GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה: כשאתה אומר לי שמחלקה מסוימת בחרה פה-אחד אתה רוצה להגיד לי במילים אחרות שפרופ' רבקה כרמי וכל צוותה נתנו הנחיה?
בצלאל סמוטריץ': מתקבלים לשם תלמידים רק מזן מסוים.
<מתן פלג: לעניות דעתי, הרבה מאוד שנים יש עצימת עין וחוסר יכולת להתמודד עם מרצים שיוצרים אווירה - -
אמיר אוחנה: הוא עונה לפרופ' טרכטנברג ולפרופ' יונה שמדברים על פלורליזם וחופש מחשבתי.
אמיר אוחנה: הנה הפלורליזם.
אמיר אוחנה: פה-אחד – "שוברים שתיקה".
אמיר אוחנה: זה הפלורליזם.
<קריאה: אני רוצה להגיד משהו קטן.
יעקב מרגי: אתה לא יכול להגיד משהו קטן ולא גדול.
יעקב מרגי: אתה תקבל רשות דיבור כשאני אתן לך.
תמר זנדברג: מה עם התרומות שלכם?
תמר זנדברג: למה התרומות הן חסויות?
יעקב מרגי: תמר, פעם שנייה.
תמר זנדברג: למה הן חסויות?
יעקב מרגי: לא עומדת לך הזכות.
<מתן פלג: - - -
יעקב מרגי: אני שוב אומר לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אף אחד לא צריך לענות לי.
יעקב מרגי: אני זוכר את השיח הזה גם בתקשורת.
יעקב מרגי: תמיד ייללנו שבערוץ ממלכתי, בשידור הציבורי היה גוון אחד של דעות.
יעקב מרגי: יש שאלה שצריך לשים אותה על השולחן עם סכין חדה.
יעקב מרגי: רוב רובו של הסגל באקדמיה, כנראה חושב דעות שלא מתאימות לי.
יעקב מרגי: לפעמים גם הופכות לי את הקרביים ומכווצות לי את המעיים.
יעקב מרגי: לא נוח.
יעקב מרגי: עכשיו, מה אתם רוצים?
יעקב מרגי: שיהיו תנאי סף למרצים?
יעקב מרגי: נבחן את הדעות שלהם?
יעקב מרגי: מהפכות מתחילות מלמטה.
יעקב מרגי: אני צריך להגיע בדיון הזה למסקנה האם פרופ' רבקה כרמי יחד עם צוות הסגל הבכיר שלה מנווטים את הספינה באוניברסיטת בן-גוריון לכיוון תמיכה ממוסדת ב-BDS.
יעקב מרגי: זה הדיון שצריך להיות פה.
יעקב מרגי: אם פרופ' כזה אמר ככה, וההוא אמר ככה – היו דברים מעולם.
יעקב מרגי: אמרו בעבר דברים יותר קשים, וגם ייאמרו בעתיד דברים יותר קשים.
יעקב מרגי: רק אני שמח שלפחות הפלורליזם והסובלנות יותר בצד שלנו.
יעקב מרגי: כי אנחנו מסוגלים לשמוע.
יעקב מרגי: אבל, תאמינו לי, אלה שתוקפים בלהט, שאם היה רב שהיה אומר דעה - -
בצלאל סמוטריץ': אז דרשו להדיח אותו.
בצלאל סמוטריץ': סליחה.
יעקב מרגי: או איזה מתנחל או אפילו חבר כנסת שהחסינות עומדת לו, בר מינן – אומר דעה שהופכת את הקרביים למישהו אחר, היו פה נאומים בלהט, ולא היית שומע בכלל את החשש למזבח חופש הביטוי והדמוקרטיה.
יעקב מרגי: זה לא היה מאיים על הדמוקרטיה.
יעקב מרגי: תהיה גאה שכרגע הפלורליזם והסובלנות והיכולת לשמוע ולהכיל דעות נמצאת, לפחות מבחינתך, בצד הנכון.
בצלאל סמוטריץ': אני שואל את עצמי רק האם ראשי האוניברסיטאות שחתמו על מכתב עכשיו היו חותמים על מכתב שקורא להשאיר את הרב שמואל אליהו בתפקידו כראש העיר צפת - -
יעקב מרגי: לא שמעתי.
יעקב מרגי: אני אמרתי לפרוטוקול באוויר.
יעקב מרגי: פרופ' רבקה כרמי, בבקשה.
יעקב מרגי: עומדת לך רשות הדיבור.
יעקב מרגי: אני לא אתן לאף אחד להפריע לך גם אם זה יעצבן כמה אנשים.
יעקב מרגי: הבטחתי לך שיהיה פה דיון מכובד, ויהיה מכובד.
יעקב מרגי: חברי כנסת או אורח שיפריע, אני אוציא אותו.
<רבקה כרמי: תודה רבה.
<רבקה כרמי: ברשותך, נכבדי, אדוני היושב-ראש, אני אקרא את דברי מן הכתב - -
<רבקה כרמי: - - לפני כן אני רוצה להעיר לסיפור האחרון שלך, מתן פלג.
<רבקה כרמי: במעט יושרה יכולת להוסיף שנשיאת האוניברסיטה ביטלה את הפרס הזה ל"שוברים שתיקה".
יעקב מרגי: מתן, אתה לא עונה.
<מתן פלג: סליחה.
יעקב מרגי: טוב שזה נאמר לפרוטוקול.
<רבקה כרמי: בכוונתי כאן להביא לוועדה הנכבדה הזאת עובדות המדברות כולן בעד עצמן.
<רבקה כרמי: אני מבקשת להביא עובדות בלבד.
<רבקה כרמי: ביום העצמאות ה-69 של מדינת ישראל קיבלתי מכתב מארגון "אם תרצו" הקורא להתפטרותי מתפקידי כנשיאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
<רבקה כרמי: את המכתב המאשים אותי בתמיכה ב-BDS בהובלת האוניברסיטה ב-BDS קיבלתי למחרת יום הזיכרון שבו אני מבכה אישית את סבה של בתי שנהרג על כיבוש צפת, את בן-דודי כאח לי שנהרג במלחמת יום כיפור ועוד חברים טובים ויקרים.
<רבקה כרמי: קיבלתי אותו ביום שבו אני צופה בגאווה ובאהבה גדולה מאוד במטס חיל האוויר, בחידון התנ"ך, באירוע חיילים מצטיינים בבית הנשיא ובחלוקת פרסי ישראל.
<רבקה כרמי: ככה אני השבתי לכתוב במייל קצר מאוד באופן מידי: "ביום בו חוגגת מדינת ישראל 69 שנים של פריחה אדירה שכל כולה נובעת מפתיחות המחשבה, מכבוד הדדי, משיח ציבורי מפרה ומרובד, מאומץ ומהקרבה ולא פחד ורדיפה, מכתבכם מבייש את כותביו".
<רבקה כרמי: בדיוק אותו מכתב שנשלח אלי ביום העצמאות שימש לפניית חברי הסגל לבקש דיון מהיר בדיוק ביום פתיחת המושב השנתי של חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ואני אגיע גם לסיבה שלדעתי הטיימינג הזה נבחר.
<רבקה כרמי: הדיון הנוכחי שמתקיים תחת כותרת מבזה וגם מלווה בהסתה פרועה ואלימה מאוד מאוד נגדי ברשת – ומי שלא יודע, יתכבד לחפש ולמצוא – לא מוסיף כבוד ליוזמים שלו.
<רבקה כרמי: בעידן של חדשות מומצאות ומניפולציות מכוערות של האמת, שאגב, לא אחת מכשילות גם חברי כנסת בפעולת הציבורית – ואני לא מאשימה אותם – מוטלת עלי וגם עלינו אחריות יותר מאשר אי פעם להביא את העובדות כפי שהן, וזה מה שאני רוצה לעשות עכשיו.
<רבקה כרמי: אין לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב לאותו קורס צילום שהיווה עילה אקטואלית כביכול לקריאת הדיון המהיר הזה.
<רבקה כרמי: הנה העובדות: הקורס פורסם לפני יותר מחודש ימים בלוח מודעות אלקטרוני של עמוד מעורבות חברתית באתר אגודת הסטודנטים.
<רבקה כרמי: באתר הזה מפורסמים אירועים ופעילויות מכל הסוגים באוניברסיטה ובדרום הארץ, ובלבד שהם עומדים בשני פרמטרים – ורק שניים: שהפעילות אינה מסחרית או כרוכה בתשלום וכי הפעילות היא חוקית.
<רבקה כרמי: שנית אין לקורס הצילום המדובר כל קשר לאוניברסיטה או לאגודת הסטודנטים של האוניברסיטה, והוא גם לא התקיים כלל בשטחי האוניברסיטה.
<רבקה כרמי: אלה העובדות בקשר לדיון הנוכחי.
<רבקה כרמי: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב היא חוד החנית במאבק נגד תנועת BDS.
<רבקה כרמי: עובדות: רקטור האוניברסיטה, אנוכי וחברי סגל רבים מגויסים באופנים רבים ומגוונים למאבק נגד BDS.
<רבקה כרמי: פעילות זאת נגד BDS היא עקבית ומתמשכת, ואנחנו מקיימים אותה בהתמדה משנת 2005 ועד היום, כפי שאמר פרופ' טרכטנברג.
<רבקה כרמי: דוגמאות: ב-2005 שנתיים לפני לידת "אם תרצו" הוביל רקטור האוניברסיטה בתפקידו אז כיושב-ראש ארגון הסגל האקדמי באוניברסיטאות משלחת הסברה אשר הצליחה במשימתה נגד החלת חרם אקדמי בבריטניה.
<רבקה כרמי: ב-2007 נאמתי בלונדון למען חופש אקדמי ונגד החרם; ב-2012 יצאתי במאמר דעה נגד החרם ב-Jewish Canadian news; ב-2013 הופעתי בריאיון אצל שלומי אלדר על המעבר של החרם מאירופה לארצות-הברית; ב-2013 יצאתי במאמר דעה נגד החרם ב-Times of Israel; ב-2013 יצאתי במאמר דעה ב- YNET נגד החרם אשר יפגע גם באוכלוסייה הפלסטינית; ב-2014 הופעתי בריאיון נגד BDS בפרשת "סודה סטרים"; ב-2015 אירחנו הרצאה של פרופ' קרי נלסון מארצות-הברית על תנועת BDS ודרכי פעולתה והדרכה לסגל וסטודנטים כיצד לפעול נגד החרם; ב-2016 הופעתי בריאיון נרחב ל-Jerusalem Post נגד החרם; ב-2017 – במהלך מבצע "צוק איתן" פרסם עיתון Lancet, כתב העת המוביל בעולם לענייני רפואה מאמר מכפיש נגד מדינת ישראל.
<רבקה כרמי: יחד עם עמיתים, ואחרי שיצאנו חוצץ נגד המאמר הזה הבאנו לביקור בישראל את ריצ'ארד הורטון, עורך כתב העת, כדי להציג לו מקרוב את ההישגים העצומים של מערכת הבריאות בישראל ואת היותה מובילה בקנה מידה בין-לאומי במתן שירותים שוויוניים לכל אזרחי המדינה; לפני שבוע בדיוק השלמנו את המהפך בגישתו של העורך למדינת ישראל כאשר התארחנו אצל נשיא המדינה כדי להציג את ההישג העצום של הוצאת גיליון מיוחד, ראשון מסוגו, של עיתון ה-Lancet אשר הוקדש כולו למערכת הבריאות בישראל עם מיליוני קוראים ברחבי העולם.
<רבקה כרמי: אוניברסיטת בן-גוריון הייתה מרכזית.
<רבקה כרמי: חבר סגל שלנו היה עורך העיתון הזה; נושא המלחמה בחרם האקדמי הוא מרכזי עבור אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
<רבקה כרמי: האוניברסיטה הזאת היא המוסד האקדמי היחיד בארץ אשר הסנט שלו קיבל החלטה המתנגדת לקריאות לחרם אקדמי.
<רבקה כרמי: האוניברסיטאות בארץ, ביניהן גם אנחנו, הן הנפגעות העיקריות מפעילות תנועת ה-BDS, והן אלה שעוסקות שנים רבות בפעילות הסברה מתמשכת בכל החזיתות.
<רבקה כרמי: במקום לסייע ולתמוך בהן כאן מוסט הדיון נגדן.
<רבקה כרמי: דרך אגב, יושב כאן מנכ"ל "הילל" אלון פרידמן.
<רבקה כרמי: ארגון "הילל" נמצאים בחזית המאבק ב-BDS.
<רבקה כרמי: הוא יכול להעיד על מקומה של אוניברסיטת בן-גוריון במלחמה ב-BDS.
<רבקה כרמי: אני מוחה בתוקף על הניסיון לביזויו של אחד המפעלים הציוניים הכי מובהקים המתקיים בפעילותה היומיומית של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
<רבקה כרמי: עובדות: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, כפי שידוע לך אישית היטב, אדוני היושב-ראש, בהיותך אחד האישים היותר מזוהים ויותר פעילים בדאגתם ובמסירותם לבאר-שבע ולדרום כולו.
<רבקה כרמי: הפרחת הדרום, קירוב לבבות, פעילות חברתית, דאגה לחלש, פיתוח יוזמות ומקומות עבודה וקיום מחקר ולימוד ברמה הבין-לאומית אינם סיסמאות ודיבורים.
<רבקה כרמי: אלה מתקיימים בלהט עשייה יום-יומית.
<רבקה כרמי: זאת אוניברסיטה שנטלה לעצמה מנדט נוסף למחקר והוראה, והוא העצמה ופיתוח אזורי שהיום הפך למנוע צמיחה לאומי ובין-לאומי.
<רבקה כרמי: זאת האוניברסיטה היחידה שהקימה יחד עם עיריית באר-שבע בשותפות עסקית פארק הייטק שהפך בתוך שנים בודדות לסיפור הצלחה בין-לאומי – פקטור מחולל שינוי בכל הנגב.
<רבקה כרמי: רק לפני שלוש שנים היו באזור הדרום מאה עובדי הייטק, ויש היום אלפיים עובדי הייטק.
<רבקה כרמי: בשלוש השנים הבאות מתכוונים להכפיל את המספר הזה.
<רבקה כרמי: מתוך הבנה והכרה שתפקידה המרכזי של האוניברסיטה כפקטור מחולל שינוי החליט ראש הממשלה מר ביבי נתניהו, להקים את המרכז הלאומי לחקר הסייבר בפארק ההייטק שלנו בתוך האוניברסיטה.
<רבקה כרמי: כ-20 אלף סטודנטים יש לנו באוניברסיטה, ויש לנו מספר זהה – 20 אלף תלמידים: מבוגרים, ילדים, עולים חדשים, אסירים, אנשים לקויי למידה ובעלי פיגור שכלי – כולם באים בשערי הקמפוס מדי שנה ללמוד ולהתפתח ומקבלים הזדמנות לחוות אוניברסיטה ולרכוש השכלה גבוהה.
<רבקה כרמי: זאת אוניברסיטה שבה שיעור משרתי המילואים ביחידות קרביות הוא גבוה ביותר במדינה.
<רבקה כרמי: לסיכום אין מקריות בזימון הדיון המהיר על-ידי שלוחי "אם תרצו".
<רבקה כרמי: זאת השנה השלישית ברציפות של ניסיונות לפגוע באוניברסיטה בשבוע שבו מתקיים מושב חבר הנאמנים שלה.
<רבקה כרמי: לא במקרה.
<רבקה כרמי: שוב ושוב עולות וממוחזרות טענות סרק שאין להן דבר וחצי דבר עם העובדות, המציאות והאמת.
<רבקה כרמי: מן האוב מועלה שוב ושוב אותו קומץ חברי סגל אקדמי מתוך למעלה מ-850 חברי סגל אקדמי באוניברסיטה, שאכן מביע דעתו האישית, הפוליטית והערכית באופן פומבי וחותם על עצומות כצפוי וכראוי במדינה דמוקרטית.
<רבקה כרמי: הם אינם עושים את זה בשם האוניברסיטה שהיא מוסד פלורליסטי רב-דעות כמו כל ארגון אחר בישראל.
<רבקה כרמי: גם אם אני אישית מסתייגת מדעות כאלה ואחרות שהופכות לי את הקרביים כמו לכל אחד מכם – אולי אפילו יותר מכם – אני, כמאמר וולטר, מוכנה להיהרג על זכותם החוקית לומר זאת.
<רבקה כרמי: אם יקרה היום השחור שבו מדינת ישראל תחוקק חוק שיאסור זאת עליו אני לא אשאר.
יוסי יונה: אז את תתפטרי.
<מתן פלג: אבל בסנט אתם העברתם - -
<רבקה כרמי: אני מסיימת.
<רבקה כרמי: יוזמי הדיון, לא תפחידו אותנו, לא תרפו את ידינו, ואיש לא ילמד אותנו ציונות ואהבת הארץ מהם.
<רבקה כרמי: המבחן של המדינה - -
יעקב מרגי: מתן.
מנואל טרכטנברג: איזו חוצפה, באמת.
<מתן פלג: קראו לי "פרחחים" בדיון הזה.
תמר זנדברג: זה מה שאתה.
יעקב מרגי: אדוני, אל תפריע לי.
<רבקה כרמי: אני אומרת ליוזמי הדיון, אתם לא תפחידו אותנו, לא תרפו את ידינו, ואיש לא ילמד אותנו – בוודאי לא אותי – ציונות ואהבת הארץ מהן.
<רבקה כרמי: המבחן של המדינה ושל כולנו הוא לא לתת לאיומים ולסחטנות, לפחד ולצרות העין ולמניפולציות להזיז אותנו מהמשימה המרכזית – וזאת המשימה שלי – להפריח את המדינה, להוביל אותה לשיאים חדשים בראש ובראשונה על-ידי מחקר אקדמי ופיתוח טכנולוגי – זה מה שאנחנו עושים כל יום.
<רבקה כרמי: אני עוד לא סיימתי.
<רבקה כרמי: יש לי עוד שני דברים קטנים.
<רבקה כרמי: יש הידרדרות במדרון החלקלק, ואנחנו כבר נמצאים בה.
<רבקה כרמי: אני קוראת לוועדה החשובה הזאת, ועדת החינוך, לברך ולתמוך במקומה של האוניברסיטה במאבק ב-BDS, ולמנוע את הניסיונות החוזרים האלה לבזות אותה בצורה קיצונית תוך שימוש באיומים, בסחיטה רגשית נוראית.
<רבקה כרמי: הסרטון האחרון עם ההורים השכולים שלבי יוצא אליהם בצורה שאני לא יכולה לבטא אותה – לא יודעת איך להגדיר את הדבר הזה.
יעקב מרגי: אל תגדירי.
<רבקה כרמי: עוד מילה אחת בכל זאת כיוון שדיברו על מייקל גרוס, חבר חבר הנאמנים של האוניברסיטה.
<רבקה כרמי: לא הייתי מעלה על דעתי להזכיר אותו למרות שהוא יושב כאן.
<רבקה כרמי: אני מזכירה ועונה לך, חבר הכנסת חסון, ואני אעשה דברים שאני לא עושה בדרך כלל.
יעקב מרגי: תחשבי פעמיים.
<רבקה כרמי: לחשוב פעמיים?
<רבקה כרמי: אני אחשוב פעמיים.
<רבקה כרמי: אני לא אומר מה שרציתי לומר, אני אומר - - -
יואל חסון: אבל למה - - -
<רבקה כרמי: חבר הכנסת מרגי, נאמר שאנחנו כאוניברסיטה – במירכאות – סותמים את פיו של מייקל גרוס.
<רבקה כרמי: אנחנו התייחסנו לכל הערה שהיא.
<רבקה כרמי: תמיד ענינו למייקל גרוס.
<רבקה כרמי: מייקל גרוס הוא זה שאיחל לחבר סגל שימות, שקרא לפרופ' שמעון גליק, אביו של חבר הכנסת יהודה גליק, "יודנראט"; שקרא לי באופן עקיף "קאפו".
<רבקה כרמי: זאת הדרך שבה מר מייקל גרוס מתייחס לאוניברסיטה – בצורה המכפישה ביותר.
<רבקה כרמי: אני לא הייתי אומרת את זה אלמלא זה עלה.
בצלאל סמוטריץ': אבל יש לך חופש ביטוי.
<רבקה כרמי: אני לא יכולה להתייחס לאדם שמתבטא גם אם הוא אומר את הדברים הכי נכונים שאליהם התייחסנו, באופן הזה שבו הוא אומר.
אמיר אוחנה: אבל לדברים שהופכים לך את הבטן את מתייחסת בסובלנות.
יעקב מרגי: אז אתה רואה, גם - --
<קריאה: ואם מלכלכים על לוחמי צה"ל.
יעקב מרגי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה .
בצלאל סמוטריץ': קודם כול, תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על האמנות המקצועית שלך לנווט דיון רגיש וטעון.
בצלאל סמוטריץ': כפי שאמרתי בהתחלה באתי לדיון הזה הכי פתוח בעולם, ואיכשהו תחושתי מהדברים הנכונים שקראת עכשיו מן הכתב, פרופ' כרמי, היו בהם הרבה פחות התייחסויות לגופו של עניין וקצת יותר דמגוגיה.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה במחילה.
בצלאל סמוטריץ': הרי אף אחד לא ביקש לקחת לאוניברסיטת בן-גוריון את זכויותיה הגדולות.
בצלאל סמוטריץ': אין ספק שהיא מפעיל ציוני חשוב שתורם בצורה יוצאת מגרד הרגיל - -
<צבי הכהן: חחחח.
יעקב מרגי: מי זה עשה "חחח"?
<קריאה: זה הפרופסור המכובד.
<קריאה: אם סטודנט היה מתנהג ככה אליו - -
יעקב מרגי: לא מכובד, אדוני.
אמיר אוחנה: הפרחחים פה, ואלה אנשי האקדמיה – חחחח.
יעקב מרגי: חבל שלא ראיתי.
יעקב מרגי: כדאי שתחזרו בכם.
יואל חסון: אבל הציבור ראה.
בצלאל סמוטריץ': אם עשו את זה לי זה בסדר.
בצלאל סמוטריץ': אני בחור צעיר, אין לי אגו, הכול טוב.
בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא בא לקחת לבן-גוריון את זכויותיה הרבות - -
יעקב מרגי: הדיון יסתיים ב-10:30, לידיעתכם.
בצלאל סמוטריץ': - - שמפריח את השממה בנגב ועושה דברים גדולים ונצורים.
בצלאל סמוטריץ': זה לא היה הדיון.
בצלאל סמוטריץ': הדיון היה על כמה עובדות ספציפיות שלשתיים מהן התייחסת – אחת מהן זה שאלת המרצים שהגדרת אותם כ"קומץ מרצים עם התבטאויות מקוממות", השנייה היא אותו קורס צילום שאגיד על זה משהו; והדבר המרכזי שלא התייחסת אליו הם אותם קורסים שמעניקים נקודות זיכוי, ומאפשרים התנדבות של סטודנטים וגופים שסימן שאלה צריך להתנוסס מעל הלגיטימיות שלהם.
בצלאל סמוטריץ': שוב, לא על הלגיטימיות שלהם לפעול – תכף אני אעשה הבחנה אקדמית בין חופש אקדמי לבין חופש ביטוי.
בצלאל סמוטריץ': אבל אני יכול להניח שסטודנטים שיבקשו להתנדב ב"אם תרצו" או בתנועת "רגבים" שאני בא ממנה או בעוד כמה תנועות מהצד השני – כנראה, לא יקבלו הכרה כנקודות זיכוי במסגרת התואר.
בצלאל סמוטריץ': הלוואי.
בצלאל סמוטריץ': אני אבחן אתכם, חבר'ה.
בצלאל סמוטריץ': אתם זורקים לי כדור, ואני מבטיח לכם לבחון את זה.
בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אמרת נכון – צריך לעשות הבחנה ברורה בין התבטאויות של מרצים שעל זה אפשר לטעון שהאוניברסיטה לא צריכה לקחת אחריות.
בצלאל סמוטריץ': אני כן חושב שכשיש צבר מאוד גדול מותר שזה ידליק לנו נורה אדומה, למה למקום אחד מתנקזים כל כך הרבה אנשים עם דעות כאלה, אבל אני כן עושה את ההבחנה בין זה לבין פעולות שהאוניברסיטה נותנת להם את החסות הרשמי כמו אותם קורסים שמעניקים נקודות זיכוי למי שמתנדב בארגונים שהם בוודאי שוללים את עצם קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית בניגוד לסעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת וכדומה.
יעקב מרגי: יש הצעת חוק שמונחת לפתחה של הכנסת.
בצלאל סמוטריץ': אני במחילה חלוק עליך, אדוני היושב-ראש.
בצלאל סמוטריץ': לא מקובלת עלי ההגדרה שכל מה שחוקי הוא כשר, וגם לא הצד השני של המטבע שאנחנו צריכים היום לחוקק נגד כל תופעה פסולה.
יעקב מרגי: אני אתך, אני מסכים אתך.
יעקב מרגי: מה לעשות, אין לי זכות דיבור, אז אני גונב מכל אחד ואוכל יותר מכולם.
יעקב מרגי: נכון שלא כל דבר זה חקיקה ומה שלא בחוק לא.
יעקב מרגי: אבל מה מצופה בהכרעה?
יעקב מרגי: זה בית המחוקקים.
יעקב מרגי: אתה אומר בצדק שארגונים שחותרים תחת קיומה של מדינת ישראל צריכים להיות ארגונים מחוץ לחוק.
בצלאל סמוטריץ': לזה אני לא מסכים.
יעקב מרגי: אתה משאיר את זה לחופש הביטוי?
יעקב מרגי: תשאיר את זה לחופש הביטוי.
יעקב מרגי: אתה לא רוצה לגעת בזה בחקיקה?
בצלאל סמוטריץ': אני בא לעשות הבחנה דקה אבל קריטית ביחס שבין חופש ביטוי לבין חופש אקדמי לבין תמיכה של המדינה או של מוסד שנתמך על-ידי המדינה.
בצלאל סמוטריץ': חופש הביטוי בהחלט מאפשר לאדם פרטי לומר כמעט – לא הכול, אבל בעיני גבולות חופש הביטוי צריכים להיות מאוד רחבים ולהכיל ביטויים.
בצלאל סמוטריץ': אגב, אנחנו זקוקים להגנת חופש הביטוי דווקא על ביטויים מקוממים.
בצלאל סמוטריץ': הרי ביטויים שכולנו מסכימים איתם לא זקוקים להגנה משפטית של חופש הביטוי.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו זקוקים להגנה, ואני בעד שלאורן יפתחאל יהיה חופש ביטוי מלא לומר את עמדותיו המקוממות.
בצלאל סמוטריץ': חופש ביטוי הוא דבר אחד.
בצלאל סמוטריץ': חופש אקדמי הוא דבר אחר בכלל.
בצלאל סמוטריץ': חופש אקדמי נוגע למה שהוא חלק מהעבודה האקדמית.
בצלאל סמוטריץ': אגב, אתה יודע את זה, אדוני היושב-ראש.
בצלאל סמוטריץ': לנו יש חסינות.
בצלאל סמוטריץ': חסינות חברי הכנסת לא מאפשרת לי להיכנס למכולת ולגנוב.
בצלאל סמוטריץ': היא קיימת לי רק במידה שאני בטעות עובר על החוק כחלק ממילוי תפקידי כחבר כנסת.
בצלאל סמוטריץ': אתה יודע יפה מאוד שהחסינות שלנו צומצמה בשורה של פסקי דין בבית המשפט העליון - -
בצלאל סמוטריץ': אבל רק מה שממש מוגדר כחלק אינהרנטי מהתפקיד שלנו וטעות שנעשה תוך כדי התפקיד.
בצלאל סמוטריץ': אי אפשר להגן על אותם ביטויים מקוממים שאין להם דבר וחצי דבר עם העבודה האקדמית של אותם פרופסורים בשם החופש האקדמי.
בצלאל סמוטריץ': וכאשר אותם הפרופסורים חותמים על עצומה עם הטייטל של "מרצה באוניברסיטת בן-גוריון", והם רותמים את האקדמיה ואת התואר שלהם באקדמיה לטובת העניין, אפשר לדבר על חופש ביטוי שלהם כאדם פרטי, אבל אי אפשר לדבר על זה בהקשר של חופש אקדמי מכיוון שזה לא חלק מעבודתם האקדמית.
בצלאל סמוטריץ': לכן לא חל על זה החופש האקדמי.
בצלאל סמוטריץ': חופש ביטוי – מצוין.
בצלאל סמוטריץ': האם אני חייב לתקצב את האמירות האלה?
בצלאל סמוטריץ': ודאי שלא.
בצלאל סמוטריץ': יש עוד כמה סוגיות שעולות כאן על הפרק בכנסת.
בצלאל סמוטריץ': אני הגשתי חוק ששולל סעיף 46 מגופים כאלה - -
עודד פורר: חבל שנפתלי התנגד להצעת החוק.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מבקש להוציא אותם מחוץ לחוק, אני לא מבקש לסתום להם את הפה.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש שאני ואתה וכולנו לא נהיה חייבים לתמוך בהם כשתקציב המדינה יתקצב אותם.
בצלאל סמוטריץ': אוניברסיטת בן-גוריון היא מוסד - -
יעקב מרגי: - - - נשמעה פה היום טענה שלכאורה המדיניות שאתה מוביל ומאמין בה מחזקת את תנועת ה-BDS.
יעקב מרגי: יבוא מישהו מהשורה פה ויגיד, למה אני צריך לממן אותו?
יעקב מרגי: הוא מזיק למדינת ישראל.
יעקב מרגי: אז איפה אתה מותח את הקו?
בצלאל סמוטריץ': קודם כול, אתה שואל שאלה טובה.
בצלאל סמוטריץ': אני אענה לך תשובה.
בצלאל סמוטריץ': לא בגלל שיש לי אולי דילמות קיצון שאני לא כל כך יודע להכריע בהן, אז אני לא מקבל את הכלל.
בצלאל סמוטריץ': הכלל הוא כלל, והכלל אומר - -
יעקב מרגי: יש לך מתחרה.
יוסי יונה: הוא עושה עבודה טובה.
בצלאל סמוטריץ': - - שיש הבחנה בין חופש ביטוי שגם לו יש גבולות, אבל אני מוכן למתוח אותם רחב מאוד, לבין חופש אקדמי לבין תמיכה ומימון של המדינה, של גוף שנתמך במישרין על-ידי המדינה בהרבה מאוד כסף, בצדק בגלל הדברים הטובים שאתם עושים - -
אמיר אוחנה: - - - על התרבות.
אמיר אוחנה: אותו דבר.
בצלאל סמוטריץ': - - אני לא חייב לתמוך בכל אחד.
בצלאל סמוטריץ': אני לא חייב לתת לו את הבמה לא להתהדר בתואר שהוא מקבל כאן
בצלאל סמוטריץ': מהאוניברסיטה - -
יעקב מרגי: למי שלא מבין.
יעקב מרגי: בצלאל היה מציע, והוא ביקש להתבטא בסוף כי הוא בא בראש פתוח לדיון.
בצלאל סמוטריץ': אני באמת אומר שאני ציפיתי לשמוע התייחסות שלך, פרופ' כרמי, לקורסים, אותם הדברים שהאוניברסיטה נותנת עליהם חסות, ובעיני הם מאוד בעייתיים.
בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון – אני רוצה לשאול, האם יש מהלך להדחתו של מר גרוס מחבר הנאמנים?
<רבקה כרמי: אין.
בצלאל סמוטריץ': אז אני מבקש רק להקריא כאן מייל שנשלח ב-13 באוקטובר 2016 על-ידי יושב-ראש חבר הנאמנים מר אלכס גורן.
בצלאל סמוטריץ': אני לא קורא.
בצלאל סמוטריץ': המייל הוא ארוך, הוא באנגלית.
בצלאל סמוטריץ': בסופו – אני מתרגם בתרגום חופשי שלי לעברית: "אנחנו עדים לכך שהוא לא מתכוון לחזור בו ציבורית מהערותיו המעליבות.
בצלאל סמוטריץ': לכן נפעל בהתאם.
בצלאל סמוטריץ': בכל מקרה אין לי ספק שעלינו לתפוס את השור בקרניו ולהצביע על מנת להוציאו מחבר המנהלים בפגישת חבר הנאמנים בנובמבר.
בצלאל סמוטריץ': זהו מצב מלוכלך, ובכל מקרה אני מעדיף להתעסק בלכלוך - - - בחבר המנהלים".
בצלאל סמוטריץ': שאלתם מדוע ביקשנו את העיתוי?
בצלאל סמוטריץ': אני לא עובד אצל אף אחד.
בצלאל סמוטריץ': אני ביקשתי את העיתוי מכיוון שנודע לי שבישיבת חבר הנאמנים שלכם בשבוע שעבר לשנות את התקנון באופן שבו לקבל חבר או להוציא חבר מחבר הנאמנים לא יצטרך החלטה של כל חבר הנאמנים, אלא של גוף קטן מצומצם יותר שבו, כנראה, יש לכם רוב לקדם את מה שאתם רוצים.
בצלאל סמוטריץ': לכן ביקשתי את הדיון לפני כן.
בצלאל סמוטריץ': אני לא ידעתי באיזה יום יהיה הדיון - -
יעקב מרגי: לא בטוח שהוא היה מקבל אישור לדיון.
בצלאל סמוטריץ': אני מגיש בקשה לדיון מספיק זמן מראש, הנשיאות מאשרת את הדיון, ואז בתוך עשרה ימים צריך לקבוע.
בצלאל סמוטריץ': זה נקבע בטעות, כנראה, על-ידי היומן של הוועדה ליום שאתם כינסתם את חבר הנאמנים.
בצלאל סמוטריץ': אני בהחלט רציתי את הדיון הזה לפני כן כי אי אפשר לדבר ולבוא עם רוממות חופש הביטוי – ואני לא תומך באף אחד מהביטויים שציטטת בשמו של מר גרוס – אם הוא אמר אותם.
בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם הוא אמר אותם או לא, אבל ככל שהוא אמר אותם אני, כמובן, מסתייג מהם מאוד- -
בצלאל סמוטריץ': - - ועדיין דיברנו קודם – כולם דיברו על המעיים – אז אם חופש הביטוי שמור לאותם המרצים הוא בוודאי ובוודאי שמור גם למר גרוס על זכויותיו הרבות באוניברסיטה החשובה על זכויותיה הרבות כפי שציינת את.
בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום – אין לי ספק שאת באופן אישי ואולי אנשים אחרים מתנגדים ל-BDS.
בצלאל סמוטריץ': אני כן חושב – ולא שמעתי תשובות שהניחו את דעתי בדיון הזה – שיש פעולות שמבוצעות בתוך האוניברסיטה – זה קצת טובל בשרץ בידו – שבסופו של יום תורמות ומעצימות את פעילות ה-BDS נגד מדינת ישראל.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה משהו שראוי שתשקלו אותו.
בצלאל סמוטריץ': זה לא עניין להתנצח עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי את מה שיש לי לומר.
בצלאל סמוטריץ': תשקלו אותו, ותראו איך אתם מה שצריך לתקן מתקנים.
יעקב מרגי: לידיעת חבר הכנסת והאורחים, בדצמבר 2016 היה כאן דיון ביוזמתו של חבר הכנסת עודד פורר לגבי תכניות אקדמיות נגד מדינת ישראל המספקות נקודות זכות ומלגות.
יעקב מרגי: בסוף כל מי שהיה בדיון, גם המל"ג והות"ת, הודיעו שאין בידיהם למנוע את זה במסגרת החופש האקדמי.
יעקב מרגי: מה שכן עלה בדיון – שאלת שאלה – האם יאפשרו.
יעקב מרגי: הוועדה קראה למל"ג ולמוסדות להשכלה גבוהה "כי כל עוד אין חקיקה שקובעת אחרת עליהם לוודא שלא תהיה מסננת חד-צדדית כנגד עמותות, ולכן יש לאפשר למגוון הדעות לקבל ביטוי בקורס העוסק בזכויות - - -".
בצלאל סמוטריץ': אני מבטיח לבחון את זה באמצעות - - - שאני קשור אליהם.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעמיד את זה למבחן.
יעקב מרגי: אלה שלא זוכרים כי יש להם זיכרון קצר או לא מכירים את הדיונים האיכותיים של ועדת החינוך, מדי פעם צריך לרענן את זיכרונם.
תמר זנדברג: לארגונים שהתרומות שלהם חסויות – זה מקובל עליכם?
תמר זנדברג: אה, עם זה אין בעיה.
תמר זנדברג: שקיפות זה לצד אחד.
ענת ברקו: יהיה דיון המשך?
יעקב מרגי: אנחנו נסכם עוד כמה דקות.
תמר זנדברג: להמשיך לרדוף.
תמר זנדברג: להמשיך בציד המכשפות.
יעקב מרגי: תודה, תמר זנדברג.
ענת ברקו: חופש הדיון.
ענת ברקו: אני בהחלט רוצה - - -
תמר זנדברג: חופש הדיון.
ענת ברקו: פרופ' כרמי אמרה - -
יעקב מרגי: ענת, אני נועל את הדיון.
ענת ברקו: משפט אחד.
יעקב מרגי: את רוצה שנעשה דיון בלי סיכום?
ענת ברקו: - - - מה אני אגיד לך.
יעקב מרגי: תסתכלי על השעון, ואם את רוצה את השעה המדויקת – זה כבר 10:31.
יעקב מרגי: יש לנו התחייבויות אחרות.
יעקב מרגי: שעה וחצי דיון לא מספיק?
נחמן שי: זה יפה מאוד.
נחמן שי: אתה יכול לסכם.
יעקב מרגי: מייקל גרוס, אתה ביקשת רשות דיבור.
יעקב מרגי: נתתי לך אותה, נתת לבן שלך, והוא הקריא את התגובה - -
בצלאל סמוטריץ': כי הוא לא יודע עברית.
יעקב מרגי: הבן קרא, לכן אני מדלג.
יעקב מרגי: מאוניברסיטת בן-גוריון ביקש צבי הכהן לדבר.
יעקב מרגי: לא הסתפקת בתגובה של פרופ' כרמי?
יעקב מרגי: אני מקווה שלא תתחרט על רשות הדיבור.
יעקב מרגי: בבקשה, יש לך דקה וחצי.
<צבי הכהן: אדוני היושב-ראש, כשזומנו לישיבה נזכרתי במאמר חז"ל.
<צבי הכהן: אחד הסימנים שיבשרו את בואו של המשיח זה שהחוצפה תשגה.
<צבי הכהן: נושא הדיון שאליו זומנו שקול לשאלה האם אתה עדיין מכה את אשתך.
<צבי הכהן: לשאול האם אוניברסיטת בן-גוריון עדיין תומכת ב-BDS?
<צבי הכהן: - -
בצלאל סמוטריץ': רק עומד לי על הלשון.
בצלאל סמוטריץ': אחד הביטויים שם זה: "חכמת סופרים תסרח".
יעקב מרגי: אמרתי לך, אני מקווה שלא תתחרט על רשות הדיבור.
יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, אני חושב שפרופ' רבקה כרמי היטיבה להציג את הדברים.
<צבי הכהן: בכל זאת.
<צבי הכהן: בשנת 2005 עמדתי בראש משלחת שנסעה לאנגליה להילחם בחרם.
<צבי הכהן: שנה אחרי זה הנשיאה עמדה בראש משלחת דומה, ואותנו מאשימים בתמיכה ב-BDS.
<צבי הכהן: אכן, החוצפה תשגה.
<צבי הכהן: אני שקלתי רבות האם לבוא לדיון, אם לאו, והחלטתי לבוא בגלל המלצתו של מחבר ספר משלי שאמר: "ענה כסיל כאיוולתו פן יהיה חכם בעיניו" - -
יעקב מרגי: תסתפק בהשמצה אחרונה.
<צבי הכהן: אם הרדיפה אחר כותרות - -
יואל חסון: - - - זה לא עושה את זה יותר מנומס.
יעקב מרגי: פרופ' צבי הכהן, אמרתי לך שאתה תתחרט.
ענת ברקו: פרופסורה היא לא דרך ארץ.
ענת ברקו: הוא לא מדבר על דרך ארץ.
<צבי הכהן: - - -
יואל חסון: אבל אתה אדם מתנשא.
יעקב מרגי: תודה, יואל.
יואל חסון: זה שאתה מבין במקורות זה לא עושה אותך יותר חכם - -
יואל חסון: - - זה עושה אותך איש קטן מאוד שמדבר לאנשים בצורה כזאת.
יעקב מרגי: רבותי, תודה.
יואל חסון: אני מכבד אותך הרבה יותר, ואתה קורא לי כסיל.
יואל חסון: תתבייש לך.
תמר זנדברג: אין לו מה להתבייש - - -
יואל חסון: אתם צריכים להתבייש - - - פרופסורים כאלה.
תמר זנדברג: לא יודעת, אני שמעתי אותך פה.
תמר זנדברג: הדברים שלך היו מאוד מוזרים, בלשון המעטה.
יעקב מרגי: פרופ' צבי הכהן, חבל שהתפתיתי והרשיתי לך את רשות הדיבור.
תמר זנדברג: אני אגיד את זה על מי שאני - - -
יעקב מרגי: רבותי, אני מסכם את הדיון.
יעקב מרגי: קודם כול אני שמח שהדיון התקיים.
יעקב מרגי: כשיש טענה צריך לברר אותה, וטוב שהיא התבררה.
יעקב מרגי: תארו לכם שהחשש הזה היה נשאר באוויר.
יעקב מרגי: הדיון הזה כמו דיונים אחרים שסובב סביב - -