GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה שוורץ: הדבר השני הוא לחזק מאוד בתהליך הכשרת המורים את הכלים לסטודנטים, לפרחי הוראה, להתמודדות עם בעיות מורכבות בעבודת ההוראה שלהם.
<יהודה שוורץ: תודה.
יעקב מרגי: מירב, את רוצה מילה?
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד מילה אחת, אני חייבת ללכת לוועדה אחרת.
מירב בן ארי: קודם כל, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.
מירב בן ארי: אני הקשבתי גם לחלק מהדוברים כאן.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שאין ספק שמערכת החינוך עוברת שינוי.
מירב בן ארי: אתה יודע, במקרים שאתה הצגת גם לפעמים זה טלטלה מבחינת מעורבות של הורים ובאמת הזכות הזו של ההורים לבוא ולהיות יותר ויותר מעורבים, לא כמו בעבר, אבל יש בזה גם יתרונות כי, כמו שגם הצגתם, ההורים הם שותפים, הם חלק בלתי נפרד.
מירב בן ארי: גם בעבודה הקודמת שלי ההורים היו חלק בלתי נפרד, מביקור בית בתחילת השנה אצל ההורה, כדי באמת לשתף אותו ושיהיה מעורב, אפילו הורים שהם אפאתיים, כן לשלב אותם וכן לתת להם.
מירב בן ארי: אני חושבת שאחד הדברים שהיו הכי חשובים, שוב פעם, בעבודה הקודמת שלי, דרך אגב שמעתי על זה גם עכשיו, זה באמת אותן הכשרות הורים, אתם אומרים, גם אתה אמרת וגם את, שההורים פונים אליכם שאתם תהיו בעל הסמכות והמבוגר המשמעותי.
מירב בן ארי: אבל מצד שני האם בתי הספר, נגיד, נותנים את אותן סדנאות או אותן הכשרות?
מירב בן ארי: כי אנחנו לא יכולים מצד אחד לבוא ולבקש מהם להיות שותפים ומצד שני לא לתת להם איזשהי הכשרה.
מירב בן ארי: אורה פה דיברה על חינוך בלתי פורמלי, אני לא חושבת שזה צריך להיות שם, זה צריך להיות בחינוך הפורמלי.
מירב בן ארי: זאת אומרת אנחנו כבית ספר לא רק עושים אסיפת הורים אלא מביאים, לא יודעת מה, 100 הרצאות ממכון אדלר או הרצאות אחרות או כלים או סדנאות.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד שבמקרה שמעתי, אתה מדבר הרבה על דברים מהבית שלך, אדוני היושב ראש, אבל שמעתי מאחותי שגם יש לה ילד בחטיבה עכשיו שהתחיל, שזה שלב מאוד משברי גם לילדים, גיל ההתבגרות, זו פעם ראשונה שבית הספר בא ומציע להורים להשתתף בסדנה, שוב פעם, במחיר השתתפות עצמית שהוא נמוך, אבל זו פעם ראשונה.
מירב בן ארי: זאת אומרת, מא'-ו' לא היה שום דבר.
מירב בן ארי: והם גרים במרכז הארץ, לא כמו שאנחנו תמיד אומרים מהפריפריה, הם גרים במרכז הארץ ולא נתנו להם שום סיוע.
מירב בן ארי: עכשיו, בעיניי, את דיברת על זה, אז אני מניחה שיש כנראה את הסיוע, השאלה היא אם זה בעצימות גבוהה.
מירב בן ארי: אני מסכימה איתך, אבל העניין הוא שזה קודם כל צריך להיות במערכת הפורמלית.
מירב בן ארי: הבלתי פורמלי, יחליט ההורה אם הוא הולך לסדנה של מכון אדלר, זה עניין שלו, זה כסף שלו.
יעקב מרגי: בלתי פורמלי יעצים עוד פעם את הפערים - - -
מירב בן ארי: בדיוק, אנחנו רוצים שהמערכת תהיה מגויסת לטובת הסיוע להורים בתוך בית הספר.
יעקב מרגי: יש לי עוד דיון לכן אנחנו רוצים לסכם.
מירב בן ארי: לא, אני סיימתי.
<אורה חכם: אפשר שאלה?
יעקב מרגי: אבל לא הרצאה, שאלה, כי אני חייב לסכם.
<אורה חכם: שאלה למערכת החינוך.
יעקב מרגי: הדוברת היא גברת אורה חכם, והיא תאמר מה תפקידה.
<אורה חכם: פורום ציבורי למען שיוויון הזדמנויות בחברה.
יעקב מרגי: בבקשה, מה השאלה?
<אורה חכם: נניח שיש מספיק מנחים ויש מודעות כבר לקורסים ומידע, האם יש למשרד החינוך, ואני פונה אליך שתפעל, תקציב כדי שאלה שהם מנחים מוכשרים יוכלו לעזור להורים למען העצמת הילדים שלהם או שהם רק עברו קורסים ולא מעסיקים אותם?
יעקב מרגי: מאחר וכבר כיוונת לדעת גדולים ושמתי את זה בסיכום אז הם פטורים מתשובה.
יעקב מרגי: ואני אומר.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברת הכנסת שולי מועלם רפאלי על היוזמה לדיון מרתק זה שכותרתו סמכות הורים ומורים.
יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על המורכבות במערכת היחסים של מורה-הורה ותלמיד במערכת החינוך.
יעקב מרגי: הוועדה הגיעה למסקנה שיש ליצור כמעין ברית כרותה בין הורה-מורה-תלמיד שתביא לביסוס וחיזוק סמכות הורה ומורה.
יעקב מרגי: הוועדה שמחה לשמוע שמשרד החינוך מעודד את מעורבותם של ההורים בכתיבת החזון של בית הספר.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למרכז לשלטון מקומי ומשרד החינוך יחד עם מפעל הפיס, להקים מרכזים להעצמה הורית כפי שקיים כבר, אם אני לא טועה, באשדוד ובראשון לציון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת להעצים את עבודתם של מנחי ההורים והמורים במסגרות הבית ספריות בעידוד משרד החינוך והשלטון המקומי גם אם צריך לתת תקציב מיוחד לזה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר החינוך לתקצב סעיף זה בתקציב משרד החינוך.
יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה, אין לי ספק שתם ולא נשלם.
יעקב מרגי: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, היום 22 במאי 2017, כ"ו באייר התשע"ז, בנושא: אישור שילוב פרסומת מסחרית במוסדות החינוך – התשע"ו.
יעקב מרגי: הדיון הוא אומנם פורמלי, אבל מעבר לפורמלי אנחנו צריכים לדעת שאכן זה מתקיים.
יעקב מרגי: ולהערכתי, לתחושתי, אני לא יודע עד כמה המשרד אוכף את זה או רוצה לאכוף את זה, או אם אני לא אהיה בוטה, יכול להיות שהוא מעודד את זה.
יעקב מרגי: מי נותן לנו סקירה?
<מירב ישראלי: זה דיווח רשמי, לפי סעיף 6 לחוק איסור פעילות מסחרית למוסדות חינוך, וכל שנה משרד החינוך צריך להגיש לנו דוח על שיתופי הפעולה המסחריים שמאושרים על-ידי ועדה מיוחדת במשרד החינוך והמנכ"ל.
יעקב מרגי: אבל למה עירית ליבנה עושה את זה?
<עירית ליבנה: כי אני יושבת-ראש הוועדה, כבר הרבה שנים.
<עירית ליבנה: לשאלתך, אני חושבת שמנהלי בתי-ספר מבינים יותר את האחריות של לא להכניס.
<עירית ליבנה: יש לנו הרבה מה לשפר, אבל אני חושבת שמתך זה שאנחנו מקבלים פחות תלונות, כי כשיש תלונה, אם פונים, שואלים בטלפון וכולי, אנחנו אומרים מה הכללים ומה החוקים ומפנים לחוזר המנכ"ל שהוא מאוד מפורט.
<עירית ליבנה: בעלי תפקידים במערכת גם הבינו, ותיכף אולי נזכיר את בנק ישראל שהעלה בימים האלה איזושהי תוכנית שדוברה – אני מתכוונת למפקחים, במטה ובמחוזות, שאסורה פרסומת מסחרית.
<עירית ליבנה: ההתקשרות צריכה לקבל תוקף, ודבר שני, תחת זכוכית מגדלת.
<עירית ליבנה: יש עוד שני ערוצים שאני רוצה לציין אותם.
<עירית ליבנה: קודם כל, במאגר התוכניות שהמשרד בנה, בפירוש, כל התוכניות היום שמוצעות היום לבתי-הספר, כל הגורמים מבינים, אחרת הם לא יעלו למאגר התוכניות.
<עירית ליבנה: ומצד שני, יצאה הנחיה שרק תוכניות שבמאגר, ויש שם יזמויות פרטיות.
<עירית ליבנה: כל עובד היום, לפחות במאגר, גם על-פי הכללים.
<עירית ליבנה: ובנוסף פועלת ועדת עמותות במשרד בהנחיה - - - גם שקלנו בקשות של עמותות, אבל היום ועדת העמותות מנהלת את הפעילויות ואת ההתקשרויות ומדי פעם אנחנו מזכירים ומתזכרים את הנושא הזה.
<עירית ליבנה: אלה הפניות שהיו.
<עירית ליבנה: אנחנו מדווחים אחד לאחד.
<עירית ליבנה: בוועדה אנחנו עוסקים גם, וזה לא על-פי החוק, בנושא החסות הממשלתית, שזה משהו אחר וזה מתנהל עם חשב המשרד והלשכה המשפטית, ואנחנו מטפלים בזה.
יעקב מרגי: כמה בקשות היו בתשע"ו?
<מירב ישראלי: אלה שמופיעות פה.
<יהודית גידלי: אלה האישורים.
<יהודית גידלי: כמה בקשות היו?
<מירב ישראלי: כל הבקשות אושרו?
<עירית ליבנה: מי שכבר מגיש בקשה, אז זה בדרך-כלל אחד שרואה - - -
<מירב ישראלי: כי בשנים קודמות היו יותר.
<עירית ליבנה: היו יותר, ואני אומרת שוב, אולי כי כן למדו.
<עירית ליבנה: לא יודעת לומר, אבל אלה הבקשות.
<מירב ישראלי: יש לנו הפעלת ניידת בטיחות בדרכים של "אור ירוק" - - -
<עירית ליבנה: למרות שזאת עמותה, כיוון שהפעילות שלה משלבת עוד.
<מירב ישראלי: ואישור לקבלת הספר אורי ליפשיץ, "הספרייה".
<עירית ליבנה: אלה שתי הפניות שהיו לוועדה עצמה.
<עירית ליבנה: אני אומרת שוב, כשמתקשרים או כשהורים שואלים, אנחנו מנחים הרבה מאוד גם בטלפון.
<עירית ליבנה: אנחנו עושים ריצ'ינג אאוט.
יעקב מרגי: פרסומות סמויות?
<עירית ליבנה: אם זה לא מגיע כבקשה או כתלונה - - -
יעקב מרגי: אין פיקוח אקטיבי, יזום?
יעקב מרגי: לו יצויר, אני מנהל בית-ספר, מעצב עכשיו תערוכה מסוימת ביום כדור-הארץ, ולוקח כל מיני מודעות כאלה – אין אחידות?
<עירית ליבנה: אם מנהל בית-ספר לוקח ועושה שימוש בדברים שהתפרסמו בציבור, כפי שאתה אומר, לתערוכה כלשהי, צריך לחשוב טוב מה החוק אומר לעומת שימוש בדבר כזה.
<עירית ליבנה: אני לא מספיק יודעת.
<עירית ליבנה: אבל ברמה העקרונית גורם שנכנס פנימה – מנהלים מבינים יותר שהדלת סגורה, ואם אתה גורם שרוצה, אז קודם כל, דרך המאגר.
יעקב מרגי: בעיקרון, שני מקרים זה מראה על מידה, אבל זה יכול ללמד אותנו שיכול להיות שלא משתמשים בכלי הזה של בקשת האישור.
יעקב מרגי: זה לא חד צדדי.
יעקב מרגי: מצד אחד, היו שני מקרים, סביר, אין ניצול של המערכת.
יעקב מרגי: אבל מצד שני, זה יכול לעורר חשש שאכן הנוהל הזה או לא מיושם או שהוא לא ידוע או שמדלגים עליו.
יעקב מרגי: לא נראה לי סביר.
יעקב מרגי: מערכת החינוך היא דינמית, ואמרנו את זה בדיון בשנה שעברה, היא מגוונת, היא גם מעורבת בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים, יש גם ארגוני הורים פעילים, יש גופים מסחריים, לכן יש את החשש הזה.
יעקב מרגי: אני שואל אם אין יוזמה אקטיבית של המשרד, לפחות בצורה מדגמית, מחוזית, לבדוק את זה – זה יכול להיות ניצול לרעה.
<עירית ליבנה: אני אומרת שוב, אנחנו לקראת שנת לימודים, אני אתייעץ.
<עירית ליבנה: אני לא יודעת אם בצורה מדגמית, אבל לחשוב עם מנהלי המחוזות, עם הפיקוח הכולל שהוא הגורם שנכנס מאוד לבתי-הספר.
יעקב מרגי: פעם משרד החינוך חשב שאפשר להסתפק במפקחת, שמפקחת היא הכול.
יעקב מרגי: היום זה כבר אגף פיקוח ובקרה שבודק דברים.
יעקב מרגי: אין ספק, מערכת כזו גדולה חייבת להיות עם מנגנוני בקרה ופיקוח - - -
<עירית ליבנה: אז קודם כל, אשקול את הנושא של פיקוח.
<עירית ליבנה: אני אדבר עם גור, מנהל האגף, לחשוב אם אפשר לנצל את הבקרים שלו, שנכנסים למוסדות החינוך לנושא הזה.
<עירית ליבנה: נדה לי שיש משהו, אני אבדוק את זה.
יעקב מרגי: הוא יאמר לך שהמשימות רבות, והפקחים עצלים והזמן קצר.
<רחלי הכהן: שמי רחלי, מהמועצה לשלום הילד.
<רחלי הכהן: רק לשאול עוד שאלה, הרי דיברו כל הזמן על החינוך הפיננסי - - -
<עירית ליבנה: תיכף נדבר על זה.
<רחלי הכהן: פה ספציפית, ואני רואה לפחות מהכתבות שאני הוצאתי מהעיתונות, בגלל שזה בעיה שצפה על פני השטח מצאה פתרון להתמודד, אבל השאלה היא מה קורה עם כל הדברים האחרים.
<עירית ליבנה: קודם כל, הנושא של החינוך הפיננסי, גם אתמול, מי שראה, זה היה בערוץ 10 נדמה לי, שדיברו על זה שהיתה פה פנייה של בנק ישראל.
<עירית ליבנה: אנחנו בדקנו את זה, פניתי ליושב-ראש המזכירות הפדגוגית, שהם אחראים על זה, והתשובה שניתנה, קודם כל, הובטח למשרד שהנציגים שיעבירו את הפעילות יקבלו את ההכשרה - - - הם לא הזדהו מי הגוף המסחרי שממנו הם באים.
<עירית ליבנה: התכנים נכתבים על-ידי המפמ"רית של הלימודים ומדריכות עם בנק ישראל ועם נציגי הורים ומועצת התלמידים, יוקפד מאוד הנושא של הזיהוי או השילוב לא בחומרים שיוצגו, ולא במלל שייאמר.
<מירב ישראלי: איך נבחר מי שמעביר את זה?
<מירב ישראלי: מתוך מי בוחרים אותו?
<מירב ישראלי: זה שוויוני?
<עירית ליבנה: זה בנק ישראל שמפעיל את זה ביחד עם המשרד.
<עירית ליבנה: זו היתה פנייה שטיפלנו בה, דווקא בגלל שזה במוקד אנחנו מאוד נעמוד על זה שזה אכן יישמר.
<עירית ליבנה: זו דוגמה למשל, שהמידע הקיים אצל גופים מסחריים – השאלה היא איך מנצלים לטובה את המידע שקיים כדי להשאיר את הילדים בלי לחטוא בנושא של - - -
יעקב מרגי: פרסומות וגופים מסחריים.
<מירב ישראלי: בהמשך לזה רציתי לשאול איזה סוגי תלונות אתם מקבלים?
<עירית ליבנה: בדרך-כלל התלונות שמגיעות בטלפון: אני הורה ל- וחילקו – לצערי הרב, זה נופל המון בתחום שלי, בתחום הבריאות – מוצר אכילה, מוצר צריכה, אבל כיוון שהם מפחדים, הם עומדים על יד השער, למשל - - -
יעקב מרגי: "סופרגול".
<עירית ליבנה: אז הם עומדים מחוץ לבית-הספר או הגן, שזה פה כבר הרשות המקומית - - -
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אם הם עומדים ליד שער בית-ספר זה צריך טיפול, אבל זה גם מראה שהם לא הצליחו בדרכים האחרות.
יעקב מרגי: זה מעודד מצד אחד - - -
<עירית ליבנה: גם בגני ילדים, הם מחלקים כל מיני וואוצ'רים לכל מיני הצגות שמתקיימות והם בדיוק עומדים מחוץ לגן ומחוץ לבית-הספר, ומבחינת אחריות מנהל בית-הספר אצל הש"ג נגמרת הטריטוריה שלו, וצריך לחשוב כן לשתף פעולה עם השלטון המקומי.
עודד פורר: זה חייב כי את ה"סופרגול", למשל, רק השלטון המקומי יכול - - - לחלק.
<עירית ליבנה: זאת אחת הדוגמאות שאולי בגלל שפעם היו נכנסים והיום מחלקים ליד השער ברגע שהילד פוסע החוצה.
יעקב מרגי: אפרופו "סופרגול", הגשתי תלונה והיה צריך מקום להפעיל את ועדת האתיקה של לשכת עורכי-הדין.
יעקב מרגי: ישב כאן עורך-דין שכביכול בא בשם האידאולוגיה, נגד ההימורים, מבורך כשלעצמו.
יעקב מרגי: בדיעבד התברר שהוא מייצג את הגוף המתחרה ל"סופרבול".
יעקב מרגי: ואני נזפתי - - -
<עירית ליבנה: עוד דבר אחד – אנחנו עובדים מאוד טוב היום עם הנהגות ההורים, עם הנהגת ההורים היישוביים, וכולי.
<עירית ליבנה: אני אעלה את הנושא הזה שגם יעודד הורים למנוע, אבל בי"ת, אם יש תלונות, שיגיעו כדי שנוכל לטפל מעבר להצעה - - -
יעקב מרגי: אני קורא את הסיכום של יוני 2015, אני צריך לחזור עליו כולו פרט לסעיף 5, שהדוח יותר מפורט, אבל פיקוח ובקרה כבר אז ביקשתי.
יעקב מרגי: עוד מישהו רוצה להתבטא פני שאני מאשר?
יעקב מרגי: אז קודם כל, אני אקרא את הסיכום שאני קורא אותו כמעט מילה במילה: 1.
יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה את דיווח משרד החינוך על אישור שילוב פרסומת מסחרית במוסדות חינוך לשנת התשע"ו.
יעקב מרגי: 2.
יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה שהמשרד מקפיד שמוסד חינוכי לא ישמש בסיס לשיווק מסחרי וכלכלי לא הולם.
יעקב מרגי: 3.
יעקב מרגי: עפ"י הדיווח שניתן היום בוועדה, מספר הפניות המאושרות הוא קטן.
יעקב מרגי: עם זאת, העלינו חשש שקיימת פעילות מסחרית, גם אם סמויה, פעילות זו אינה מאושרת, ואין עליה מתלוננים.
יעקב מרגי: היקף פעילות זה אינו ברור.
יעקב מרגי: 4.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לבחון מינוי תפקיד ייעודי לפיקוח ולבקרה למימוש סעיף 6 לחוק איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך, התשס"ח – אישור שילוב פרסומת מסחרית במוסדות חינוך.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, חנוכה שמח.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, היום ה-28.12.2016, כ"ח בכסלו התשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא: פעילות "שוברים שתיקה" בבתי הספר.
יעקב מרגי: אני אומר מספר מילות פתיחה שלי אישית, לאחר מכן אתייחס לפניות שקיבלתי גם מארגון "מילואימניקים בחזית" וגם מחברי הכנסת עודד פורר ואמיר אוחנה, נפתח דיון, חברי הכנסת ידברו לסירוגין, חבר כנסת ואורח, חוץ מהמציעים כמובן.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, בגדול, מי שמכיר אותי ואת ההתנהלות שלי לא ימצא אצלי שום חקיקה שלוקחת ימינה, שמאלה, ואני מנסה להיות ברמה הכי עניינית, במיוחד בתחום של העצמאות הפדגוגית והחופש האקדמי.
יעקב מרגי: אבל מרגע שאני מבין שהמערכות הממלכתיות לא יודעות לשמור על איזון ועולה מנהל בית ספר פעם ראשונה, מצפצף על וועדה בכנסת ופעם שניה עושה לה תנועה מגונה, תדמיינו, אומר "אני מצפצף" ולאחרונה הרהיב עוז ובא ואומר דעה כזאת היא לגיטימית ודעה אחרת היא דעה משיחיסטית שמיימית, אם אני מצטט נכון מהתקשורת, שלא צריך לחשוף את התלמידים לדעה כזאת, אני לא יכול לשחק אותה צדיק שטומן את ראשי בחול, לכן מהרגע שגם הפניה של מילואימניקים בחזית וגם פניית חברי הכנסת וסוגיה של החוק שבימים אלה מתגבש על ידי מספר חברי כנסת, אני אומר לכם, כל עוד המערכות הממלכתיות – והיה לי דיון אתמול גם כן בסוגיה הזאת של האוניברסיטה העברית שמקנה נקודות זכות בהתנדבות באגודות שהן כאלה ואחרות – לא מצאתי לנכון - - -
מירב בן ארי: בעמותות שהן מייצגות מחבלים.
יעקב מרגי: סליחה מירב, אמרתי אפס סובלנות.
יעקב מרגי: תגיד שזה עמותות שמייצגות מחבלים.
יעקב מרגי: כל עוד המחוקק לא פסל אותן, אני לא יכול לבוא בטענות לאוניברסיטה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שהיא תמתח את הקו.
יעקב מרגי: כי אני מכיר את חתך האוכלוסייה באקדמיה ואם הם ימתחו את הקו, מצבנו לא יהיה טוב.
יעקב מרגי: אני רוצה שהמחוקק יקבע אם המערכות הממלכתיות לא יודעות לפקח על עצמן.
יעקב מרגי: לכן אני אתן לחברי הכנסת המציעים בתחילה.
יעקב מרגי: אנחנו מוגבלים בזמן וחברי הכנסת מתבקשים לקצר בדבריהם, שתי דקות.
יעקב מרגי: תנסה, לא נעמוד עם הסטופר.
אמיר אוחנה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, "שוברים שתיקה" הוא אחד הארגונים שעומדים בראש החץ של תעשיית השקרים נגד מדינת ישראל וחיילי צבא הגנה לישראל, תוך שבמימון זר הם מכפישים, משקרים, מעוותים ומוציאים את דיבת הארץ רעה.
אמיר אוחנה: אני אומר את זה גם למי שמוכן להניח, ואני אינני מוכן, שכל מה שהם אומרים הוא אמת.
אמיר אוחנה: ישאל השואל, הכיצד?
אמיר אוחנה: כי חצי אמת גרועה משקר.
אמיר אוחנה: לקחת חלק קטן מהתמונה ולהציג אותה כאילו זו התמונה בכללותה, כאילו זו המדיניות הישראלית, כאילו זה מה שמתחולל, זה שקר.
אמיר אוחנה: מתוך אלפי ועשרות אלפי אינטראקציות יום יומיות שיש בין האוכלוסייה המקומית ביהודה ושומרון לבין חיילי צה"ל, לקחת את האחת שלא הייתה תקינה ולתאר אותה כאילו זה מה שמתחולל, זו המדיניות, זה מה שקורה, זה שקר.
אמיר אוחנה: אגב, הם עושים זאת במטרה מוצהרת, כפי שהם מעידים על עצמם, להביא לסוף מה שהם קוראים הכיבוש, ואנחנו קוראים השחרור, להציג את חיילי צה"ל כקלגסים ערלי לב שבאופן תכוף ושגרתי מתעללים במקומיים, זו תעשייה של שקרים.
אמיר אוחנה: אני רוצה לדבר על הכתבה שפורסמה אתמול ב"מידה" גלעד צוויג, הנציבות האירופית לפיתוח ותיאום בינלאומי שזו זרוע ביצועית של המועצה האירופית, מימנה את פעילות "שוברים שתיקה" בכמעט מיליון ₪, כאשר אחד מתחומי הפעולה של אותו גוף כפי שפורסם הוא להתערב במדינות עולם שלישי גם ללא הסכמת הממשלות המארחות, ובאופן ספציפי במערכת החינוך, כלומר "שוברים שתיקה" מקבלים את הכסף כדי להטמיע את האג'נדות של האיחוד האירופי בקרב תלמידי ישראל.
אמיר אוחנה: ביקשתי להקרין בפניכם סרטון קצר מהפגנה שנערכה באירלנד כדי להדגים מי עושה שימוש בחומרים של "שוברים שתיקה" ואיזה רושם יוצרים החומרים הללו על מי שלומד להכיר את ישראל דרכם.
אמיר אוחנה: (מוקרן סרטון)
<קריאה: איך זה מתקשר ל"שוברים שתיקה"?
אמיר אוחנה: מיד.
<קריאה: אמרו שם "שוברים שתיקה".
אמיר אוחנה: בוא נראה מה אמרו שם.
אמיר אוחנה: אמרו שם כך אדוני: "אין כאן שני צדדים.
אמיר אוחנה: יש כאן שלטון טרור ואפרטהייד ישראלי אשר ברשעות רצחנית חסרת רחמים הורג אזרחים חפים מפשע.
אמיר אוחנה: היו אצלנו בשבוע שעבר חיילי צה"ל ישראליים לשעבר מ"שוברים שתיקה".
אמיר אוחנה: כולם צריכים לקרוא את הספר שלהם כדי שנבין שכל מה שישראל עושה - - -
זהבה גלאון: אתה עושה את המניפולציה פשוט בלתי נסבלת.
אורן אסף חזן: לא זהבה, הוא עושה ההיפך ממך והוא אומר את האמת.
יעקב מרגי: אני מתחיל לקרוא לסדר.
יעקב מרגי: ביקשתי לסיים את הסרטון.
יעקב מרגי: אמיר תסיים.
אמיר אוחנה: כולם צריכים לקרוא את הספר שלהם כדי שנבין שכל מה שישראל עושה זה לחלוטין רצח, הנה סותמי הפיות, לא נעים להם לשמוע.
אמיר אוחנה: רצח בזדון.
אמיר אוחנה: אלה הם האנשים שעשו זאת, הוא אומר על "שוברים שתיקה", והם תיעדו איך קיבלו פקודה להרוג, לאיים אנשים חפים מפשע, והם צוו מפורשות על ידי מפקדיהם לתקוף אנשים חפים מפשע, ליצור תוהו ובוהו, ליצור כאוס, "תכריחו את הפלשתינים להגיב, ישראל נוצרה בדם, נולדה בגזענות" וכולי.
אמיר אוחנה: אדוני, את הרעל הזה נגד חיילי צה"ל, נגד מדינת ישראל ש"שוברים שתיקה" יוצרים, אנחנו צריכים להגיד באופן ברור ומפורש, לא בבית ספרנו.
יוסף ג'בארין: בוא, - - - את הסרטון, אתה - - -
יעקב מרגי: אני אומר לכם, חברי כנסת שיפריעו בקריאות ביניים לא תהיה להם רשות דיבור.
יעקב מרגי: אמרתי עוד הבטחה.
יעקב מרגי: תמר, את בכוונת פעם ראשונה.
יעקב מרגי: אבו מערוף פעם ראשונה.
יעקב מרגי: אילן פעם ראשונה.
יעקב מרגי: אפס סובלנות הבטחתי לכם, אני מקיים.
יעקב מרגי: הרבה הבטחות אני לא יכול לקיים, את זה אני מקיים.
עודד פורר: אדוני תודה ראשית באמת על קיום הדיון הזה בלוחות הזמנים האלה.
עודד פורר: שמצטרף קצת גם להצעת החוק שכבר הגשנו בתמיכה כמובן של שר החינוך, לגבי ההוצאה של ארגון "שוברים שתיקה" מבתי הספר.
עודד פורר: השימוש של הארגון הזה בכל מיני נקודות, כדי להפיץ את השקרים שלו ואת הדיבה שלו כבר חוצה כל גבול.
עודד פורר: צריך להבין שלוש נקודות שארגון "שוברים שתיקה" משתמש בהן.
עודד פורר: הראשון כמובן הוא מוציא את דיברת ישראל בעולם והוא עושה את זה בדיוק כמו שחטאו המרגלים בפרשת המרגלים, בזה שהוא לוקח קורטוב של אמת, איזה שהוא סיפור, מקרה שחלקו קרה ומלביש עליו סיפורים שלא היו ולא נבראו והוא הופך את זה לאמת שלו.
עודד פורר: מעבר לעבירה שיש פה ולאווירה העכורה שזה יוצר, כמובן שזה חמור שבעתיים כשעושים את זה גם בעולם ומוציאים את דיבת ישראל רעה.
עודד פורר: הדבר השני, את כל זה הם עושים כשהם מקבלים מימון זר.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אבו מערוף, אני לא רוצה לקרוא לך פעם שניה.
עודד פורר: של מימון שלממשלות זרות.
עודד פורר: והדבר השלישי שחמור בארגון הזה, זה שהוא גם נמצא ונתפס כשהוא אוסף חומר מסווג על פעילות צה"ל, כפי שנחשף בתחילת 2016 בצורה חמורה ביותר, שגם מחייבת חקירה ונמצא גם העניין הזה - - -
זהבה גלאון: - -
יעקב מרגי: זהבה את מפריעה.
עודד פורר: הלוואי שהיית מגנה על חיילי צה"ל כמו שאת מגנה על "שוברים שתיקה".
עודד פורר: אני אומר, בסופו של דבר שלושת הדברים האלה שעושה הארגון הם שלושה דברים חמורים מאין כמוהם, שחד משמעית צריכים להוציא אותו מחוץ לכותלי בתי הספר ומחוץ לכותלי האוניברסיטאות.
עודד פורר: חמור שבעתיים שמנהלים כמו אותו רן כהן מתיכונט, שפעם אחת סירב להשמיע את ההמנון בטקס יום הזכרון לרבין.
עודד פורר: פעם שניה זילזל בועדה, - - - חברי הכנסת ובפעם השלישית עוד אחרי זה הוא מכניס את "שוברים שתיקה" אליו לבית הספר.
עודד פורר: האם הוא הכניס ארגונים שהם ארגונים לא פוליטיים כמו "האמת שלי", "כמו מילואימניקים בחזית", האם הוא הביא את הארגונים האלה להופיע בפני התלמידים?
עודד פורר: הוא הביא את "שוברים שתיקה" והוא ממשיך להתריס ולדרוס ברגל גסה את כל מה שנכון בדמוקרטיה הזאת כי הדמוקרטיה הזאת היא לא חד צדדית, ובבתי הספר אי אפשר להציג איזו שהיא תמונה שקרית וחד צדדית ועל שלושת הדברים האלה צריך ארגון "שוברים שתיקה" לצאת מחוץ לכותלי בית הספר ואני מקווה שהצעת החוק שלנו תעבור מהר וגם לא נמצא אותו בבתי ספר בקרוב.
יעקב מרגי: הרהרתי עם עצמי אם להביא בפניכם את תגובת ארגון "שוברים שתיקה" כי הציניות מטפטפת להם מהאזניים.
יעקב מרגי: "לצערנו נבצר מאיתנו להגיע כי אנחנו עסוקים בפעילות חינוכית מול בני הנוער".
<קריאה: הם צודקים.
יעקב מרגי: בסדר, אם הם צודקים למה אתם כאן?
יעקב מרגי: עמית דרעי בבקשה, מילואימניקים בחזית.
<עמית דרעי: תודה.
<עמית דרעי: אני אהיה מאוד קצר וענייני.
<עמית דרעי: קודם כל הם לא כאן.
מירב בן ארי: הם אף פעם לא באים.
<עמית דרעי: בדיוק בגלל כל המהות.
<עמית דרעי: הם שמים פס על מוסדות המדינה, על מדינת ישראל.
זהבה גלאון: הם שמים פס עליך.
<קריאה: לא, הם שמים פס עלייך, זהבה.
<קריאה: אבל את רגילה ששמים.
אורן אסף חזן: צריך למחוק לך את החיוך מהפרצוף.
אורן אסף חזן: את לא מבינה את המשמעות של - - - בכלל.
יעקב מרגי: אורן תודה.
יעקב מרגי: בבקשה עמית.
<עמית דרעי: לנו יש דה-ז'ה-וו, לפני שנה ישבתי פה מולך, חבר הכנסת מרגי, וחברי הכנסת פה חתמו על עצומה בדיוק בנוסח החוק שהולך לעבור בעזרת חבר הכנסת אוחנה, מירב בן ארי, אורן חזן ואחרים, ושוב אנחנו בלופ, אותו דיון, ואני דווקא מתעקש לא לדבר הפעם על השקרים, על המניפולציות, על הפעילות בחו"ל, בארץ, כנגד מדינת ישראל וכנגד צה"ל, עברנו את השלב הזה, פירקנו עדות-עדות ופירקנו את השקרים המרכזיים.
<עמית דרעי: אנחנו בוועדת חינוך ונראה לי שהדבר הרלבנטי הוא שבסוף תלמידי ישראל ובכלל להבין מה זה ההרצאות האלה לתלמידי ישראל.
<עמית דרעי: אנחנו היינו שם, בכל בית ספר שזה קרה, הגענו מיד לאחר מכן.
<עמית דרעי: גם בבית ספר אדם בירושלים, גם בגימנסיה הרצליה.
<עמית דרעי: אגב, רם כהן, תיכונט, הדמוקרט הגדול, חברת הכנסת גלאון, הוא לא נותן לנו להיכנס.
<עמית דרעי: אני דיברתי איתו אישית, הוא לא נותן לנו להרצות בבית הספר שלו.
<עמית דרעי: הוא דמוקרט גדול רק לאיפה שזה מתאים לו.
יעקב מרגי: תמר זנדברג פעם שניה.
עודד פורר: אף נציג של מרצ לא הגיע ל- - -
יעקב מרגי: עודד אל תפריע.
זהבה גלאון: מי אתה בכלל שתחלק ציונים?
אורן אסף חזן: ציון אפס אני מחלק לך.
אורן אסף חזן: ציון אפס.
יעקב מרגי: עמית, תקשיב.
יעקב מרגי: קיבלת את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: עד עכשיו עלית רק על מוקשים והגדלת לי את הבעיה.
יעקב מרגי: אתה לא רוצה לפוצץ לי את הדיון.
יעקב מרגי: דבר לי לעניין.
יעקב מרגי: הבטחת לדבר קצר וענייני.
יעקב מרגי: עד עכשיו לא דיברת לא ענייני ולא קצר.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אם אתם רוצים שדבריו יישמעו – אל תפריעו.
<עמית דרעי: בסוף בסוף בסוף, אמרתי, הארגון שלנו "מילואימניקים בחזית" נמצא שם, בכל בית ספר ובכל מקום שהם עוברים.
<עמית דרעי: אנחנו יודעים מה הם אומרים, מה הם מספרים, ואיזה חומרים הם מחלקים.
<עמית דרעי: אני רוצה לשתף אתכם רק במשפט אחד.
<עמית דרעי: חברת הכנסת בן ארי קיבלה ממנו את החוברת הזאת, תצטט אותו בטח גם, ותגידו לי אם זה מקובל עליכם, חברי ועדת החינוך, שתלמידי ישראל יפתחו את החוברת של עדויות ילדים ונוער של "שוברים שתיקה" ויקראו כך: אני מצטט את זה מילה במילה "חיילי צה"ל מפעילים אלימות פיזית באופן תדיר", תדיר זה באופן קבוע, "לרוב בשרירותיות וללא סיבה של ממש" זה מה שפותח תלמיד החל מכיתה ז' ולומד.
יעקב מרגי: ענת ברקו פעם שניה.
יעקב מרגי: את נגררת לפרובוקציות.
יעקב מרגי: אני קורא אותך פעם שניה.
אורן אסף חזן: אין לך איזו שיחת - - -
יעקב מרגי: אורן פעם שניה.
<עמית דרעי: אני ממש עוד דקה מסיים.
<עמית דרעי: עזבו את כל השקרים והמניפולציות, הדבר הזה הוא עידוד סרבנות דה-פקטו.
<עמית דרעי: יושב התלמיד שם ושומע את זה, הוא אומר, אני חלק מהדבר הזה לא רוצה להיות.
<עמית דרעי: הדיון הזה הוא מעל לראש של מי שאנחנו מדברים עליו, וזה תלמידי ישראל.
<עמית דרעי: אז נמצאים פה שני תלמידים, בואו תשמעו אותם, חברי הכנסת.
<עמית דרעי: שני תלמידים מגימנסיה הרצליה.
<עמית דרעי: בואו תשמעו מה החוויה שלהם, אנחנו דיברנו שם גם, מה החוויה שלהם מההרצאה של "שוברים שתיקה".
יעקב מרגי: חבר הכנסת אילן גילאון בבקשה.
אילן גילאון: תודה רבה אדוני, אני כרגיל אהיה מאוד אקדמי, כפי שאני נוהג להיות.
יעקב מרגי: אני אקרא לך עוד פעם פעם שניה.
אורן אסף חזן: פעם שניה, שניה וחצי, שניה ושלושת רבעי.
אילן גילאון: אני רוצה להפריד את העניין לשניים.
אילן גילאון: אחד זה "שוברים שתיקה", - - -אני אדבר בסוף דבריי.
יעקב מרגי: מי שממהר לוועדה אחרת – שילך.
יעקב מרגי: לא יקבל ממני קדימות.
יעקב מרגי: יש רשימה.
יעקב מרגי: בוועדת חינוך הורדנו את הנוהל של כמה חברי כנסת.
יעקב מרגי: אין הקדמות.
אילן גילאון: אני אפתח במה שמתרחש היום במערכת החינוך בכלל.
אילן גילאון: בסימון של מערכת החינוך ברוח התקופה הזאת באמצעות חקיקות, אתם יותר מהכל ובראשכם הזרוע המדינית של נוער הזוועות שמסתובבת כאן, מסתובבים ומנצלים את הרוב שלכם כעדת כלבים שכל הזמן משתינה סביבה כדי לסמן את הסביבה.
יעקב מרגי: לשמאל מותר.
יעקב מרגי: הרגישות שלהם - - -
אילן גילאון: לשמאל מותר, אני לא אפריע לאף אחד שידבר.
יעקב מרגי: לא, ביקרת אותי על זה ש- - - עודד.
יעקב מרגי: לא להפריע לחבר הכנסת גילאון.
אילן גילאון: אנחנו כבר מתחילים לכתוב, אדוני היושב ראש, ספרים של אזרחות שבהם מדברים על דמוקרטיה אתנית, מושג חדש לגמרי, לא ידעתי מה הוא.
אילן גילאון: שר החינוך חושב שמערכת החינוך היא הבר מצווה הפרטית שלו.
אילן גילאון: לנגישות בבית הספר הוא לא דואג, אבל להגברת האלימות, להגברת ההתלהמות, להגברת הפירוד, זה כן.
אילן גילאון: תגידו לי אתם, מי מוציא את דיבתה של מדינת ישראל בחוצות יותר מאשר הקבוצה הזאת של הבי-בנט.
אילן גילאון: הקבוצה המורכבת הזאת שכל אחד צריך להוכיח למי יש דגל יותר גדול כלפי כולם.
אילן גילאון: וזה דבר שהוא איננו נסבל, אדוני היושב ראש.
אילן גילאון: אין לי מה לדבר פה כי המשחק הוא מכור, אבל אני מקווה שהתלמידים וההורים ומנהלים אמיצים כמו אלה שקמים מול הגזרה הזאת הם יעמדו בפרץ.
אילן גילאון: בוודאי "שוברים שתיקה".
יעקב מרגי: אילן, שאלה אליך.
יעקב מרגי: אתה לא חושב שרם כהן מתיכונט צריך לחשוף את תלמידיו למגוון הדעות הפוליטיות?
<קריאה: הם רוצים לאסור - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני שאלתי את אילן גילאון.
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, כל עמדה שאיננה מטיפה ללקיחת חיים ולגזענות היא מותרת בכל מקום.
יעקב מרגי: אז תכתוב לו את זה במייל.