GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חגית גליקמן: כאשר אנחנו מסתכלים על פערים מרקע חברתי כלכלי, אנחנו רואים כאמור, מה שאמרתי קודם, גם בקרב דוברי העברית וגם בקרב דוברי הערבית במידה פחותה בפיז"ה, אבל במידה גדולה יותר ב-TIMSS ובמיצ"ב, יש פערים בין תלמידים.
<חגית גליקמן: תלמידים שבאים מרקע חברתי כלכלי חלש, הישגיהם נמוכים באופן משמעותי מתלמידים שבאים מרקע חברתי כלכלי גבוה.
<חגית גליקמן: אז אני חוזרת לאורך עשור, שיפור בהישגי ישראל במחקר פיז"ה.
<חגית גליקמן: בהשוואה ל-2012 לא חל שינוי בכל התחומים.
<חגית גליקמן: בכל התחומים הממוצע בישראל נמוך מהממוצע של ה-OECD, פיזור הציונים גבוה, והגדול ביותר מכל מדינות ה-OECD.
<חגית גליקמן: שיעור המצטיינים דומה ל-OECD ואפילו לפעמים יותר, ושיעור המתקשים גדול בכל התחומים.
<חגית גליקמן: הישגי דוברי העברית גבוהים מהישגי דוברי הערבית וככל שהרקע החברתי כלכלי תרבותי גבוה יותר, כך ההישגים גבוהים יותר.
חנין זועבי: שיעור המצטיינים בכל התחומים גדול מהממוצע, את אומרת?
מירב בן ארי: לא, היא אומרת שזה אותו דבר כמו ה-OECD.
<חגית גליקמן: שיעור המצטיינים דומה לממוצע של ה-OECD.
<חגית גליקמן: גם כשמסתכלים, את יכולה גם להסתכל על תלמיד שמצטיין בכל התחומים.
<חגית גליקמן: תלמיד יכול להצטיין במדעים אבל לא קריאה ולהיפך, אבל שיעור המצטיינים שבכל התחומים דומה ל-OECD, ושיעור המתקשים בכל התחומים, מתקשים גם בקריאה גם במתמטיקה וגם במדעים גדול פי 1.5 מממוצע ה-OECD.
<קריאה: אבל היה שיפור בהישגים של כל המדינות, לא רק של ישראל.
<חגית גליקמן: לא כל כך.
<חגית גליקמן: מחקר TIMSS, נועד לתלמידי כיתה ח' והוא כן בודק כמו במיצב, ידע בתכנית וכישורים בתכנית לימודים.
<חגית גליקמן: במחקר TIMSS אנחנו מדברים על מתמטיקה ומדעים, מספרים, אלגברה, גיאומטריה, נתונים, לומדים ביולוגיה, כימיה, פיזיקה, מדעי כדור הארץ, פשוט להראות שמדובר בתכנית לימודים, בניגוד לפיז"ה, אוריינות.
<חגית גליקמן: נערך בישראל באפריל-מאי 2015, 5,500 תלמידים, 200 בתי ספר.
<חגית גליקמן: במחקר הזה לא השתתפו תלמידים חרדים.
<חגית גליקמן: אנחנו יכולים לראות את התמונה שעולה מ-1999 עד 2015.
<חגית גליקמן: ב-2011 הייתה קפיצה מאוד גדולה בהשוואה ל-2007 בהישגי ישראל.
<חגית גליקמן: מדינת ישראל הגיעה להישגים יפים, מקום שביעים במתמטיקה, מקום 13 במדעים, וההישגים האלה השתמרו.
<חגית גליקמן: חשוב מאוד לציין שההישגים האלה נשמרו, אין ירידה.
<חגית גליקמן: יש מגמת התייצבות.
<חגית גליקמן: אם אנחנו מסתכלים בין 1999 ל-2015 יש שיפור ניכר בהישגי ישראל, 45 נקודות במתמטיקה ו-39 נקודות במדעים.
<חגית גליקמן: זה המיקום של ישראל, הוא אמנם ירד אבל הסיבה לירידה, זאת אומרת הישגי ישראל לא ירדו אבל המיקום ירד.
<חגית גליקמן: למה המיקום ירד?
<חגית גליקמן: נוספו מדינות חזקות כמו אירלנד וקנדה שלא היו קודם, וחלק מהמדינות שהיו מעט פחות מאיתנו השתפרו קצת יותר ולכן המיקום ירד.
יעקב מרגי: אבל יש, כפי שאמרת, יש מדינות שמתחתינו והשתפרו.
<קריאה: השתפרנו פחות מאחרים.
<חגית גליקמן: לא השתפרנו.
יעקב מרגי: עוז לתמורה מתי נכנסה?
<דסי הארי: עוז לתמורה סיימה את כניסתה בשנה זו.
יעקב מרגי: מתי היא התחילה להכנס?
<דסי הארי: לפני חמש שנים.
יעקב מרגי: אופק חדש?
<דסי הארי: אופק חדש התחילה להכנס - - -
<חגית גליקמן: ב-2008.
<דסי הארי: נכנסה בחינוך העל יסודי בתשע"ד.
<חגית גליקמן: מאוד חשוב לי להראות את שיעור המצטיינים.
<חגית גליקמן: זוכרים שגם בפיז"ה אמרנו שיש בישראל שכבה לא קטנה של מצטיינים.
<חגית גליקמן: אנחנו יכולים לראות את זה גם בTIMSS-, במתמטיקה ובמדעים.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות 13% מהתלמידים מצטיינים במתמטיקה ו-12% במדעים וזה כלל ישראל.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות שמבחינת המצטיינים אנחנו נמצאים במקום השמיני והתשיעי אחרי סינגפור, יפן ורוסיה.
יעקב מרגי: זה הולך ביחס ישר לפערים.
יעקב מרגי: מי שמבין בקריאת נתונים, זה ביחס ישר לפערים בחברה הישראלית.
<חגית גליקמן: זו התמונה שעולה הן בפיז"ה והן ב-TIMSS.
<חגית גליקמן: 8% מצטיינים גם וגם.
<חגית גליקמן: אבל שיעור המתקשים גם הוא גבוה.
<חגית גליקמן: 16% מתקשים במתמטיקה ובמדעים.
<חגית גליקמן: שימו לב, שיעור המתקשים קטן יותר ב-TIMSS מאשר בפיז"ה.
<חגית גליקמן: כי מדובר בתכנית לימודית בבסיס ואוריינות היא קומה אחת מעל.
<חגית גליקמן: פיזור גדול כמו בפיז"ה, פערים בין דוברי עברית לדוברי ערבית.
<חגית גליקמן: שימו לב, דוברי עברית המצטיינים והמתקשים, אתם יכולים לראות שבין 2011 ל-2015 הייתה עלייה בין 2007 ל-2011 בשיעור המצטיינים גם במתמטיקה וגם במדעים, ושיעור המצטיינים עוד עלה אצל דוברי העברית אבל השתמר אצל דוברי הערבית גם כן.
<חגית גליקמן: מה שלא קרה כל כך במדעים אבל בכל זאת שיעור המצטיינים פה עדיין קיים, - - - מהתלמידים דוברי הערבית מצטיינים בTIMSS-, בפיז"ה, שזה קומה אחת מעל, אוריינות, שם אנחנו לא ראינו אחוזי מצטיינים.
<חגית גליקמן: פערים בין סוציו אקונומי, פערים גדולים, פה אפשר לראות שגם אצל דוברי הערבית יש פערים בין תלמידים מסוציו אקונומי נמוך בינוני וגבוה אצל דוברי הערבית.
<חגית גליקמן: מאוד חשוב להבין, TIMSS ומיצב שבנויים על תכנית לימודים, כאשר הם לוקחים שני ילדים בעלי אותו רקע חברתי כלכלי, דובר עברית ודובר ערבית, אין ביניהם פערים.
<חגית גליקמן: TIMSS ומיצב, תכנית לימודים ופיז"ה שמדובר באוריינות הפערים לא מצטמצמים.
<חגית גליקמן: כלומר יש עוד משהו שהוא מעבר לסוציו אקונומי.
יעקב מרגי: מעבר לתכנית הלימודים.
<חגית גליקמן: בדיוק.
<חגית גליקמן: אז אותו דבר, שיפור בהישגים, לא חל שיפור במחזור האחרון, הישגים של - - - ישראל במחקר TIMSS גבוהים מהישגי 39 המדינות וגם יש שיעור גבוה של מצטיינים אבל גם שיעור גבוה של מתקשים.
<חגית גליקמן: מיצב – חשוב לי להגיד לגבי המיצב.
<חגית גליקמן: גם מבחני המיצב במערכת החינוך, המבחנים הארציים שלנו, שנערים בכיתות ה' ובכיתות ח', בשפה- עברית או ערבית, מתמטיקה מדעים ב-ח' ואנגלית, הם נועדו לבדוק רמת שליטה בתכנית לימודים, כמו TIMSS.
<חגית גליקמן: לא כמו פיז"ה.
<חגית גליקמן: זו תמונת המצב.
<חגית גליקמן: למעלה, כיתה ה' ולמטה כיתה ח'.
<חגית גליקמן: אתם רואים, עברית, ערבית מתמטיקה אנגלית.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות, ושאלת על אופק חדש.
<חגית גליקמן: בוא נסתכל בגרף העליון, אופק חדש נכנס בשנת 2009 תשס"ח, ופחות או יותר הוטמע עד 2012, 2013.
<חגית גליקמן: ביסודי אני מדברת.
<חגית גליקמן: ורואים את העלייה, ובאמת את ההשפעה, כך אני מפרשת, של אופק חדש.
<חגית גליקמן: אבל ההשפעה הזאת היא לא אינסופית.
<חגית גליקמן: היא נשתמרה והשתפרה במערכת אבל בשלב מסוים התשומות של אופק חדש מוצו, והמערכת פחות או יותר נשמרה.
<חגית גליקמן: לא היה שינוי בהישגים, יש יציבות בהישגים מאז.
<חגית גליקמן: גם בכיתות ח' אנחנו רואים עליות, קצת פחות מסודרות.
<חגית גליקמן: במדעים אנחנו רואים עלייה בין השנים 2008 ל-2013 ויציבות אחר כך.
<חגית גליקמן: אני רוצה להראות עברית, עברית בכיתה ח'.
<חגית גליקמן: אפשר להראות שבשנה האחרונה, אני רוצה לפני שנראה את עברית, אני רוצה להזכיר שמיצב האחרון שהתפרסם התייחס לשנת 2016, תשע"ו.
<חגית גליקמן: שני המחקרים הבינלאומיים שציינתי קודם, מ-2015, תשע"ה, שנה לפני.
<חגית גליקמן: אז כשאנחנו מסתכלים על הגרף הזה, בעצם השנה שמושווית ל-TIMSS היא השנה הזו ולא השנה האחרונה.
<חגית גליקמן: אנחנו יכולים לראות למשל בעברית שבשנת תשע"ו, 2016, אנחנו רואים עלייה ניכרת לראשונה אחרי הרבה שנים של יציבות שבהן לא היה שינוי של ממש בהישגים.
<חגית גליקמן: זה קרה גם בפיקוח הממלכתי וגם בפיקוח הממלכתי דתי ובכל שלוש קבוצות הרגע החברתי כלכלי.
<חגית גליקמן: אותו דבר אנחנו יכולים לראות גם באנגלית וגם אצל דוברי הערבית שהייתה עלייה.
<חגית גליקמן: בכל המבחנים לפי המיצב ובכל השנים אנחנו ראינו פערים ניכרים בהישגים של תלמידים מרמות שונות של רקע חברתי כלכלי, ככל שהרקע גבוה יותר ההישגים גבוהים יותר.
<חגית גליקמן: את הפערים האלה ראינו גם עד שנת 2015, תשע"ה.
<חגית גליקמן: בתשע"ו, 2016 ראינו לראשונה מגמה כללית של צמצום פערים.
<חגית גליקמן: זו פעם ראשונה, צריך לקחת את זה בזהירות, - - -
יעקב מרגי: צימצום מינורי.
<חגית גליקמן: צימצום, ראינו בהכל, וצריך להמשיך ולראות שזה ממשיך ומתקיים במערכת, מוטמע ומתחזק.
<חגית גליקמן: אבל זה צמצום טוב במובן הזה שהיו עליות בהישגים של תלמידים מרקע חברתי כלכלי חלש ולא ירידות של תלמידים מרקע חברתי כלכלי חזק.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות אצל דוברי העברית צמצום של 10 נקודות.
<חגית גליקמן: בתשע"ה, 2015, תשע"ו, 2016, כנ"ל.
מירב בן ארי: הגבוה בינוני נמוך זה המעמד סוציו אקונומי?
<חגית גליקמן: את יכולה לראות בעברית ח', את רואה את הצמצום של 16 נקודות, זה מה שהראיתי קודם.
<חגית גליקמן: את רואה עליה תלולה יותר של התלמידים מסוציו אקונומי נמוך.
חנין זועבי: זה דוברי עברית?
<חגית גליקמן: דוברי עברית כרגע.
יעקב מרגי: יכול להיות שהסממנים הדיפרנציאליים - - -
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות גם במדעים.
<חגית גליקמן: אם ראינו פתיחת פערים גם בTIMSS- וגם במיצב בכיתה ח' עד לשנת תשע"ה כולל, אנחנו בתשע"ו מתחילים לראות צמצום פערים.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות גם בין דוברי ערבית לדוברי עברית ואתם יכולים לראות גם במדעים מטע וטכנולוגיה ח' וגם באנגלית ה', תמונה דומה לא רק בסוציו אקונומי, בין מגזרים שונים, החינוך הממלכתי לעומת החינוך הממלכתי דתי, צמצום של 17 נקודות באנגלית ה', לראשונה.
<חגית גליקמן: כנ"ל לגבי צמצום במדעים מדע וטכנולוגיה לגבי ח'.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות גם במגזר הבדואי בדרום, אבל תראו את הנקודה האחרונה.
<חגית גליקמן: נמשיך לעקוב אחרי ההתקדמות, לראות שזו לא תופעה חולפת, שזו מגמה ושאנחנו יודעים להסביר אותה ושאנחנו יודעים לדעת מה גרם לעלייה בהישגים של המגזר הבדואי בדרום ולזהות מה גרם לכך ולחזק את זה.
חנין זועבי: איך זה לא השפיע על ממצאי פיז"ה?
<חגית גליקמן: זה 2015 כיתה י'.
<חגית גליקמן: אני מדברת על מגזר הבדואי בדרום ה' ו-ח' ב-2016.
<חגית גליקמן: מסתכלים על מערכת החינוך כולה.
<חגית גליקמן: אז בואו ננסה לסכם את התובנות.
<חגית גליקמן: לאורך עשור שנים שיפור ניכר בהישגי תלמידי ישראל במבחני המיצב וה-TIMSS, ושיפור מתון יותר במבחני פיז"ה.
<חגית גליקמן: יודגש: מיצב ו-TIMSS בודקים שליטה בתכנית לימודים, ידע ומיומנות.
<חגית גליקמן: פיז"ה בודק אוריינות.
<חגית גליקמן: פיזור ההישגים, הציונים בישראל הוא הגדול ביותר.
<חגית גליקמן: יש שיעור גבוה של תלמידים מצטיינים, זה מכל המחקרים.
<חגית גליקמן: שיעור גבוה של תלמידים מתקשים.
<חגית גליקמן: פערים גדולים בהישגים בין תלמידים מרקע חברתי כלכלי שונה, פערים בין תלמידים דוברי עברית לדוברי ערבית.
<חגית גליקמן: כאשר מדובר בתכנית לימודים, הפערים בין דוברי עברית לדוברי ערבית מוסברים באמצעות רקע חברתי כלכלי, בפיז"ה לא.
<חגית גליקמן: במיצב, תשע"ו, לראשונה נראתה תמונה, מגמה של צמצום פערים בין תלמידים מקבוצות אוכלוסייה שונות, רקע חברתי שונה, בדוברי עברית בין פיקוח ממלכתי וממלכתי דתי ובבדואים בדרום.
<חגית גליקמן: יש להמשיך ולעקוב בשנים הבאות על מנת לוודא שמדובר במגמה מתמשכת.
יעקב מרגי: אין ספק שפרשת את המפה על השולחן וגם את המראה אל מול פנינו על מערכת החינוך במדינת ישראל, אין ספק שגם לא נחדש כלום אם נאמר שכולנו מבינים שכמה שנשפוך עוד כסף, נשנה פה, נשנה שם, התמונה לא תשתנה בגדול, צריך לשנות את השיטה.
יעקב מרגי: אין ספק שהמגמות החיוביות האלה, לא כדרכה של מדינת ישראל, הפוך, צריך לקחת את המגמות האלה לראות מה קרה שם ולהעצים אותם ואין ספק שתמונת המצב שעולה מהדו"ח מה שראינו כאן שאילו פני החברה הישראלית, הפערים בחברה הישראלית, היינו מצמצמים פערים היינו במקום טוב יותר למעלה, כי איפה שיש חתך סוציו אקונומי גבוה אנחנו רואים ששיעור המצטיינים מגיעים למקום טוב יחסית בעולם.
יעקב מרגי: תארו לכם שהיינו מצמצמים את הפערים מלמטה למעלה כמה היינו מככבים במפה הזאת, אבל המסקנה היא קשה מאוד.
יעקב מרגי: לא ניתן לחיות עם מצב של פערים כזה גדול בחברה הישראלית והשאלה הנשאלת אם יש תכנית ויש הגדרת יעדים להתמודד עם הנתונים האלה.
יעקב מרגי: אבל לפני התשובה, חבר הכנסת מיקי רוזנטל ביקש ממני לדבר כיון שהוא יוצא להצבעה.
מיקי רוזנטל: ממש בקצרה, ואני מתנצל שאני צריך לצאת לוועדת כספים.
מיקי רוזנטל: התגובה של משרד החינוך או של שר החינוך, אני לא רוצה להגיד, היא מינורית מדי לאור הקטסטרופה שמתרחשת פה.
מיקי רוזנטל: שר החינוך התייחס אמר שזה היה בתקופת קודמו המבחן, וגם כאן הדברים מוצגים שיש שיפור ואכן יש שיפור.
מיקי רוזנטל: אבל השיפור הוא כאין וכאפס לעומת 12 מיליארד שקל שאנחנו שפכנו משנת 2007 עד עכשיו בתוך מערכת החינוך.
מיקי רוזנטל: 12 מיליארד שקל שמנו בדבר הזה, והתפוקה היא אפסית לעומת מה שהיה צריך לתת.
מיקי רוזנטל: המשמעות היא שלושה דברים: אחד שיש לנו את הכסף במקומות הלא נכונים, שניים – ששרי חינוך פה מתנהלים על פי גחמות ולא על פי תכנית רצינית לשיפור המצב, ושלוש – מה עושים עכשיו?
מיקי רוזנטל: זאת השאלה הכי חשובה לדעתי.
מיקי רוזנטל: אני חושב שאם משרד החינוך לא יקבל החלטה חד משמעית, שני דברים הכרחיים: אחד – שיפור רמת ההוראה והמורה במדינת ישראל, נקודה.
מיקי רוזנטל: לא כל אחד יכול להתקבל לסמינר להוראה, והמצב היום הוא שזה לא רק העניין של הגמול למורים, זה עניין גם של איך משרד החינוך מעמיד את מעמד המורה, איך הוא נאבק על מעמד המורה.
מיקי רוזנטל: הוא בדרך כלל משפיל את המורים כל היום במקום לרומם את מעמדם, ואז לצערי אנשים טובים לא רוצים את זה.
מיקי רוזנטל: גם בסינגפור וגם בפינלנד, שתי מדינות שמצטיינות, גם במבחנים הבינלאומיים, כל אחד בדרכו, יש להם מכנה משותף אחד, וזה שהמורה במדינות האלה זה אחד המקצועות הכי יוקרתיים שיש ובפינלנד זה אחד לעשרה מתקבל למכללה ובסינגפור זה אחד לעשרים.
מיקי רוזנטל: על כל עשרים אנשים שרוצים להתקבל למכללה, רק אחד מתקבל, וצריך לעשות את הדבר הזה אם אנחנו רוצים שיפורים לטווח ארוך.
מיקי רוזנטל: הדבר השני והמיידי, שגם אותו עושים באיזו מריחה, אני יודע שעושים רפורמה במכללות עכשיו, זה כאין וכאפס לעומת מה שצריך.
מיקי רוזנטל: הדבר השני ההכרחי זה תקצוב דיפרנציאלי אמיתי, לא למשוך את השמיכה הזאת קצת לפה וקצת לפה אלא להגיד 'המורים הטובים הולכים למקומות החלשים' אנחנו עושים עכשיו מאמץ לאומי לצמצם את הפערים.
מיקי רוזנטל: אנחנו נותנים מאמץ מדיד, אנחנו רוצים לצמצם את הפער הזה ב-5% כל שנה.
מיקי רוזנטל: אם לא נעשה את זה, לא עשינו כלום, אבל כלום.
מיקי רוזנטל: שפכנו את הכסף לחינם ולא יצא מזה דבר.
מיקי רוזנטל: העניין הזה הוא אתגר לאומי כי המשמעות היא לא רק ש-50% מתלמידי ישראל אין להם בגרות, לא רק שאנחנו מדשדשים במבחנים הבינלאומיים, המשמעות שזה על התל"ג שלנו, על כושר ההשתכרות של האנשים, על הרווחה פה, על הוצאות המדינה, על כל תחום מחיינו הוא דרמטי ואנחנו צריכים עכשיו לעצור, ולהגיד, לא נחכה למבחן הבא.
מיקי רוזנטל: אנחנו כבר יודעים מה יהיה במבחן הבא.
מיקי רוזנטל: אולי יהיה שיפורון או שיפורצ'יק, אולי אחרים ישתפרו יותר מאיתנו, צריכים מהפיכה.
מיקי רוזנטל: מהפיכה בחינוך ולא לשים עוד תחבושת ועוד פלסטר ועוד תחבושת ולקוות שיהיה טוב.
יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין בבקשה.
יוסף ג'בארין: תודה כבוד היושב ראש על הדיון.
יוסף ג'בארין: אפשר לדעת מי בדיוק ממשרד החינוך נמצא כאן?
יעקב מרגי: אני אקריא לך, נעמי כץ ממפמ"ר מתמטיקה הוזמנה, נרשמה.
יעקב מרגי: לימור קשת, מנהלת אגף מדעים, ואם תרצה את הרשימה היא מולך.
יעקב מרגי: אתה כל פעם פותח ב'מי נמצא פה'.
יעקב מרגי: משרד החינוך פה דבר, תשאל.
יוסף ג'בארין: אתה יודע למה אני פותח.
מירב בן ארי: אבל הם פה, אלה האנשים הכי רלבנטיים.
יוסף ג'בארין: האמת שאני יודע גם למה אתה מתרגש מהשאלה שלי כי אנחנו שוב ושוב נמצאים ממול העובדה שנציגים בכירים, לא מנכ"לית, השר כמובן שלא, השר חוץ מלבוא לשעה ורבע בשנה, להציג את התכנית וזהו.
יוסף ג'בארין: המנכ"לית לא נמצאת, אנשים שאמורים בהחלט להתייחס לנושאים הכי חשובים כיום במערכת החינוך בישראל - - -
יעקב מרגי: אז הנה, איתגרת אותי.
יעקב מרגי: אני אומר לכם ומשרד החינוך יקח את זה איתו.
יעקב מרגי: השאלה היא מה משרד החינוך עושה כדי לצמצם את הפערים ולהופיע במקום טוב יותר במבחנים הבאים לכן אל מול אתגרי המחר והתכנית הזאת אנחנו נדרוש שגם השר וגם המנכ"לית יבואו לכאן עם התכניות גם בקטע של התקצוב הדיפרנציאלי, גם בהתמודדות בפערים ובמגזר הערבי ובכלל שיפור, תכנית ממש, תכנית עבודה להתמודד עם הנתונים שהוצגו בפנינו.
יעקב מרגי: זה בסיכום.
מירב בן ארי: חייבים לומר שיש פה את ה- - - שהן נשות המקצוע.
יוסף ג'בארין: אלה נשות המקצוע אבל מה עם סדר העדיפויות ומה עם התקציבים.
יוסף ג'בארין: מפמ"ר לא מחליטה על חלוקת תקציבים.
יוסף ג'בארין: היא מתפקדת בתקציב שיש לה.
יעקב מרגי: קדימה, חברים.
יוסף ג'בארין: אם אתם שואלים אותי, חבריי במשרד החינוך, האם אנחנו מודעים לתכנית שיכולה לענות על המצב הקטסטרופלי שהוצג כאן מראמ"ה, אני אומר לכם, אין לכם תכנית.
יוסף ג'בארין: מבחינת אי השוויון, אנחנו אלופים.
מירב בן ארי: המצב לא כזה קטסטרופלי.
יוסף ג'בארין: מבחינת אי שוויון לפחות.
יעקב מרגי: אי שוויון ופערים.
יוסף ג'בארין: אנחנו צריכים להתבייש בכך.
יוסף ג'בארין: אנחנו כחברי ועדת החינוך צריכים להתבייש בכך.
יוסף ג'בארין: זו תמונת המצב.
יוסף ג'בארין: את ראית באוריינות בקריאה, ראית את הפער בין דוברי העברית לדוברי הערבית.
יוסף ג'בארין: אנשים מצטיינים למעלה וזה פשוט כאילו שאנחנו חיים בשני עולמות שונים, שתי מערכות שונות.
יוסף ג'בארין: דיבר ראש הממשלה נתניהו על מדינה בתוך מדינה אבל בהקשר השלילי, זה מדינה בתוך מדינה.
יוסף ג'בארין: אין לי שום הסבר אחר למה שקורה כאן וכשאני שואל את עצמי האם יש לכם תשובות לדברים הללו, אני אומר לכם שאין לכם תשובות.
יוסף ג'בארין: אני מכיר טוב מאוד את התכניות, בעיקר את התכנית לתקצוב דיפרנציאלי.
יוסף ג'בארין: קודם כל היא כל כך מצומצמת עד לחטיבת הביניים, תכנית חומש, כל מה שיועבר בה לתלמידים הערבים זה בקושי יגיע לחצי מיליארד שקל לחמש שנים בביצוע מלא, אם זה באמת יתבצע.
יוסף ג'בארין: היא בכלל לא מגיעה לחטיבה העליונה, וזו נקודה מאוד משמעותית, כשאנחנו יודעים שבחטיבה העליונה הפערים מההשקעות של משרד החינוך ורשויות מקומיות ועמותות וכדומה יכולים להגיע לתשע פעמים יותר.
יוסף ג'בארין: אז כשהפערים הללו קיימים, מישהו יכול להתפלא שאנחנו אלופים בפערים?
יוסף ג'בארין: זו פשוט תוצאה מתבקשת לצערי, מהפערים שקיימים בהשקעה במשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שהיה מחקר לא מזמן, של בנק ישראל יחד עם האוניברסיטה העברית, אנשים מאוד מכובדים ששמו לנגד עיניהם את צמצום אי השוויון.
יוסף ג'בארין: והם המליצו על השקעה של לפחות 5 מיליארד שקל במערכת החינוך הערבית, כי הם אמרו במפורש שמערכת החינוך הערבית כיום היא חלק מהבעיה, לא רק בתחום החינוך אבל גם בתחום התעסוקה והביטוח הכלכלי וכולי.
יוסף ג'בארין: ולכן כשאתם מדברים על מקסימום חצי מיליארד שקל בתיקצוב הדיפרנציאלי לחמש שנים זה כלום.
יוסף ג'בארין: זה לא יכול להציל את המערכת.
יוסף ג'בארין: צריך פשוט לשים תכנית שבאמת יכולה להעלות ברמה של מה שמתבקש.
יוסף ג'בארין: בנק ישראל ממליץ על חמישה מילארדים.
יוסף ג'בארין: אתם מדברים על עשירית מזה.
יוסף ג'בארין: עשירית מזה לא תציל אותנו מהמצב הזה.
יוסף ג'בארין: התגאיתם, כל הזמן אומרים לנו 'תראה מה שקורה בלבנון, תראה מה שקורה בבחריין, בירדן, אם זה לא מוצא חן בעיניכם תלכו לגור שם' וכדומה.
יעקב מרגי: מי שלח אותך לשם?
יוסף ג'בארין: לצערי אני שומע את זה כל הזמן בכנסת.
יוסף ג'בארין: דוד ביטן לא חסך את זה גם לפני יומיים בראיון שהיינו ביחד ברדיו.
יוסף ג'בארין: מדינות ערביות, תראו את התוצאות, הממוצע שם הרבה יותר טוב מהממוצע של התלמידים הערביים בישראל.
יוסף ג'בארין: לכן אם זה לא השקעה ואם זה לא סדר עדיפויות ואם זה לא אפלייה, אני לא יודע מה זה.
יעקב מרגי: מירב בן ארי בבקשה.
מירב בן ארי: יש לי התייחסות, הדברים שמטרידים הם בעיני זה שתקציב של משרד החינוך כל שנה הולך וגדל, ובשנים האחרונות הוא בכלל הוכפל, ועדיין מה שמטריד אותי ועברתי על כל המצגת שלך, זה שאין שינוי כזה משמעותי.
מירב בן ארי: אני לא אומרת שיש הידרדרות אבל אין כזה שינוי.
מירב בן ארי: יחסית להשקעה, אין פה, איך זה נקרא אצלנו, אנחנו מתעסקים בזה הרבה בעניינים כלכליים.
מירב בן ארי: האם יש באמת החזר על ההשקעה ולפי מה שזה נראה כאן, בעיקר ההתחלה, כשהתחלת עם פיז"ה ועם ה-TIMSS, אין כזה שינוי.
מירב בן ארי: אני לא רואה כאן קטסטרופה, אבל אני לא רואה כאן שום שינוי ויחסית להחזר עבור השקעה לא נראה לי שזה מגיע למקום נכון.
מירב בן ארי: אני רוצה להוסיף עוד שני דברים: אחד- העניין שהמצטיינים נשארים מצטיינים, זה משהו שאנחנו שמים לב שזה לא משתנה, אז אולי כדאי באמת בעניין הזה, כי מה שקורה כאן ועקבתי אחרי כל הטבלאות, זה שהמתקשים לא משתנים, להיפך, הם יותר מתקשים.
מירב בן ארי: אבל המצטיינים שומרים על קו אחיד.
מירב בן ארי: נראה לי שאם אנחנו עושים איזו שהיא תכנית בהמשך לזה צריך להתחיל לשים את מרכז הכובד על המתקשים כי המצטיינים נראה לי יסתדרו גם בלעדיכם עם תכניות להצטיינות בבתי הספר.
מירב בן ארי: עוד דבר שרציתי לומר על הדיפרנציאציה, שאין ספק שביסודי יש תהליך כבר לפחות לדעתי שנתיים, של חינוך דיפרנציאלי, כבר בכנס שדרות לפני שנה וחצי ראינו.
מירב בן ארי: ואז באו ואמרו שבאמת הדגש בתכנית הזאת היא לשים את זה בחטיבה העליונה.
מירב בן ארי: זאת אומרת במשך השנים האחרונות השקעתם הרבה ביסודי, בסוף חבר'ה מגיעים לחטיבה העליונה ואנחנו עדיין נותנים לרשויות החזקות לחזק את החזקים ולחלשים אנחנו לא נותנים.
מירב בן ארי: אני יודעת לפי מה שהבנתי שזה הדגש במשרד החינוך.
מירב בן ארי: אם יש משהו אחר אז תגידו, אבל כשישבנו כאן עם השר והמנכ"לית שזה היה - - - אמרו שהדגש הוא עכשיו על החטיבה העליונה, זאת אומרת שביסודי הם - - -.
מירב בן ארי: משפט אחרון, קודם כל כל הכבוד על העבודה, ועל הנתונים, באמת מאוד מעניין.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך - - -
יעקב מרגי: עשית לנו סדר.
יעקב מרגי: קול ברמה נשמע, וגם נהי בכי תמרורים.
מירב בן ארי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר זה לגבי המגזר הערבי.
מירב בן ארי: הרי אם אנחנו באנו ושמנו כאן את החינוך הדיפרנציאלי, אם שמנו כסף מוכוון למגזר הערבי חייבת להיות כאן תכנית אופרטיבית.
מירב בן ארי: כי מבחינתי המצטיינים בסדר, השיפור סביר, אבל בסוף השוליים נשארו בשוליים.
מירב בן ארי: אני צריכה ללכת, אני מתנצלת.
מסעוד גנאים: תחילה אני מצטרף לבקשתו או לתקוותו שהייתה של חברי יוסף ג'בארין.
יעקב מרגי: אתה מזלזל בהבטחה שלי.
מסעוד גנאים: לא, לא מזלזל.
מסעוד גנאים: אני רוצה שתבטיח עוד דבר.
מסעוד גנאים: אנחנו כחברי כנסת מהמשותפת, בוועדת החינוך, אנחנו נבקש עוד כמה ימים דיון מיוחד בקשר לפערים בין החינוך הערבי ליהודי.
מסעוד גנאים: אני מקווה שתתמוך בנו וגם שתתמוך בזה שכל הנוכחים, האנשים מכובדים, אנחנו מכבדים אותם, יש להם סמכות, וזה לא אומר אם אנחנו רוצים את המנכ"לית שאנחנו ממעיטים מערך הנוכחים, בכלל לא.
יעקב מרגי: לימד אותי פעם אדם חכם, הוא היה ראש רשות, כל פעם הייתי מנדנד לו.
יעקב מרגי: אמר לי תקשיב, "אני אלמד אותך כלל בעסקים.
יעקב מרגי: מה שתקבל מפקיד האשראי יותר ממה שתקבל ממנהל הבנק".
יעקב מרגי: אל תעלה לקומה שלישית.
מסעוד גנאים: עניין של חשיבות הנושא.
מסעוד גנאים: כבוד היושב ראש, משנת 2010 נדמה לי, מי שהמציא את מבחני הפיז"ה הוא גרמני אנדראס שלייכר, הייתה לו הצהרה בקשר לישראל שישראל היא המדינה שיש בה הכי הרבה פערים.
מסעוד גנאים: אני חושב שהכלל או ההשוואה היא כך: ככל שהפער גדול בישראל בין התלמידים היהודים והערביים במיוחד והאחרים, ככל שהמעמד של ישראל יהיה נחות יותר במבחנים האלה בהשוואה לעולם.
מסעוד גנאים: אני חושב שאת הכלל הזה נכון, לכן אם רוצים שישראל תתקדם יותר בסולם של ה- - - בעולם, אם הם רוצים, לא יודע, הם צריכים לעשות צדק ושוויון חינוכי עם שאר התלמידים.
מסעוד גנאים: במיוחד התלמידים הערביים.
יעקב מרגי: לצערי הרב הם רוצים את המקום השמיני הזה, לאותם מצטיינים להביא אותם למקום שני שלישי או ראשון אבל הלוואי והייתי משוכנע ואומר לך שהם, הרי הפערים זועקים לשמיים שנים רבות.
יעקב מרגי: בהתחלה אמרו לנו 'אל תבכו' בסך הכל לא רצינו, עשרים שנה אחרי זה שכבר לא נופיע בסטטיסטיקות, בדו"חות, אבל כנראה יש מי שנהנה מזה או שמעדיף לדחוף את הטובים קדימה.
יעקב מרגי: אני אישית יש לי הצעת חוק שמתייחסת רק למחוננים, להעצים אותם, אבל זה לא אומר שצריך להשאיר את השאר מאחור.
חנין זועבי: אני מודאגת לא רק מהנתונים ולא רק מהפער אלא מהאדישות כלפי הפער.
חנין זועבי: אני לא הייתי כל כך מודאגת אם היו מציגים לנו גם את הפערים האלה אבל גם גישה רצינית מטעם משרד החינוך שאנחנו כל כך מודאגים, אנחנו לא יכולים לסבול את הדבר הזה, אנחנו מכירים באי צדק, מכירים, זה לא רק עניין של מקצועיות, זה עניין של מדיניות, של כוונות.
חנין זועבי: זו הדאגה הראשונה.
חנין זועבי: הדאגה השניה, אני לא פוטרת את המפמ"רים שיושבות כאן, אני חושבת שמפמ"רית שרואה את הפער הזה במתמטיקה צריכה לדפוק על השולחן להגיד "אני לא מוכנה להמשיך עם פערים כאלה", זו כן אחריות של מפמ"רים, חוץ מהאחריות של משרד החינוך.
חנין זועבי: מה שיותר מדאיג, ועכשיו אתה נותן לי גיבוי כי אמרת את זה, אני היססתי להגיד את זה אבל עכשיו אתה אמרת את זה אז אני ממשיכה בקו שלך.
חנין זועבי: אני חושבת שחשוב למדיניות, כמו שאמר נתניהו, להוציא ערבים וחרדים, המצב שלנו בסדר.
חנין זועבי: כלומר הדאגה היא לא רק על מצטיינים אלא על המגזר המצטיין.
חנין זועבי: אם שם הדברים הולכים בדרך הנכונה, אנחנו יכולים להעלים עין.
חנין זועבי: אני אגיד יותר מזה, אם ה-OECD לא היה מפרסם את התוצאות האלה ולא הייתה פדיחה בינלאומית, אז גם האדישות הייתה יותר גדולה.
חנין זועבי: לכן אני חושבת שצריכים שלושה דברים: הכרזה על מצב חירום זה דבר מתבקש, זה לא הגזמה.
חנין זועבי: אני באמת כל הזמן - - -
יעקב מרגי: נראה לי שזו ההכרזה היחידה שתתמכי בה.
חנין זועבי: לא, יש כמה.
חנין זועבי: מלחמה בפשיעה אני אתמוך, הכרזה נגד אי צדק, קול צעקה.
חנין זועבי: אני ידעתי שיש פערים, האמת, כל פעם מצליחים לזעזע אותנו מחדש.
חנין זועבי: אני יודעת שיש פערים אבל זה לא פערים, תמיד הפערים הם בתחום הנורמלי, יש הגיון אפילו בפערים.
חנין זועבי: רוב הזמן יש הגיון בפערים, אבל אתה נותן לי את זה אותה מערכת חינוך ואתה אומר לי היהודים שם והערבים למטה, אז אי אפשר להוציא את ה, אני לא יודעת איך לתאר את זה, את הרוע.
חנין זועבי: אי אפשר לא לחשוב על רוע, כאשר יש לך אותה מערכת, אותה מדיניות ואתה מעלה מגזר ואתה מוריד מגזר.
חנין זועבי: יש סלידה, לא רק גזענות, אפילו חוסר הגינות אנושית בסיסית.
חנין זועבי: אני רוצה להמשיך גם בנקודה של התקציב ותכנית חירום להקטנת פערים.
חנין זועבי: אני חושבת שיש גם לבקר את עצמנו איך אנחנו לא מזעזעים את המדינה שממשיכה במדיניות הזאת, אולי כי אנחנו יותר מדי שקטים.
חנין זועבי: אני מאלה שאומרים שאנחנו יותר מדי שקטים.
חנין זועבי: אבל המורה הערבי, הם הרי אחראים על חלק גדול מהתוצאות, לא פוטרים אתכם, אבל במגזר הערבי יש לנו שתי בעיות אדוני היושב ראש, וזו נקודה אחרונה מאוד חשובה.
חנין זועבי: יש לנו מורים או over qualified, או under qualified.
חנין זועבי: over qualified כי אין אפשרות תעסוקה, אתה מביא מורים עם תואר שני ותואר שלישי אז הם מתוסכלים, הם מוכשרים אבל מתוסכלים, הם לא נותנים מה שהם צריכים לתת, או ממכללות שאף אחד לא מפקח עליהן, שבוגרים בסיטונאות כאשר אולי אחד מתוך 30 יכול ללמד כמורה.
חנין זועבי: אתה שומע על טעויות של מורים בכתיב, לא יודעים לכתוב, אז לא פלא שיש לנו תוצאות כאלה.
חנין זועבי: אין תכנית חירום להכשרת מורים ערבים, לחשיבה מחדש איך מכשירים מורים ערביים, אנחנו נמשיך עם זה אבל אני מקווה שלפחות אנחנו הערבים לא נמשיך עם השקט ועם אי העשייה, ואפילו אי המרדנות שלנו.
יעקב מרגי: אני אמרתי, צייצתי איך שהתפרסמו, ואמרתי בוקר טוב פיז"ה, אולי נעשה פיז"ה למורי ישראל.
יעקב מרגי: צייצתי בטוויטר.
יעקב מרגי: רבותי, גם כוחות הוראה צריכים להימדד, ואני לא נוגע בקודש הקודשים.
יעקב מרגי: אני יודע שיש כמה קודש קודשים במדינת ישראל שאסור לגעת בהם.
יעקב מרגי: יש לנו מלוא הערכה לשליחות בהוראה, עם כל הכבוד, ואמרו כאן, אנחנו שופכים תקציבים, מפנים משאבים, עושים רפורמות.
יעקב מרגי: מישהו מדד אותם?
יעקב מרגי: בוא נבחן את האוריינות של מורי ישראל.
יעקב מרגי: בואו נבחן את המיומנויות.