GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: לכן חשוב לי לומר שאני מאוד מאוד מעודדת את החינוך הטכנולוגי גם היום, בתפקיד שלי כיושבת-ראש כחול-לבן.
מירב בן ארי: לפני כשבוע שמענו את השף חיים כהן מציע 15,000 שקלים למי שיבוא לעבוד אצלו במסעדה, מרוב שאין אנשים.
מירב בן ארי: היום קשה מאוד למצוא עובדים מקצועיים ולכן אני מאוד בעד החינוך הטכנולוגי, עם אפשרות לשלב את זה עם איזושהי תעודת בגרות.
מירב בן ארי: כן לתת לילד את האפשרות לבחור ולא להסליל.
מירב בן ארי: לפחות לתת לו את האפשרות לבחור את מה שהוא אוהב.
מירב בן ארי: לכן היה לי חשוב לומר גם מילה על כפרי הנוער ועל הפורום וגם מילה על החינוך הטכנולוגי.
מירב בן ארי: הבנתי שמשרד החינוך, ועכשיו אתם תציגו, עשה עבודה טובה ולקח את הנושא ברצינות.
מירב בן ארי: אני יודעת על זה גם מהתאחדות התעשיינים אבל גם שמעתי מפורום כפרי הנוער והפנימיות על העבודה שלכם בחינוך הטכנולוגי.
מירב בן ארי: אני וחברי הכנסת נשמח לשמוע קצת ואחרי זה ניתן זמן להתייחסויות של חברי הכנסת.
<בני פישר: אני מנהל את המנהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער.
<בני פישר: קודם כל, אני מודה לך.
<בני פישר: יש פה לא מעט חברי כנסת, ואת בראשם, שמשמשים איזשהו לובי וקול וככל שיישמעו יותר קולות, כך ייטב לאותה אוכלוסייה שמגיעה עם פערים מאוד גדולים.
<בני פישר: אני מודה על הנושא הזה וגם לפורום הציבורי, שמשמש לפעמים רוח גבית למדינה, אבל זאת רוח חשובה שמובילה וגם מחייבת אותנו להיות יותר מדויקים.
<בני פישר: אני שמח על הנושא ואני חושב שבלי קשר לסיפור של כפרי הנוער והפנימיות, משרד החינוך הבין בשנים האחרונות שיש בעיה במדינת ישראל.
<בני פישר: בתפקידים חשובים בעולם הטכנולוגיה והתעשייה לא נמצאים עובדים ישראלים.
<בני פישר: מייבאים מחו"ל.
<בני פישר: היום רתך מרוויח 16,000 שקלים והוא מגיע ממדינות מזרח אירופה.
<בני פישר: אנחנו מבינים שיש פה משהו לא נכון ולא הגיוני והתעשייה משוועת לאנשים.
<בני פישר: אנחנו מדברים על מקצועות שהטכנולוגיה בהם היא היום אחרת ושונה, כך שאנחנו כבר לא מדברים על הסללה.
<בני פישר: משרד החינוך משקיע המון כסף ובעיקר בשלב הראשון בשינוי התדמית.
<בני פישר: זה עדיין לא פשוט ללכת לבית ספר טכנולוגי כי זה נתפס כמשהו לא נכון.
<בני פישר: זה משהו בתפיסה המעוותת שלנו.
<בני פישר: בחינוך ההתיישבותי בכפרי הנוער אנחנו הבנו בשנה האחרונה שיש לנו הזדמנות להצטרף לתכנית הזאת ולנסות להעביר את כל כפרי הנוער, בצורה כזאת או אחרת, למסלול טכנולוגי.
<בני פישר: זה נעשה מתוך הבנה שארגז הכלים של התלמידים שלנו, ככל שהוא יהיה עשיר יותר ברמה הפרקטית עם ידע וניסיון מקצועי, הם יוכלו להשתלב בעולם העשייה.
<בני פישר: אני רוצה לומר שגם בשירות הצבאי אנחנו מזהים היום תלמידים שלנו, שכאשר הם מגיעים לשירות צבאי עם הסמכה כלשהי או עם י"ג-י"ד, זה מפתח להצלחה גם לשירות משמעותי וגם להמשך עבודה אחר-כך.
<בני פישר: אנחנו מוצאים את הבוגרים שלנו הרבה פעמים גם עם תעודת בגרות כי הדיבור היה על בגרות עיונית.
<בני פישר: הם מסיימים את הצבא עם תעודת בגרות לא כל-כך רלוונטית ולא מצליחים באמת להשתלב בעולם העבודה.
<בני פישר: הם מוצאים את עצמם שומרים בקניון או מחפשים עבודה שהגמול לצדה הוא מהיר אבל הוא שכר המינימום.
<בני פישר: תקרת הזכוכית לא נשברת בסיטואציה הזאת ולכן אנחנו נכנסים עכשיו לאיזשהו תכנית שאנחנו נפרט אותה – חלק מהכפרים שלנו כבר נמצאים היום במסלול טכנולוגי – שבה הילדים יעשו לצד בגרות עיונית.
<בני פישר: אנחנו לא מדברים רק על בגרות טכנולוגית אלא על גם וגם והילדים מסוגלים.
<בני פישר: הם יבחרו באחד מהמקצועות, ויש מאגר שלם של מקצועות מעניינים ורלוונטיים, שאנחנו נציג אותם בהמשך, לצד הכשרה מעשית כלשהי.
<בני פישר: וזה גם חשוב.
<בני פישר: זאת אומרת שאתה יוצא עם איזושהי תעודת הסמכה של משרד הכלכלה, שמאפשרת לך, קודם כל, לעבוד בחופשות.
<בני פישר: במקום לחפש את עצמך אתה יכול לצאת ולהרוויח משכורת יפה.
<בני פישר: הרעיון הוא של הכשרה מעשית וזה גם משתלב בתעשייה כי התעשייה היא ליד הכפרים.
<בני פישר: הרעיון הוא לייצר קשר שאחר-כך אפשר יהיה לפתח אותו וזאת השאיפה.
<בני פישר: אנחנו עם תכנית, יש נתונים ויש מספרים ואנחנו רוצים להגיע למצב שבו לכל בוגר שלנו תהיה גם הסמכה וגם מקצוע טכנולוגי.
<בני פישר: אנחנו נכנסים לתכנית בעלות של 60 מיליון שקלים לשלוש שנים וזאת מהפכה.
מירב בן ארי: 60 מיליון שקל לשלוש שנים?
<בני פישר: כן, לכל כפרי הנוער בשיתוף הפורום הציבורי.
<בני פישר: רוב הכסף הוא הכסף של מדינת ישראל ואיגוד התעשיינים, שנמצא מאוד חזק בעניין.
<בני פישר: המחשבה היא להצמיד לכל כפר נוער מכללה עם תכנית של י"ג-י"ד, שיש בה איזשהו אופק.
<בני פישר: אנחנו מזהים שילד בשלב הזה הרבה פעמים מגיע הרבה יותר בשל ללמידה.
<בני פישר: הוא מצליח להשלים בגרויות ומשהו קורה באקלים השונה הזה.
<בני פישר: רואים את זה במכינות.
<בני פישר: יש משהו בתיכון שלפעמים מושך אותך קצת להשתובבות ולא בדיוק להיות מפוקס על לימודים.
<בני פישר: תכנית י"ג-י"ד היא בשורה היום במערכת החינוך ומדינת ישראל משקיעה בה.
<בני פישר: באופן כללי התכנית הזאת אמורה להצעיד אותנו קדימה להגיע למצב שבו יותר תלמידים יהיו עם הכשרה ועם יכולת להשתלב בעולם התעשייה.
<בני פישר: בעיניי זאת בשורה גדולה ואני כן חושב שכדאי לראות נתונים.
מירב בן ארי: כן, כן, אנחנו רוצים לראות.
<יהושע צדוק: אני מפקח טכנולוגיה בחינוך ההתיישבותי.
<יהושע צדוק: בחינוך ההתיישבותי יש כ-42,000 תלמידים, מתוכם 28% לומדים בחינוך הטכנולוגי.
<יהושע צדוק: מדובר על כל המחוז שנקרא המינהל לחינוך התיישבותי.
<יהושע צדוק: הדף הבא במצגת מדבר על כפרי הנוער.
מירב בן ארי: זה בשנת הלימודים תשע"ז?
<יהושע צדוק: זה נכון למרס 2017.
עודד פורר: כשאתה אומר "חינוך טכנולוגי" למה אתה מתכוון?
<יהושע צדוק: שהם רשומים במגמה מתוך רשימת המגמות שנמצאת בדף שלפני האחרון.
<יהושע צדוק: בדף שלפני האחרון צירפתי לכם את שם המגמה וסמלה.
מירב בן ארי: בואו ניתן לו להמשיך ואחרי זה נשאל שאלות.
<יהושע צדוק: בכפרי הנוער יש 13,418 תלמידים בחטיבה העליונה – י', י"א, י"ב.
<יהושע צדוק: מתוכם, 4,811 תלמידים לומדים בחינוך הטכנולוגי והם מהווים כ-36%.
<יהושע צדוק: אנחנו רוצים להגיע לכך ש-50% מתלמידי כפרי הנוער ילמדו בחינוך הטכנולוגי.
<בני פישר: חשוב להגיד שהנתון בכפרי הנוער כרגע הוא מתחת לממוצע הארצי.
<יהושע צדוק: הממוצע הארצי הוא 40% בחינוך הטכנולוגי.
<יהושע צדוק: השקף הבא עונה על השאלה של אדוני לגבי מספרי תלמידים במגמות.
<יהושע צדוק: אנחנו רואים ש-14 זה הנדסת תוכנה, 11 – אלקטרוניקה, 10 – הנדסת מכונות וכן הלאה.
<יהושע צדוק: אלה מספרי התלמידים במגמות.
<יהושע צדוק: אנחנו רואים שהמגמות המובילות הן הנדסת תוכנה, הנדסת מכונות, הנדסת חשמל ואלקטרוניקה.
<יהושע צדוק: אלה המגמות שהן מרכז העשייה של התאחדות התעשיינים וכל המשק הישראלי.
מירב בן ארי: מה זה "מערכות רפואיות"?
<יהושע צדוק: יש מגמה במדינת ישראל שנקראת מערכות רפואיות, שבה התלמיד לומד מקצועי מדעי, או פיסיקה או כימיה או ביולוגיה ברמה של 5 יחידות.
<יהושע צדוק: בנוסף לכך הוא לומד מערכות רפואיות ברמה של 5 יחידות ועושה התמחות במגמה בעוד 5 יחידות.
<יהושע צדוק: זאת מגמה שההמשך שלה יהיה כנראה פרמדיקים והיא קיימת כ-8-7 שנים.
<יהושע צדוק: אחוז התלמידים בחינוך הטכנולוגי על-פי כפרי הנוער: יש כאן את רשימת כל כפרי הנוער ואנחנו רואים שיש לנו חמישה כפרי נוער ש-100% מהתלמידים שלהם לומדים בחינוך הטכנולוגי:
<יהושע צדוק: אורט ימי אשדוד, עמית פתח-תקווה, תום חרב לאת, נווה עמיאל ו-כ"ג יורדי הסירה.
עודד פורר: אתה יכול להגיד למה יש כאלה שנמצאים בצד הימני של העמודה, שאין בהם בכלל חינוך טכנולוגי?
<יהושע צדוק: זה בדיוק האתגר שלנו.
<בני פישר: אני אגיד למה ויש לזה תשובה.
<בני פישר: חלקם מתעסקים היום בחקלאות וחקלאות לא יושבת היום בצד הטכנולוגי.
<בני פישר: אבל כולנו מבינים שחקלאות נמצאת במקום אחר אז אנחנו עושים כמה דברים.
<בני פישר: ראשית, יש מהלך של להעביר את המגמה הזאת למסלול הטכנולוגי במשרד החינוך ויש לזה כל מיני השלכות.
<בני פישר: הייתה תפיסה אנכרוניסטית לגבי חקלאות ואנחנו מבינים שאנחנו חייבים להשתנות היום, ויחד עם זה לפתח ניואנסים בתוך המגמה הזאת סביב אקלים, בקרת אקלים - - -
איתן ברושי: למה אתם מפרידים בין כפרי הנוער והחינוך ההתיישבותי?
איתן ברושי: למה נחוצה החלוקה הזאת?
איתן ברושי: אני חושב שהמשימה נכונה.
איתן ברושי: אנחנו רוצים חינוך התיישבותי, ואני אדבר על זה תכף, ואנחנו רוצים חינוך טכנולוגי.
איתן ברושי: למה החלוקה?
איתן ברושי: אתם מנציחים את הפערים.
איתן ברושי: צריך לעשות בדיוק הפוך ממה שאתם עושים.
<בני פישר: הדיון פה כרגע הוא על כפרי הנוער מסיבה אחת פשוטה: אנחנו בכל זאת צריכים להכיר בכך שילד בחינוך ההתיישבותי האזורי, מקיבוץ כזה או ממושב כזה, יש לו עורף משפחתי והוא יעשה בגרות ב-5 יחידות פיסיקה.
<בני פישר: אחר-כך הוא ייצא לחוץ-לארץ וההורים ימשיכו ללוות.
<בני פישר: הילדים האלה זה עבורם כלי לחיים, ואני לא מזלזל, אני חושב שהוא חשוב, אבל אנחנו יודעים שבמדינת ישראל הילדים האלה משתלבים בחיים ויש להם עורף משפחתי.
<בני פישר: אנחנו היום מבינים יותר שילד בחינוך הפנימייתי זה מנוף להצלחה, זה הכלי שאתו הוא ישבור את תקרת הזכוכית.
<בני פישר: לכן, כשאני מציג היום, אני מדגיש - - -
איתן ברושי: זה סותר.
<בני פישר: זה לא סותר.
<בני פישר: בוודאי שזה לא סותר.
מירב בן ארי: בוא נחזור להתמקד בדיון.
<יהושע צדוק: כפי שאמרתי, מנהל המינהל הוציא מכתב למנהלי כפרי הנוער שבהם אחוז התלמידים בחינוך הטכנולוגי הוא קטן מ-40%.
מירב בן ארי: היעד שלכם הוא להגיע ל-50% ב-60 מיליון שקל?
<יהושע צדוק: כן.
מירב בן ארי: זאת אומרת שיש לכם מטרות ב-60 מיליון שקל?
<יהושע צדוק: כן, בתכנון.
<יהושע צדוק: בכל אופן, כל מי שיש לו פחות מ-40% קיבל מכתב ממנהל המינהל והתבקש להקים ועדת היגוי, שתבחן את המגמות הקיימות ותבחר ארבע מגמות שמתוכן נבחר אחת לפתיחה ב-1 בספטמבר.
<יהושע צדוק: זה לגבי אחוז התלמידים במגמות.
<יהושע צדוק: השקף הבא עוסק במה שהזכרת, כבודך, וזה הנושא של י"ג-י"ד.
<יהושע צדוק: אנחנו רואים בלימודי המשך של לימודי י"ג-י"ד המשך רציף של התפתחותו של התלמיד בכפרי הנוער.
<יהושע צדוק: אנחנו רואים שיש לנו 12 כפרי נוער שבהם יש כיתות י"ג-י"ד.
<יהושע צדוק: הגדולים ביותר הם הכפר הירוק, קציני ים עכו, עמית פתח-תקווה וכן הלאה.
<יהושע צדוק: בסך הכול ב-י"ג 413 תלמידים וב-י"ד 291 תלמידים.
עודד פורר: יש לכם מטרות שמשותפות עם הצבא?
<בני פישר: כן, בטח.
<בני פישר: יש לנו כאן גם נציגים שיציגו מודלים כאלה.
<יהושע צדוק: אנחנו בשאיפה להוסיף בשנת תשע"ט לפחות עוד שבעה כפרי נוער, בהם ייפתחו לימודי המשך י"ג-י"ד, בנוסף ל-12.
<יהושע צדוק: אנחנו נגיע ל-17 בתשע"ט.
מירב בן ארי: אלה כפרי נוער חדשים שאתה לגמרי בונה אותם או שאתה משתמש בתשתית קיימת?
<יהושע צדוק: אנחנו בונים את כיתות י"ג-י"ד בתוך בית הספר, אבל ייתכן ויש כבר בתיכון את המגמה.
<יהושע צדוק: עקרונות הפעולה שעליהם מתבססת התכנית – כמו שאמר בני, כל העקרונות האלה נכתבו גם בשיתוף פעולה עם הפורום הציבורי.
<יהושע צדוק: אנחנו זיקקנו את הדברים שימצבו את התלמיד במקום גבוה, כלומר המיצוי במגמות טכנולוגיות כמוקד משיכה ללימודי המשך ולשירות משמעותי.
<יהושע צדוק: אנחנו רוצים שהבוגר שלנו בכפר הנוער, אם הוא לא ילך ליחידה מובחרת, הוא ישרת כתומך לחימה בחיל האוויר, בחיל הטכנולוגיה והתחזוקה, בחיל המודיעין וכן הלאה.
<יהושע צדוק: הקניית כלים וסביבות למידה מותאמים למאה העשרים ואחת – ברור שאנחנו לא נאפשר לחזור למה שהיה לפני עשרים, שלושים וארבעים שנה.
<יהושע צדוק: מדובר על מעבדות מתקדמות ובעצם כל הורה היה רוצה שלילדים שלו יהיו מעבדות כאלה.
<יהושע צדוק: העמדת מעבדות וסביבות למידה ראויות – זה באותו הקשר, גם בהקשר של הקמת מבנים.
<יהושע צדוק: אנחנו לא נאפשר להקים מעבדות במבנים שאינם ראויים.
<יהושע צדוק: אנחנו נדרוש מהבעלויות ואולי גם נסייע לשיפור המבנים ולתת תנאים נאותים לקיום תהליך למידה איכותי.
<יהושע צדוק: תגבור לימודי בדגש על אנגלית – הבנו מיחידות הצבא השונות שאחד הקשיים שיש לנו עם התלמידים הטכנולוגיים ברמות הגבוהות יותר זה הנושא של האנגלית.
<יהושע צדוק: אנחנו נרצה שתלמיד שמסיים הנדסאים יגיע גם ל-4 יחידות אנגלית.
<יהושע צדוק: ראינו שגם ביחידות המודיעין וגם בחיל האוויר יש קצת קשיים בנושא האנגלית ואנחנו חייבים לחזק את הנושא הזה.
<יהושע צדוק: שילוב תלמידים בתעשייה – זה ברור.
<יהושע צדוק: אנחנו הולכים על זה שכל כפר נוער יוכל לשלב לפחות קבוצה אחת בתשע"ח בתעשייה.
<יהושע צדוק: מורים – זאת בעיה חמורה, אבל משרד החינוך מטפל בה ומקדם תהליכים גדולים מאוד של הסבת אנשי צבא, הסבת אנשי הייטק וכו'.
<יהושע צדוק: הכשרה בליווי המורים להוראה מבוססת התנסות – זאת אומרת לא רק הוראה פרונטלית אלא הוראה משותפת, הנושא של עבודה ב-PBL וכל מה שקשור לזה כדי להביא את התלמיד למיצוי היכולות שלו במגוון היכולות שלו, במגוון האינטליגנציות שלו.
<יהושע צדוק: הוספת הסמכות לבוגר על פי צרכי התלמידים והמשק – גם כאן
<יהושע צדוק: תלמיד שירצה לעשות הסמכה במקצוע שהוא קרוב למקצוע שלו, אנחנו נממן את זה אם תהיה קבוצה מספיק גדולה.
<יהושע צדוק: כמובן, זה יסייע למשק כי אותם מוסמכים יוכלו לצאת אחרי שירות צבאי לעבודה והם יוכלו להשתלב במשק בענפים מבוקשים.
<יהושע צדוק: השקף הבא עוסק בציפיות שלנו מכפרי הנוער לטווח הקצר.
מירב בן ארי: תעשה את זה בסיכום, בבקשה.
<יהושע צדוק: כמו שאמרנו, נקצר.
<יהושע צדוק: כל מי שהיום פחות מ-40% יפתח 15 מגמות.
<יהושע צדוק: סוכם על פתיחת 15 מגמות בתשע"ח ו-20 בתשע"ט.
<יהושע צדוק: אנחנו גם נחזק מגמות טכנולוגיות קיימות בעיקר באותם כפרי נוער בהם יש 100% תלמידים בחינוך הטכנולוגי.
<יהושע צדוק: הוא לא יפתח עוד מגמה וממילא אנחנו נחזק לו את המגמה הקיימת.
<יהושע צדוק: פתיחת לימודי המשך י"ג-י"ד – בכל כפר נוער שבו יש מגמה טכנולוגית עם 20 תלמידים במגמה בתיכון.
<יהושע צדוק: זאת אומרת שלמרות שמ-20 תלמידים במגמה בתיכון ייתכן ויישארו רק 12-10 תלמידים, אנחנו נביא עוד תלמידים מבתי-ספר נוספים ונפתח את המגמה, למרות שהמספר הוא קטן.
<יהושע צדוק: זאת ההחלטה.
<יהושע צדוק: תכנית לימודים המביאה לבגרות מלאה – אנחנו פועלים לכך שכל תלמיד בסוף י"ד, אם לא בסוף י"ב, ישלים את הבגרויות שלו וכמובן, בכל מקרה הוא ייצא עם תעודת הנדסאי.
מירב בן ארי: אחרי י"ג-י"ד?
<יהושע צדוק: ברור.
עודד פורר: מה שחסר לי במצגת זה מה החסמים שלכם.
עודד פורר: אנחנו חברי כנסת ובסוף, אחד הדברים שאנחנו מנסים לעשות זה לפתור פלונטרים.
עודד פורר: מה חוסם אתכם מלהגיע לאחוזים יותר גבוהים, כולל באותה עמודה שבה אנחנו לא רואים בכלל חינוך טכנולוגי בחלק מכפרי הנוער?
<בני פישר: פה יש התפרצות לדלת פתוחה, שזה כבר משמח, כי אנחנו מכירים את עצמנו שהרבה פעמים אנחנו מפגרים אחרי דברים אחרים.
<בני פישר: צריך להודות.
<בני פישר: התהליך הזה מתבשל כבר המון זמן וזה שינוי מגמה במשרד החינוך.
<בני פישר: החסם היה המשרד.
<בני פישר: המשרד לא חשב כך.
<בני פישר: המנכ"לית הקודמת התחילה מהלך והבנה שיש לנו בעיה במדינת ישראל.
מירב בן ארי: נתן את זה למשרד הכלכלה.
מירב בן ארי: עכשיו זה כבר עבר למשרד הרווחה.
מירב בן ארי: אפילו הפרסומת שיש עכשיו בטלוויזיה, אפילו זה לא היה.
מירב בן ארי: זה העוול של השנים שמידרנו את זה.
<בני פישר: החסם השני, וצריך להודות שזה יותר בעייתי לנו, למאפיינים, באופן טבעי, כשאתה מתעסק עם אוכלוסיות מאתגרות – אנחנו מניפים את דגל האוכלוסיות המורכבות במשרד.
<בני פישר: זה האתגר שלנו.
<בני פישר: הכיוון של לא מעט אנשי חינוך הוא עדיין בגרות, בגרות, בגרות כי זאת תעודת ההצלחה לחיים.
<בני פישר: משהו שם עדיין לא השתנה ולכן, בחלק מהכפרים – זאת עבודה שלנו, זה ממש בתוך הבית והיום זה גם רגולציה – אנחנו באים היום עם אמירות ועם יעדים שלא הצבנו.
<בני פישר: אני כמנהל מינהל לא הצבתי יעד כזה.
עודד פורר: אבל יש אפשרות להוציא בגרות טכנולוגית.
<בני פישר: ברור, ולא עשו את זה.
<בני פישר: במובן מסוים, צריך להודות, יש משהו בחלק מהמקצועות שמצריך המון ידע בשפה ובמתמטיקה והילדים שלנו קשה להם עם זה.
<בני פישר: היכולת היום לזקק מגמה שיכולה לדייק והיא לא רק CNC, - אנחנו מוצאים את עצמנו הרבה ב-CNC – זה כאילו מגמה חלשה שעטפו אותה בעטיפה שהיא חשובה ואני לא מזלזל בה.
<בני פישר: אנחנו צריכים היום בתוכנו, בתוך הבית, לדייק את המגמות.
<בני פישר: אנחנו צריכים יותר שעות, שזה כסף, לאנגלית ולמתמטיקה.
<בני פישר: כל מגמה כזאת צריכה היום הרבה יותר תמיכה וליווי וסוף כל סוף יש לצד זה תקצוב, דבר שלא היה עד היום.
<בני פישר: לכן אני אומר שחובת ההוכחה עלינו, להראות שבאמת אנחנו עומדים ביעדים.
<בני פישר: יכולנו להגיד 100% ואנחנו עוד לא שם, אבל אני חושב שאנחנו בהתחלה של דרך.
מירב בן ארי: זה לא היה כבר שנים.
מירב בן ארי: מתי בפעם האחרונה משרד החינוך תקצב 60 מיליון שקל לחינוך הטכנולוגי?
<בני פישר: אף פעם.
<בני פישר: נמצא פה נציג המשרד מהמינהל שיוכל להגיד כמה דברים.
<יהושע צדוק: אני הייתי אומר שיש מקום להתעכב על השקף שעוסק בחינוך הטכנולוגי כמפתח להצלחה.
<יהושע צדוק: יש כאן חמישה היגדים ואני חושב שכל היגד יש לו משקל והוא ישפיע על התהליך שאנחנו מתחילים.
מירב בן ארי: אני רואה שגם חילקתם את התקציב.
מירב בן ארי: רצית להוסיף, אדוני?
<יעקב שינבוים: תפקידי הוא מנהל אגף הסמכות.
<יעקב שינבוים: אני מציין את התפקיד הזה רק כדי להדגים את השינוי שחל במשרד החינוך, בכך שהוקם אגף הסמכות, מה שלא היה בעבר.
<יעקב שינבוים: האגף הזה הוקם לפני כשנתיים וחצי וזה מבטא סוג של שינוי מגמה.
<יעקב שינבוים: מדובר בהסכמות מקצועיות לתלמידים.
איתן ברושי: האגף הזה הוא במשרד החינוך?
<יעקב שינבוים: כן, במינהל הטכנולוגי של משרד החינוך.
<קריאה: פעם זה היה רק במשרד הרווחה.
מירב בן ארי: משרד הכלכלה וזה עבר לרווחה.
מירב בן ארי: הכול עבר, כל החינוך הטכנולוגי.
איתן ברושי: בסופו של דבר, כל החינוך הטכנולוגי הוא לא בידי משרד החינוך, נכון?
איתן ברושי: איפה לומדים יותר תלמידים?
<בני פישר: בוודאי שבמשרד החינוך.
<בני פישר: אגב, יש לא מעט בתי-ספר שעוברים כל שנה בעיקר במשרד החינוך.
<בני פישר: לאוכלוסיות קצה יש הסמכות של משרד הכלכלה, אבל גם שם הם כבר מבינים שזו לא האכסניה הנכונה.
<בני פישר: האתגר של משרד החינוך הוא להגיד לילדים שהם חלק ממערכת החינוך.
<בני פישר: בתי-ספר עוברים.
<יעקב שינבוים: במסגרת המהלך הזה הזכרתם נכון את העניין של הבגרות.
<יעקב שינבוים: היום אנחנו מדברים על בגרות או על רכישת מקצוע לצד תעודת הבגרות והייתי אומר שזה לא רק לצד אלא שאחד שלוב בשני.
<יעקב שינבוים: כל לימוד של מקצוע טכנולוגי לא סותר והוא לא בניגוד לבגרות, אלא הוא מהווה צבירת נקודות לזכאות לתעודת בגרות.
<יעקב שינבוים: כך שזה אפילו מקל על תלמידים מסוימים להגיע לבגרות אם לא הייתה להם האפשרות ללמוד את המקצועות האלה.
<יעקב שינבוים: זה דבר שחשוב מאוד לציין.
<יעקב שינבוים: הקמפיין מתנהל כבר כמה וכמה שנים ומשרד החינוך משקיע בו מיליוני שקלים.
<יעקב שינבוים: כל זה כדי לשנות גם את התדמית וגם להביא עוד תלמידים כדי להגיע ליעדים שאנחנו רוצים להגיע, לפחות למה שנעשה בחינוך הטכנולוגי ברמות של מדינות ה-OECD.
<יעקב שינבוים: הוקמו מרכזים טכנולוגיים ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם התאחדות התעשיינים.
<יעקב שינבוים: הם טרחו והיו מעורבים מאוד בתהליך הזה.
<יעקב שינבוים: בינתיים הוקמו שני מרכזים טכנולוגיים, אחד בחיפה ואחד בבאר שבע, וכבר היום מדברים על הקמת מרכזים נוספים ויש כספים שמוקצים מטעם האוצר לעניין.
<יעקב שינבוים: אלה דברים שלא היו בעבר.
<יעקב שינבוים: יש לנו תכנית רב-שנתית לחיזוק החינוך הטכנולוגי.
<יעקב שינבוים: אני יכול להרחיב ולתת לכם הרצאה יותר ארוכה.
<יעקב שינבוים: לא הכנתי כי לא ידעתי אם יהיה לזה זמן.
<יעקב שינבוים: התכנית לכפרי הנוער משתלבת כמו כפפה ליד בתוך התמונה הכללית ובין היתר יש גם חיזוק מורים וכו'.
<יעקב שינבוים: שאל חבר הכנסת הנכבד האם יש חסמים כלשהם.
<יעקב שינבוים: אני רק אציין דבר אחד, שהעובדה שקמנו ואנחנו מטפלים בתלמידים וגם עושים שילוב בתעשייה וכו', נראה לצנינים בעיניהם של האנשים הרלוונטיים במשרד הרווחה.
<יעקב שינבוים: הם מערימים עלינו קשיים מסוימים לאחרונה ומתנערים מהסדרים שהיו בעבר במשך הרבה מאוד שנים, לגבי הכרה בלימודים שלנו לצורך קבלת סיווגים מקצועיים.
<יעקב שינבוים: זה היה בשעתו בלימודי הקולינריה.
עודד פורר: מי מתעמר בכם?
מירב בן ארי: אני יודעת, אני אספר לך אחרי זה.
מירב בן ארי: מאיפה את?
מירב בן ארי: את ממשרד העבודה והרווחה?
מירב בן ארי: אז את תדברי אחרי זה.
<יעקב שינבוים: אני רוצה לומר את זה מפני שהם ביטלו במחי יד הסכמים רבי-שנים שהיו קיימים אתם בהקשר ללימודי הקולינריה אצלנו, למשל, טבחות וקונדיטוריה.
<יעקב שינבוים: הם גם שינו הסדרים בנושאים אחרים שלא אכנס אליהם כרגע.
<יעקב שינבוים: בקיצור, יש קצת מתח בין המשרדים וזה לא מועיל לטובת העניין של הסמכות.
מירב בן ארי: כן, זה לא מועיל לתלמידים, זה בטוח.
<יעקב שינבוים: ולתלמידים שכל-כך זקוקים לזה.
מירב בן ארי: משרד הרווחה רוצים לדבר?
<ליאור זיסר יוגב: עד לפני כחצי שנה היינו משרד הכלכלה והיום אנחנו משרד העבודה והרווחה ואנחנו ממשיכים את העבודה.
<ליאור זיסר יוגב: אני סגנית ממונה על חניכות נוער באגף הכשרה מקצועית.
<ליאור זיסר יוגב: בעצם מתוקף חוק אנחנו אחראים על בתי-ספר מקצועיים שבהם יש מודל לימודים דואלי.
איתן ברושי: כמה תלמידים יש?
<ליאור זיסר יוגב: יש לנו 12,000 תלמידים ב-62 בתי-ספר.
<ליאור זיסר יוגב: בנוסף לכך אנחנו פעילים גם בשני כפרי נוער, בקדמה ובמנוף במגמות מקצועיות שאנחנו מספקים להם ליווי וחניכות.
<ליאור זיסר יוגב: יש לנו מגמת תיב"ם, בקרת קול וסאונד, גרפיקה.
<ליאור זיסר יוגב: בקדמה עיצוב שיער, בקרת סאונד, היה מסגרות, גננות נוי, מולטימדיה.
<ליאור זיסר יוגב: אלה מספר מגמות שאנחנו מפעילים בתקצוב שלנו ובליווי שלנו.
איתן ברושי: את מדברת רק על לימודים מקצועיים?
<ליאור זיסר יוגב: נכון.
מירב בן ארי: אני הייתי בכפר הנוער מנוף.
מירב בן ארי: חשוב לומר שזאת אוכלוסייה אחרת.
מירב בן ארי: זה לא מה שאתה מכיר.
איתן ברושי: אבל זה עם ישראל.
איתן ברושי: מה זה עם ישראל?
איתן ברושי: גם אצלי במרכזים היה לי את עם ישראל, אבל הייתה לי אוכלוסייה שהייתה צריכה סיוע אחר.
איתן ברושי: זאת הסיבה לכך שהממשלה מחלקת את האחריות?
מירב בן ארי: איזו שאלה?
מירב בן ארי: אם יש לך נוער שהוא חסר עורף משפחתי, שאין לו הורים לחזור אליהם, שאין לו הורים שמעודדים אותו אם הוא מביא מבחן או שהוא בכלל נפלט בגלל נושא של רווחה.
מירב בן ארי: יכול להיות שהוא הוצא מהבית בצו בית-משפט.
מירב בן ארי: אני ישבתי עם החבר'ה של מנוף.
מירב בן ארי: אני ראיתי.
איתן ברושי: אוקיי, בסדר.
מירב בן ארי: לכן אני חייבת לתקן אותך, ברושי, שמדובר על משהו אחר.
מירב בן ארי: הייתי גם במנוף ומקסים שם, מאוד מאוד יפה.
מירב בן ארי: אבל זאת אוכלוסייה אחרת.
איתן ברושי: ראית את שנת השירות שלנו שם?
מירב בן ארי: בוודאי, אז מה?
איתן ברושי: מה זה קשור?
מירב בן ארי: כי החבר'ה שלך עושים שם שנת שירות.
איתן ברושי: זאת האידאולוגיה שהחינוך הטכנולוגי מצוי בידי משרדי ממשלה.
איתן ברושי: העבירו את זה לכלכלה, לרווחה ועוד מעט יעבירו את זה למשרד החלל.
עודד פורר: אתם מתווכחים על שני עניינים שונים.
איתן ברושי: לא מתווכחים.
איתן ברושי: המשרד הבא יהיה לחלל.
איתן ברושי: נעביר את זה לחלל.
<ליאור זיסר יוגב: אנחנו נמשיך לעבוד בכל משרד.
<ליאור זיסר יוגב: אגב, גם במשרד החינוך נמשיך לעבוד.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים גם לדעת מה הסיפור בין שניכם.
<ליאור זיסר יוגב: אני אומר דבר כזה.
<ליאור זיסר יוגב: האמת שזה נכון ואני יודעת שדובר עם המנכ"לית הקודמת, היוצאת, של משרד החינוך ובין המנכ"ל שלנו או ראש האגף שלנו, מר שולי אייל.
<ליאור זיסר יוגב: היו ניסיונות של שיתופי פעולה.
<ליאור זיסר יוגב: רק בשבוע שעבר יצא מכתב למר בני פישר ולמשרד החינוך, למחלקה הפדגוגית, לגבי הרחבת מגמות מקצועיות שאנחנו מפקחים עליהן לכפרי נוער נוספים ולבתי-ספר נוספים.
<ליאור זיסר יוגב: ואנחנו נשמח, כמובן, להמשך שיתופי הפעולה.
<ליאור זיסר יוגב: עד כה, בגלל הפערים באידאולוגיה וגם פערים פוליטיים בעיקר, שהם כבר לא ברמתנו, עובדי המשרד, יש אצלנו באגף בתי-ספר שבהם הבגרות היא לא הדבר הראשון בסדר העדיפויות אלא קודם כל תעודת הסמכה ומקצוע.
<ליאור זיסר יוגב: דרך אגב, ההסמכה נמצאת מתוקף חוק תחת האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה לכל המקצועות הנ"ל.
איתן ברושי: זאת הבעיה.
<ליאור זיסר יוגב: לא הצלחנו לעבוד עם אגף ההסמכה או הבחינות של המינהל הטכנולוגי כי הקרדיטציה לא אותו דבר והסילבוס הוא לא אותו דבר.
<ליאור זיסר יוגב: מבחינת התלמידים, הם לא מתעקשים על הגשה לבגרות אצלנו בבתי-הספר.
מירב בן ארי: זה לא קשור אליה.
איתן ברושי: מה זאת אומרת שזה לא קשור אליה?
איתן ברושי: היא מייצגת את השר?
מירב בן ארי: היא מחליטה?
מירב בן ארי: הרי זאת החלטה פוליטית.
מירב בן ארי: כולנו ישבנו פה לפני שנתיים.
איתן ברושי: אחרי שהם הפכו להיות מומחים לגיל הרך הם מומחים כנראה להכול.
<ליאור זיסר יוגב: אני אומר שבראש ובראשונה נושא התעסוקה הוא מה שעומד בראש המשרד.
<ליאור זיסר יוגב: המשנה לתעסוקה והמשנה למנכ"ל, בזה הם מתעסקים.
<ליאור זיסר יוגב: לכן היה הנושא של מעונות היום כי המחשבה הייתה על תעסוקת נשים.
<ליאור זיסר יוגב: לכן יש גם הנושא הזה כשהכוונה בסוף היא תעסוקה לאותם תלמידים, שגם אם הם ייצאו בלי תעודת בגרות מהחינוך הטכנולוגי, יהיה להם מקצוע.
מירב בן ארי: אני מכירה את שולי ואנחנו חברים.
מירב בן ארי: אני רואה אותו מחייך ואני יודעת בדיוק מה קורה, אבל לא נפתח את זה כאן.
מירב בן ארי: אני רק רוצה לדעת מהצד הזה, ותכף נעבור לפורום, האם בגלל שלכם יש את ההסמכות שלכם ולהם יש את ההסמכות שלהם, הילד נפגע?
מירב בן ארי: זה מה שמעניין אותנו.
מירב בן ארי: אותי ואותם ואני מניחה שאת כל מי שיושב פה.
<יעקב שינבוים: כן.
<יעקב שינבוים: יש לנו ילדים בכפרי נוער שנפגעו מזה בנווה עמיאל.
איתן ברושי: גם הילדים וגם המדינה נפגעת מזה.
איתן ברושי: מאבדים פוטנציאל.
איתן ברושי: זה עסק פרטי פה, הדבר הזה?
<ליאור זיסר יוגב: אני אומר שהחניכים שלכם בקדמה ובמנוף מדי שנה מקבלים הסמכות ומקבלים מקצוע ממשרד העבודה והרווחה, מהאגף להכשרה מקצועית.
<ליאור זיסר יוגב: לומר שהתלמידים נפגעים – מדובר בתלמידים שלא למדו בתכנית הלימודים.
<ליאור זיסר יוגב: לומר שתלמידים שלא למדו בתכנית הלימודים של האגף להכשרה מקצועית ואחרי זה נבחנים, מן הסתם לא יעברו את המבחנים ולא יקבלו הסמכה כי הם לא למדו ולא התנסו.
מירב בן ארי: אני רוצה לשאול אותך שאלה, האם יש לכם כוונה להתרחב?
מירב בן ארי: הם הביאו 60 מיליון שקל, הם מציגים תכנית ואומרים: אנחנו הולכים להקים מנהלים, כיתות, מעבדות.
מירב בן ארי: מה התכנית של משרד העבודה והרווחה?
<ליאור זיסר יוגב: אני אומר סביב השולחן הזה וכולם עדיי – זה אפילו מתועד – שאנחנו צמאים לשיתוף פעולה וגם עם משרד הכלכלה בתחום של תעשיות.
<ליאור זיסר יוגב: אנחנו רוצים להרחיב, להתרחב ולהגיע לכמה שיותר תלמידים שתהיה להם תעודת מקצוע, שייכנסו לשוק התעסוקה במידה וזה מתאים להם, שיתגייסו לשירות משמעותי במקצוע שלהם.
<ליאור זיסר יוגב: זה מה שאנחנו רוצים.
מירב בן ארי: יש לכם תכנית?
מירב בן ארי: שמתם על זה כסף?
<ליאור זיסר יוגב: בשנה הבאה ייפתחו שני בתי-ספר חדשים צמודי מפעל במודל הדואלי, כמו שמוכר בגרמניה.
<ליאור זיסר יוגב: חצי מהשבוע לומדים לימודי מקצוע תיאורטיים וחצי מהשבוע עובדים במפעלים ובתעשייה.
מירב בן ארי: איזה שני בתי-ספר?
<ליאור זיסר יוגב: אולי מוקדם לומר, אבל זה במכרז שעכשיו נסגר.
איתן ברושי: בית-ספר של חיל הים.
<ליאור זיסר יוגב: נכון, יש בצור ים בחיל הים, יש לנו שלושה בתי ספר עם חיל האוויר.
<ליאור זיסר יוגב: יש אחוזי גיוס גבוהים מאוד ותלמידים שמסיימים עם תעודת הסמכה משתלבים בצבא ומשתלבים בתעסוקה במקומות בכירים מאוד.
<ליאור זיסר יוגב: זו התכנית ויש תכנית להתרחב.
<ליאור זיסר יוגב: כמובן, נשמח גם להתרחב בתוך כפרי הנוער כמו שקורה בצורה מאוד מוצלחת בקדמה ובמנוף.
<ליאור זיסר יוגב: אני גם מכירה עוד שני כפרי נוער שפנו אלינו בנושא הזה ונשמח לעבוד אתם.
מירב בן ארי: ליאור, הצגת יפה מאוד.
מירב בן ארי: עכשיו, בבקשה, חברי הכנסת.
מירב בן ארי: ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: גברתי היושבת-ראש, חברי, קודם כל צריך לומר שכאשר באים לדבר על החינוך הטכנולוגי בתוך החינוך ההתיישבותי הוא חלק מהחינוך ההתיישבותי והוא תלוי בחינוך ההתיישבותי.
איתן ברושי: לא סתם יושבים פה ראש האגף ואחרים שמדברים עליו.