GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הילה סגל: יש ניסיון אמתי, יש פיילוט היום במשרד של הדרכה לבתי הספר לנושא הזה של שותפות הורים.
<הילה סגל: אני כן אתייחס לעוד שתי נקודות.
<הילה סגל: האחת היא שאנחנו יושבים עם ראמ"ה בצורה מאד אינטנסיבית, גם על המיצ"ב.
<הילה סגל: יש לנו פעם בשנתיים סקר לניטור אלימות שהוא סקר רק על אלימות ואנחנו עושים ובודקים את הדגשים שלנו.
<הילה סגל: למשל, אני יכולה להגיד שאלימות מילולית אצלנו גואה.
<הילה סגל: אלימות מילולית אצלנו גואה בבתי הספר, היא גבוהה - - -
יעקב מרגי: לא יכול להיות - - -
מאיר כהן: אני מתכוון בכנסת.
<קריאה: בכנסת - - -
יעקב מרגי: שפה נקיה.
יעקב מרגי: מה, אתם לא לומדים מאתנו?
<הילה סגל: שאלת לעומת - - -
<עיסא ג'אבר: שפה כמו - - -
<הילה סגל: שאלת לעומת מוסדות החינוך בעולם, אני יכולה להגיד שאנחנו עובדים עם שני חוקרים בעלי שם עולמי, האחד הוא פרופ' רוני בנבנישתי והשני הוא פרופ' רון אסטור, ששוב ושוב מבקשים מאתנו לכתוב את המודל הישראלי בגלל הייחודיות שלו, בגלל שלמנהלי בית הספר היום יש את האפשרות גם לקבל את המצב שלהם וגם יש תכנית, התכנית שאתה דיברת עליה היא תכנית שבתי הספר מחויבים לה.
<הילה סגל: אני אשמח שבאמת החובה וההגשה או החובה לצבוע את זה כאיזשהו יעד יהיה באמת - - - במשרד.
<הילה סגל: כן אני רוצה להגיד שיש לנו פרק בתוך החוזר, לראשונה, שמדבר על אירועים מחוץ לבית הספר.
<הילה סגל: ואירועים מחוץ לבית הספר, כל מי שהיה מנהל בית ספר יודע שזה טריקי.
<הילה סגל: זאת אומרת, מצד אחד בוודאי שזה מתנקז אחרי כן לבית ספר ומצד שני יש בעייתיות שאני אעניש ילד או שאני אתערב באירוע שהיה מחוץ לבית הספר ויש פה מורכבות.
<הילה סגל: ניתנו הנחיות לראשונה גם למצבים האלה - - -
יעקב מרגי: תקשיבו, בואו, אני אתן לכם, אני אתן לכם, אני רוצה שתתייחסו אבל, אני יודע שהפונקציות בעל תיכוניים לא נמצאות אבל את תוכלי אולי להתייחס.
יעקב מרגי: עלו בדוח של ראמ"ה וניקח את הנתונים הבולטים, על כיתות י"א, על הסיפור של שימוש באלכוהול, בסמים, בכל האלימות מינית, האם יש התייחסות ספציפית?
יעקב מרגי: כי האחוזים פה הם - - -
<קריאה: גבוהים.
יעקב מרגי: השאלה היא האם המערכות יודעות לטפל בנקודות האלו.
<הילה סגל: אתה מדבר על על-יסודי ספציפית או בכלל?
יעקב מרגי: על-יסודי.
יעקב מרגי: אני בוחר קודם כל את האחוזים הגבוהים.
יעקב מרגי: זה בולט בדוח.
<הילה סגל: אני רוצה להגיד רגע עוד משהו כי יש המון המון נתונים אבל צריך להכיר אותם ודווקא את הנושא של האלימות המינית אני מכירה מקרוב.
<הילה סגל: חלילה לי מלהמעיט אבל צריך לראות את הפילוחים של מדד האלימות המינית כדי להבין למה הוא מתייחס ולראות שהמדד שמשפיע שם על הממוצע בצורה דרמטית זה אמירות בעלת אופי מיני וצריך להכיר את זה.
<הילה סגל: ישנן היום תכניות מאד רציניות לבתי הספר העל יסודיים ואני אומרת שוב, בעל יסודי קשה הרבה יותר ליישם אותן, יש הרבה פחות נוכחות של דמות מחנך, יש חמשה עשר שיעורים בשנה שהם שיעורים שהם לא צבועים לטובת איזשהו תוכן לימודי ושם אנחנו בהחלט עוד מחפשים את המענה הרחב.
יעקב מרגי: אנחנו נסייע בידכם בקריאה שלנו.
<הילה סגל: בעל יסודי התמונה החינוכית עכשיו תושם במקום שבו הבולטות של האקלים תהיה על הפרק ולא רק הבגרויות.
<סימה חדד: מכיוון שהילה התייחסה לחלק מן הדברים אני רוצה דווקא להתייחס לדברים שלך ולומר שאחרי האירוע שהיה - - -
<עיסא ג'אבר: הגברת סימה?
<סימה חדד: סימה חדד.
<סימה חדד: מנהלת אגף לחינוך קדם יסודי.
<סימה חדד: למיטב זכרוני, טיפלנו במקרה באופן ספציפי ואחר כך נדבר, יש גם איזושהי - - - ברגע שיש מדריכה שמטפלת באירוע גם לָך כהורה, בעת הצורך, לפנות אליה.
<סימה חדד: יש לנו נוהל מסודר גם בחוזר מנכ"ל כשמחליטים להעביר ילד, במי תומכים, איך תומכים, מי תומך וכו'.
<סימה חדד: מכאן אני למדה שאנחנו צריכים שוב לרענן את הנהלים באשר לנושאים האלה ואנחנו נעשה את זה.
<סימה חדד: בדרך כלל, כל פנייה של הורים שמגיעה אלינו אנחנו מטפלים בה נקודתית.
<סימה חדד: אני לא חושבת שיש הורה שיכול לומר שלא.
<סימה חדד: נכון שזה עובר אחר כך למחוז וזה לא אנחנו כמטה אבל אנחנו נבחן את איך אנחנו קושרים את הדברים.
<סימה חדד: לגבי הנושא של הורים, מדובר פה על שותפות, מעורבות, מעורבות ושותפות, אלו מלים שצריך לפרק אותן ולראות מהי משמעותן בהקשר.
<סימה חדד: אני חושבת עכשיו על ועד הורים ועל מדיניות, עם כל הכבוד, מהי המעורבות של הורים באירוע שכזה אפילו, באירוע של הילד של מיכל, האם המקום הזה וזה לא לדיון הזה וזה בהחלט מקום למחשבה שלנו אבל אני לא בטוחה שכל ועד הורים צריך לעסוק בכל העניינים.
<סימה חדד: יש כרגע חשיבה בתוך צוותי המשרד לגבי עבודה של הורים, לגבי למידה של הורים, בתי ספר של הורים, יש פה הרבה נושאים שקשורים להורות יותר ופחות - - -
יעקב מרגי: צריך לתת את הדעת, האם מקרה ספציפי של ילד מסוים צריך להיות בבמת דיון - - -
<סימה חדד: לא - - -
יעקב מרגי: בפורום רחב של כל הגן.
<סימה חדד: חד משמעית לא.
<הילה סגל: חד משמעית לא.
יעקב מרגי: השאלה היא אם יש הנחיות.
<סימה חדד: לזה בדיוק התייחסתי ולכן אני אומרת, גם לא הייתי נותנת את הטיפול לוועד הורים.
<סימה חדד: את זה אני אומרת בוודאות.
<סימה חדד: זה בדיוק הטיפול של הצוות המקצועי יחד עם המשפחה עצמה אבל כן צריך לעתים מתווך, כשילד עוזב גן, צריך להסביר לילדים למה לוקחים את הילד או למה מעבירים אותו, או שהוא בחר - - -
יעקב מרגי: "עוזב" נשמע עדין.
יעקב מרגי: למה הילד ברח מהגן הזה.
יעקב מרגי: יחד עם ההורים שלו.
<סימה חדד: יכול להיות, גם יכול להיות.
יעקב מרגי: במקרה של מיכל זו התחושה.
<סימה חדד: זה בסדר, אני לא רוצה להיכנס.
יעקב מרגי: היה דיון, הדברים - - -
<סימה חדד: אני יודעת.
<סימה חדד: המקרה הספציפי של מיכל - - - אבל כן חשוב לי להבהיר את הנקודה של שותפות ומעורבות.
<מיכל מנקס: רק מילה, הדיון קצר ולא הספקנו לדבר בכלל על רעה חולה נוספת שיש בעולם הווירטואלי ברשתות החברתיות.
יעקב מרגי: בִּיוּש.
יעקב מרגי: יש דיון מיוחד על ביוש.
יעקב מרגי: יהיה דיון מיוחד על הביוש.
יעקב מרגי: זה מה שכיוונה, תזכירי לי, אני חלש בשמות, הילה, שאם ננטר בקטע של אלימות מינית, שאם ננטר את הקטע הזה נמצא שזה - - - .
יעקב מרגי: עוד פונקציות של משרד החינוך?
מסעוד גנאים: אני יכול לדבר מהצד של העם?
יעקב מרגי: ג'אבר דיבר בשבילך.
יעקב מרגי: אתה לא סומך עליו?
מסעוד גנאים: אני סומך.
יעקב מרגי: רבותי, אני לא הכנתי סיכום, כי הדיון הוא שונה במהותו מן הדיון הקודם.
יעקב מרגי: זה דיון מעקב ואין ספק, זה שמשרד החינוך יש לו תכנית בית ספרית ששׂמה, כפי שכתבת פה, במוקד, את סוגיית האקלים החינוכי, זה דבר ששם את כל הסוגיה הזו ביומיום, בדיון יומיומי ובהתייחסות.
יעקב מרגי: אני לא יודע להגיד לכם שהתמונה החינוכית היא דבר מיטבי כי עוד לא למדנו אותה, עוד לא הכרנו אותה, יהיה דיון.
יעקב מרגי: יהיה דיון בוועדה על התמונה החינוכית שהפכה להיות פרמטר בדירוג בתי ספר, לא רק הבגרות.
יעקב מרגי: אנחנו נלמד מהם הפרמטרים, נראה איך זה עובד והוועדה תיתן דעתה על כך אבל אין ספק שאני לא יכול לומר לכם שאנחנו בתחושה שלא נעשה.
יעקב מרגי: יש את המגבלות וכפי שהבטחתי לכם בתחילת הדיון, כל מקרה יקפיץ אותנו מחדש.
יעקב מרגי: אנחנו גם ערים למגבלות אבל שוב, אנחנו דנו היום רק בסוגיה של היסודי והקדם יסודי, אני לא יודע אם אנחנו נקיים דיון על היסודי לבד אבל אין ספק שמשרד החינוך יצטרך לתת את הדעת.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא למשרד החינוך לשים יותר דגשים בסוגיה הזו של האלימות על כל גווניה והשימוש בחומרים מסוכנים ביניהם אלכוהול וסמים.
יעקב מרגי: לתת יותר, להקדיש יותר שעות לקטע הזה ולמדוד את זה.
יעקב מרגי: למדוד את זה עם תפוקות.
יעקב מרגי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, לחברי הכנסת, לאנשי משרד החינוך.
יעקב מרגי: אנחנו נמשיך לעקוב אחר הסוגיה הזו.
יעקב מרגי: שוב, התקדמנו, משרד החינוך מתקדם בסוגיה הזו, אני מקווה שאנחנו נצעד למקומות עוד יותר טובים בהמשך.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, 8 בפברואר 2017, י"ב בשבט תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, הצעות לסדר – פער גדול ובלתי מוסרי בין סטודנטים במרכז לסטודנטים בפריפריה בתחום ההשכלה הגבוהה של חבר הכנסת יגאל גואטה וחבר הכנסת טאלב אבו עראר, ואני מקדם בברכה את חברי הכנסת שהגיעו לדיון והאורחים.
יעקב מרגי: רבותיי חברי הכנסת, יגאל, אפשר לתת לך לדבר ולאחר מכן נראה מצגת.
יגאל גואטה: הפוך, אני רוצה לראות את המצגת, לשמוע את אנשי המקצוע ואחרי זה לדבר.
יעקב מרגי: אז יש לנו מצגת של המרכז מחקר והמידע של הכנסת בנושא הזה.
<אסף ויניגר: תודה רבה כבוד היושב ראש, שמי אסף, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אסף ויניגר: אני אציג כאן כמה ממצאים מתוך מסמך שכתבנו עבור חבר הכנסת אלי כהן, השר, במרץ האחרון.
<אסף ויניגר: כל הנתונים שאני אציג כאן הם עיבודים מיוחדים שנערכו בפרט עבור מרכז המחקר והמידע של הכנסת על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<אסף ויניגר: קודם כל אני אגיד מה ביקשנו לעשות.
<אסף ויניגר: ביקשנו לעשות בחינה של שלושה היבטים בחתך סוציו אקונומי, שיעור הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה, לאחר מכן ביקשנו לבחון היכן לומדים הסטודנטים ומה הם לומדים.
<אסף ויניגר: אני אתחיל מהנתון על שיעור הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה, בתרשים הזה אפשר לראות את השיעור המצרפי של הלומדים החדשים לתואר ראשון מכלל האוכלוסייה בגילאי 18-30, לפי אשכול חברתי כלכלי בשנת הלימודים תשע"ה.
<אסף ויניגר: אני אסביר מה עשינו כאן.
<אסף ויניגר: בכל אשכול חילקנו את מספר הסטודנטים החדשים בכל אחת משכבות הגיל, במספר הכולל של בני אותה שכבת גיל באותו אשכול, ולאחר מכן חיברנו את נתוני שכבת הגיל השונות לכדי שיעור מצרפי.
<אסף ויניגר: למעשה אפשר לומר שאפשר במידה מסוימת להתייחס לנתונים האלה שמופיעים כאן כנתונים שמבטאים את הסיכוי של צעיר עד גיל 30 להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.
<אסף ויניגר: אני רק אגיד לפני זה, שהשיוך לאשכולות נעשה לפי האשכול החברתי כלכלי שאליו השתייך הסטודנט בהיותו בן 18.
<אסף ויניגר: מה שעניין אותנו זה הרקע שלו ולא באיזה אשכול או באיזו רשות מקומית הוא מתגורר היום.
<אסף ויניגר: מה שאפשר לראות פה בתרשים הזה בצורה די ברורה, זה שכלל שהרקע החברתי כלכלי של צעיר הוא גבוה יותר, כך גדל הסיכוי שלו להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.
<אסף ויניגר: אפשר לראות שהסיכוי של צעיר, השיעור המצרפי של צעיר באשכולות 9-10 גבוה פי 4 מהשיעור המצרפי של הצעירים שמשתייכים לאשכולות 1-2, ושהפערים פה מהבחינה הזאת הם די ברורים.
<אסף ויניגר: אחרי שראינו את הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה, ביקשנו לראות, אם כבר הסטודנטים נכנסים, איפה הם לומדים ומה הם לומדים.
<אסף ויניגר: ללא בדיקה של נשירה, אנחנו ביקשנו לבדוק את מי שנמצאים כבר במערכת ההשכלה הגבוהה ונכנסו.
<אסף ויניגר: זאת אומרת, הייתה להם את ההזדמנות, את האפשרות להיכנס לתוך מערכת ההשכלה הגבוהה והם לומדים כרגע או נכון לשנת הלימודים תשע"ה בתואר ראשון.
<אסף ויניגר: אז כאן אפשר לראות את ההתפלגות לפי סוג המוסד שבו הסטודנטים לתואר ראשון לומדים, אפשר לראות ש-40% לומדים באוניברסיטאות, 15% במכללות לחינוך, 19% במכללות הפרטיות, הלא מתוקצבות, ו-25% במכללות המתוקצבות.
חנין זועבי: ואם היית עושה פילוח לפי האשכולות בתרשים הזה, היית מגיע לתוצאה אבסורדית שדווקא אלה שאין להם כסף הולכים לשכר הגבוה, משקיעים 90% מההכנסה שלהם.
חנין זועבי: סליחה.
<אסף ויניגר: מה שאפשר לראות פה זה את ההתפלגות של אותם סטודנטים לפי אשכול חברתי כלכלי וסוג המוסד, מה שאפשר לראות זה שככל שהסטודנטים הם מרקע חברתי כלכלי נמוך, כך גדולה יותר הנטייה שלהם ללמוד במכללות לחינוך.
<אסף ויניגר: הצבע הצהוב.
חנין זועבי: שהן יותר יקרות.
<אסף ויניגר: לא, שכר לימוד אוניברסיטאי, מכללות ציבוריות.
<אסף ויניגר: הצבע הצהוב למעלה אלה המכללות לחינוך.
<אסף ויניגר: וקטנה יותר הנטייה שלהם ללמוד באוניברסיטה או במכללה פרטית, שבמכללות הפרטיות אלה המכללות היחידות שבהן שכר הלימוד הוא לא שכר לימוד מפוקח, הוא לא מסובסד על ידי המדינה.
יעקב מרגי: גבוה.
<אסף ויניגר: גבוה.
יעקב מרגי: אבל נתון מעניין, כי גם 1-2, אתה רואה שהאחוז שהולך מהם לאוניברסיטאות הוא 40%.
<אסף ויניגר: 40% מהסטודנטים שמשתייכים לאשכולות האלה לומדים - - -
יעקב מרגי: תוסיף את המתוקצבות.
<אסף ויניגר: את המכללות המתוקצבות.
יעקב מרגי: אחוז גבוה מהם, זה מראה, בגלל היכולת.
יעקב מרגי: אילו הם היו - - -
<אסף ויניגר: מה שמעניין כאן בעיקר זה הנטייה שלהם ללמוד במכללות לחינוך.
יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אתן לך את הניתוח האנתרופולוגי לזה?
יעקב מרגי: כי זה האוכלוסיות המסורתיות, חרדים, ערבים, שנמצאים באשכולות האלה, והם יש להם נטייה מסורתית לחינוך.
חנין זועבי: לא, בגלל התעסוקה.
חנין זועבי: שוק התעסוקה.
חנין זועבי: הם חושבים ששם ימצאו עבודה.
יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין באופן עקבי לא לוקחת את זה לצד ה- - - אני אומר לך אוכלוסייה חרדית.
יעקב מרגי: עד לשנים האחרונות ברירת המחדל המובנת מאליה ללימודים על תיכוניים, זה היה חינוך.
<אסף ויניגר: אני אגיד עוד משהו, אולי הייתי צריך להגיד את זה בהתחלה.
<אסף ויניגר: באשכולות 1-4 מורכבים בעיקר מאוכלוסייה ערבית ואוכלוסייה חרדית, ושתי האוכלוסיות האלה נחשבות אוכלוסיות יעד מבחינת המועצה להשכלה גבוהה, מבחינת שילוב שלהם במערכת ההשכלה הגבוהה.
<אסף ויניגר: כאן אפשר לראות בטבלה הזאת, את החלוקה של הסטודנטים.
<אסף ויניגר: אני אכוון אתכם רק למקומות שמסומנים בחיצים כתומים.
<אסף ויניגר: כאן מה שאפשר לראות זה את החלוקה של הסטודנטים לפי אשכול ותחום לימוד, מה שאפשר לראות זה שככל שהאשכול החברתי כלכלי נמוך יותר, כך גבוה יותר חלקם של הסטודנטים שלומדים חינוך ומקצועות עזר רפואיים מכלל הסטודנטים באותם אשכולות.
<אסף ויניגר: אפשר לראות שאחד מכל שלושה סטודנטים באשכולות 1-2 לומד חינוך, לעומת פחות מ-10% באשכולות 9-10.
<אסף ויניגר: מנגד אפשר לראות שככל - - -
יגאל גואטה: סליחה, עם פערים באמת כאלה גדולים, עם נטייה מטורפת ללכת לנושא חינוך, ועדיין אנחנו חלוקים בין מה שאומרת חנין למה שאומר יושב ראש הועדה, אי אפשר לבדוק באמת מה הסיבה שבאמת הולכים כולם לשם?
יעקב מרגי: נדבר על זה, זה הדיון.
<אסף ויניגר: מנגד מה שאפשר לראות זה שככל האשכול החברתי כלכלי הוא גבוה יותר, כך גבוה יותר חלקם של הסטודנטים שלומדים הנדסה ואדריכלות, מכלל הסטודנטים באותם אשכולות, 20% מהסטודנטים באשכולות 9-10 לומדים את התחום הנדסה ואדריכלות לעומת רק 8.5% מהסטודנטים באשכולות 1-2.
<אסף ויניגר: לסיכום כל הדברים שהצגתי, אני אגיד שצעירים שמשתייכים לאשכולות נמוכים משתלבים פחות ממערכת ההשכלה הגבוהה מאשר צעירים שמשתייכים לאשכולות הגבוהים.
<אסף ויניגר: באשכולות הנמוכים גבוה יותר חלקם של הסטודנטים שלומדים חינוך ומקצועות עזר רפואי מכלל הסטודנטים באותם אשכולות, כמובן בהשוואה לסטודנטים באשכולות הגבוהים, ובאשכולות הגבוהים גבוה יותר חלקם של הסטודנטים שלומדים הנדסה ואדריכלות מכלל הסטודנטים באותם אשכולות.
<אסף ויניגר: תודה רבה.
יעקב מרגי: אני מיד נותן לחברי הכנסת המציעים לומר את דבריהם.
יעקב מרגי: רק כרקע, שנבין, אמרת ונגעת בזה, אם אנחנו רואים באשכולות הגבוהים אחוז המשתלבים בהשכלה הגבוהה גבוה מאוד, והצפי מידיעה, ואם נמצאים איתנו מהמל"ג בוודאי יתייחסו לזה, בתחזיות שלהם לעשור הקרוב, הגרף של המועמדים ללימודים בהשכלה גבוהה הולך ויורד, תהיה תחרות על כל סטודנט.
יעקב מרגי: לכן קהילת היעד ליישר את הגרף הזה מהירידה זה בעיקר האוכלוסייה הערבית והחרדים, ושם צריכים להיות הדגשים לשלב את אותה אוכלוסייה שהיא כרגע באחוזים נמוכים באקדמיה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת גואטה בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת טאלב אבו עראר.
יגאל גואטה: תודה אדוני היושב ראש.
יגאל גואטה: אין ספק שהנתונים מדברים בעד עצמם, הפערים באמת מאוד גדולים.
יגאל גואטה: אני ביקשתי מהיושב ראש שאני רוצה לשמוע את אנשי המקצוע, כי באמת כשהעלינו את ההצעה, לא באמת ידענו, יש את כל הסטטיסטיקות, הכל ברור, וכל הגרפים, אבל מה השורש לזה, מה המקור לזה ואיך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת, שלעניות דעתי בטח ובטח מתחילה בנושא ההסברה.
יגאל גואטה: אני לא יודע באמת כמה משקיעים, לכן רציתי לשמוע את הגורמים המקצועיים.
יגאל גואטה: אני יודע שיש כסף, אני יודע שמעבירים כסף, אבל לפי דעתי משהו בהסברה לקוי או שלא מספיק אגרסיבי קודם כל בבסיס.
יגאל גואטה: אני חושב שאותו בחור מהפריפריה אולי הוא לא מבין מספיק שהוא יכול כן להגיע לדברים יותר גדולים או יותר מבוקשים בשוק, אבל ברור שמשהו לפי עניות דעתי באיגום המשאבים, קצת בעייתי.
יגאל גואטה: כי כל אחד נוגע בקצת, ויש תכניות נקודתיות לזה, ותכניות נקודתיות לזה.
יגאל גואטה: כשבסופו של דבר אני חושב שחסר משהו שיאסוף את הכל ויעשה משהו מאוד אגרסיבי, גם בנושא ההסברה וגם בנושא ההכוונה לטובת הבחורים האלה.
יגאל גואטה: זה ברור שבסופו של יום, ואני לא יודע למה, אבל משהו אחד למדתי בשנה שאני חבר כנסת, שמדינת ישראל או ממשלת ישראל תמיד אוהבת לשלם הרבה יותר בעתיד מאשר לשלם מעט עכשיו.
יגאל גואטה: אני לא מבין למה זה עובד, אני לא מבין למה זה, באופן עקבי, בכל הועדות אותו דבר.
יגאל גואטה: משהו שאתה יכול לשלם עליו שקל עכשיו ולפתור אותו, אתה מעדיף לשלם עליו 100 שקל, הרי ברור שבסופו של יום, אם אנחנו לא נשקיע בנושא הזה, בסופו של יום אותו בחור יהיה נטל על המדינה, הוא יגיע לאגף הרווחה באיזה שהוא שלב, ואם נשקיע בו כרגע לא רק שהנטל יהיה פחות, הפוך.
יגאל גואטה: הוא יגיע למשכורות גבוהות שהמדינה תהנה מההכנסה שלו, מהמס שהוא ישלם ומכל מה שמשתמע מזה.
יגאל גואטה: אני באמת לא מבין למה אנחנו לא עושים משהו חזק, אגרסיבי, עכשיו ובבסיס כדי לנסות באמת ולפתור את הבעיה הזאת.
יגאל גואטה: אני נתקל בסטודנטים שאני שומע מהם משפטים מאוד מאוד קשים לעיכול.
יגאל גואטה: הוא אומר לי "תקשיב, אני הולך ללמוד, אבל ההורים שלי במצוקה כלכלית קשה מאוד ואני בלילה הולך לעבוד בכל מיני עבודות מזדמנות כאלה ואחרות ואני אף פעם לא יודע מה יותר חשוב, אם לתת את הכסף להורים שלי לחיות או שאני אלך עם הכסף הזה ללמוד".
יגאל גואטה: עכשיו אני שומע שיש מלגות, אבל אני לא חושב שהחבר'ה האלה מספיק חשופים ויודעים למי לפנות ואיך לפנות ואיך מקבלים את הכספים האלה או את העזרה הזאת, ואני חושב שזה החלק החזק בכל הנושא של הפתרון של הבעיה הזאת.
יגאל גואטה: אבל מה לעשות, ברוב המקרים שלפחות אני דיברתי עליהם במליאה בשנה האחרונה, הצד השווה שבהם שזה בני מיעוטים, חרדים, ומזרחיים או פריפריה.
חנין זועבי: ערבים.
חנין זועבי: מיעוטים, ערבים יענה.
יגאל גואטה: ערבים.
יגאל גואטה: חרדים ומזרחיים.
יגאל גואטה: וחבל מאוד שהמכנה המשותף הזה רץ לכל האורך וזה רק מוכיח שמשהו לקוי בבסיס.
יגאל גואטה: לא יכול להיות שבכל נושא, אני אגיד לכם את האמת, אני רואה בכל הסטטיסטיקות, הכותרת זה "פערים" וזו מילה קצת מכובסת לעניות דעתי.
יגאל גואטה: זה קיפוח מתמשך, שיטתי, שעובד במשך שנים במדינה הזאת, שאני לא מצליח להבין מה ההיגיון מאחורי זה.
יגאל גואטה: זה לא פערים ולא סיפורים, זה קיפוח במלוא מובן המילה.
יגאל גואטה: אני חושב שצריך להתעורר ומהר, אמר לי פעם מישהו משפט שאם אתה תיתן לאדם דג אתה מקסימום תפתור לו את הבעיה היום, אבל אם תלמד אותו לדוג, זה יפתור לו את הבעיה כנראה במשך כל החיים.
יגאל גואטה: בואו באמת ננסה לראות לעשות משהו שילמד אותם איך לכלכל את עצמם ואת כל הסביבה שלהם בצורה יותר טובה.
טלב אבו עראר: תודה אדוני.
טלב אבו עראר: אין ספק שישנם פערים בין הפריפריה לבין המרכז.
יגאל גואטה: לא פערים.
יגאל גואטה: אמרתי לך קיפוח.
יגאל גואטה: פערים זו מילה מכובסת.
טלב אבו עראר: צודק מאוד.
יגאל גואטה: יש קיפוח.
יגאל גואטה: אולי אולי בעוד עשר שנים זה - - -
טלב אבו עראר: לכן הסטודנטים בפריפריה, בואו נתמקד בנגב יותר נכון, אני וכבוד היושב ראש תושבי הנגב, חיים את המצב שם ויודעים מקרוב על הסטודנטים, בין החרדים שאתה מדבר עליהם, גם הערבים הבדואים שגרים שם, שאנחנו יודעים שעומדים בפניהם הרבה חסמים, בפני הסטודנטים האלה שרוצים ומעוניינים להשתלב במוסדות הגבוהים להשכלה, ולכן אנחנו - - - אשכולות 1 ו-2 ברוב הישובים שם - - - שבאמת עומדים בפניהם חסמים שאין להם את היכולת הכלכלית להמשיך את לימודיהם, ולכן באתי להציע העדפה מתקנת, מימון לימודים למקצועות הנדרשים.
טלב אבו עראר: הרי יש סטודנטים, אפילו בישובים הבלתי מוכרים, יש סטודנטים שמסיימים את יב', עם בגרות גבוהה, עם כל מה שצריך שיתחילו ללמוד, אבל החסם הכלכלי חוסם אותם מלהשתלב וללמוד, ויש כאלה שיוצאים לחו"ל.
טלב אבו עראר: יש הרבה סטודנטים בדואים שיוצאים ללמוד בחו"ל.
טלב אבו עראר: האם בחו"ל מלמדים שם יותר טוב מישראל?
טלב אבו עראר: יש סיבות משלהם, שהסיבות ברורות לכולנו, אולי מהבחינה ששם יותר זול, מבחינת הלימודים, שם התנאים יותר קלים ללמוד, ולכן צריך לדון בזה, להתמקד בסיבה הזאת כי אנחנו מעוניינים שהסטודנטים שלנו ילמדו במוסדות להשכלה בישראל, כאן.
טלב אבו עראר: לא בג'נין ולא בירדן ולא באירופה בכלל.
טלב אבו עראר: לימודי רפואה במיוחד.
טלב אבו עראר: רפואה כאן בכל שנה עושים קורס כזה שנקרא ניצני רפואה, באוניברסיטת בן גוריון.
טלב אבו עראר: קולטים שם 100, 150 תלמידים, מקבלים רק אחד או שניים.
טלב אבו עראר: רק אחד או שניים, לא יודע.
טלב אבו עראר: אני קראתי אתמול או שלשום, כבוד היושב ראש, על סטודנטים חרדים שמתקבלים למכללות, כל מיני מכללות, בלי בגרות ובלי פסיכומטרי.
טלב אבו עראר: אני באמת רציתי לעשות את זה גם לערבים בדואים.
טלב אבו עראר: למה לא עושים את זה?
טלב אבו עראר: כי הפסיכומטרי הוא יותר נכון אולי בחינה פסיכו- - - לא פסיכומטרית.
טלב אבו עראר: כי הבחינה לא משקפת את הידע וההשכלה של הסטודנט.
טלב אבו עראר: ישנם סטודנטים טובים מאוד מאוד.
טלב אבו עראר: והפסיכומטרי - - - את המצב שלהם.
טלב אבו עראר: את המצב רוח שלהם, את המוטיבציה שלהם.
טלב אבו עראר: לכן לתקצב את הלימודים למקצועות נדרשים וגם לעודד לימודי נשים.
טלב אבו עראר: הרי ישנן גם בנות ערביות בנגב, שמעוניינות להשתלב ותפסיקו לדבר שמנהגים או מסורת מונעים מהם.
טלב אבו עראר: זה היה לפני 30, 40 שנה.
טלב אבו עראר: - - - באוניברסיטאות, במכללות, אבל מה, מצבן הכלכלי לא מאפשר להן.
יעקב מרגי: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת, הערה כדי לחשוב, הזכרתם את זה.
יעקב מרגי: אם אנחנו לוקחים את הגרפים שיש לנו כאן, תוסיפו עליהם, ניקח מהאוכלוסייה הערבית את כל אלה שלומדים בשטחים ובחו"ל, נמצא אחוזים יותר גבוהים.
יעקב מרגי: אני מתכוון לקטע של החסמים.
יעקב מרגי: הפתרון הוא הנגשה של ההשכלה הגבוהה לאוכלוסיות האלה.
יעקב מרגי: גם מה שאמר חבר הכנסת גואטה, המודעות בקרב האוכלוסיות האלה שהם יכולים להגביר להם את האמון העצמי, בעצמם, להגביר את המודעות שהם יכולים להגיע לאקדמיה, תתרום לשפר את הנתונים האלה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה בבקשה.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, תודה על קיומו של הדיון המאוד חשוב הזה ותודה גם למרכז המחקר של הכנסת על המחקר המעמיק והיסודי שמאפשר לנו לקיים דיון מעמיק ויסודי.
יוסי יונה: הנתונים והממצאים הללו מלמדים על עובדה מאוד בעייתית, מאוד קשה.
יוסי יונה: על היעדר שוויון הזדמנויות בחינוך בחברה הישראלית.
יוסי יונה: ממצאים קשים, ממצאים מטרידים, ולצערי אני יכול לומר, אלה ממצאים - - -
יגאל גואטה: לא מפתיעים.
יוסי יונה: תודה יגאל.
יוסי יונה: אלה ממצאים שלמעשה עולים בקנה אחד עם עובדות שמלוות אותנו זה שנים ארוכות.
יוסי יונה: מה שאנחנו רואים כאן, אדוני היושב ראש, כיצד ההבטחה החלולה שהחינוך מספק מנגנון למוביליות או לניעות חברתית, כיצד ההבטחה החלולה הזאת היא באמת חלולה במציאות שבה אנחנו חיים.
יוסי יונה: החינוך ומערכת החינוך פועלת כדי להנציח וכדי לחזק את הפערים החברתיים החוץ-לימודיים.
יוסי יונה: מה שקורה כאן למעשה, אדוני היושב ראש, הוא שיקוף נאמן, הפערים החוץ חינוכיים משתקפים בתוך מערכת החינוך וחוזר חלילה.
יוסי יונה: יש איזו שהיא הזנה הדדית והדבר הזה מקומם ומאוד מצער.
יוסי יונה: אתה הדגשת, אדוני היושב ראש, ובצדק רב, את עיקר חומרתה של הבעיה בשכבות המוחלשות של החברה הישראלית, וכאן אני יכול לומר שאנחנו רואים איזה שהוא פער בלתי נתפס, ואני חושב שגם חברי יגאל גואטה התייחס לכך, פער בלתי נתפס בין ההבנה וההכרה של משרדי הממשלה, של ממשלת ישראל מה יש לעשות, לבין הייתי מכנה זאת, משהו של בעיות ביישום.
יוסי יונה: מדברים ראשי ממשלות אצלנו, שרי חינוך, על כך שהמגזר החרדי והמגזר הערבי הם למעשה מספקים את מנופי הצמיח העתידית של החברה הישראלית.
יוסי יונה: ומשום מה, המסקנות המתבקשות מהכרה והבנה שכזאת, אינן מיושמות.
יוסי יונה: אני רוצה לסיים את דבריי במה יש לעשות, אדוני היושב ראש.
יוסי יונה: ברור שהבעיה החמורה ביותר זה המציאות החוץ בית ספרית.
יוסי יונה: אם לא טיפלת בפערים המאוד עמוקים שקיימים בחברה הישראלית, תמיד תהיה השתקפות של הפערים האלה לתוך מערכת החינוך.
יוסי יונה: זה כלל ידוע.
יוסי יונה: אבל, זה לא פוטר את מערכת החינוך מעשייה, על כל מרכיביה.
יוסי יונה: אנחנו דיברנו המון פעמים כאן אדוני היושב ראש, על חינוך דיפרנציאלי.
יוסי יונה: על כך שהמדינה צריכה לפצות ישובים מוחלשים, על כך שהמשאבים שעומדים לרשותם הם פחותים מהמשאבים שעומדים לרשותם של ישובים אמידים.
יוסי יונה: אנחנו צריכים לדבר על כך שמערכת החינוך, גם מערכת ההשכלה הגבוהה, שצריכה לעשות דבר משמעותי בתחום הזה, ומה אני מתכוון?
יוסי יונה: היא יכולה לומר בצדק, "רבותי, אני מקבלת את האנשים כמוצר מוגמר.
יוסי יונה: מה אתה רוצה שאני אעשה?
יוסי יונה: " הפגמים הם כבר במערכת הקדם אוניברסיטאית.
יוסי יונה: אבל גם שם מתחייבת פעולה, כמו שאמר חבר הכנסת טלב אבו עראר, שגם שם צריך לחשוב על מערכות של העדפות מתקנות כדי לעודד, להנגיש יותר את ההשכלה לבנות ולבני הקבוצות המוחלשות.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לציין שאני הגשתי הצעת חוק שבאה לחייב את המוסדות להשכלה גבוהה להבטיח ייצוג משמעותי, במיוחד של הקבוצות המוחלשות, לא רק במוסדות להשכלה גבוהה, חברי יגאל, אלא גם בפקולטות יוקרתיות שמבטיחות שילוב מיטבי בשוק העבודה, לאחר שמסיימים את הלימודים.
יוסי יונה: אני מקווה.
יגאל גואטה: ולא עומדות בזה.
יוסי יונה: תראה, הן עושות.
יוסי יונה: ואנחנו נמצאים במגעים עם המועצה להשכלה גבוהה ועם האוניברסיטאות, אני עומד איתם במגעים, ועד כה ישנה איזו שהיא נכונות לבוא ולאמר "הבה ונעשה זאת מבלי לחוקק" אבל היה ואנחנו נראה שאין ברירה, אז המחוקק כמו בכלכלת שוק, הוא מתמודד עם כשלי שוק.
יעקב מרגי: ובלבד שלא יפגעו לנו בחופש האקדמי.
יוסי יונה: החופש האקדמי, אדוני היושב ראש, אתה מציין זאת, הוא מאוד יקר ללבי ואני מאוד חרד לו, ואני לא אתן ידי לשום פגיעה בחופש האקדמי.
יוסי יונה: אבל אני לא חושב שכאן אנחנו מדברים במישרין בסוגיה הזאת.
יוסי יונה: אז אני חושב שאנחנו צריכים באמת לחשוב על מה הן ההמלצות המעשיות שאנחנו יוצאים מכאן, אדוני היושב ראש, מתוך דיוני הועדה הזאת, כי זה באמת לא לדבר ולדבר, כי כבר דיברנו שנים ארוכות, אלא כיצד אנחנו יכולים להגיע עם ה - - -
יגאל גואטה: שלא נשב פה עוד עשר שנים ונעשה עוד פעם - - -
יוסי יונה: ולבכות את המצב כפי שהיה וכפי שלא יהיה, ונבחן את הדרכים כיצד אנחנו יכולים ליישם את המסקנות שאנחנו נגזור מהמפגשים הללו, מהדיונים הללו.
יגאל גואטה: אני רוצה רק הערה קטנה לפני שחברת הכנסת זועבי מדברת.
יגאל גואטה: ידידי המלומד, אתה בטוח יותר מבין מזה, זה נטו נטו חינוך, ואם זה נטו נטו חינוך אני חושב שהפתרון נמצא פה על השולחן והוא ישים ברמה המיידית וההצעה שלי זה שאם שר החינוך, שכנראה שזה בסמכותו, יראה את הנושא הזה חמור ואקוטי לפחות כמו ההסדרה, אני בטוח שזה ייפתר.
יגאל גואטה: אין לי ספק שזה ייפתר.
יגאל גואטה: מה אתה אומר אדוני היושב ראש?
יעקב מרגי: אני חושב שעשית השוואה גרועה, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: כי גם לא תהיה הסדרה, אם נשווה את זה ל- - -
יגאל גואטה: ברמת החשיבות, אני חושב שאם הוא יתייחס לזה כמו לעמונה ולהסדרה, הנושא הזה ייפתר.
יגאל גואטה: לפחות יגיד שיש משבר - - -
יעקב מרגי: לגבי תשומת הלב שלו אתה צודק.
יוסי יונה: לפחות במקרה זה בג"ץ לא יפיל את ה - - -
יגאל גואטה: וגם לא יכעיס מדינה שלמה.
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על ההערה.
חנין זועבי: אין פה תעלומה.
חנין זועבי: אתה אמרת למה זה, אתה תיקח קודם כל נתון יותר בסיסי שאתה חייב לקחת בחשבון, אחוזי ההצלחה בבגרויות.
חנין זועבי: 38% אצל הערבים, אני לא יודעת את הפילוח בין החרדים, לעומת 64% אצל יהודים.
חנין זועבי: חלאס, נגמרה התעלומה.
חנין זועבי: אנחנו לא יכולים לצפות לכניסה יותר לאשכולות של הערבים - - -
יגאל גואטה: מה שאת אומרת זה פי 2, ו- - - השכלה גבוהה פי 4.
חנין זועבי: אז יש עוד חסמים.