GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן אסף חזן: אני בזכות דיבור, נכון?
אורן אסף חזן: אמרתי, אם אני סרסור, אז את סרסורית של מחבלים.
אורן אסף חזן: יש רק הבדל אחד בינינו.
יעקב מרגי: אני יכול רק להצטער על הסגנון של כל חברי הכנסת היום.
אורן אסף חזן: יש רק הבדל אחד בינינו, שבמקרה שלי בית המשפט קבע שאין ולא היו דברים מעולם, ובמקרה שלך עדיין לא נשפטת.
אורן אסף חזן: בוגד אחד כמו גטאס כבר עבר מאחורי סורג ובריח ובעזרת השם ייזרק שם, יתר הבוגדים בדרך, זהבה.
אורן אסף חזן: יתר הבוגדים בדרך.
אורן אסף חזן: זו הייתה אנקדוטה, משת"פית גלאון.
אורן אסף חזן: היה פעם שר בטחון שסרח - - -
אורן אסף חזן: לא, זה לא הוגן.
אורן אסף חזן: אני ישבתי ושתקתי כיבדתי.
חיים ילין: כשאתה נושם חברי הכנסת יכולים לדבר.
יעקב מרגי: תודה חיים.
אורן אסף חזן: אני רק אענה לגלאון, לגילאון, אותו דבר.
זהבה גלאון: חפש את החברים שלך במקום אחר.
אורן אסף חזן: יש לי חברים טובים - - - שפעם היה שר בטחון שסרח ואמר עלי "אנקדוטה חולפת" אני עדיין פה, הוא כבר לא.
אורן אסף חזן: ואני אגיד אותו דבר גם לכם, וגם לחברים הבוגדים שלכם, חבורת משת"פים שעושים הכל כדי לחרחר ולפגוע - - -
אורן אסף חזן: אני מסיים.
אורן אסף חזן: עם כל הרצון הטוב שלכם והחלום ההזוי למסור את הלחי השניה כשמכים בכם, בסוף אנחנו הרוב, והרוב קובע.
אורן אסף חזן: ובוגדים מקומם מאחורי סורג ובריח.
אורן אסף חזן: כך היה, כך יהיה וכך יהיה כנראה גם הסוף שלכם.
אורן אסף חזן: למה אתם מתעצבנים?
אורן אסף חזן: חשפנו את הפרצוף שלכם.
אורן אסף חזן: את האמת שלכם.
יעקב מרגי: אורן אני אוציא אותך החוצה.
מיכל רוזין: את אורן חזן לא מוציאים.
אילן גילאון: מה ה- - - שכתבה לך ב- - -
אורן אסף חזן: אמרתי לך כבר פעם שניה - - -
יעקב מרגי: אורן חזן פעם שלישית החוצה.
אורן אסף חזן: כואב להם לשמוע את האמת.
אורן אסף חזן: אני יוצא.
אילן גילאון: כואב לי לראות אדם - - -
אורן אסף חזן: כואב, אבל הסוף - - - מאחורי סורג ובריח.
זהבה גלאון: אורן חזן מדבר על שר ה- - -
יעקב מרגי: זהבה, אני אוציא אותך.
יעקב מרגי: מתן פלג בבקשה.
<מתן פלג: תודה.
<מתן פלג: בוקר טוב לכולם.
<מתן פלג: חשוב לי להגיד משהו חשוב שאנשים פה מפספסים.
<מתן פלג: כשמדובר בארגון פוליטי, כשמדובר בארגון ביקורת, צריך להלחם להשמיע אותו ולא משנה מה הדעות שלו.
<מתן פלג: כאשר מדובר בארגון פוליטי או ארגון ביקורת.
<מתן פלג: "שוברים שתיקה" זה ארגון תעמולה שמאשים לא את חיילי צה"ל, את החברה הישראלית כולה בפשעי מלחמה.
<מתן פלג: הם עושים את זה כי הם משתמשים בעדויות אנונימיות.
מיכל רוזין: זו עמדתך.
יעקב מרגי: זו עמדתו, הוא מביע את עמדתו.
מיכל רוזין: זו עמדתו, זו לא עמדה חוקית.
יעקב מרגי: בסדר, אמרת, הבהרת נקודה.
עודד פורר: הוא בסך הכל - - -
מיכל רוזין: לא עודד, הוא - - - יש הבדל בין לתאר - - - את זה אתם לא מבינים.
יעקב מרגי: תנו לנו להחזיר את הדיון לשפיות.
יעקב מרגי: מיכל תודה.
מיכל רוזין: אתם לא מבינים מה ההבדל בין דמוקרטיה לדיקטטורה.
יעקב מרגי: מיכל אני אקרא אותך לסדר.
יעקב מרגי: דבר בבקשה.
<מתן פלג: ברגע שמשתמשים באופן תדיר בעדויות אנונימיות ועם זה הולכים לכל העולם, עושים מאות אירועים בעולם, ובאו"ם, באיחוד האירופי, ארגון שמקבל כסף מקרן פלשתינית שיושבת ברמאללה, משתמשים בעדויות אנונימיות, ולא יודעים מי פשע, מי העבריין.
<מתן פלג: גם אני רוצה לקחת כל חייל צה"ל שפשע ועבר על פשעי מלחמה, רוצה לקחת אותו לכלא, אבל לא יודעים מי זה.
<מתן פלג: המדינה אפילו ביקשה את העדויות, היא לא קיבלה.
<מתן פלג: הארגון הזה מאשים את כל מדינת ישראל בפשעי מלחמה.
<מתן פלג: פשעים נגד המלחמה הם פשעים נגד האנושות.
<מתן פלג: כולם פה הולכים להאג.
<מתן פלג: זה ארגון שהם רוצים לקחת לבתי ספר?
<מתן פלג: מה חינוכי בזה.
יעקב מרגי: משרד החינוך שמע את שאלתך וייתן לנו תשובה.
יעקב מרגי: מיקי פעם ראשונה.
יעקב מרגי: תודה פלג.
יעקב מרגי: אולי אתה תחזיר לנו את אהבת - - -
יהודה גליק: חג פורים שמח לכל המתוקות והמתוקים שלי, לא רק שלי, של כנסת ישראל.
יהודה גליק: אני רוצה לומר קודם כל, דעו לכם שזה לא הפרצוף האמיתי של ועדת חינוך.
יהודה גליק: ועדת החינוך של הכנסת היא ועדה מכובדת, הישיבות שלה הם בדרך כלל מכובדות.
יעקב מרגי: אנחנו סובלים מהאורחים כל הזמן.
יהודה גליק: דבר נוסף, אני מציע שכולנו נשים בצד את הסופרלטיבים.
יהודה גליק: זה שאתה צועק לא הופך אותך להיות צודק וזה שאתה מכנה מישהו צבוע או בוגד זה ממש לא משכנע כלום.
יהודה גליק: זה רק אומר משהו על מי שמדבר.
יהודה גליק: עכשיו לעצם העניין.
יהודה גליק: מדינת ישראל חייבת להיות מדינה דמוקרטית, פתוחה, פלורליסטית ומאפשרת לכל מי שמעביר ביקורת לגיטימית, הגיונית, פתוח לכל בית ספר.
יהודה גליק: יחד עם זאת, בית ספר לא צריך להכניס לא את צעירי הליכוד ולא את צעירי מרצ.
יהודה גליק: לא את צעירי הבית היהודי ולא את צעירי יש עתיד אפילו.
יהודה גליק: גורמים פוליטיים לא צריכים להיות בבית הספר.
יהודה גליק: אילו "שוברים שתיקה" היה גוף שהיה מעביר ביקורת, היה מביא עדויות ואומר "הביקורת שלי עניינית, תתמודדו עם זה", הייתי מזמין אותו לצה"ל והייתי אומר לו, כל חייל חייב לראות את הביקורת ואם חיילים סררו, מיד לטפל בזה.
יהודה גליק: אני חי במדינת ישראל שהיא המדינה הכי מוסרית וההתיישבות ביהודה ושומרון היא הכי מוסרית והיא חייבת להישאר ככה ולכן חיילי צה"ל צריכים להיות מוסריים.
יהודה גליק: אילו זה היה המצב, הייתי מחייב את כולנו לראות את זה.
יהודה גליק: אבל "שוברים שתיקה" מכריזה ומצהירה, היא אומרת "תראו, אנחנו נגד הכיבוש, נגד צה"ל", ולכן - - -
<קריאה: הם לא נגד צה"ל.
יעקב מרגי: זכותו לומר, תחלקי עליו בדברייך.
יעקב מרגי: בזמנך.
יעקב מרגי: בבקשה יהודה.
יעקב מרגי: אתה לא פונה לאף אחד.
יעקב מרגי: דבר לעניין כי אין לך הרבה זמן.
יהודה גליק: אני מבטיח לסיים בקרוב.
יהודה גליק: אנא לא להפריע לי.
יהודה גליק: ברגע שהארגון מכריז מראש, אומר תראו, המטרה שלי היא נגד הפעילות של צה"ל ביהודה ושומרון.
יהודה גליק: אנחנו מתנגדים לפעילות של צה"ל ביהודה ושומרון ומדינת ישראל החליטה שצה"ל פועל ביהודה ושומרון.
יהודה גליק: עכשיו הם באים ולוקחים את העדויות ואומרים "תראו, זה מוכיח שאנחנו צודקים" פה זה נקרא עיוות.
יהודה גליק: כלומר עיוות, זה לא כשאתה בא ואומר ש - - -
יעקב מרגי: לסיכום, מה אתה קורא למשרד החינוך?
יהודה גליק: אני מדבר הכי קצר שרק אפשר.
יהודה גליק: עיוות זה כאשר אתה לוקח עובדות חלקיות, ומוכיח איתן את הטענה שממנה התחלת.
יהודה גליק: ולכן, מדינת ישראל צריכה להכריז שלבתי ספר נכנסים רק גורמים, פלורליסטיים, אמרה זהבה גלאון, אבל היא אמרה פלורליסטים, חוץ ממי שלא חושב כמוני.
יהודה גליק: אני אדוק בפלורליזם שלי.
יהודה גליק: אני בעד שכל מי שיהיה פלורליסט בדיוק כמוני.
מירב בן ארי: אתה לא היית נכנס.
יהודה גליק: זהו, אמרתי, זהבה אמרה "אני פלורליסטית" אני בעד כל מי שפלורליסט בדיוק כמוני.
יהודה גליק: הפלורליזם אומר הפוך.
יהודה גליק: גם למחזירים בתשובה מותר להם להביע דעות, וגם מי שמתנגד לחזרה לתשובה מותר להביע דעות.
יהודה גליק: אבל, וזה הדבר העיקרי, האם אתה משתמש בחומר שיש לך לפרופגנדה נגד צבא הגנה לישראל, נגד מדינת ישראל?
יהודה גליק: כאן זה הקו האדום.
יהודה גליק: והקו האדום חייב להיות מאוד ברור, גם לכם חבריי ממרצ, כי אם אתם רוצים להצדיק את הפעילות הזאת, אתם חייבים לשים את הגבולות.
יהודה גליק: לא הפוליטיקה, לא פסילת מדינת ישראל.
יעקב מרגי: אילן סנלניקוב בבקשה, מייצג עמותת סטודנטים מארצות הברית בבקשה.
דב חנין: אולי קודם תיתן לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אמרתי בתחילה לסירוגין ואני עקבי בקטע הזה.
יעקב מרגי: אם הייתי נותן לחברי הכנסת הייתי גומר את הקרקס מיד.
יעקב מרגי: עד עכשיו האורחים דיברו לעניין וחברי הכנסת התגרו אחד בשני.
יעקב מרגי: חילקתם לי ציונים, מותר לי פעם אחת לחלק לכם.
יעקב מרגי: קיבלתי באהבה את התואר "לא הוגן".
<אילן סנלניקוב: שלום לכולם.
<אילן סנלניקוב: הגעתי מארצות הברית, אני מייצג את עמותת הסטודנטים "סטודנטים תומכי ישראל" יש לנו כ-50 סניפים ו-600 פעילים בארצות הברית.
<אילן סנלניקוב: בתקופה האחרונה אנחנו נאבקים נגד תנועות החרם והתנועות הפלשתיניות בקמפוס ומה שאנחנו רואים זה ש"שוברים שתיקה" - - -
יהודה גליק: באיזו אוניברסיטה אתה לומד?
<אילן סנלניקוב: אני למדתי באוניברסיטה של מינסוטה, יש לנו 50 סניפים מחוף לחוף.
<אילן סנלניקוב: "שוברים שתיקה" משתמשים בעדויות שלהם ומספקים אותם לסטודנטים הפלשתינאים בקמפוס, ואחרי זה הסטודנטים הפרו ישראליים נאלצים להיאבק נגד עדויות שכביכול חיילי צה"ל מספקים, אנטי ישראליות.
<אילן סנלניקוב: לדוגמה, באוניברסיטה של אטינס בג'ורג'יה, שם "שוברים שתיקה" יצאו בקמפוס, עם הפאואר פוינט, המצגת הראשונה, כוונת של צלפים שמכוונת על אדם פלשתינאי, כך מתחילה מצגת של "שוברים שתיקה" בקמפוס.
<אילן סנלניקוב: באירוע עצמו מגיעים כ-100 פלוס אנשים.
<אילן סנלניקוב: באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ששם גם יש לנו סניף, "שוברים שתיקה" דיברו והרצו שם גם מול כמה מאות אנשים, ומספרים עוד פעם על כל פשעי המלחמה שחיילי צה"ל מבצעים.
<אילן סנלניקוב: אז אנחנו מגיעים לסיטואציה בעצם שהסטודנטים שהם פרו ישראליים צריכים להיאבק נגד הסטודנטים האנטי-ישראליים שמשתמשים בעדויות כביכול של חיילי צה"ל.
<אילן סנלניקוב: אז מה עושים?
<אילן סנלניקוב: מה אנחנו אמורים לעשות בקמפוס ואיזה תשובות אנחנו אמורים לספק לסטודנט האמריקאי שמגיע אלינו ואומר, "אני שמעתי באירוע של סטודנטים לצדק בפלשתין שזה מה שחיילי צה"ל מספרים על צבא ההגנה, שהוא לא מוסרי, שהוא כובש וכולי".
מירב בן ארי: אז מה אתם עושים?
עודד פורר: הוא רצה לתאר את החוויה שלו עם "שוברים שתיקה" בעולם.
עודד פורר: הם מתנהגים כמו ברשות ה- - -
יעקב מרגי: שואלת חברת הכנסת מירב בן ארי.
יעקב מרגי: בתשובתך אתה מסכם את דבריך.
מירב בן ארי: מילא אנחנו - - - הוא הגיע במיוחד מארצות הברית.
<אילן סנלניקוב: מה שאנחנו עושים, אנחנו כמובן גם עושים המון אירועים בקמפוס כדי לייצג את ישראל ולהסביר את הצד שלנו.
<אילן סנלניקוב: משתפים פעולה עם הארגונים פה בארץ כמו "האמת שלי" וכמו "מילואימניקים בחזית" ועוד ארגונים נהדרים כדי להציג את הצד הנכון והצד היפה של ישראל והצד המוסרי.
<אילן סנלניקוב: שמצד אחד יש את "שוברים שתיקה" ומצד שני אותנו.
יוסף ג'בארין: אני מקשיב לדברי הביקורת הקשים ואני עם כל הכבוד, לא מגלה שום טעם לקיום הדיון הזה, אלא אם מדובר בעוד מסע של השתקה, שאינו מכוון רק כנגד "שוברים שתיקה" אלא שהוא המשך לאותם ניסיונות להשתיק ארגוני זכויות אדם, כמו "שוברים שתיקה", כמו "בצלם" וארגונים אחרים.
יוסף ג'בארין: כי מה אנחנו שומעים מהחברים?
יוסף ג'בארין: שארגון "שוברים שתיקה" מבקר את התנהגות חיילי צה"ל לרבות אם זה פשעי מלחמה בשטחים הכבושים, מה, זה אסור?
יוסף ג'בארין: אסור לעשות את זה?
מאיר כהן: אסור לעשות את זה עם שקרים.
יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שהדיון האמיתי אינו - -
מאיר כהן: הוא לא מבקר הוא אומר שצה"ל לא מוסרי.
יוסף ג'בארין: אני אומר לך חבר הכנסת כהן, אין התנהגויות לא מוסריות של חיילי צה"ל בשטחים?
יוסף ג'בארין: מישהו יכול להגיד לנו שאין התנהגות לא מוסרית - - - מישהו יכול להגן על העמדה הזאת?
מאיר כהן: איפה שיש עומדים לדין.
מירב בן ארי: יש התנהגות - - -
יוסף ג'בארין: בוודאי שצה"ל מבצע פשעי מלחמה בשטחים.
יוסף ג'בארין: בוודאי שיש התנהגויות לא מוסריות.
אמיר אוחנה: - - - להפיץ שקרים.
יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שהדיון הוא לא על "שוברים שתיקה" זהו ניסיון של השתקת הנושא העיקרי שזה נגד הכיבוש.
יוסף ג'בארין: אותו דבר, חברים, אותו דבר כפי שחוק ההסדרה הוא לא על עמונה אלא על סיפוח כל השטחים הכבושים, לפחות על אזורי C, אותו הדבר כאן.
יוסף ג'בארין: זה לא העניין.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שאנחנו כל הזמן אמרנו שמדינת ישראל היא דמוקרטית ליהודים ויהודית לערבים, אבל נראה לי שהיא מתקשה אפילו להיות דמוקרטית ליהודים עצמם, כשהיא רוצה להשתיק דיון שהוא כל כך לגיטימי.
יוסף ג'בארין: חברתי בן ארי אמרה דבר אחד לגביי ולגבי צה"ל.
יוסף ג'בארין: את צודקת שאני לא חלק מצה"ל, אני לא רוצה להיות מצבא כיבוש, ואני נוגע לעניין כי אני מכיר את פשעי המלחמה - - -
מירב בן ארי: כל יום שהייתי בו היה יותר טוב מהשני.
מירב בן ארי: אני גאה בצה"ל - - -
דב חנין: אולי בסוף שיתנו תשובות?
יעקב מרגי: אני עקבי ומתעקש להיות עקבי.
יעקב מרגי: יהיה להם סיבוב שני לתשובות.
יעקב מרגי: בשלב הזה של הדיון, משרד החינוך, אני רוצה לדעת - - -
אילן גילאון: בסוף הישיבה אולי תמליץ מי ידליק משואה ביום העצמאות?
יעקב מרגי: לא, זה לא תפקיד שלי.
יעקב מרגי: אני אהיה מוטה, לא כדאי שאני אמליץ.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אתם שומעים את הקולות בשלב הזה של הדיון.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים, באמת רוצים לתת - - -
דב חנין: אולי כדאי שישמעו את כל חברי הכנסת?
יעקב מרגי: עצמאות פדגוגית, אנחנו קנאים בוועדות לתת לכם את העצמאות הפדגוגית, ויש פה קולות שנשמעים לכאן ולכאן.
יעקב מרגי: בפתיח שלי אמרתי שאני הייתי רוצה לתת למגוון הדעות לבוא לידי ביטוי במערכת החינוך, לא הפוליטיות, לא על ידי גורמים פוליטיים.
יעקב מרגי: מגוון הדעות שקיימות בחברה הישראלית, על ידי גופים ואזרחים אין לי בעיה.
יעקב מרגי: השאלה המטרידה אותנו בדיון הזה, האם יש לנו את המסננות שיודעות לעשות את האיזונים.
יעקב מרגי: לא לסנן מי כן ומי לא.
יעקב מרגי: האם אנחנו יודעים, האם המערכת מבקרת את עצמה אם מנהל בית ספר יש לו את הסמכות להטות או להוביל את התלמידים שלו בקו אחד, להציג בפניהם קו אחד, דעה אחת, כזאת או כזאת במערכת החינוך.
מיכל רוזין: אתה מתכוון רק לממלכתי, כי בממלכתי דתי - - - לתת רק אידיאולוגיה אחת.
מיכל רוזין: אבל בממלכתי צריך לתת הרבה.
יעקב מרגי: תודה מיכל.
יעקב מרגי: אני שואל לכל הכיוונים ומחזק את השאלה של מיכל.
<אלירז קראוס: אני מנהלת את אגף חברה ורוח במזכירות הפדגוגית במשרד החינוך.
<אלירז קראוס: המדיניות של משרד החינוך, כולל חוזר מנכ"ל שפורסם לאחרונה היא לעודד מורים ובתי ספר לקיים דיונים בנושאים אקטואליים, בנושאים שמעסיקים את הציבוריות הישראלית, כולל הבעת מגוון דעות ועמדות ביקורתיות כלפי מדיניות שנוהגת בנושאים שונים.
<אלירז קראוס: שיח כזה הוא מותר ורצוי.
יעקב מרגי: בכל הזרמים בממלכתי?
מאיר כהן: עד לנקודה.
<אלירז קראוס: עד לנקודה שמדובר בשיח תעמולה מפלגתי, או שזה חוצה את הגבול שבין ביקורת לבין דה-לגיטימציה.
<קריאה: איך קובעים את הגבול הזה?
יעקב מרגי: שואל חבר הכנסת איך קובעים את הגבול של דה לגיטימציה.
<אלירז קראוס: אני מתחילה להגדיר: כמו הטפה לאלימות או לגזענות, אפלייה והסתה, וגם שיח שפוגע בלגיטימיות של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, או מערער על עצם הלגיטימיות של גופים ממלכתיים כגון צה"ל ובתי המשפט.
<אלירז קראוס: לשאלת בתי הכנסת, הנושא הזה של הקו שמגדיר בין ביקורת לדה לגיטימציה הוא נושא מורכב ורגיש.
<אלירז קראוס: אני לא אכנס כרגע לדיון שהתקיים פה כי הדוגמאות הובאו.
<קריאה: אין איזה טריבונל?
יעקב מרגי: לא, יש ועדות מקצוע.
<קריאה: איך זה עובד, מי קובע את זה?
<אלירז קראוס: יחד עם זה נמצא פה איתי נציג של מינהל חברה ונוער, - - - את המדיניות כלפי מנהלי בתי הספר ואיך אנחנו - - -
יעקב מרגי: אני אתן לו רשות דיבור מאוחר יותר.
יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.
דב חנין: תודה אדוני היושב ראש, הדיון הזה עבורי הוא דיון מאוד מאוד עצוב וקשה.
דב חנין: ולפני שאני אומר את הדברים שאני הולך להגיד, אני אומר מראש שהדברים האלה לא יהיו מקובלים פה על חלק גדול מאוד מהנוכחים, יהיו מאוד מרגיזים ומקוממים, ואני מבקש לתת לי לומר את דבריי.
דב חנין: אני לא מתגעגע לעבר.
דב חנין: לא מתגעגע לעבר.
דב חנין: ובעבר שלנו היו דברים קשים ורעים מאוד, אבל כשאני מסתכל על העבר, עם הדברים הרעים שהיו בו ואני מסתכל עלינו בהווה, אני אומר לכם בדאגה גדולה, אנחנו הידרדרנו הידרדרות איומה.
דב חנין: אני רוצה להקריא לכם שורות שנכתבו, למען הסדר אני אומר, הם נכתבו על חיילי צה"ל ב-1948.
דב חנין: אני אומר מראש שהם דברים קשים.
דב חנין: אם "שוברים שתיקה" היו אומרים את זה עכשיו הם היו לא רק נעלמים מבתי הספר, הם היו נסגרים בתור עמותה.
דב חנין: אבל אלה הדברים שנכתבו, ואני מקריא אותם: "חצה עלי ג'יפ את העיר הכבושה נער עז וחמוש, נער כפיר.
דב חנין: וברחוב המדובר איש זקן ואשה נלחצו מפניו אל הקיר.
דב חנין: והנער חייך בשיניים חלב, אנסה המקלע, וניסה.
דב חנין: רק הליט הזקן את פניו בידיו ודמו את הכותל כיסה.
דב חנין: יושר אם כן על מקרים עדינים אשר שמם במקרה רציחה כי חוגרי כלי לוחם ואנחנו איתם, מי בפועל ומי בטפיחת הסכמה, נדחקים במלמול של הכרח ונקם לתחומם של פושעי מלחמה".
דב חנין: את הדברים האלה כתב - - -
עודד פורר: השיר הזה שכתב אלתרמן הוא כתב נגד מקרה ספציפי שקרה, והאנשים האלה גם שילמו וטוב שכך.
דב חנין: תן לי לדבר.
דב חנין: אתה לא תשתיק אותי.
דב חנין: את הדברים האלה כתב ב-19.11.
דב חנין: 1948 נתן אלתרמן, פורסמו בעתון "דבר", אחרי יומיים הועתקו בעיתון "הארץ".
דב חנין: אגב, אתם אמרתם אנונימי, זה לגמרי אנונימי.
דב חנין: זה מכליל.
עודד פורר: זה היה בעקבות מקרה שקרה ובעקבות גם עניין שבצה"ל טיפלו בעניין הזה.
עודד פורר: בדיוק שכמו צריכים לטפל.
דב חנין: אתה לא יודע על מה מדובר.
דב חנין: כמו תמיד אתה לא יודע מה שאתה מדבר.
דב חנין: מקרה אחד שקרה.
דב חנין: אז בואו אני אומר לכם מה קרה אחרי הפרסום של השיר הזה.
דב חנין: בן גוריון שר הביטחון, שאני לגמרי לא מתגעגע אליו, לא מתגעגע אליו ולא שייך למפלגה שלו ולא שייך לזרם שלו.
דב חנין: בן גוריון שלח לאלתרמן מכתב ובעקבות פרסום השיר הזה הורה להדפיס את השיר הזה ב-100,000 עותקים ולחלק אותו לכל חייל בצבא.
דב חנין: איפה אנחנו היום?
דב חנין: אם רם כהן היה מציע לחלק את זה לכל חייל בצבא - - -
עודד פורר: בעקבות איזה מקרה?
עודד פורר: תן לי מקרה אחד.
דב חנין: תקרא קצת היסטוריה.
יעקב מרגי: בבקשה דב, תסכם.
דב חנין: ואיפה אנחנו עומדים היום?
דב חנין: היום שר בטחון מציע להדפיס כאלה שירים?
דב חנין: יש מנהל בית ספר אחד שעוד יש לו את האומץ להביא את הקול, להביא את העדויות, עדויות ממוסמכות, ואז מה קורה?
דב חנין: מזמינים מנהל כזה לכאן לוועדת החינוך - - -
מירב בן ארי: הוא לא טרח להגיע.
דב חנין: הכיוון הזה מסמל הידרדרות מסוכנת.
דב חנין: אנחנו לא מדברים רק על "שוברים שתיקה", אנחנו מדברים על דמותה של מערכת החינוך.
דב חנין: אנחנו מדברים על דמותה המוסרית של החברה שלנו.
דב חנין: תראו מה היה אז, עם כל הקשיים, הבעיות והזוועות שהיו בעבר.
דב חנין: ותראו כמה ההידרדרות הזאת מסוכנת.
יעקב מרגי: חיים ילין בבקשה.
חיים ילין: האמת שאנחנו בוועדת חינוך והדיון הזה מאוד קשה לי.
חיים ילין: הוא קשה לי בגלל שכשאני יוצא ועובר דרך בית הקברות של בארי, שנהרגו כל כך הרבה חיילים במלחמת יום כיפור ונקברו שם, אז אני שומע על חלק ממדינת ישראל שאומרים עליהם "בוגדים" ומכתימים בהחלט אוכלוסייה שלמה שנלחמה למען מדינת ישראל.
חיים ילין: ואותו דבר קרה גם בצוק איתן.
חיים ילין: הבן שלי נקרא בוגד.
חיים ילין: כי הוא נלחם.
חיים ילין: כל חייל שנלחם אז הוא בוגד.
חיים ילין: אבל הוא גם אמר שמלחמה זה דבר אכזר.
חיים ילין: הוא היה ב"שובו אחים" אז היה בשטחים הכבושים שחלק מהאנשים ככה קוראים לזה.
חיים ילין: הוא היה צריך להלחם בשביל לבוא ולחפש את שלושת הנערים החטופים.
חיים ילין: הוא הגיע לשם ואחרי זה היה בעזה.
חיים ילין: אז אני אגיד לך משהו לגבי סג'עייה לפני שנכנסנו לשם.
חיים ילין: לפני שאתם נכנסתם לשם, לא רק היה "הקש בדלת" לגבי המוסר של צה"ל, אלא מטוסים הפיצו שם מכתבים לכל האזרחים שהולך להיות שם קרב.
חיים ילין: בעצם הודיעו להם שהם הולכים להיכנס לשם ושייזהרו.
חיים ילין: אבל כשהם הפגיזו את נחל עוז אף אחד לא העז להודיע לנחל עוז "תצאו משם כי מפגיזים אתכם" כי בצד השני היו 3,500 בלתי חמושים שלא יכלו להפגיז שם ומשם ירו עליהם.
חיים ילין: ובגלל זה כואב לי, כי זאת האמת, אבל אפשר לצייר אותה גם אחרת.
חיים ילין: עליי אי אפשר לבוא ולהגיד שאני מפה או מפה.
חיים ילין: אלה העובדות, אפשר להתווכח איתן, אפשר לשים עליהן תוויות, אפשר כל מה שאתם רוצים.
חיים ילין: יותר מזה, אני גדלתי בדיקטטורה.
חיים ילין: כל פעם שסותמים פה למישהו או שאומרים לו "בוגד", לבי נקרע.
חיים ילין: אני לא רוצה לסתום פיות.
חיים ילין: אבל מצד שני, אני לא מוכן שהכביסה שלנו וכל הביקורת שלנו וכל הדעות שלנו יסולפו בצורה כזאת בחוץ לארץ, כאשר אני מרגיש שבאמת הבן שלי הוא בוגד כנראה.
חיים ילין: ואני בכוונה אומר את זה, כי אין אף אחד שצריך לשלוח את הבן שלו לצבא ולשמוע את מה שהוא שמע פה.
חיים ילין: גם מחברי כנסת מהימין, במיוחד.
חיים ילין: מה זה הבגידה הזאת?
חיים ילין: מי בוגד במדינה הזאת?
חיים ילין: וכשהטילים נפלו על דימונה ונהרגו בדואים שם, ראש העיר של דימונה הוא הראשון שהיה שם, לא אתם הייתם שם, אלה שאומרים עכשיו ומטיפים מוסר גם.
חיים ילין: לכן קשה הדיון.
חיים ילין: כי אני לא רואה בכלל איך אנחנו מסוגלים את הקרעים האלה לחבר אותם ביחד.
חיים ילין: ומה שקורה פה זה עצוב, עצוב לי בדיון הזה.
יעקב מרגי: אז מה אתה מציע למשרד החינוך?
חיים ילין: רגע.
חיים ילין: "שוברים שתיקה" זה גוף שמשהו, אני אומר את זה כי אני מכיר אותם, ב-DNA השתבש.
חיים ילין: כל עוד שהם היו בתוך צה"ל והיו יחד עם החיילים, והחיילים יכלו לספר, וניסו לתקן בדיוק מאותו מכתב שאתה מדבר עליו והכל נשאר פה אצלנו מתוך הביקורת, היה בסדר גמור.
חיים ילין: משהו השתבש ב-DNA, אני אומר לכם את זה.
זהבה גלאון: שום דבר לא השתבש.
חיים ילין: זהבה, לא הפרעתי לך.
חיים ילין: הדיון הזה באמת קשה לי.
חיים ילין: אבל ברגע שהדברים האלה יוצאים לחוץ לארץ, אז אין שום סיבה בעולם, ואני מקבל את הגישה של משרד החינוך, אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד מקבל אותם.
חיים ילין: זו רוח הדברים שאני מאוד רוצה, גם כראש מועצה, זה רוח הדברים שהיו.
חיים ילין: ואני רוצה שזה יהיה.
חיים ילין: שהגבול יהיה בדיוק הגבול הפוליטי.
חיים ילין: יש שיעורי אזרחות, יש כל מה שאתם רוצים במסגרת הזאת, אבל הגבול הפוליטי אסור לו להיכנס לשם.
חיים ילין: הנערים האלה ב-י"א, ו-י"ב, שהולכים למסע פולין, ויוצאים בסוף הם תוך כמה חודשים צריכים לקחת מטוס או טנק או נשק, בשביל להגן על עם ישראל, חונכו להגן על המדינה.
חיים ילין: לא להרוג.
חיים ילין: והמסר הזה זה מה שאני רוצה שייצא, אם כבר יוצא משהו לחו"ל.
חיים ילין: כי מה שעשו פה "שוברים שתיקה", ברגע שיצאו לחוץ לארץ והתחילו לדבר עלינו, וגם לא הובנו, וסילפו גם את הדברים שלהם, בסופו של דבר זה כמו טלפון שבור.
חיים ילין: באת עם מסר אחד, יצאת עם משהו אחר.
חיים ילין: אני מציע, כבוד היושב ראש, שהמילה הזאת "בגידה" ששומעים אותה בוועדת חינוך, אתה כאחראי על ועדת חינוך, יהיה כמו שלוש קריאות ותעיף את הבנאדם.
חיים ילין: לא יכול להיות שבמדינת ישראל יש בוגדים שהילדים שלהם שירתו בצה"ל, יש שמאלנים שהם בוגדים וכל הזמן מפצלים.
חיים ילין: יש סרט ילדים שקוראים לו מולאן, אני מציע לכם לראות את מולאן, שהיא מחנכת "הפרד ומשול", זה בדיוק, הפרד ומשול.
חיים ילין: זה אסור שיהיה, במקום לחבר ולמשול - - - כל הזמן מנסים לפצל.
חיים ילין: גם זה מחלחל לצה"ל.
חיים ילין: גם זה מחלחל לתוך הדיון של צבא הגנה לישראל וזה לא טוב.
חיים ילין: המזל שלנו, אני אומר לכם, שיש לנו רמטכ"ל מעולה שהוא מספיק ערכי ושם את הגבולות בצורה מאוד ברורה.
יעקב מרגי: אבו מערוף בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: לדיון הזה יש כמה היבטים.
עבדאללה אבו מערוף: יש לו היבט עקרוני, אני לא מדבר על היבט חינוכי שאין לו, יש לו היבט עקרוני אידיאולוגי, אבל המסקנות מהדיון הזה, המסר שלו, עצם קיום הדיון מה שנקרא המקארתיזם, זה לא רק מקארתיזם, זה רמיסה, נסיון לרמוס כל ערך שיגיד - - -אומר "לא לכיבוש".
מירב בן ארי: מי מנסה לרמוס אותם בכלל?
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על "שוברים שתיקה", מירב, לא הפרעתי לאף אחד ואף אחד לא יפריע לי.
עבדאללה אבו מערוף: זה מסר ברור למי שאומר "לא לכיבוש" זה מסר ברור למי שיגיד אין לגיטימציה של הכיבוש.
עבדאללה אבו מערוף: זה הדיון שישנו כאן.
עבדאללה אבו מערוף: שכל מי שיעז להגיד שישנה כאן פרה קדושה שצריך לשחוט אותה, הוא בוגד.
עבדאללה אבו מערוף: זה המסר של הדיון.
עבדאללה אבו מערוף: לכן השיח חייב להיות על אי לגיטימציה של הכיבוש וזה מה שצריך להיות וזה העיקר, ולא העיקר מה שעשה או לא עשה חייל שם.
עבדאללה אבו מערוף: על מה מגינים חיילי צה"ל?
יעקב מרגי: אנחנו לא ועדת - - - תודה.
יעקב מרגי: בבקשה לסכם.
מרדכי יוגב: ארץ ישראל שייכת לעם ישראל ואתם פה הכובשים המוסלמים, השודדים והרמאים.
מרדכי יוגב: וכך יהיה.
מרדכי יוגב: לעולם תהיה פה מדינת ישראל ולא ניתן להשמיד אותה.
מרדכי יוגב: גם לא לך.
מרדכי יוגב: גם לא למי שמכניס טלפונים לרוצחים ושהם מהרשימה שלך.
עבדאללה אבו מערוף: אל תתערב - - -
יעקב מרגי: חברת הכנסת מיכל לאחר מכן מאיר כהן.
יעקב מרגי: אבו מערוף פעם שלישית החוצה.
יעקב מרגי: להוציא את אבו מערוף החוצה.
יעקב מרגי: מוטי יוגב אתה בדרך החוצה.
יעקב מרגי: מיכל רוזין לאחר מכן חבר הכנסת מאיר כהן.
מיכל רוזין: שלוש נקודות שחשוב לי לומר.
מיכל רוזין: קודם כל, אנחנו קצת נסחפנו לדיון על הכיבוש והמלחמה ואנחנו דנים בכך רבות בכנסת ואפשר לדון.
מיכל רוזין: אני חושבת שהדיון פה הוא על דמוקרטיה.
מיכל רוזין: זה הדיון האמיתי, והכוח שלנו של מדינת ישראל הוא קודם כל לפני הכל הדמוקרטיה וזכויות האדם.
מיכל רוזין: אני חינכתי את בני ואני אחנך כך גם את שאר ילדיי ללכת לצבא, לשרת בצבא ולעשות ככל יכולתו ולתרום ככל יכולתו, אבל מצד שני גם חינכתי אותו לביקורת, להכרת כל העמדות, כך בכל דבר, בדת, בכל דבר.
מיכל רוזין: חינכתי אותו להכיר, ללמוד ותמיד לשאול שאלות ולבקר, ולצערי הרב המערכת היחידה במדינת ישראל, וכאן אני פונה למערכת החינוך, כי זה ועדת חינוך, המערכת היחידה שבה עוד איך שהוא זה קיים וגם את זה רוצים להפסיק, היא במערכת החינוך הממלכתי.
מיכל רוזין: כי כמו שאמר לי שר החינוך בעצמו, במערכת החינוך הדתית ממלכתית אין לשאול שאלות לחקור ולבקר מכיוון אחר, וכשהם היו באים לפגוש תלמידים כמונו חילונים, היו מכינים אותם מה לענות ומה להגיד ומה לא לשאול, כדי שחס וחלילה לא יסטו מהקווים.
מיכל רוזין: אז הדיון התקיים אך ורק, אנחנו צריכים לזכור, על הזרם הממלכתי.
מיכל רוזין: כל השאר חסום בפני פלורליזם.
מיכל רוזין: אנחנו קצת התבלבלנו בשנים האחרונות.
מיכל רוזין: אנחנו נוטים לחשוב, לצערי הימין נוטה לחשוב, הממשלה, והטיעון תמיד "אנחנו הרוב", זה בסדר, רוב בדמוקרטיה, כחלק מהדמוקרטיה, דמוקרטיה היא כמובן גם זכויות המיעוט.
מיכל רוזין: אבל הנטייה של נתניהו וממשלתו לחשוב שהוא זה מדינת ישראל, היה כבר מלך שאמר "המדינה זו אני" ופה הטעות, ולהגיד שאנחנו שמתנגדים לעמדת ממשלת נתניהו ומתנגדים לכיבוש ולמדיניות הממשלה שאנחנו נגד המדינה, זו הטעות ואי ההבנה והפרדה בין השלטון לבין המדינה.
מיכל רוזין: אנחנו אזרחים ואזרחיות המדינה.
מיכל רוזין: ומשרתים ומשלמים מסים ואנחנו אזרחים נאמנים בדיוק כמו השאר ואף אחד לא צריך להוכיח את הנאמנות הזאת - - -
יעקב מרגי: אני רוצה לאפשר גם למיקי לדבר.
מיכל רוזין: לכן גם ראשי השב"כ ושומרי הסף הפכו להיות שמאלנים בוגדים, וגם כל אחד שאומר ביקורת הפך להיות, אני חייבת שתי נקודות קצרות.
מיכל רוזין: חיים, הטיעון הזה שידברו בבית ולא ילכו לעולם, חברים, נתניהו וממשלתו הולכים בכל העולם, סגנית השר ציפי חוטובלי הולכת ומדברת על ארץ ישראל השלמה וסותרת את מדיניות הממשלה לכאורה של פתרון שתי המדינות, והשרים עושים הכי הרבה נזק תעמולתי נגד ישראל על פי תפיסתי, בעולם.
מיכל רוזין: ועם כל הכבוד כל העניין הזה של לשמור את זה בבית כאילו אנחנו בשנות החמישים בברית המועצות, אי אפשר לשמור בבית.
מיכל רוזין: לא, עוד שני משפטים.
מיכל רוזין: עם כל הכבוד, לא יחוקקו פה את חוק ההסדרה והעולם לא ישמע ופתאום נופתע שמצביעות נגדנו מדינות ידידותיות.
יעקב מרגי: יש דיון על זה היום במליאה.
מיכל רוזין: נקודה אחרונה באמת חשובה, ארגון "שוברים שתיקה" הוא ארגון חוקי.
מיכל רוזין: כל האמירות הפופוליסטיות פה, בוגדים, לא בוגדים, מרמים, לא מוסרים לצבא, אנחנו מדינת חוק, יש חוק, אם אתם חושבים שהם עוברים על החוק תפנו למשטרה, תפנו לרשויות החוק, הם בידכם, אתם הרוב.
יעקב מרגי: אתם המחוקקים.
יעקב מרגי: היא צודקת בקטע הזה.
עודד פורר: זה לא הדיון.
עודד פורר: השאלה אם זה - - -
מיכל רוזין: אם הוא חוקי אז תפסיקו להגיד את האמירות הפופוליסטיות האלה.
מיכל רוזין: וכל עוד הוא חוקי, אז לגיטימי ונכון שהוא יופיע מול תלמידים שעומדים בפני שירות צבאי כי הם צריכים הכי הרבה לשמוע מכל העמדות.
יעקב מרגי: רבותיי, לידיעה השידור עבר למליאה.