GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גל גור: ובאמת ההגיון והשכל הישר אומרים לך שהדבר הנכון הוא לתפוס את הילדים האלה לא רק בשביל לטפח אותם כמחוננים בגיל צעיר עבור החברה וכו' אלא כדי שמשיקול תקציבי אפילו לא תשקיע בהם הרבה הרבה יותר אחר כך אם וכאשר הם יגיעו למסגרות החינוך המיוחד שכולנו יודעים שהן עולות הרבה יותר כסף מבחינה תקציבית.
<גל גור: זה מה שקורה בלא מעט מהמקרים האלו.
<גל גור: הילדים האלה, כשהם לא מטופלים נכון, כשהם לא מאותרים והם לא מקבלים התאמות במסגרות הבית ספריות שלהן, כי לתפיסתי לא יכול להיות שהיום יש תקצוב של מסגרות למחוננים פר תכנית או פר בית ספר מארח, מה שקורה זה חוסר שוויון מוחלט בין ילד מחונן א' לילד מחונן ב', ושמעתם פה הורים שדיברו על זה.
<גל גור: אני עשיתי איזשהו סקר ארצי בנושא הזה, מכל הארץ הורים מדברים חד משמעית על זה שיום שליפה זה הרע במיעוטו, זה החמצן של הילד ליום אחד, אבל ברור להם לחלוטין, כמו כל אנשי המקצוע שמדברים על זה, שזה לא הפתרון שהילד צריך, כי הילד צריך ביום יום לאורך כל השבוע איזשהו מענה, איזשהי הגמשה של המערכת.
יעקב מרגי: איתן ביטא את זה היטב.
יעקב מרגי: אני חושב שהאמירה הפשוטה ולא בומבסטית היא באמת שאלה אוכלוסויות עם צרכים מיוחדים במובן הזה שצריך לתת להם מענים כל השבוע ולא יום אחד בשבוע.
<גל גור: בהיבט הזה אני רוצה להגיד שהיום הבן שלי, שלצורך העניין הוא אותר כמחונן בשני השלבים, הוא נמצא במסגרת רגילה בית ספרית משורה של נסיבות שאני לא רוצה להיכנס אליהן, אבל לצערי הן חלק מהבעייתיות פה, וצריך לחשוב על כל הילדים האלה שנמצאים במסגרות שלא מטפחות ברמה האופטימלית ואז הפער הוא בין 100% תקציב לבין כלום.
<גל גור: מה שמאוד חשוב לי להדגיש זה שבאמת אנחנו חושבים שגם התקצוב צריך להיות פר ילד וגם ההתייחסות צריכה להיות בית ספרית, לפחות גם.
<גל גור: אבל ברור מאליו שהמנהלים וצוותי החינוך צריכים לקבל את כל הכלים שדרושים להם, גם תקציב וגם הכשרה וגם הסברה, כי מה שראינו פה היום סביב השולחן זה באמת המחשה מאוד יפה לפערי המידע שיש מבחינת ההיכרות של הסוגיה.
יעקב מרגי: זכות התגובה למשרד החינוך.
<גל גור: אני רק ממש מבקשת, הם הגיעו מאוד מרחוק, מרחבי הארץ, אני ממש מבקשת שלפחות את הסיפור של מיטל, הפרטי שלה, תשמעו.
<גל גור: זה חשוב לי.
יעקב מרגי: בבקשה, על רגל אחת.
<מיטל שגיא: בסדר.
<מיטל שגיא: שמי מיטל, אני אמא לשני ילדים בני 11 ו- 9, שניהם מחוננים.
<מיטל שגיא: ואני הגעתי הנה כדי לייצג את הצד האחר של הילדים.
<מיטל שגיא: אתם דיברתם פה על ההצטיינות הלימודית - - -
יעקב מרגי: לא, לא דיברנו.
יעקב מרגי: דיברנו על הצרכים המיוחדים שלהם.
יעקב מרגי: עזבי, לקחתם את הפתיח, כל הדיון היה סביב הצרכים המיוחדים שלהם.
<מיטל שגיא: אוקיי, אז אני רוצה להדגיש את הצד השני, הצד הלימודי, לטעמי או לטעם הורים אחרים, הוא אחד הצדדים הפחות חשובים או הפחות עיקריים בילד המחונן.
<מיטל שגיא: הילד המחונן הוא ילד שיש לו הרבה צרכים נלווים, חלק מהם קשורים להפרעות קשב וריכוז, חלק קשורים להפרעות של ויסות חושי, חלק קשורים לפער הרגשי הגדול בין הידע שלהם הלימודי לבין האינטילגנציה הרגשית, והילדים האלה בבתי הספר המקוריים שלהם, לא ביום שליפה, לא מקבלים מענה מהצוות.
<מיטל שגיא: אין שום היענות של הצוות.
<מיטל שגיא: ההורים צריכים לגשת ולהתחנן מורה מורה, לא מנהל אפילו, ומה שקורה זה שיש כאן ילדים בבית הספר היסודי - - -
יעקב מרגי: מיטל, מאיפה הגעת?
<מיטל שגיא: אני הגעתי מגדרה.
<מיטל שגיא: בתי ספר יסודיים בכל המערכת ובכל מה שדיבר, לא מקבלים מענה - - -
יעקב מרגי: אמרת ואמרו ונשמע.
<מיטל שגיא: ילדים מגיעים להשלכות פסיכיאטריות.
<מיטל שגיא: סליחה, זה היה חשוב לי מאוד להגיד ויש פה הרבה הורים שלא הגיעו כי הפרטיות שלהם - - -
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם בכנות שאנחנו באנו לדיון הזה, אני בכל אופן, מנקודת מבט אחרת, שונה.
יעקב מרגי: גם הפתיח תאם את זה.
יעקב מרגי: אני שמח שהדיון הלך לאן שהלך.
יעקב מרגי: שמענו גם כאן וגם כאן, בסוף צריך לתת מענה.
יעקב מרגי: בבקשה, זכות התגובה.
<מנחם נדלר: לא, לא עניין של תגובה.
<מנחם נדלר: אני רק רוצה להגיד שאני שמח שהדיון הלך לכיוון שמכיר בזה שהילד הזה הוא לא רק הילד של האגף למחוננים והוא לא מחונן רק יום בשבוע, הוא מחונן גם בשבת אצל ההורים שלו ולכן אנחנו משקיעים הרבה מאוד מאמצים במה שנקרא מחונן בכיתתו כדי להביא את הפתרון גם לתוך בתי הספר במסגרת תפירת חליפות אישיות, במסגרת העשרה והעמקה בתוך בית הספר ומתן מענה, זה תהליך מאוד ארוך ואנחנו מחוייבים לו.
<מנחם נדלר: אנחנו עובדים עם אגף חינוך מיוחד ועם אגף לקויות למידה, שהמנהלת שלהם נמצאת פה ועם המפ"מרים על פיתוח חומרים ואני שמח שהדיון הלך לכיוון הזה.
<מנחם נדלר: זו האחריות של המערכת לדאוג לילדים המחוננים לא רק ביום בשבוע בתכניות היחודיות.
יעקב מרגי: רבותיי, אני מודה קודם כל לכל חברי הכנסת ולאורחים הרבים והנכבדים שהגיעו ותרמו לדיון ואני אומר לכם, מבחינתי כיו"ר ועדת חינוך זה נותן לי אות לעבודה לדיונים הבאים.
יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על העשייה הרבה של המשרד להעצמת התלמידים המחוננים, הוועדה שמעה על מצוקתם של התלמידים המחוננים במערכת החינוך, הוועדה שמעה על הגישה שהתלמידים המחוננים הינם בהגדרה תלמידים עם צרכים מיוחדים והתפיסה צריכה להיות גישה אחרת ומיוחדת.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לתת מענים לתלמידים עם צרכים מיוחדים להתאמות וכל הנדרש להם.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להמשיך בגישת האיתור שלא מעדיפה אוכלוסייה על פני אוכלוסייה תוך כדי מתן הזדמנות שווה לכל ילד.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לתת מענה לימודי לתלמידים המחוננים בכל ימות השבוע ולאו דווקא באותו יום שהוא נדרש למסגרת מיוחדת.
יעקב מרגי: בוקר טוב, שלום לכולם.
יעקב מרגי: 23 באוגוסט 2016, י"ט באב תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא, כמו בכל שנה, היערכות לפתיחת שנת הלימודים.
יעקב מרגי: מכובדי, כבוד השר, מר נפתלי בנט, חבר הכנסת נפתלי בנט, מנכ"לית משרד החינוך, הגב' מיכל כהן, חברי כנסת, מנהלת הוועדה.
יעקב מרגי: אני אומַר מספר מילות פתיחה לפני שנעביר את רשות הדיבור לכבוד השר.
יעקב מרגי: איך אומרים, נראה מה טומנת בחובה שנת הלימודים תשע"ז.
יעקב מרגי: חינוך זה הכול וזה הבסיס.
יעקב מרגי: לא לחינם המשרד הכי גדול מבחינה תקציבית אחרי משרד הביטחון הוא משרד החינוך.
יעקב מרגי: ר' שמשון הירש אמר וציטטו אותו רבים "הדואג לימים זורע חיטים, הדואג לשנים נוטע עצים והדואג לדורות מחנך אנשים".
יעקב מרגי: הוא גם אמר וקבע יסוד חשוב בתפיסת החינוך שלאחרונה מגיעים אליה אחרי מחקרים ואחרי ניסיון רב בחינוך.
יעקב מרגי: הוא אמר כך "יש לכוון את החניך בהתאם לדרכו המיוחדת לו בעתיד, ההולמת את תכונותיו והנטיות הרדומות בעמקי נפשו וכך לחנך אותו".
יעקב מרגי: מכובדי השר, בשבוע הבא יחזרו לספסל הלימודים כ-2,185,000 תלמידים ואותם ילוו ויחנכו וילמדו כ-188,000 אנשי צוות וכוחות הוראה בכ-4,700 מוסדות חינוך.
יעקב מרגי: החברה בישראל מתפתחת כאחת המדינות המפותחות ויחד עם זה אנחנו מזוהים בנתונים כאחת המדינות עם הפערים הגדולים בכלל וגם בחינוך.
יעקב מרגי: האתגר של מערכת החינוך הוא לצמצם פערים אלה ולתת הזדמנות שווה לכל ילד ולכל תלמיד.
יעקב מרגי: מדינה מפותחת ומתמודדת עם נתון של כ-30,000 נושרים מדי שנה ממערכת החינוך, המזוהים והלא מזוהים, הרשומים במערכת והלא רשומים במערכת, כגון אותם 5,000 ילדים בגיל הרך מהמגזר הבדואי בדרום שלא נמצאים במערכת החינוך כלל.
יעקב מרגי: המדינה חייבת לעשות הכול כדי לצמצם תופעה זו ככל שניתן.
יעקב מרגי: ועדת החינוך קיימה בשנה זו כ-270 דיונים בשלל נושאים שבתחום אחריותה.
יעקב מרגי: מספר הדיונים שהוועדה קיימה לפי הנושאים מבטא את ההדגשים של חברי הכנסת ושל יו"ר הוועדה.
יעקב מרגי: בנושא האקדמיה הוועדה קיימה 36 דיונים.
יעקב מרגי: בנושא החינוך המיוחד וילדים חולים קיימה הוועדה 22 דיונים, בנושא תשלומי הורים – 11 דיונים, בנושא החינוך המוכשר – 10 דיונים, בנושא אלימות במערכת החינוך – 12 דיונים, בנושא החינוך הערבי – 12 דיונים.
יעקב מרגי: הורים וצוותי הוראה ותנאי העסקתם – 16 דיונים ובמקצועות ההיסטוריה, ספרות, אזרחות, מורשות ושואה – 10 דיונים.
יעקב מרגי: מכובדי השר, לסיכום.
יעקב מרגי: אני חושב שיש להתאים את מערכת החינוך לאתגרי המחר ויחד עם זאת אסור לנו לדהור לעברו של היעד הזה מבלי להביט אחורה לעבר אלה, שהמהירות והיכולות של המערכת החינוך אינן בקצב שלהם.
יעקב מרגי: יש לייצר אלטרנטיבות מותאמות ומתאימות ליכולתו האובייקטיבית של כל תלמיד ותלמיד.
יעקב מרגי: מכובדי השר, עולה מהדיונים בוועדה שהנושאים האלה חייבים התייחסות באקדמיה.
יעקב מרגי: יש להיכנס לעומק ולתכנן באמת את הצרכים של המדע הישראלי יחד עם צרכי החברה הישראלית.
יעקב מרגי: התחושה היא שהמועצה להשכלה גבוהה יושבת כמשקיפה מן הצד ולא תמיד שמה את הידיים על ההגה.
יעקב מרגי: בנושא תשלומי הורים נדרש קידום חקיקה למנגנוני תשלום חלופיים לשימוש פיקוח ובקרה על מוסדות חורגים.
יעקב מרגי: סוגיית תשלומי ההורים הפכה להיות איזה סטארט-אפ בחלק ממוסדות החינוך.
יעקב מרגי: צריך לטפל בצורה הזו וכפי שהבנו גם המשרד יתמוך בהצעת חוק שתביא תוספת תקציב חלופי, תוספתי או מנגנוני גבייה אחרים.
יעקב מרגי: בחינוך המיוחד אדוני השר, אני רוצה לומר, דווקא מושקעים משאבים רבים.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש מדינות רבות כמונו שמשקיעות המון בחינוך המיוחד אבל לצערי הרב, התחושה היא לעתים שלא תמיד החליפה מותאמת לתלמיד וגם אם נתפרה חליפה, אין מי שיפקח שאכן מתקיימת, אם בכלל נתפרה.
יעקב מרגי: סוגיית הנשירה הגלויה והסמויה והתלמידים השקופים במערכת.
יעקב מרגי: סגל ההוראה ושיטת ההוראה מחייבים חשיבה.
יעקב מרגי: היה מי שאמר ואומר שהמקצוע היחיד שבו, אם יביאו את בעל המקצוע מלפני מאות שנים, יכניסו אותו לאותה מסגרת עבודה והוא יסתדר – זה המורה.
יעקב מרגי: מורה מלפני מאות שנים תביא אותו היום, תכניס אותו לכתה – הוא יודע מה לעשות.
יעקב מרגי: השיטה כמעט לא השתנתה.
יעקב מרגי: אני לא אומר שצריך לשנות אבל צריך לחשוב, לעשות חשיבה.
יעקב מרגי: תקצוב דיפרנציאלי, אני יודע שאתה חסיד של השיטה ואנחנו ביחד אתך ננסה לעשות כמה שיותר כדי להעצים את המגמה החיובית שהתחלת אתה.
יעקב מרגי: סוגיית אורך החופשות, כולם פוחדים לדבר עליה.
יעקב מרגי: מספר ימי החופשה במדינת ישראל הוא מספר גבוה.
יעקב מרגי: יש מי שבא ואומר: אנחנו לא שונים מכלל מדינות העולם או מדינות אירופה.
יעקב מרגי: מה לעשות, המציאות שלנו היא שונה כאן ואני חושב שלטעמי ולטעמם של רבים, מספר ימי החופשות במדינת ישראל הוא מספר גדול.
יעקב מרגי: החינוך החרדי והחינוך הערבי נמצאים אחורה בפרמטרים רבים ויש לעשות הכול להביא אותם לקדמת הבמה ברמת התשתיות, איכויות ההוראה והישגים.
יעקב מרגי: אדוני השר, זו הזדמנות גם להודות לך על ההישג הגדול בגיבוש תוספת תקציב משמעותית לחינוך לקראת תשע"ז.
יעקב מרגי: אדוני השר, אמר מי שאמר:
יעקב מרגי: לאחר הלחם החינוך הוא צורך האומה וזה מופקד בידיך.
נפתלי בנט: בוקר טוב לכולם.
נפתלי בנט: ידידי, יושב ראש הוועדה, יעקב מרגי, שאני באמת רואה בך שותף גדול לעשייה החינוכית, יש איזו אוירה מאד בריאה בוועדה שלך וגם רואים את הח"כים כאן בוועדה, את אמיר אוחנה, את מירב בן ארי, את חברת הכנסת עליזה לביא, את מוטי יוגב, את עודד פורר ויש הרגשה שכולנו פה ביחד עובדים כדי שיהיה חינוך מצוין לילדי ישראל.
נפתלי בנט: יש פה קבוצה גדולה.
נפתלי בנט: מזכ"ל הסתדרות המורים, ידידי יוסי וסרמן, פורום ההורים – זאב, יושב ראש מועצת התלמידים – חנן, השלטון המקומי, מיכל וכמובן המשרד, אנשי המשרד שהיום אחרי שנה וחצי בתפקידי אני אומר לכם: מדובר באנשים מסורים, מקצוענים, אכפתיים, בהובלת מיכל כהן ואני גאה לעבוד יחד אתם על חינוך ילדי ישראל.
נפתלי בנט: אני מרגיש, עם כל הדברים שעוד רגע נדבר עליהם, אני מרגיש שאנחנו ביום חג לקראת פתיחת שנת הלימודים.
נפתלי בנט: ממש אוירה חגיגית.
נפתלי בנט: בימים אלה אני עובר ופוגש עם כל מנהלי ישראל, כבר פגשתי את המנהלים בירושלים, בתל אביב, במחוז מרכז, היום אני בדרך למחוז חיפה, אחר כך מחוז צפון, המחוז ההתיישבותי ואסיים בפגישה עם מנהלי מחוז דרום.
נפתלי בנט: אני רואה את המנהלים, הם אבן הראשה במערכת החינוך.
נפתלי בנט: מנהל טוב, מנהל בית ספר טוב, עם כל האילוצים הקשים שהוא נמצא בהם ובאמת, האילוצים הם אדירים, מרים בית ספר לגבהים בלתי נתפסים.
נפתלי בנט: בסוף, כל המערכת, המשמעות היחידה שלה היא מה קורה אחרי שהמורה נכנס לכיתה, סוגר את הדלת.
נפתלי בנט: בכל שנה יש אלף שעות, מורה מלמד אלף שעות, מה שקורה באלף השעות האלו זה מה שקובע.
נפתלי בנט: יכולה להיות מערכת נפלאה אבל אם בקצה, באלף השעות האלו, האיכות לא מספיק גבוהה אז האיכות לא תהיה טובה ולכן, זו באמת הנקודה שאנחנו שמים עליה את הדגש.
נפתלי בנט: בשנה שחלפה הוכחנו יכולת לקחת יעד לאומי משמעותי, זה היה מתימטיקה ולשנות לגמרי את כיוון הספינה.
נפתלי בנט: השנה אנחנו מרחיבים ואנחנו הולכים להדגיש את השפה האנגלית, כי היום השפה האנגלית היא ממש מפתח בסיסי לכל ילד, במאה השנים הקרובות.
נפתלי בנט: צריך שהשפה האנגלית הדבורה תהיה נגישה לכלל תלמידי ישראל בלי קשר להשתייכות המגזרית ולמקום מגוריהם.
נפתלי בנט: אנחנו רוצים שהם יגיעו להישגים טובים ובעיקר בצד של הדיבור.
נפתלי בנט: אין היום עתיד לילד אם אין לו את הבסיס הזה של השפה האנגלית.
נפתלי בנט: הוכחנו ואנחנו נמשיך להתמיד ביעד שלנו במתימטיקה אבל אנחנו גם ניכנס לשפה האנגלית כיעד מרכזי של משרד החינוך.
נפתלי בנט: אני גם מאד שמח על התוצאות של התקציב.
נפתלי בנט: הייתה תכנית שדובר שיורידו שעה בכל מערכת החינוך מא'-י"ב ואנחנו מנענו את זה והבאנו תוספת של 4.7 מיליארד שקלים למערכת החינוך.
נפתלי בנט: זאת אמירה ופה אני רוצה לברך את שר האוצר ואת ראש הממשלה שהשכילו להבין גם במעשים, שהחינוך הוא הדבר הכי חשוב שקיים במדינת ישראל.
נפתלי בנט: זה העתיד שלנו.
נפתלי בנט: אתם יודעים, ילד שנולד היום, תוחלת החיים שלו מתחילה לשאוף לכיוון המאה.
נפתלי בנט: אנחנו צריכים להבין, העולם השתנה ומה שאנחנו משקיעים בשנות החינוך שלו ישפיע על כל מהלך חייו.
נפתלי בנט: אני מתכוון עכשיו להביא בפניכם את הדין וחשבון של היעדים שהצבנו.
נפתלי בנט: במה עמדנו, במה לא עמדנו, לא עמדנו בכל הדברים שרציתי, בסדר, יש עוד הרבה עבודה ואיך אנחנו מתקדמים הלאה.
נפתלי בנט: בבקשה.
נפתלי בנט: היעד הראשון שהגדרנו לעצמנו הוא היפוך הפירמידה, קרי, השקעה בגיל הרך.
נפתלי בנט: ככל שהילד בגיל קטן יותר, ככל שהילד צעיר יותר, כך נשקיע בו יותר.
נפתלי בנט: כל השנים אמרו את זה, תמיד דיברו על זה אבל בסוף הפוקוס היה על בגרויות, בגרויות, בגרויות ואנחנו אמרנו: לא.
נפתלי בנט: ילד שהוא בן שלש אלו השנים שאנחנו צריכים להשקיע בו.
נפתלי בנט: למען האמת השנים שבאמת צריך להשקיע בו הן אפס עד שלש וזו מטרה שאנחנו - - -
<קריאה: מלידה.
נפתלי בנט: כן, מלידה ועד שלש.
נפתלי בנט: אני פה אומר עוד פעם בצורה הכי ברורה.
נפתלי בנט: המקום שצריך לחנך את ילדי ישראל הוא מערכת החינוך.
נפתלי בנט: לא במערכת התעשייה והמסחר ובוודאי ובוודאי לא במערכת הרווחה.
נפתלי בנט: צריך לחנך את ילדי ישראל על ידי אנשים עם ראייה פדגוגית, ראייה חינוכית, ראייה אנושית.
נפתלי בנט: אנחנו מחנכים את הנשמות של ילדי ישראל.
נפתלי בנט: אין דבר יותר חשוב מזה.
נפתלי בנט: זה לא יכול להיות באיזו מערכת שעובדת ומכֻווננת לדבר אחר.
נפתלי בנט: אני מכאן פונה לראש הממשלה ולשר הרווחה ואומר עוד פעם: זה צריך להיות במערכת החינוך אבל זה עוד לא קרה.
נפתלי בנט: במה שמצוי אצלנו, עשינו לא פחות ממהפכה.
נפתלי בנט: אנחנו הגדרנו שילד בן שלש וארבע יקבל את המגע האנושי והגדרנו יעד שבכל גן ילדים מעל 29 ילדים תהיה סייעת שנייה.
נפתלי בנט: עמדנו ביעד הזה במלואו.
נפתלי בנט: גייסנו 4,600 סייעות.
נפתלי בנט: במהלך השנה הכשרנו אותן.
נפתלי בנט: אני מודה, לא הספקנו להכשיר אותן בקיץ שעבר כי הכול היה מאד מהיר, התעקשתי לעשות את זה כבר לפני שנה.
נפתלי בנט: כולם אמרו: תדחה את זה בשנה – לא.
נפתלי בנט: יותר מזה וזה משהו שפחות מוכר לאנשים, כל חמישה עשר גנים, כל חמש עשרה גננות קיבלו גננת מובילה לאשכול שלהם.
נפתלי בנט: זה בעצם מעין חדר מורים, אם תרצו, שאותה גננת שהיא גננת מנוסה יותר, היא עוברת בין הגנים, היא חונכת אתה גננות, היא שומעת את הבעיות שלהן, משהו שלא היה קיים עד השנה.
נפתלי בנט: כי גננת תמיד הייתה לבד בצריח, היא הייתה לבד, אין לה חדר מורים, היא לבד ופתאום יש לה עם מי לחלוק אתגרים ולשתף.
נפתלי בנט: אנחנו נמשיך להשקיע בגיל הרך כמו שאמרנו עד היום.
נפתלי בנט: נקודה שניה היא צמצום הפערים.
נפתלי בנט: תראו, פה אני מסמן את זה כיעד עם התקדמות חלקית ואני כבר אומר לכם שגם בעשור הקרוב כל הזמן אפשר יהיה לסמן רק התקדמות חלקית, כי המצב במדינת ישראל הוא כזה.
נפתלי בנט: היום, ילד שנולד להורים עשירים בגיל שמונה עשרה יוצא לחיים עם סיכויי הצלחה הרבה יותר גדולים מילד שנולד להורים עניים.
נפתלי בנט: זה סדום ועמורה מבחינתי.
נפתלי בנט: אני לא מקבל את הדבר הזה אבל זה המצב.
נפתלי בנט: ומה אנחנו עושים בעניין?
נפתלי בנט: המהלך הראשון והמרכזי הוא ההשקעה הדיפרנציאלית.
נפתלי בנט: לקחנו את סלי הכסף שבדרך כלל המנהלים מאזורים יותר עמידים הצליחו למשוך משם כסף.
נפתלי בנט: אנחנו איגמנו הכול, אם תרצו, לחבית וחילקנו מחדש בצורה דיפרנציאלית, על פני שלש שנים.
נפתלי בנט: אנחנו השנה נכנסים לשנה השנייה של איזון ובסוף השנה הבאה נעמוד כבר בשלושה שלישים, כי כשאתה גומר מישהו מכסף ואני מדבר על העשירים, אתה חייב לעשות את הדרגתי אבל אני נחוש והרבה לא אוהבים את זה.
נפתלי בנט: זה נכון, יש רשויות חזקות שלא מתות על זה.
נפתלי בנט: אני לא ממצמץ.
נפתלי בנט: אנחנו ממשיכים בדבר הזה, עד למצב שילד יקבל פי ששה ברשות חלשה או בבית ספר חלש מאשר בבית ספר חזק.
נפתלי בנט: אבל זה לא מספיק, כסף זה לא מספיק כי אנחנו ראינו, לצערנו, שבמקומות שהם לא מתפקדים כמו שצריך גם כשאתה שופך כסף כלום לא קורה, אז אנחנו כן נכנסים גם לניהול הרבה יותר צמוד של בתי ספר שהם מתקשים.
נפתלי בנט: כלומר, אנחנו פועלים בצורה דיפרנציאלית.
נפתלי בנט: אנחנו אומרים: בית ספר חזק אנחנו נותנים לו המון המון אוטונומיה, בית ספר חלש יותר מקבל המון ליווי.
נפתלי בנט: ואנחנו נעמיק גם פה את הדיפרנציאליות כי אני מאד מאמין באוטונומיה למי שיודע מה לעשות עם האוטונומיה, אבל זו שגיאה מאד גדולה לתת אוטונומיה גדולה לגוף שהוא לא מתפקד טוב.
נפתלי בנט: הוא צריך ליווי, לא אוטונומיה.
נפתלי בנט: הוא עצור.
נפתלי בנט: כשהוא יתחיל ללכת אז אפשר לדבר על לרוץ.
נפתלי בנט: הדבר הנוסף הוא חינוך מיוחד.
נפתלי בנט: חברים, הבשורה של התקציב החדש היא סדר גודל של 400 מיליון שקלים תוספת לחינוך המיוחד.
נפתלי בנט: זו דרמה.
נפתלי בנט: בתחום הסעות, בתחום לקויות, פיגור קל, עיוורים וחרשים יש פה משהו שאנחנו לא פרסמנו והנה הבשורה, אם תרצו, לכל האנשים.
נפתלי בנט: ילדי החינוך המיוחד בשלש לקויות נוספות שהן פיגור קל, עיוורים וחרשים יקבלו הארכת שנת הלימודים בחופשות החגים ועד ה-15.8 בחופשת הקיץ.
נפתלי בנט: זה משהו שלא היה עד היום.
<קריאה: זה - - - את כל הנקודה.
<קריאה: את הלקויות האלו.
<קריאה: לא את כל הלקויות, את הלקויות האלו.
<מיכל כהן: שלש נוספות שלא היו.
נפתלי בנט: תיקָנו פה עוול גדול מאד.
נפתלי בנט: אולי זה עובר ליד האוזן אבל צריך להבין שלאותן משפחות זה אויר לנשימה, זה חמצן.
נפתלי בנט: זה אומר שבמהלך החופש הגדול הן יכולות לשרוד ולא חיות תחת הנטל הבלתי אפשרי גם בחופשת החגים.
נפתלי בנט: הדבר הנוסף.
נפתלי בנט: הייתה בעיה מאד קשה שהגידול הטבעי, שלום לחבר הכנסת מוזס, נוסחת הגידול הטבעי הייתה לקויה וקצב הגידול הטבעי של ילדי החינוך המיוחד היה גדול יותר מקצב הקצאת הכסף לעניין הזה ותיקַנו את זה.
נפתלי בנט: השורה התחתונה אולי היא לא הנושא אבל מדינת ישראל יכולה להסתכל בעיניים של משפחות לילדי חינוך מיוחד ולומר: אנחנו אתכן, אנחנו לא מפקירים אתכן ואני גאה לעמוד בראש משרד מערכת החינוך שדואגת, לא רק לזרם המרכזי ולמצוינות ולחינוך מתימטיקה ועכשיו גם לאנגלית, אלא גם לאלה שלא שפר גורלם.
נפתלי בנט: הדבר הנוסף הוא הגדלה מאד משמעותית של המאבק במניעת נשירה.
נפתלי בנט: יושב פה סער הראל, תרים יד לרגע, סער, מי שלא מכיר אותו, מדובר פה באדם נפלא, באמת נפלא ואנחנו נותנים לו היום את המשאבים, לא רק לטפל באלה שנפלו מהעגלה אלא יותר מזה – למנוע.
נפתלי בנט: וזו הפילוסופיה שלנו, זו הפילוסופיה שגם סער פועל לפיה בהחלטות מאד קשות של משאבים, להעדיף מניעה, צריך גם וגם, אנחנו עושים גם וגם אבל, ילד שכבר נפל, העלות להחזיר אותו לעגלה היא הרבה יותר גדולה.
נפתלי בנט: עשינו סיור לילי בירושלים, הגענו ל'זולות', דברים מאד מאוד קשים וסמים וילדים שהתהליך להחזיר אותם לנורמה הוא תהליך קשה מאד.
נפתלי בנט: אנחנו ממוקדים קודם כל במניעה, אנחנו נדגיש את הדבר הזה ונמשיך.
נפתלי בנט: עוד בנושא צמצום פערים הוא סוגיית המגזר הערבי.
נפתלי בנט: פה אני רוצה לומר שאני אופטימי.
נפתלי בנט: אני מאד אופטימי.
נפתלי בנט: הם הרבה מאחור.
נפתלי בנט: אי אפשר לתאר את זה כאילו המצב הוא טוב אבל המגמה היא טובה.
נפתלי בנט: יש היום מנהיגות מקומית ערבית איכותית בדרך כלל והבנה שהמפתח הוא בחינוך.
נפתלי בנט: בחירת מנהלים יותר טובה, אני עושה המון המון ביקורי פתע ואגב, השיטה שלי היא רק ביקורי פתע, אחרת אתה מקבל כזה סיור עם דגלים ושירים, לא רוצה את זה, אני רוצה לדעת את האמת וכשאני יורד לשטח אני רואה תמונה טובה.
נפתלי בנט: הפעולות העיקריות שעשינו בשנה החולפת, לראשונה מקום המדינה, הכנסנו לימודי עברית כבר מגן הילדים במגזר הערבי, במקום מכיתה ג', מה שהיה עד היום והבדיקה הראשונית היא שהאיכות היא לא רעה.
נפתלי בנט: עכשיו אנחנו נשקיע בהגברת האיכות אבל בסך הכול זה נקלט בצורה טובה.
נפתלי בנט: אני מגיע ורואה לא מעט נערים בכיתה י"א, י"ב והם לא מדברים עברית.
נפתלי בנט: איך הם יקבלו עבודה בלי עברית?
נפתלי בנט: זה תנאי בסיסי.
נפתלי בנט: דבר נוסף, אנחנו משקיעים המון בחינוך הבלתי פורמלי במגזר הערבי וגם פה רואים תוצאות.
נפתלי בנט: מתימטיקה הייתה יעד מאד מרכזי וראינו קפיצה ושינוי מגמה משמעותי.
נפתלי בנט: ציבור נוסף הוא הציבור החרדי.
נפתלי בנט: פה הסיפור הוא מורכב יותר.
נפתלי בנט: חשוב לי לומר פה פעם אחת ולפוגג את הסיפור שרץ במהלך החודשים האחרונים, הסיפור הזה שכאילו למדו לימודי ליבה, ביטלנו את חוק לימודי ליבה ועכשיו יצרנו איזה אסון.
נפתלי בנט: תרשו לי לומר כמה נתונים בעניין הזה.
נפתלי בנט: מתוך בערך 440,000 התלמידים החרדים יש 40,000 במוסדות הפטור.
נפתלי בנט: הם אלה שעליהם דובר בפוטנציאל החוק הזה.
נפתלי בנט: החוק מעולם לא נכנס לתוקף.
נפתלי בנט: הוא אמור להיכנס לתוקף רק ב-2018 כך שלא היה שום אפקט בשטח ובוודאי שלביטול החוק הזה לא היה שום אפקט.
נפתלי בנט: להגיד לכם אם הייתי מבטל או לא הייתי מבטל את החוק – לא יודע, זה משהו שנתניהו חתם עם החרדים, אני מחויב, עשיתי, רק אני לא שותף ליללות האבל על חוק שמעולם לא נכנס לתוקף ואלה שחוקקו אותו מראש דחפו אותו ארבע שנים הלאה, אז יש פה הרבה ספין.
נפתלי בנט: מה בפועל קורה וזה יותר חשוב מהספינים.
נפתלי בנט: בפועל אנחנו בעבודה פרטנית עם הרשתות החרדיות עם הצלחה.
נפתלי בנט: אני גיליתי ברשת "מעין החינוך התורני", למשל, שהם מוכנים ורוצים.
נפתלי בנט: לא מוכנים, מוכנים נשמע כאילו הם עושים לנו טובה, הם רוצים להכניס חמש יחידות מתימטיקה ואנגלית.
נפתלי בנט: הם אומרים: בואו תנו לנו כלים.
נפתלי בנט: הבעיה היא לא במוטיבציה, הבעיה היא ביכולות כרגע.
נפתלי בנט: אין לנו את המורים ואין לנו את התשתיות.
נפתלי בנט: אנחנו עובדים מאד מאוד חזק אתם.
נפתלי בנט: אני לא רוצה להגיד לכם בעוד אילו רשתות זה קורה אבל זה קורה, כי המפתח להצלחה במגזר החרדי הוא לא לדבר על זה אלא פשוט לעשות את זה.
נפתלי בנט: ספציפית, דרעי אמר לי: אין בעיה לדבר על רשת "מעין החינוך התורני" אז אני מוכן להזכיר את זה אבל, אני אומר לכם, מקום אחר מקום, סמינר אחרי סמינר, אנחנו תופרים ברמה פרטנית, יושב פה איציק זהבי, הרם יד רגע, מנהל המחוז החרדי - - -
מנחם אליעזר מוזס: תרים את היד שלך, לא רואים אותך.
נפתלי בנט: תעמוד, תעמוד שיכירו.
נפתלי בנט: יהודי יקר שעובד באמת.
נפתלי בנט: מה שעשינו השנה בגלל החשיבות, עד עכשיו המחוז החרדי נוהל על ידי מנהל מחוז שהיה גם מנהל מחוז ירושלים ועשה עבודה מצוינת, מאיר שמעוני אבל אמרנו: לא, זה חשוב לנו מדי, אנחנו צריכים לייחד בן אדם ב full time רק לזה ואיציק נכנס בצורה יוצאת מן הכלל עם דיאלוג והקשבה, גם בתקיפות, הוא לא פראייר אבל העבודה היא נכונה.
נפתלי בנט: אנחנו מתקדמים.
נפתלי בנט: זה ייקח זמן, זה ייקח הרבה זמן אבל המגמה היא טובה.
נפתלי בנט: יש לנו גם תכנית לאומית בנושא הצבור האתיופי אבל אני רוצה להתקדם קדימה.
נפתלי בנט: בצמצום פערים אנחנו מתקדמים אבל רחוקים, רחוקים מהיעד, רחוקים מאד מהיעד, זה ייקח שנים לא מועטות.
נפתלי בנט: מהפיכה בתחום מתימטיקה ומדעים.
נפתלי בנט: פה תמונת המצב שנגלתה לעינינו לפני שנה היא קריסה, לא פחות מקריסה לאומית בתחום המתימטיקה.
נפתלי בנט: חברות הייטק כבר העבירו את האופרציות שלהן להודו, לסין, למקומות אחרים.
נפתלי בנט: ראינו צניחה של כמעט 35% במספר מסיימי חמש יחידות מתימטיקה על פני עשור.
נפתלי בנט: מדינת ישראל צנחה, זו פשוט שערורייה שיכול להיות דבר כזה ולכן, מי שהכי נפגע היה הפריפריה.
נפתלי בנט: איתרע מזלך ואתה נולדת בשדרות או באופקים – לא יכולת ללמוד חמש יחידות מתימטיקה.
נפתלי בנט: אף אחד לא יוכל להסביר לי למה זה בסדר, אף אחד לא יוכל להסביר לי.
נפתלי בנט: תוקפים אותי על האובססיה שלי, כן, אני אובססיבי על מתימטיקה כי לא מקובל עלי שילד שהוא חרדי או גר ברהט או באופקים או בקרית שמונה, לא יקבל הזדמנות כמו הילד שלי ברעננה.
נפתלי בנט: לא מקובל עלי.
נפתלי בנט: ולכן אנחנו הגדרנו יעד.
נפתלי בנט: אנחנו נכפיל את מספר מסיימי חמש יחידות מתימטיקה מ-9,000 ל-18,000 תוך ארבע שנים, מבלי לשנות את רף המבחן.
נפתלי בנט: זה הדבר היחיד שלא נגענו בו.
נפתלי בנט: פעלנו בשתי מגמות.
נפתלי בנט: המוטיבציה, זו הייתה הבעיה העיקרית.
נפתלי בנט: ילדים לא רצו.
נפתלי בנט: אמרו: עזוב, לְמה אני צריך ולכן, מהיום אנחנו מודדים בתי ספר גם לפי איכות התעודה, לא רק לפי זכאות.
נפתלי בנט: שמנו רשת בטחון שאם לא הצלחת בחמש אתה תקבל ארבע יחידות.
נפתלי בנט: כיתתתי רגלים בין כל האוניברסיטאות ושכנעתי את הסנאטים שלהם להעלות את הבונוס ל-35 נקודות.
נפתלי בנט: עשינו גם את הקמפיין.
נפתלי בנט: אמרתי, אני מקבל שהקמפיין התקשורתי היו בו שגיאות ותיקנו.
נפתלי בנט: הוא יצר איזושהי תחושה כאילו ילד שלא עושה חמש יחידות הוא לא מספיק טוב.
נפתלי בנט: כמובן שזה לא נכון אז אנחנו יודעים לתקן, אנחנו לא נטולי שגיאות אבל הקו הוא נכון.
נפתלי בנט: ובעיקר בעיקר מנהלים נלחמו על כל ילד במעבר בין י' לי"א ולכן ראינו זינוק כבר בי"א של השנה, זינוק של 35%.
נפתלי בנט: פעלנו גם בהנגשה.
נפתלי בנט: פתחנו, לא מאה אלא השנה, יחד עם השנה, 140 מגמות חדשות בפריפריה של חמש יחידות מתימטיקה.
נפתלי בנט: איפשרנו למידה מרחוק ואכן עמדנו ביעדים לשנה.
נפתלי בנט: זינוק של 30% אצל תלמידי י"א, איפה שיכולנו להשפיע.
נפתלי בנט: י"ב פחות יכולנו להשפיע.
נפתלי בנט: הקפיצות הגדולות ביותר הן בפריפריה: באשקלון, בירוחם, בשפרעם, בבית שאן.
נפתלי בנט: חבר'ה, מדברים על צמצום פערים במדינת ישראל, זה צמצום פערים במדינת ישראל.
נפתלי בנט: זה לתת את החכה.
נפתלי בנט: זה לא לזרוק כסף, זה לתת את החכה.
נפתלי בנט: פתאום יש ילד מצטיין בחמש יחידות, זה מקרין על המשפחה שלו, זה מקרין על הסביבה, מקרין על הילדים היותר צעירים שמסתכלים ואומרים: רגע, הוא יכול אז גם אני יכול.
נפתלי בנט: זה יוצר מעגל קסמים חיובי.
נפתלי בנט: זה צמצום פערים במדינת ישראל ואני גאה בזה.
נפתלי בנט: לא מתנצל על הדבר הזה, אנחנו נמשיך בכל הכוח אבל השנה אנחנו נוסיף למתימטיקה גם את האנגלית והאנגלית, היא כבר לא ענין, כל ילד במדינת ישראל צריך להיות מסוגל לנהל שיחה איכותית באנגלית.
נפתלי בנט: פה אין את העניין הזה של 15% או 20%, אני רוצה ש-100% מילדי ישראל יידעו לדבר אנגלית, ידעו לכתוב אימייל באנגלית, יוכלו להתקבל לכל עבודה.
נפתלי בנט: בלי אנגלית במאה השנים הקרובות אין לך סיכוי, אין לך סיכוי.
עליזה לביא: כמה שעות בשבוע?
<מיכל כהן: ארבע שעות בשבוע.
נפתלי בנט: ארבע ועכשיו נקצה את אחת מארבע השעות האלו לשפה דבורה.
נפתלי בנט: פחות שייקספיר, פחות ספרותי, יותר מעשי.
עליזה לביא: היה ארבע ונשאר ארבע, רק שעה אחת - - -
נפתלי בנט: אנחנו נתגבר.
נפתלי בנט: תראו, כיוון שהתקציב נסגר רק לפני שבוע לא יכולנו להתחייב.