכים אכן קיבלו את ההכשרה, כפי שקובעת תקנת תנועות הנוער.
<חגית גליקמן: זה ככה התפלגות גודל התנועה, גודל הקבוצות בכל תנועה.
<חגית גליקמן: אנחנו רואים שהשכיח – 30% זה בין 10 ל-15 חניכים והטווח פחות או יותר הוא באמת בין 7 חניכים ל-20 חניכים במרבית הקבוצות.
<חגית גליקמן: עוד דבר אחד על מדריכי שנת שירות ושנת י"ג.
<חגית גליקמן: מה תחום העיסוק שלהם מחוץ להדרכה בתנועה – אז באמת הרוב המכריע עוסק בחינוך והדרכה.
<חגית גליקמן: כמחצית באוכלוסיות נזקקות, קליטת עלייה – חמישית, בריאות, חקלאות וגם 5% בשמירה.
<חגית גליקמן: אז בואו נסתכל על אומדן גודל תנועות הנוער בין 2006 ל-2015.
<חגית גליקמן: אז כמו שאמרנו, אומדן הגודל משמש לתקצוב על פי תנאי מבחן התמיכה, כאשר התקציב של כל תנועה נקבע על פי גודלה, יחסית לגודל התנועות.
<חגית גליקמן: מדובר בעוגה שצריך לחלק אותה.
<חגית גליקמן: הגודל לצורך תקצוב נקבע על ידי שקלול של מספר החניכים ומספר המדריכים ויש לנו לפעמים כמה מספרים – לכל כמה חניכים יש כמה מדריכים, כמה מספרים לצורך תקצוב ויש כאלה שפעילים גם ולא נספרו לתקצוב, כי צריכים לעמוד על פי תנאי התמיכה.
<חגית גליקמן: למשל ההכשרה והליווי הנדרשים ממדריך צעיר, גודל קבוצה ועוד תנאים מהסוג הזה.
<חגית גליקמן: אז מה אנחנו ראינו, וזה באמת כבר פורסם בשנה שעברה.
<חגית גליקמן: תוצאות האומדן הנוכחי לשנים 2014-2015 מלמדות כי ב-9 שנים האחרונות חל גידול של 65% בגודל תנועות הנוער, מכ-150,000 חניכים ומדריכים לכ-250,000 חניכים ומדריכים.
<חגית גליקמן: אני רוצה להתייחס לנושא של פריפריה.
<חגית גליקמן: אז משרד החינוך באמת מעודד את תנועות הנוער לפעילות בפריפריה חברתית-גיאוגרפית על ידי הפניית תקציבים ייעודית לפעילות מסוג זה.
<חגית גליקמן: תוצאות האומדן מראות כי מספר חניכי תנועות הנוער ביישובים בפריפריה, כלומר ביישובים שלהם מדדי טיפוח של משרד החינוך 6 ומעלה, גדל פי שניים מ-40,000 בשנת 2006 לכ-80,000 בשנת 2015.
<חגית גליקמן: גידול של 100%.
<חגית גליקמן: כלומר הגידול בפריפריה היה יותר גדול מהגידול הכללי.
מירב בן ארי: כן, גידול של כל תנועות הנוער.
<חגית גליקמן: היה גידול של 65% ופה - - -
מירב בן ארי: כן, 100%.
<חגית גליקמן: הגידול במספר החניכים והמדריכים בתנועות הנוער לאורך השנים התרחש במקביל לגידול בתקציב, בתמיכה, עם תקציב תמיכה של כ-50 מיליון שקלים בשנת 2006 לתקציב של 87 מיליון שקלים בשנת 2015, שבו הייתה שנת האומדן; וכאמור בשנת 2016 זה גדל עוד.
מירב בן ארי: גם בתקציב - - -
<נפתלי דרעי: יש הלימה.
<חגית גליקמן: הנה אומדן גודל התנועות לפי התנועות.