GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: אחוזי ההצלחה בבגרות זה אחד החסמים ויש עוד כלכלה, המצב הכלכלי.
יגאל גואטה: אבל כשאני מדבר, אני מדבר גם על ערבים וגם על החרדים.
יגאל גואטה: תדברי גם את על החרדים.
חנין זועבי: כן, אני לא יודעת, אמרתי לך, את האחוזים של הצלחה בבגרות אצלכם.
יגאל גואטה: מה שאני למדתי, שבג'סר א-זרקא זה בסך הכל 4%.
יגאל גואטה: זה הכי נמוך במדינה וזה חשוב מאוד.
יגאל גואטה: תלמדי גם את את האחוזים של החרדים.
חנין זועבי: אני אלמד.
חנין זועבי: זה יחזק את הטענות שלי גם.
חנין זועבי: פה חלק מהתעלומה מוסברת, לכן חלק מהפתרון צריך להתחיל מלהגביר ולהעלות את אחוזי הבגרות, אין להעלות את אחוזי ההשכלה הגבוהה כאשר יש פער של 38% מול 64%, אין דבר כזה, לא מתחילים מאמצע הדרך.
חנין זועבי: הלוגיקה מתחילה מהתחלה.
חנין זועבי: דבר שני, ההסבר הוא המצב הכלכלי.
חנין זועבי: עכשיו יש אבסורד שהוא נוגד להגיון של יושב ראש הוועדה.
חנין זועבי: המסורת של החברה הערבית בגלל שאפיקי ההתקדמות שלנו חסומים בכל, אחוז הבנות שלומדות B.A, 54%.
חנין זועבי: ואחוז הגברים הערבים ב-B.A הוא 46%.
חנין זועבי: וב-M.A דרגה שניה, 52%.
חנין זועבי: הבנות.
חנין זועבי: כלומר המסורת הזאת, היא דוחפת את התלמידים ואחד המחקרים, אם יש למשפחה אפשרות כלכלית לסבסד, לממן רק אחד מהבנים שלה, היא בוחרת את הבת.
חנין זועבי: לא בוחרים את הבן, בגלל שהבן יכול לסדר את עצמו בשוק העבודה ולה אין כלום, אין לנו כלום של מוביליות חוץ מהחינוך וחוץ מההשכלה ושם גם אין מוביליות.
חנין זועבי: אנחנו לא בצבא, לא בתחום הצבאי ואנחנו מודרים משוק העבודה.
חנין זועבי: אין כלום, הכל הופקע מאיתנו, לא רק האדמה.
חנין זועבי: יש אפיק אחד, חינוך, ואתה תופתע.
חנין זועבי: אז האבסורד השני, אדוני יושב הראש, בנות יותר, והאבסורד השני מה שטלב דיבר.
חנין זועבי: למרות כל העוני אנחנו מוציאים הון עתק ומוציאים את הבנות והבנים שלנו לחו"ל, כאשר זה פי שניים ופי שלושה, מוציאים אותם, אתם יודעים כמה אחוז התלמידים הערבים הסטודנטים בחו"ל?
חנין זועבי: 50%.
חנין זועבי: בירדן 10,000, 12,000.
חנין זועבי: אז תראה, החברה הזאת הענייה, 80% באשכולות עד 4 תראה מה היא עושה בשביל החינוך.
חנין זועבי: היא עושה הכל - - -
יעקב מרגי: אני מתחבר ואני מסיק מזה, מלימוד של הנושא, סיבה, חוץ מחסמים נוספים, זה שפת הלימוד.
יעקב מרגי: יש קושי במערכת החינוך הישראלית להתחבר לשפת הלימוד וכדאי סוף סוף לצאת מהקופסה ולחשוב מחוץ לקופסה ולראות איך עושים הכל שאותם סטודנטים ילמדו בארץ במגמות ייעודיות.
חנין זועבי: אז קודם כל אל תדברו על מסורת.
חנין זועבי: אין כלום שהחברה הערבית לא עושה בשביל ההשכלה.
יעקב מרגי: לא שמתי לב שאת כאן, לכן דיברתי על זה.
יעקב מרגי: את עקבית בקטע הזה, כל הכבוד.
חנין זועבי: זה האמת, זה המציאות, זה לא אני.
חנין זועבי: זה המציאות.
חנין זועבי: עכשיו, נניח המשתנים האלה אתה תוציא אותם מהתמונה, אני אתן לך עוד שתי סיבות קונקרטיות מה הקושי בהשכלה גבוהה.
חנין זועבי: יש קושי של גיל, בכמה מקצועות גיל קשור לצבא, גיל של 20, רק של שלושה נושאים נדמה לי ויש עניין של תנאי קבלה.
חנין זועבי: תיקח את הפסיכולוגיה וכל המקצועות הקשורים לבריאות הנפש שעכשיו יש רפורמה בבריאות הנפש ויש 4% מהסטודנטים הערבים בבריאות הנפש והם רוצים פי 10, תקשיבו, פי 10 מהמומחים בפסיכולוגיה ובמקצועות של בריאות הנפש, אבל תנאי הקבלה מחושבים לפי ההיצע והביקוש של הסטודנטים היהודים וגם מסכימים עם זה ראשי האוניברסיטאות וראשי החוגים בפסיכולוגיה.
חנין זועבי: כלומר מחשיבים שצריך 90 בשביל להכנס.
חנין זועבי: אני רוצה משהו קונקרטי.
חנין זועבי: תנאי הקבלה צריכים להיות מותאמים גם לאוכלוסייה הערבית ולתת העדפה מתקנת בתחומים שיש בהם צורך כמו פסיכולוגיה, שירותי בריאות, עבודה סוציאלית.
חנין זועבי: ולתת סבסוד לתחומים האלה בתוך ההשכלה.
חנין זועבי: כלומר מוביליות או כניסה להשכלה הגבוהה תלויה בקשר בין ההשכלה הגבוהה לבין שוק העבודה.
חנין זועבי: הנשים רוצות משהו שאולי אני אמצא בו עבודה, עורכת דין – קשה, גם אם יש לה ציונים גבוהים, הנדסה – קשה, הייטק לא לוקחים אותי, אז אולי מורה, אולי מורה, אולי מורה.
חנין זועבי: אז נכנסים.
חנין זועבי: אין שום הדרכה, צריכים להדריך בתוך ההשכלה הגבוהה, לקשר את זה עם שוק העבודה, דבר שלא נעשה בכלל.
חנין זועבי: שוק העבודה - - - מול השכלה גבוהה במקום אחר לגמרי.
חנין זועבי: ותנאי הקבלה הדרכה על שוק העבודה זה אחד, קונקרטי, שניים, תנאי קבלה.
איל בן ראובן: אני חושב שהדיון מאוד מאוד חשוב.
איל בן ראובן: תודה ליוזמים, תודה ליושב הראש.
איל בן ראובן: הנתונים שראינו פה וראינו בניירות מאוד ברורים ומאוד מדאיגים, אני מוכרח לומר.
איל בן ראובן: כי בעצם ברור לכולנו שהלימוד האקדמי מוביל בסופו של דבר לסיכוי הצלחה הרבה יותר גבוה בשוק העבודה ובחברה הישראלית בכלל.
איל בן ראובן: לכן אני אומר פה, כבוד היושב ראש, שמה שאנחנו לא רואים פה בנתונים, וזו לא טענה לנתונים, הנתונים ברור שאפשר גם למדוד אותם, אנחנו לא רואים את המחירים שהחברה הישראלית משלמת או תשלם בעתיד במידה ולא נטפל בסוגיה הזאת.
איל בן ראובן: כלומר, הכלכלה הישראלית יכולה להיות במקום אחר לגמרי בעוד 10 ו-15 שנים, אם נטפל, ננקוט בנושא הזה, ובאמת נביא את ה- - -
יעקב מרגי: משפט אחד.
יעקב מרגי: אני מתחבר למה שאתה אומר, בהתחשב בכך שיהיו סקרים, המחקרים הוכיחו שהורים אקדמאים, אחוז הבנים שמצטרפים להשכלה גבוהה מקרב הבנים, כשההורים אקדמאים, הסיכוי גבוה יותר שהם ימשיכו.
יעקב מרגי: זה סינדרום שאם לא נעצור אותו נופיע בדו"חות שאנחנו - - -
איל בן ראובן: אתה צודק, ולכן אני רואה חלק מהנתונים לגבי המגזר הערבי וברור שיש פה צורך לכן, והייתי קורא לזה תכנית לאומית אמיתית, ששותפים בה, אולי מוביל אותה משרד החינוך, אבל זו צריכה להיות תכנית שקשורה למקומות עבודה כפי שנאמר פה, ללומדים ולאלה שמסיימים את הלימודים.
איל בן ראובן: תכנית מאוד מורכבת וגדולה, אבל כמו שהיום אנחנו מתעסקים בדיור ציבורי עוד לפני זה בעיני צריך לטפל בהון האנושי שלנו שהוא ישנו, רק צריך להמשיך להקפיץ אותו לשמיים.
איל בן ראובן: סתם כדוגמה, יש עכשיו דיון בוועדת ביקורת המדינה בנושא הדיור הציבורי, נמצא שם השר, אני בחרתי להיות פה, כי אני חושב שסוגיית הטיפול בהון האנושי היא חשובה יותר מכל דבר אחר בראייה עתידית ולאורך זמן.
איל בן ראובן: אני חושב שהתכנית הזאת, מרכיביה צריכים להיות אחד – הנגשה באמת של השכבות היותר נמוכות לפריפריה, הן הגיאוגרפית והן החברתית.
איל בן ראובן: צריך להבין את זה.
איל בן ראובן: כי הבחור הצעיר, זה אופיו, כאשר מקומות העבודה נמצאים בתל אביב, כשהוא בן 21, 22, הוא רץ לתל אביב.
איל בן ראובן: הוא לא נשאר בתל חי, הוא לא נשאר בצפון, הוא לא נשאר בנתיבות כדי ללמוד, הוא הולך לשם, למרכז, ואחר כך הוא גם נשאר שם.
איל בן ראובן: זו סוגיית ה- - - צריך גם להיות ערים לכך שיש פה מרכיבים, לגבי המגזרים השונים הייתי אומר, הם לא בדיוק אותו דבר.
איל בן ראובן: למשל אני אקח את המגזר הערבי, ואת מכירה את זה בטח עוד יותר טוב ממני.
איל בן ראובן: כשאתה בודק אותו, אתה מסתכל ורואה באמת את כמות הבחורים והבחורות שהולכים ללמוד חינוך והולכים ללמוד רוקחות, אתה מסתכל אחר כך על האנשים האלה שהם גומרים ללמוד, אין להם מה לעשות עם זה.
איל בן ראובן: יש פה בעיה בתכנון הלאומי לגבי איך שולחים את האנשים.
איל בן ראובן: צריכה להיות אסטרטגיה לאומית ל-20% האלה של הציבור הערבי שמכווין אותם נכון לאן ללכת ללמוד ולהמריץ אותם ללכת להייטק, אנחנו לא רואים אותם שם.
יגאל גואטה: זה בין אלה שרוצים וכן מצליחים בסוף ללמוד.
יגאל גואטה: יש כאלה שבכלל לא מצליחים להגיע.
יגאל גואטה: למשל בג'סר א-זרקא, 4.6% - - - לתואר ראשון.
יגאל גואטה: לתואר שני אפילו אדם אחד לא יצא מג'סר א-זרקא לתואר שני, זה מטורף.
יגאל גואטה: מי שביקר בג'סר א-זרקא מבין גם למה.
איל בן ראובן: אני רוצה לומר דבר נוסף.
איל בן ראובן: לגבי המגזר החרדי, פה אני חושב שיש פה עבודה קשה מאוד של המנהיגות החרדי להוציא את האנשים לשוק העבודה.
איל בן ראובן: זה קשור גם לעניין של הגיוס לצה"ל.
איל בן ראובן: אני רוצה להסביר לכם ותדעו את זה, בצה"ל היום כל לוחם שמסיים שירות צבאי מקבל תואר ראשון חינם.
איל בן ראובן: לגבי המגזר הערבי, זה סיפור אחר.
איל בן ראובן: יכול להיות שנצטרך לחשוב על העניין הזה בעתיד גם לגבי השירות הלאומי בתקווה שהציבור הערבי יבוא לשירות הלאומי.
איל בן ראובן: אני מכיר את העניין.
איל בן ראובן: תראו, יש פה - - -
חנין זועבי: אל תכניס עוד בעיות.
חנין זועבי: תן לנו למנף את זה בלי האידיאולוגיה שאנחנו לא מסכימים.
חנין זועבי: אל תסבך את העניינים.
יעקב מרגי: חנין אמרת, כיבד אותך.
יעקב מרגי: זו השקפת עולמו.
איל בן ראובן: אני נתתי לך לדבר עד הסוף, תני גם לי להגיד את מה שאני חושב.
חנין זועבי: הוא אדם קשוב, מאוד קשוב, מאוד פלורליסטי, אני נותנת לו המלצה.
יגאל גואטה: הצלחת להוציא אותה משלוותה אפילו יותר מהבעיה עצמה.
איל בן ראובן: אני מכבד מאוד, אני רוצה את טובתכם, אני רוצה את טובתנו.
יעקב מרגי: בדרכך שלך והיא בדרכה שלה.
יעקב מרגי: וקדימה.
איל בן ראובן: אז אני אומר בעניין הזה, בסופו של דבר, היות והזמן קצר, אני חושב שמה שצריך לצאת פה מהועדה, והועדה גם יכולה להיעזר באנשי מקצוע כמו יוסי.
איל בן ראובן: אני חושב שצריך לקרוא למשרד החינוך וממשלת ישראל, זה לא רק משרד החינוך, לתכנית לאומית שלוקחת את הנושא הזה, שהיא עוסקת בכל, יש פה מרכיבים רבים בתכנית.
איל בן ראובן: זו תכנית לא קלה.
איל בן ראובן: אבל צריך לשים לה משאבים, כי בראייה לאומית ארוכת טווח חייבים לתת לזה פתרון.
מסעוד גנאים: לצערי זה לא פעם ראשונה שאנחנו דנים והפערים ידועים.
מסעוד גנאים: הדבר הוא אבסורדי והדבר הוא עצוב, משום שדרכם של העניים או של אלה שהאמצעים שלהם אין להם כל כך הרבה אמצעים והם נמנים עם האשכולות, לפי שהמדינה דירגה אותנו, אשכול 1, אשכול 2, אשכול 3, את התקווה של כל בן עניים כדי לצאת מהמעגל הזה, זה החינוך.
מסעוד גנאים: משום שהחינוך הוא מנוף השינוי.
מסעוד גנאים: הוא בסוף שגורם למוביליות הזאת, משום שחינוך מה זה?
מסעוד גנאים: המובן שלו שאתה התחלת, היית במקום הזה, ואחרי שקיבלת חינוך, למדת, אתה עברת למקום אחר.
מסעוד גנאים: אבל להתחנך, ללמוד, ועם תואר זה כמו החבר'ה, כאשר עבדנו עבודה שחורה בסוף שנות השמונים התחלת שנות התשעים, היינו עוזרי טייחים MBA.
מסעוד גנאים: עבדנו עוזר טייח, עוזר בשפריץ, עוזר בנייה, MBA.
מסעוד גנאים: הוא למד BA, לא מצא איפה להשתלב ואיפה לעבוד, הוא חזר לעבודה השחורה.
מסעוד גנאים: לא שזה לא טוב, או שזה מבזה, להיפך, זה מקור גאווה.
מסעוד גנאים: אבל הכוונה - - -
יגאל גואטה: אגב גם טייחים חסר היום.
מסעוד גנאים: אני עבדתי בטיח ועבדתי בשפריץ כמה שנים.
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, את הפער הזה בהשכלה גבוהה, ולהשתלב בהשכלה גבוהה זה מתחיל בפער במיצ"ב, הפער בבגרות, הפער בפסיכומטרי.
מסעוד גנאים: השאלה, אנחנו לא צריכים לבוא כל חודש-חודשיים וכל שנה כדי לדבר על הפערים ולבכות על הפערים.
מסעוד גנאים: מה עושים.
מסעוד גנאים: מי צריך לעשות.
מסעוד גנאים: צריך תכנית חירום למשרד החינוך ולכל המשרדים, גם כדי שאת הפערים האלה לפחות יצמצמו וכדי לפחות שהתלמידים, אשכולות 1 ו-2 נמנים עליהם רוב הישובים הערביים.
מסעוד גנאים: אבל לפחות זה שלמד, שימצא מקום עבודה.
יעקב מרגי: דוקטור מילגרום בבקשה.
<צחי מילגרום: אני סגן נשיא של המכללה האקדמית הדסה בירושלים וחבר בהנהלה המצומצמת של ועד ראשי המכללות המתוקצבות.
<צחי מילגרום: קודם כל נתחיל בזה שהמכללות המתוקצבות, לטעמנו, קמו בדיוק בשביל המטרה הזאת, לצמצם את הפערים ולהוות מנוף לאוכלוסייה שלא הצליחה להגיע להשכלה גבוהה במשך שנים.
<צחי מילגרום: אצלי במכללה עד היום 50% בכל שנה עם תואר ראשון להשכלה גבוהה.
<צחי מילגרום: אני יודע שזה המצב, ולא מעט מכללות מתוקצבות, ואנחנו גאים בזה.
<צחי מילגרום: אנחנו גאים בעובדה שיש לנו כל שנה את הזכות לקבל סטודנטים שלא חוו במשפחה השכלה גבוהה ולהגיע למשהו שיקדם אותם ואני מסכים לחלוטין, תמיד אנחנו אומרים את זה.
<צחי מילגרום: סטודנט נכנס למכללה ויוצא ממנה עם תואר ונשאר באותו מצב סוציו אקונומי, ואותו מצב של סוגיית התעסוקה, אנחנו נכשלנו.
חנין זועבי: מכיוון שכל המכללות המתוקצבות בחברה הערבית הן מכללות של חינוך.
חנין זועבי: מכשירים להוראה.
יעקב מרגי: חנין, ההערה נשמעה.
<צחי מילגרום: אצלנו במכללה יש 19% סטודנטים מהחברה הערבית.
<צחי מילגרום: אנחנו לא מכללה לחינוך והדבר דומה גם במכללות מתוקצבות אחרות.
<צחי מילגרום: כלומר בסך הכל יש אחוז נכבד שלא נופל מהאחוז באוכלוסייה של סטודנטים מהחברה הערבית, ואנחנו גאים בזה, אצלנו יש תלמידים גם - - - שאנחנו מלמדים אותם את כל העברית ומסיימים ומגיעים לתארים שניים ושלישיים.
<צחי מילגרום: ואני חושב שהדברים האלה הם לא בלעדיים למכללה שלנו למרות שאנחנו נותנים לזה הרבה תשומת לב, כמו שאנחנו נותנים לחברה החרדית ותיכף אני אדבר גם על זה.
<צחי מילגרום: כל מקצוע שאנחנו מלמדים זה משהו שבסופו של דבר אפשר למצוא איתו פרנסה.
<צחי מילגרום: אצלנו מרכז קריירה עובד משנה א' כדי לכוון את הסטודנטים גם להתמחויות תוך כדי הלימודים וגם כדי להגיע לתעסוקה הולמת - - -
יגאל גואטה: כמה באמת משתלבים בסוף במקצוע?
<צחי מילגרום: 85% במקצוע.
יגאל גואטה: במקצוע שהם למדו?
<צחי מילגרום: במקצוע.
יגאל גואטה: אז למה לא משכפלים את המודל הזה?
חנין זועבי: מה מלמדים בדיוק שם?
<צחי מילגרום: ביו טכנולוגיה, מעבדה רפואית, אופטומטריה.
חנין זועבי: לזה יש - - - למקצועות האלה כן יש.
חנין זועבי: תראה מה הם מלמדים.
יגאל גואטה: אז אם זה כל כך מצליח למה לא משכפלים את זה?
<צחי מילגרום: במדעי החברה, בפוליטיקה ותקשורת, מלמדים ומגיעים לתעסוקה.
<צחי מילגרום: לכן אני עונה לך.
<צחי מילגרום: מגיעים לתעסוקה.
<צחי מילגרום: דיברתם על בגרות, נכון.
יגאל גואטה: סליחה אמרת 18%, 19% מהערבים, כמה חרדים יש אצלכם?
<צחי מילגרום: 700 חרדים.
יגאל גואטה: כמה באחוזים?
<צחי מילגרום: מתוך 3,000 ומשהו סטודנטים, בערך 20%.
<צחי מילגרום: באקדמיה.
<צחי מילגרום: תיכף אני אדבר על זה ואני אגיד מה החסמים בחברה החרדית, ולצערי הם שונים, החסמים בחברה החרדית שונים מאלה בחברה הערבית.
<צחי מילגרום: דיברת על בגרות.
<צחי מילגרום: אם יש דבר שמצאנו שהוא המנוף החזק ביותר, אלה המכינות הקדם אקדמיות.
<צחי מילגרום: אני מודה לחבר הכנסת מרגי שאם יש מישהו שעשה לטובת המכינות הקדם אקדמיות, ולכל הנושא של העברתם לות"ל, זה מאז שהוא נעשה יושב ראש הועדה, והועדה באמת תמכה והזיזה את הנושא הזה, ועוד יש מה לעשות.
יעקב מרגי: יהיה דיון בזמן הקרוב למעקב על כל ה - - -
<צחי מילגרום: אנחנו נבוא ונביא את הדברים.
<צחי מילגרום: יש בעיה אחת בנושא הזה, וזה הנושא של מלגות קיום.
<צחי מילגרום: לסטודנטים, בעיקר מהאוכלוסיות המוחלשות, קשה ללמוד.
<צחי מילגרום: קשה להתקיים תוך כדי לימודים, במיוחד במקצועות תובעניים.
<צחי מילגרום: אתם קראתם בכתבה שדובר מקודם על המכללות הפרטיות שנותנות יום וחצי בשבוע ומאפשרות לאנשים, אמנם בשכר לימוד עתק, אבל ללמוד כאילו בקלות.
<צחי מילגרום: אצלנו, בחלק גדול מהמקצועות זה חמישה ימים בשבוע, עבודה קשה, קשה מאוד לעבוד, קשה מאוד להתקיים.
<צחי מילגרום: קרו לי לא מעט מקרים לצערי שראיינתי מועמדים ואחרי שהבנו את כל המצב, אנשים הגיעו למסקנה, הלכו ועבדו שנה-שנתיים, חסכו כסף וחזרו והתקדמו והגיעו.
<צחי מילגרום: אני גאה בזה אבל אני חושב שזה לא צריך להיות כי הם כבר מבוגרים מדי.
<צחי מילגרום: מלגות קיום הוא נושא שבנפשנו, בעיקר באוכלוסיות המוחלשות.
<צחי מילגרום: במכללות הקדם אקדמיות אנחנו מצליחים באמת להביא אנשים מרקעים שונים, מבתי ספר שונים, ומשך מכינה היא שנה, תשעה חודשים, תלוי בתנאי הכניסה שלהם, למצב שהם מצליחים באחוזים מאוד גבוהים בכל החוגים, בכל המקצועות בכל התחומים ולכן נושא חיזוק המכינות מאוד חשוב, ואני אומר שוב, מי שמרים את הדגל של המכינות, מי שמוביל את המכינות הייעודיות להשכלה גבוהה, הן המכללות המתוקצבות.
<צחי מילגרום: נושא של תנאי קבלה שדיברתם עליהם, אין ספק שהפסיכומטרי מהווה חסם.
<צחי מילגרום: אין ספק שהפסיכומטרי מוטה תרבותית, לא משנה הוויכוח מה זה מוטה תרבותית, וכתוצאה מכך הוא מהווה חסם.
<צחי מילגרום: נתונים על יכולת הניבוי של הפסיכומטרי - - -
יגאל גואטה: אפשר להתעכב על מה זה המוטה תרבותית הזה, להבין את זה?
יעקב מרגי: הוא אמר, הוא לא רוצה להכנס.
<צחי מילגרום: זה אומר שממוצע הציון בפסיכומטרי של תלמידים מהחברה הערבית הוא ב-100 נקודות פחות מהחברה הכללית.
<צחי מילגרום: שתלמידים מצרפת הוא כמעט 100 נקודות פחות מהחברה הכללית, ואני כבר לא מדבר על יוצאי אתיופיה.
<צחי מילגרום: לכן, לא משנה מה הסיבות, אני מדבר איתך על עובדות.
יעקב מרגי: מסקנה יוצאת שמי שעורך את הבחינות האלה, לוקח אותם מקרב אוכלוסייה מסוימת בצורת חיים מסוימת, בפרישה גיאוגרפית מסוימת.
יעקב מרגי: אני ליוויתי סטודנטית, תקשיבו, חברי הכנסת, היא הוציאה 100 בבגרות, פלוס כל הבונוסים.
יעקב מרגי: שאיפת חייה ללמוד קלינאות תקשורת באוניברסיטה ולא במכללה כדי שלאחר מכן תוכל, השאיפה שלה האוטומטית הייתה אוניברסיטת תל אביב.
יעקב מרגי: היה לה פסיכומטרי 600 ומשהו שזה לא קל, תושבת נתיבות.
יעקב מרגי: ליוויתי אותה, ניסיתי לדבר, לא הלך.
יעקב מרגי: לקחה שנה פסק זמן כדי לעבוד ולשפר את הציון הפסיכומטרי, הצליחה לשפר אותו ב-20, 30 נקודות.
יעקב מרגי: תלמידה מצטיינת, שאפתנית, הכל, אין ספק שזה מוטה תרבותית.
<צחי מילגרום: זה לא הדיון אבל דבר אחד חשוב.
<צחי מילגרום: ההחלטה מה אני עושה עם הציון, היא החלטה של המוסד.
<צחי מילגרום: אף אחד לא אומר לי איך לפרש את הציון הפסיכומטרי.
<צחי מילגרום: איך להתייחס ליכולת הניבוי שלו.
<צחי מילגרום: אף אחד לא בדק עד היום, אין נתון אחד מחקרי, של יכולת הניבוי של הבחינה הפסיכומטרית במכללות.
<צחי מילגרום: הנתון היחידי הוא האוניברסיטאות.
<צחי מילגרום: ואני אומר, וזה הדבר הבא, במכללות המתוקצבות יש ליווי אישי לסטודנטים כולם ובוודאי לאוכלוסיות המוחלשות, מהיום הראשון של המכינה עד התואר ועד התעסוקה.
חנין זועבי: ויש בטכניון תכנית מצוינת לזה.
<צחי מילגרום: יש בהרבה מקומות.
<צחי מילגרום: במכללות המתוקצבות ככלל.
<צחי מילגרום: ולכן כשאתה אומר לי שהיא רוצה דווקא אוניברסיטה זה מעליב, מכיוון שהרמה של המחלקה להפרעות תקשורת במכללת הדסה לא נופלת מאף אוניברסיטה, הבגרויות שלנו כשהן רוצות משתלבות בתואר שני בכל מקום.
יוסי יונה: אבל קיימת העדפה בשוק העבודה לבוגרי אוניברסיטה.
<צחי מילגרום: לא, לא בנושא של הפרעות תקשורת.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון.
<צחי מילגרום: אני אמשיך, עוד שתי נקודות.
<צחי מילגרום: לכן אני אומר, לא מתחשבים כשאומרים פסיכומטרי, לא מתחשבים בעובדה שבמכללות הסטודנטים מוצאים בית.
<צחי מילגרום: אני רוצה להגיד עוד כמה מילים לגבי נשים אצלנו במכללה, דרך אגב, עם כל המקצועות שמניתי, 70% נשים.
<צחי מילגרום: אני רוצה להתייחס לנקודה של השפה.
<צחי מילגרום: כשמודעים לבעיה של השפה ונותנים תמיכה, הסטודנטים מצליחים למרות קשיי השפה, ושוב, במכללות זה נעשה כדבר שבשגרה.
<צחי מילגרום: נושא אחד שצריך להתייחס אליו לסיום, וקצת לא נעים להגיד אותו.
<צחי מילגרום: דיברנו גם על החרדים כאוכלוסייה שלא מגיעה מספיק או שמגיעה למכללות לחינוך, או לסמינרים.
<צחי מילגרום: הסמינרים של בית יעקב נלחמים באקדמיה.
<צחי מילגרום: אני אומר את זה בצורה הכואבת ביותר.
<צחי מילגרום: הביאו באוטובוסים, בחובה, 14,000 בנות של סמינרים לארנה בירושלים כדי להגיד להם למה אסור ללמוד באקדמיה.
<צחי מילגרום: אז אין ספק שהן ממשיכות בסמינרים.
<צחי מילגרום: וכל אחת כזאת פוגעים בסיכויים שלה להשתכרות, פוגעים בסיכויים שלה להצליח.
יעקב מרגי: אתה יודע את דעתי עליהם.
יעקב מרגי: אבל זה מצד אחד.
יעקב מרגי: ומצד שני, גם הות"ת והמל"ג לא מקלים על אותן חרדיות שכן רוצות להגיע לאקדמיה מחינוך ולשפר את התארים שלהם, תואר שני.
יעקב מרגי: יש רשימה של חסמים נוספים שנוספו עליהן השנה.
יעקב מרגי: ות"ת מל"ג והאוצר נמצאים איתנו?
יגאל גואטה: איפה יש להם קמפוס חרדי?
<צחי מילגרום: ברחוב שטראוס.
<צחי מילגרום: שני מטר מהמכללה.
יעקב מרגי: אני רוצה שתתייחס לדברים שהעלו החברים בבקשה.
יעקב מרגי: אורנן פודם.
<אורנן פודם: אני מהמועצה להשכלה גבוהה, מאגף התקצוב.
<אורנן פודם: אני רוצה לדבר גם על מגמות.
יגאל גואטה: דרך אגב, זה נכון שזה מתחיל משם כי אין שם מספיק ייצוג לערבים, חרדים ומזרחים?
יגאל גואטה: במועצה להשכלה גבוהה?
יעקב מרגי: חבר הכנסת יגאל גואטה הגיש הצעת חוק לייצוג הולם במל"ג.
יעקב מרגי: מה שלא נכון היום יכול להתקבל באהבה בעשור הבא.
<אורנן פודם: קודם כל לא דובר פה על מגמות, איך אנחנו לעומת שנים קודמות.
<אורנן פודם: אני אתחיל בזה שיש לנו עוד דרך לעבור, אבל המועצה להשכלה גבוהה כבר בחומש הקודם, מתשע"א שמה לה כנגד את האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית להנגשת השכלה גבוהה, בחומש הקרוב המשכנו עם התכניות, זו תכנית שבכל שנה מאות מיליונים רק לסיפור הזה.
<אורנן פודם: תכניות מאוד מקיפות.
<אורנן פודם: אני חושב שנשמח להציג את התכניות האלה בפירוט.
יעקב מרגי: חבל שלא באת לדיון עם המצגת, יש לך מצגת טובה שמראה את המגמות של השינויים בעקבות פעולות של החומש האחרון, וחבל שלא באתם עם זה.
יעקב מרגי: כדאי לבוא לדיוני ועדה מוכנים.
איל בן ראובן: יש לכם גם במצגת תוצאות של החומש האחרון?
יעקב מרגי: איל, ראיתי אותה, כן.
יעקב מרגי: גם חברת הכנסת.
יעקב מרגי: לכן חבל שהוא לא בא עם המצגת הזאת.
<אורנן פודם: כל תכנית כזאת זה דיון בפני עצמו כי התכניות הן מאוד מאוד מקיפות, התכנית של המגזר הערבי מתחילה כבר בשלב התיכונים, יש לנו תכנית שנכנסים לתיכונים ולעודד אותם להגיע להשכלה גבוהה, יש לנו את תוכנית רואד שמשלימה אותה והם יושבים במרכזים, במעל 40 ישובים של המגזר הערבי.
<אורנן פודם: כמובן שהמכינות אחר כך, יש לנו תמיכה לאורך כל המכינות, גם לערבים וגם לחרדים כי זה בעצם הגשר וזו הזדמנות שניה לכל המועמדים שלא עומדים בתנאי הסף בגלל מערכת החינוך.
חנין זועבי: מסכימים, וזו תכנית חיובית והיא בכיוון הנכון וצעד חשוב בכיוון הנכון.
חנין זועבי: הביקורת היחידה שהיא לא מותאמת לשוק העבודה.
<אורנן פודם: אני רוצה להגיד על זה שגם בצד הביקוש וגם בצד ההיצע, גם לסטודנטים בעזרת מלגות אנחנו נותנים יתרון לסטודנטים שהולכים למקצועות שיש להם עבודה.
<אורנן פודם: - - - גם במלגות של החרדים דרך קרן קמ"ח, מי שלומד הנדסה ומקצועות מועדפים, המלגה שלו בעצם יותר גדולה.
<אורנן פודם: ההתייחסות במגזר הערבי גם לסגל, תארים מתקדמים, סגל, כמובן שהכנה לתעסוקה.
<אורנן פודם: ובאמת יש תוצאות טובות.
<אורנן פודם: גם לתכנית של המגזר הערבי וגם לתכנית של המגזר החרדי.
<אורנן פודם: התחלנו בחומש הקרוב, החומש שכבר התחיל, תכנית גם ליוצאי אתיופיה, שהמצב שלהם לדעתי פחות טוב אפילו מהאוכלוסייה הערבית והחרדית.
<אורנן פודם: אני רוצה לדבר גם על פריפריה.
<אורנן פודם: אני חושב שהפריפריה היא גם צריכה התייחסות.
<אורנן פודם: יש לנו תכנית שקוראים לה תכנית הישגים, תכנית הישגים להייטק, שהיא מכווינה באמת למקצועות הייטק שבאה לענות גם על דרישה של השוק וגם על צמצום הפערים.
יעקב מרגי: הגדרתם יעד לחומש הנוכחי שהתחלתם אותו?
<אורנן פודם: באיזה נושא?
יעקב מרגי: הגדרתם יעד של פריפריה, רוצה לומר גם חרדים, ערבים, אתיופים, לסוף החומש?
יעקב מרגי: מה היעד שהגדרתם?
<אורנן פודם: אצל האתיופים 2%.
<אורנן פודם: במגזר הערבי והחרדי אני פחות סגור על המספר המדויק, אני חושב שהערבי הוא 17% והחרדי אני פחות מכיר.
<אורנן פודם: 17% בתואר ראשון במגזר הערבי מתוך כלל הסטודנטים.
<אורנן פודם: היום הם 14%.
יעקב מרגי: זה היעד.
יעקב מרגי: אני שאלתי אותו האם היעד - - -
חנין זועבי: היעד.
חנין זועבי: היום זה עומד על - - -
יעקב מרגי: 14%.
יעקב מרגי: הוא אמר לך.
<אורנן פודם: 14% מתוך כל הסטודנטים לתואר ראשון.
<אורנן פודם: מכללות, אוניברסיטאות, הכל.
חנין זועבי: באוניברסיטאות זה 10%.
<אורנן פודם: יש לנו, כמו שדוקטור צחי אמר, באמת המכללות אנחנו רואים אותן גם כמקום, בגלל שהן גם נמצאות במקומות האלה, אנחנו רואים אותן באמת כגשר מאוד חשוב להשכלה גבוהה.
<אורנן פודם: סליחה, לא גשר, זה השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: גשר לשילוב בחברה.
<אורנן פודם: ובאמת אם אנחנו מסתכלים חמש-שש שנים אחורה, משווים לתש"ע, התקציב של המכללות בעיקר בפריפריה עלה משמעותית ובהרבה מוסדות גם הכפיל את עצמו יותר מהתקציב של האוניברסיטאות.
<אורנן פודם: אני יכול לדבר על מכללות, תל חי, ספיר, אשקלון, כל אלה מכללות שהתקציב שלהן עלה במעל 100% מתש"ע.
<אורנן פודם: כך שבאמת אנחנו רואים עין בעין שהמכללות - - -
יעקב מרגי: שהתקציב עלה, הוא עלה בהגדרת יעד, ליעדים מסוימים או בכלל?
<אורנן פודם: לא, הוא עלה.
<אורנן פודם: אם אתה לוקח את התקציב ות"ת מתש"ע שזה שנת 2000 עד תשע"ו, המוסדות קפצו ב-100%.
יעקב מרגי: המוסדות המתוקצבים בפריפריה.
<אורנן פודם: המכללות המתוקצבות בפריפריה.
איל בן ראובן: אבל כמה מזה למטרות האלה שאנחנו מדברים עליהן?
<אורנן פודם: זה אני מדבר על תקציב המכללות.
יגאל גואטה: אמרנו בתחילת הדיון שיש כסף ונתנו כסף ונכון והכל טוב.
יגאל גואטה: השאלה אם באמת זה מכוון כמו שצריך.
<אורנן פודם: אני חושב שכן.
יגאל גואטה: אגב כך אני שומע שלא.
יגאל גואטה: שלא תמיד זה - - -
יעקב מרגי: לא, חבר הכנסת יגאל גואטה, אני אגיד לך, המגמות הן חיוביות.
יעקב מרגי: מה לעשות שבתחומים האלה, הן לא מספקות אותנו, האלכסון נמוך עדיין.
יעקב מרגי: אנחנו מצפים שאם כבר זה החומש השני ששמנו את הסוגיה הזאת על השולחן, אני ציפיתי שהיעדים בסוף החומש הנוכחי יהיו לפחות כגודלם באוכלוסייה.
יעקב מרגי: לפחות כגודל חלקם באוכלוסייה, ואז נדע שאנחנו מיישרים איזה קו מסוים.
<אורנן פודם: אז היעדים אולי הם עדיין לא בדיוק כמו האחוז שלהם באוכלוסייה, אנחנו לא רוצים להגיד יעד וסתם לא לעמוד בו, מה גם שהרבה מהחסמים - - -
יגאל גואטה: אבל אתה יודע שתמיד מגיעים לחצי מהיעד.
יגאל גואטה: אז תציבו יעד כמו שצריך.
יגאל גואטה: אם אתה מצפה להיות 10, תהיה 5.
יגאל גואטה: אתה מצפה להיות 20, תהיה 10.
<אורנן פודם: לא, אנחנו עומדים ביעדים.
<אורנן פודם: כמעט בכל אוכלוסייה ש- - -
יגאל גואטה: ביעדים נמוכים.
<אורנן פודם: אני לא חושב שזה יעדים נמוכים.
<אורנן פודם: אני חושב ש- - -
יגאל גואטה: אם אתם תורידו את הקריטריונים לקבלה כמו את היעדים שלכם, אולי תקבלו יותר.
<אורנן פודם: בתכנית החומש הקודמת, בתחילת תכנית החומש, הערבים היו פחות מ-10%, היום הם 14%, זו קפיצה מאוד משמעותית.
<אורנן פודם: מה גם שאנחנו לא פועלים בואקום.
יגאל גואטה: לא, זה נראה לי בגלל הגידול הטבעי באוכלוסייה.
<אורנן פודם: לא, ממש לא.
<אורנן פודם: זה אחוז הסטודנטים שלהם.
חנין זועבי: אחוז שלנו מאותה שכבת גיל הוא יותר מאשר האחוז שלנו באוכלוסייה.
חנין זועבי: אנחנו בשכבת הגיל הזאת 25%.
<אורנן פודם: 25%.
<אורנן פודם: אנחנו יודעים את זה.
<אורנן פודם: למשל ביוצאי אתיופיה הגדרנו מעל, הם 1.7% באוכלוסייה, שמנו 2% כי באמת בחתך הגיל הזה הם יותר, אנחנו יודעים את זה.
<אורנן פודם: יש לנו גם תכניות שהן ייעודיות.
<אורנן פודם: תכנית ייעודית למזרח ירושלים.
<אורנן פודם: תכנית לבדואים, אתמול שר החינוך היה בסיור בדרום רק על הנושא הזה, תכנית בספיר, שער לאקדמיה, התייחסות גם לבדואים, גם למזרח ירושלים.
<אורנן פודם: בקרוב מאוד יהיה גם מוסד מתוקצב כללי בישוב ערבי, זה ממש נמצא בשלבים ה- - -
יעקב מרגי: תוציאו את המכרז, הרגתם אותו.
יעקב מרגי: הוצאתם לו את הנשמה.
<אורנן פודם: צריך לבחור זוכה.
יעקב מרגי: עוד לא בחרתם זוכה?
יעקב מרגי: יש קשיים - - -
מירב בן ארי: יש קשיים אבל במגזר - - -
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, המדינה יודעת להתמודד עם זה.
<אורנן פודם: זה בישורת האחרונה.
מירב בן ארי: מה עם הדרוזים?
יעקב מרגי: יש דיון נפרד, מירב.
מירב בן ארי: זה שיש דיון נפרד, אני שואלת אותו, הוא כבר כאן.
מירב בן ארי: הוא אמר בדואים, הוא אמר מזרח ירושלים.
מירב בן ארי: יש לך משהו?
<אורנן פודם: אין לי נתונים כרגע ספציפית על דרוזים, אני חושב שדווקא במגזר הערבי הם יחסית, החלק באוכלוסייה שבמצב יותר טוב מאשר כלל האוכלוסייה הערבית.
<אורנן פודם: בתוך האוכלוסייה הערבית, הייצוג של הדרוזים יותר גבוה.
מירב בן ארי: הם מעלים את האחוז של ההשכלה הגבוהה, כן.
מירב בן ארי: אבל מראש, לתפיסתי, אבל יהיה כאן דיון נפרד, לא היה צריך מראש לשים את הדרוזים במגזר הערבי כי בכל הכבוד דרוזי יוצא צנחנים לא צריך להיות באותו תנאי קבלה כמו בחור במגזר הערבי שעשה שירות לאומי או לא שירות לאומי.
מירב בן ארי: סליחה, אני לא חושבת.
חנין זועבי: את רוצה להכניס את הפוליטיקה והצבא בתוך?