GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: כך שיכול להיות שהרשות המקומית, אם אנחנו לא נחייב אותה לפנות, היא לא תפנה.
<מירב ישראלי: זאת בעיה, להורה לא יהיה מענה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: גם ההגדרה של ועדת חריגים זו הגדרה שבאה לדון במחלוקות בין הורים לרשות מקומית.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אז הרשות המקומית, היא בעצם צד אחד של המשוואה הזאת.
<קריאה: אז המשרד יקבל כל בקשה, ידון בכל בקשה - - -
יעקב מרגי: אני לא שואל אותך, זו הנקודה.
יעקב מרגי: העניין שלי זה המשרד, המשרד צריך לקבל הסכמה, לא את.
<מירב ישראלי: אבל איזה פתרון את מציעה להורים כשהרשות המקומית לא - - -
יעקב מרגי: סליחה, סליחה, אני אומר לך, אנחנו היום לא המצאנו את חוק חינוך מיוחד ולא את הזכאויות, אנחנו באנו לתקן תקנות לגבי הסעות.
יעקב מרגי: אתם רוצים עכשיו לייצר את הגלגל מחדש?
יעקב מרגי: אני לא כאן במשחק הזה, נקודה.
<מירב ישראלי: לא, אבל מה יקרה - - -
<אמיתי שוחט: הרשות המקומית פנתה - - -
יעקב מרגי: רוצים לשנות?
יעקב מרגי: נתקן את החוק.
<מירב ישראלי: לא, הבעיה היא שכל מקרה כזה - - -
<קריאה: אם היא פנתה.
<שמעון אבני: פנתה פנתה, תאמיני לי פנתה.
<שמעון אבני: פונים בלי סוף, בלי סוף.
<קריאה: אבל אתה לא יודע כמה לא פונים, שמעון.
<מירב ישראלי: זה יחייב את ההורה לפנות לבג"צ, אתם מבינים את זה.
<מירב ישראלי: זו המשמעות של זה.
<שמעון אבני: אבל, הורים פונים לבג"צ, יכולים לפנות.
<מירב ישראלי: כן, זאת המשמעות של זה.
<מירב ישראלי: אין לו מענה אחר.
<שמעון אבני: אני לא יכול לעבוד מול הורים, את חייבת להבין את זה.
<מירב ישראלי: אז צריך ליצור איזה שהוא מנגנון.
יעקב מרגי: שמעון, ההתפרצויות שלך לפעמים מזמינות פורענות.
יעקב מרגי: אותי לא מעניין מה אתה יכול או לא יכול, השאלה אם צריך או לא צריך.
יעקב מרגי: אל תתפרץ, תקשיב.
יעקב מרגי: אני רוצה לחשוב על המסלול, איך שזה עבד עד היום.
יעקב מרגי: רוצים לתקן?
יעקב מרגי: צריך לתקן בשום שכל, לראות איך מקימים ועדת חריגים, אני כרגע מתקן תקנות על מצב קיים, אני לא רוצה להמציא את הגלגל מחדש.
יעקב מרגי: אין לנו כאוס גדול, עד היום ההורים עבדו מול הרשות, הרשות סיפקה, הרשות עושה, יש תקלות?
יעקב מרגי: מטפלים.
יעקב מרגי: אני לא יכול לייצר עכשיו איזה ועדת חריגים שלא הייתה, לייצר אותה, לקבוע לה סדרי דיון, להתחיל - - - עד כאן, נגמר, אין דיון בנושא.
<אמיתי שוחט: השאלה אם אפשר לחייב אותם?
יעקב מרגי: אילן, תמשיך, נקודה.
יעקב מרגי: אנחנו ב-(ג).
<אמיתי שוחט: אני שואל אם יש אפשרות שהרשות תהיה חייבת לפנות ל - - -
יעקב מרגי: אני מציע לך, אתה יושב בדיונים, תרשום לך את כל ההערות, תגיש לי הצעה לתיקון חקיקה, אני אקח.
יעקב מרגי: אי אפשר לשבת פה, לעוט עם כוונת של צלפים על כל לאקונה שלא חשבו עליה לפני 30 שנה.
יעקב מרגי: אני כרגע מתקן תקנות, אני לא רוצה להמציא גלגל מחדש של כלום.
<אמיתי שוחט: לא, זו המערכת שקיימת, כרגע זה עובד דרך הרשות המקומית.
<אמיתי שוחט: הבעיה שקורית, שהרשות המקומית, כמו שהיועצת כאן הסבירה, יש לה ניגוד אינטרסים עם ההורים ולכן היא לא מעבירה את - - -
יעקב מרגי: לא, רבותיי.
יעקב מרגי: סליחה, יש ניגוד אינטרסים של הרשות המקומית על כל תחום שהיא מממנת 25%, אז מה?
יעקב מרגי: אז קיימנו ועדות חריגים במשרדי ה - - -
<אמיתי שוחט: לכן אני אומר, לא ועדה חדשה, אלא שהיא תהיה חייבת להעביר את זה למשרד החינוך.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: היא צריכה לייצג את ההורה מול ועדת חריגים?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: יש בעיה כשהיא אינה מעוניינת בכך.
<אמיתי שוחט: אני יכול להביא דוגמה?
<אמיתי שוחט: הורה ש - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: עד היום הייתה בעיה, בדיוק מהסיבה הזו אנחנו מעוניינים לתקן את התקנות.
יעקב מרגי: לא, אל תמציאי לי מחדש, אני עדיין ערני בשעות האלה כדי לא לגנוב אותי.
<אמיתי שוחט: חבר הכנסת מרגי, אני יכול לתת מקרה שהגיע אלינו?
<אמיתי שוחט: הורה - - -
יעקב מרגי: לא, אל תגידי לי.
יעקב מרגי: את אומרת לי על זה מתקנים תקנות?
יעקב מרגי: את יודעת על מה מתקנים תקנות?
יעקב מרגי: אני אצטט אותך מהפרוטוקול, שנסעו 14 ילדים לא בהסעות תקניות, לא חגורים, על זה נולד הצורך בתקנות.
<קריאה: אבל, כבודו, עדיין לפני התקנות האלה יהיה מותר לנסוע 14 ילדים, ילדים שאני ראיתי אותם נוסעים בלי מלווה, כי התקנות האלה בכלל לא - - -
יעקב מרגי: סליחה, משפטנים - - -
<אילן שי: ההוראה על כמות התלמידים המקסימלית נמצאים בתקנות ש - - -
יעקב מרגי: אל תפתח לי את הדיון, זרקתי עכשיו הערה, אני שואל אותך שאלה, על פי חוק מכוח מה אתה מסיע את הילדים האלה?
<אילן שי: מחוק הסעה בטיחותית.
יעקב מרגי: עד היום הרשות המקומית הייתה פונה למשרד החינוך?
<קריאה: כולם פונים?
<קריאה: השאלה אם כולם פונים, לא כולם פונים.
יעקב מרגי: הרוב המכריע.
יעקב מרגי: אתה יודע, ברחוב סאלח א-דין, בבית המשפט, הרבה פעמים הולכים לפי ההסתמכות של הרוב.
יעקב מרגי: אני אמרתי לכם בתחילת הדיון, אני חפץ בהעברת התקנות האלה.
יעקב מרגי: תרשמו לכם הערות, אני לא פורש אחרי התקנות האלה.
<מירב ישראלי: נקבל אותם באופן רשמי.
יעקב מרגי: ונתקן ונעשה.
יעקב מרגי: אבל אם אנחנו נתעכב כך, ואני לא מתכונן, מה שמופיע בתקנות נתייחס אליהם.
יעקב מרגי: להקים דברים חדשים?
יעקב מרגי: לא מקים, לא עושה, זו הייתה הצהרת הכוונות שלי מתחילת הדרך ואני אמשיך איתה עד הסוף.
יעקב מרגי: לא נעים, נכון, אני בדרך כלל רוצה את האופטימום, אבל כרגע אין לי כלום ביד.
יעקב מרגי: בקצב הזה בעוד שנה וחצי נדון עוד בתקנות האלה.
<אילן שי: אולי לפני שאדי מעיר, כי אני רוצה להתייחס להערות של משרד ה - - -
יעקב מרגי: אבל לפני כן, סליחה.
<אדווארד וויס: רק הערת ביניים, שבנוסח שהופץ היום יש חוסר בהירות כי לא ראיתי שהוכנסו התיקונים ש - - -
<אילן שי: חלק הוכנסו, חלק לא, ואני רוצה עכשיו להתייחס להערות שלכם לסעיף - - -
יעקב מרגי: אילן, להבא, אתם מגיעים להסכמות לדיון הבא - - -
<מירב ישראלי: שלח לנו, שנפיץ.
<אילן שי: שלחנו.
<מירב ישראלי: אני לא יודעת, זה מה שהיה לי.
<קריאה: הנוסח שחולק לא תואם את מה שאתם מדברים ביניכם.
יעקב מרגי: טוב, לא נורא.
יעקב מרגי: רבותיי, כנראה עבר הרבה זמן, שמעון, צריך לפנות בלו"ז פעם בשבוע.
יעקב מרגי: אני אסביר לכם, עד סעיף 3 קראנו, כרגע אילן היה צריך לתת לנו מה הוכנס.
יעקב מרגי: כשנקרא את סעיף 4 זה יהיה בניסוחים עוקבים אחד אחרי השני.
יעקב מרגי: אז (ג) הכנסת.
<אילן שי: לגבי 2(א)(1) או 2(א)(א), כמו שמופיע כאן, זו הייתה שאלה שנשאלה בוועדה לגבי איך נקבעה הרשימה של הלקויות בחוזר מנכ"ל בשעתו וניסינו לבדוק, דובר על החלטה שהתקבלה בשנת 93' או 94' ולא מצאנו, לא באגף לחינוך מיוחד, לא בלשכה המשפטית, או באגף הסעות, מישהו שיודע לתת תשובה ודאית או חד משמעית מדוע נכללה הרשימה הזאת של הלקויות או של המוגבלויות.
<אילן שי: הערכה שלנו היא שמדובר היה במוגבלויות שנתפסות כיותר מורכבות, יש גם חפיפה מסוימת בין המוגבלויות האלה לבין המוגבלויות שהוגדרו לקויות קשות בשעתו, היום קוראים להם מוגבלויות בשכיחות נמוכה.
<אילן שי: אנחנו מעריכים שזאת הסיבה, מכיוון שהגדירו אותם כמוגבלויות - - -
יעקב מרגי: קיימתם שיח עם משרד הרווחה, אני מניח?
<אילן שי: משרד הרווחה העיר לנו לגבי האופן שבו המוגבלויות, איך כינינו אותן, הביטויים שהשתמשנו כדי להגדיר אותן.
<אילן שי: הביטויים האלה, מי שנתן ללשכה המשפטית, לאגף ההסעות את הביטויים זה האגף לחינוך מיוחד.
<אילן שי: יש איזה שהיא מחלוקת בין האגף לחינוך מיוחד לבין הגורמים המקצועיים במשרד הרווחה, איך בדיוק להגדיר את המוגבלויות ואני מציע שתהיה ישיבה על הנושא הזה בין אנשי המקצוע במשרד הרווחה לבין אנשי המקצוע לחינוך מיוחד.
<אילן שי: מה שהם יחליטו - - -
יעקב מרגי: אני חושב שהייתם אמורים לדון בסוגיה הזו.
<שמעון אבני: אנחנו דנו בזה, אתה יודע, אלה מושגים מקצועיים, זה לא דברים - - -
<אדווארד וויס: לא, זה גם מושגים משפטיים.
<אדווארד וויס: יש חוק - - -
<קריאה: וזה לא רק רווחה, אלא גם בריאות.
<אדווארד וויס: כן, גם בריאות.
<אדווארד וויס: אתה נוקט בביטוי פיגור, לפני - - -
<קריאה: לא, זה הורדנו.
יעקב מרגי: תיתפס בדברים יותר רציניים, זה טרי, גם אם הוא היה מפספס את זה - - -
<אדווארד וויס: בסדר, אבל גם אוטיזם.
<אדווארד וויס: יש כל מיני הגדרות - - -
<אילן שי: אוטיזם?
<אילן שי: האגף לחיוך מיוחד, אני חושב שהמינוח צריך להיות אחרת.
יעקב מרגי: אילן, אין ספק שאם יש הגדרות משפטיות בחוק, עדיף שתהיה אחידות וצריך שתהיה אחידות.
<אילן שי: ברגע שהחוק שונה, הביטוי פיגור הוצא מהחוק של משרד הרווחה הורדנו את זה מיד.
<אדווארד וויס: לא, אבל כתבת פה למשל, 'כל סוגי מוגבלות שכלית', אין מוגבלות שכלית, זה מוגבלות שכלית התפתחותית.
<אדווארד וויס: אם הכוונה לפיגור, זה תיאור לא נכון.
<אדווארד וויס: אנחנו באופן עקרוני נגד - - -
<אדווארד וויס: אם רק תרשה לי לסיים את המשפט.
<אדווארד וויס: אנחנו לא חושבים שזה ראוי שבחקיקה שונה יהיו הגדרות שונות של סוגים שונים של - - -
יעקב מרגי: זה שונה ממה שאני אמרתי ל - - -
<אדווארד וויס: לא, כי למשל - - -
יעקב מרגי: בסדר, לא לחזור, אנחנו שרפנו שעה ועוד לא עשינו כלום.
יעקב מרגי: לי עכשיו יש שאלה למשרד הרווחה ולמשרד הבריאות, אתם משתתפים בדיון הזה ואני מודה ומעריך ומודה לכם, יכולתם להגיד 'תקנות של משרד החינוך', להתעלם, ישבתם כאן בדיון הקודם, עלה הקושי הזה.
<אדווארד וויס: העברנו הערות.
יעקב מרגי: העברתם הערות ממש?
<אדווארד וויס: כן.
<קריאה: כן, העברנו הערות.
<אדווארד וויס: כן, ממש נוסח עם הערות ולא שמעתי כלום אחר כך.
<אילן שי: מה שהעברנו אתמול, דנו בהערות של משרד הרווחה - - -
<אדווארד וויס: לא איתנו.
<אילן שי: לגבי ההערה של קבלן לעומת נותן שירותים לצורך האחידות בחוק, קיבלנו אותה.
<אילן שי: לגבי ההערה שלכם לשנות אדם לילד, ההערה הזאת לא מתאימה לחקיקת החינוך ולחוק לימוד חובה ולהגדרות בחוק לימוד חובה.
<אילן שי: לגבי הנושא של מה שמופיע בתקנה 2, אנחנו מבקשים שתהיה ישיבה בין הגורמים המקצועיים.
יעקב מרגי: אין בעיה, שבו ביניכם עד לישיבה הבאה.
יעקב מרגי: אני רק שואל שאלה, מעבר להגדרות המשפטיות, יש לקויות שיש למשרד הרווחה ולמשרד הבריאות התייחסות אליהן, שאתם לא - - -
<אילן שי: כן, הערה של משרד הבריאות לגבי היחס בין הפרעות נפשיות לבין מחלות נפש.
<אילן שי: ההגדרה של הפרעות נפשיות, ההגדרה שלנו, היא רחבה יותר וכוללת תלמידים שלא מוגדרים כמי שיש להם מחלת נפש, אבל יש - - -
יעקב מרגי: מבחינתי ככל שההגדרה שלך רחבה יותר, אין לי בעיה, אני שואל על הפוך.
<אילן שי: לא, אין.
<מירב ישראלי: רק אני רוצה להגיד לגבי הישיבה הפנימית בין גורמי המקצוע.
<מירב ישראלי: התקנות האלה יעמדו למבחן משפטי בסופו של דבר ויטענו נגדם מי שלא נכללים בהן, זה ברור, אז לכן אני אומרת כך, אתם צריכים לקחת את ההגדרה בחוק של ילד, כפי שהיא מוגדרת, של ילד עם מוגבלות שזכאי להסעה, זה אדם שמחמת ליקוי בכושרו הגופני, השכלי, הנפשי או ההתנהגותי, אינו מסוגל לנסוע בכוחות עצמו ונזקק להסעה, ולהצדיק מבחינה משפטית, יחד עם משרד הרווחה ומשרד הבריאות, מה הלקויות שנכנסות להגדרה הזאת והלקויות שלא נכנסות, אתם עומדים מאחורי זה שהם לא זקוקים להסעה.
<מירב ישראלי: כי זה יעמוד למבחן משפטי - - -
<אילן שי: זה עומד כרגע כבר למבחן משפטי, יש עתירה תלויה ועומדת.
<מירב ישראלי: עכשיו, התשובה שלך, שאתה לא יודע איך הלקויות האלה נקבעו בשנת 90' ומשהו, אני חושבת שבישיבה המקצועית ביניכם כדאי שתגיעו למסקנה, יחד עם משרד הרווחה ומשרד הבריאות, שהרשימה הזאת היא אכן רשימה ממצה או שיש עוד לקויות שאולי כן ראוי להכניס, כי הם לא יכולים לא להיות עם הסעה.
<מירב ישראלי: אז תבחנו את זה מחדש, לאור ההערות שאתם מקבלים, בגלל שאנחנו עושים תקנות חדשות, וגם הוועדה צריכה להשתכנע שזה עומד בדרישת החוק.
יעקב מרגי: אילן, שמעון.
יעקב מרגי: אתם רושמים מטלות?
יעקב מרגי: שלא נחזור על זה.
<אדווארד וויס: אני רק רוצה לציין, מלבד הדברים שחברי הזכיר יש אצלנו, למשל, תקנה לגבי הסעות מעורבות, של ילדי חינוך ופעוטות של מעונות יום שיקומיים ואמרנו שצריכים להזכיר את העניין הזה פה, למען הסדר הטוב, כדי למנוע בעיות של פרשנות וכל מיני דברים כאלה.
<אדווארד וויס: אז גם, לא שמענו כלום על זה, אבל הצעתי הצעות קונקרטיות, או לחזור על זה - - -
יעקב מרגי: אילן, התקנות האלה - - -
<אילן שי: גורמי המקצוע אצלנו מתנגדים להסעות משותפות של ילדים ושל פעוטות.
<אדווארד וויס: זה כבר מופיע בתקנות.
יעקב מרגי: סליחה, אני יכול רק להודות על כך.
יעקב מרגי: אני מבחינתי אם התקנות האלה לא מאפשרות לשלב ילדים אחרים, אני יכול רק לברך על כך.
<אדווארד וויס: יש תקנות אחרות שכבר הותקנו על ידי הכנסת, שמאפשרות את - - -
יעקב מרגי: זה מחייב אותך, את משרד הבריאות ומשרד הרווחה, משרד החינוך אומר לך 'אני נגד הסעות - - -
יעקב מרגי: אז לא צריך תקנות מיוחדות.
יעקב מרגי: למה אני צריך לפתוח?
<אדווארד וויס: אבל יש בפועל.
יעקב מרגי: אז מה אם יש חוק?
<קריאה: אז לא רצינו את זה.
<קריאה: אנחנו לא רצינו את זה, הרשויות קבעו את זה.
יעקב מרגי: הלאה, אנחנו ב-4.
<מירב ישראלי: אנחנו בהעסקת מלווה.
<אילן שי: העסקת מלווה.
<אילן שי: 4.
<אילן שי: רשות מקומית או נותן שירות של הרשות המקומית יעסיקו מלווה; הרשות המקומית רשאית להיעזר במתנדב שימלא תפקיד של מלווה.
<אילן שי: רשות מקומית או נותן שירות כאמור בתקנת משנה (א) יוודאו שאין למלווה זיקה לחברת ההסעה.
<אילן שי: אם ניתן, הרשות המקומית או נותן שירות של הרשות המקומית לא יחליפו את המלווה במהלך כל שנת הלימודים, אלא אם כן יש נסיבות שאינן מאפשרות ליווי של אותו מלווה במהלך כל שנת הלימודים.
<אילן שי: הרשות המקומית תוודא שהתקבל לגבי המלווה אישור משטרה כאמור בחוק למניעת העסקה של עברייני מין.
יעקב מרגי: רשות מקומית, מקובל עליכם?
יעקב מרגי: אתם מעסיקים את המלווה, לא ה - - - יש הערות?
יעקב מרגי: אין, הלאה.
<מירב ישראלי: אני רק רציתי להגיד לגבי (ג), לא הייתי מנסחת זה 'אם ניתן', אלא שהם יעסיקו אותו זה, אלא אם כן נימוקים מיוחדים.
<מירב ישראלי: זה צריך להיות ברור, שזה לא 'אם ניתן'.
<מירב ישראלי: לא כותבים 'אם ניתן' ב - - -
<חיה הראל: מראש עושים איתו חוזה, אבל הוא קם והלך, הוא התקבל לאוניברסיטה, הוא התקבל לבאר שבע.
יעקב מרגי: השמטת 'אם ניתן' לא גורעת את המצב.
<מירב ישראלי: צריך להגיד שיעסיקו אותו לכל השנה, אלא אם - - -
יעקב מרגי: הרציונל הוא העסקה לכל השנה, אלא אם כן, לכן 'אם ניתן' תקוע פה לא במקום.
<מירב ישראלי: צריך לנסח את זה.
<קריאה: במהלך כל שנת הלימודים ככל הניתן, שזה יהיה בסוף המשפט.
<אילן שי: ככל הניתן, ככה זה היה מנוסח והנסחית במשרד המשפטים הורידה את 'ככל שניתן' והפכה את זה ל'אם ניתן'.
<מירב ישראלי: לא, אז זה עדיין לא מספיק, בעיניי.
<אילן שי: אלא אם ישנן נסיבות מיוחדות.
<מירב ישראלי: 'אלא אם התקיימו נסיבות מיוחדות שלא מאפשרות את זה'.
יעקב מרגי: קורה, נסע, עבר דירה, חלה.
יעקב מרגי: נסיבות מיוחדות.
יעקב מרגי: הלאה, 5.
<חיה הראל: וואו, גמרנו סעיף אחד.
יעקב מרגי: הוא קצר, אל תתלהבי.
<אילן שי: כישורי המלווה ותפקידיו.
<אילן שי: 5.
<אילן שי: לא יהיה אדם מלווה, אלא אם כן התקיימו בו כל אלה: מלאו לו 18 שנים לפחות; הוא בעל ידע בשפה העברית או הערבית או שתיהן, לפי העניין, לרבות קרוא וכתוב; אין לו מגבלה רפואית המונעת ממנו למלא את תפקידו; יש ברשותו אישור שעבר בשנתיים האחרונות קורס עזרה ראשונה לרבות בנושא החייאת ילדים והכשרה מקצועית לפי דרישות משרד החינוך; מלווה יעבור רענון קורס עזרה ראשונה אחת לשנתיים; תשלום לקורס עזרה ראשונה או על רענון קורס עזרה ראשונה לא יושת על המלווה.
<אילן שי: המלווה אחראי על שלומם ובטיחותם של הילדים עם המוגבלויות בהסעה ואלה תפקידיו: המלווה ידאג לשלומו ובטיחותו של ילד עם מוגבלות, יהיה קשוב לצרכיו וישמור על ציודו; המלווה לא ישאיר ילד עם מוגבלות ברכב ההסעה ללא פיקוח והשגחה; לעניין זה, נוכחות נהג ההסעה ברכב לא תיחשב פיקוח והשגחה, זולת במקרים חריגים ולזמן קצר בלבד; המלווה יחזיק לפני תחילת ההסעה רשימה של כל הילדים עם מוגבלות שאמורים לנסוע בה, פרטי יצירת קשר עם אחראים על הילדים עם מוגבלות בהסעה ואת תיאור מסלול הנסיעה; המלווה יקלוט את הילד עם המוגבלות עם כל הציוד הרפואי הנחוץ לתלמיד; המלווה יוודא כי כל הילדים עם מוגבלות חגורים במהלך כל הנסיעה וכן יוודא כי כל הילדים עם מוגבלות שזקוקים לכך לצורך נסיעה ברכב חגורים במושב בטיחות או במושג מגביה כהגדרתם בתקנות התעבורה; המלווה יוודא כי אין ברכב כל חפץ שעלול לפגוע בילד עם מוגבלות הנוסע בו וידאג כי התיקים נמצאים במקום שאינו יוצר סיכון; כל חפץ כבד ברכב ההסעה יהיה רתום למושב פנוי או למהדקים ברצפת הרכב; המלווה יהיה נוכח במשך כל ההסעה ויישב במקום שממנו ניתן לראות את כל הנוסעים; הורדת ילד מהרכב בהגעה אל מוסד החינוך: המלווה לא יוריד ילד עם מוגבלות מהסעה לבית הספר, אם אין בסמוך לרכב איש צוות של בית הספר הנכון לקבלו; אם מוסד החינוך הוא גן, המלווה יביא את הילד עם המוגבלות עד תחילת יום הלימודים אל תוך כיתת גן הילדים.
<אילן שי: המלווה יוריד את הילד עם המוגבלות מהרכב ויעלה אותו לרכב מדלת שאינה פונה לכיוון הכביש, למעט אם מתקן להורדת כיסאות גלגלים ממוקם בצדו האחורי של הרכב; בהגעת ההסעה ליעדה לאחר הלימודים, ימסור המלווה לידי האחראי את הילד עם המוגבלות, או אדם אחר מטעמו שהאחראי אישר מראש; לא נמצא במקום האחראי או אדם אחר כאמור, לא יורד הילד עם המוגבלות מההסעה והמלווה ייצור קשר עם האחראי ובהיעדר קשר עם האחראי יפנה אל הממונה ברשות המקומית ויפעל לגבי הילד עם המוגבלות לפי הנחיותיו; המלווה ידווח לממונה על כל אירוע חריג הקשור לשלומו של ילד עם מוגבלות שהתרחש בהסעה, והממונה ידווח על האירוע האמור לאחראי על הילד; בסיומה של ההסעה יבדוק המלווה את רכב ההסעה ויוודא שלא נותר בו ילד עם מוגבלות או ציוד של אחד הנוסעים.
<זהר פילבר: להכשרה של המלווים.
<זהר פילבר: הסעיף שאחרי התייחס לנושא החשוב של מתן עזרה ראשונה והחייאה, מאחר שמלווה גם צריך להיות אחראי לשלומו ובטיחותו של הילד אני חושבת שצריך להוסיף בהכשרה גם את כל הנושא של הסעה בטוחה לילדים.
<זהר פילבר: כל מה שצריך לדעת כדי להסיע ילד.
<זהר פילבר: כללי הסעה של ילדים לפי גיל ומשקל, איזה מושב בטיחות, איזה מושב מגביה וכיצד יש לחגור את הילד לפי הכללים האלה.
<מירב ישראלי: מי מלמד אותו היום בעצם איך להתנהג בהסעה?
<קריאה: לא מלמדים.
<שמעון אבני: לא, לא, לא, לא, לא, רגע, רגע.
<שמעון אבני: להגיד 'לא עושים' זו אמירה בעייתית.
יעקב מרגי: עוד לא אמרו כלום.
<שמעון אבני: אמרו אמרו.
יעקב מרגי: מה אמרו?
<שמעון אבני: לא שומעים, הרחשים פה מגיעים.
יעקב מרגי: לא, היא בירכה, היא אמרה 'עד היום - - -
<שמעון אבני: לא, לא, היא - - -
יעקב מרגי: תן לי רגע, אתה לא שמעת מה שאני שמעתי.
יעקב מרגי: עד היום, כדי להיות מלווה בהסעות רגילות היה צריך רק תאריך לידה ותעודת זהות.
יעקב מרגי: היא מברכת, אבל היא אומרת שחסר גם כי - - - אתה כבר מדבר על - - -
<שמעון אבני: לא, אז אני אגיד, אנחנו עושים הכשרות למלווים - - -
יעקב מרגי: לפני שאתה עונה, שתענה לי מושלם, אם הבנתי אותה נכון היא אומרת מה יועיל שהוא יהיה בגיל 18, הוא יידע שפה עברית וערבית, אבל הוא לא מכיר את התקנות האלה.
יעקב מרגי: הוא, המלווה, יכיר את התקנות האלה?
<שמעון אבני: אנחנו עושים כל שנה הדרכות למלווים.
<שמעון אבני: הדרכנו עד היום 3,000 מלווים מתוך 4,000, נשארו עוד 1,000.
<שמעון אבני: אתה מבין שאת ההדרכות אפשר לעשות, זה יום שלם, זה מהבוקר עד הערב, הדרכות של עזרה ראשונה, כל מה שצריך המלווה, בהוראות בטיחות, הדרכות בעזרה ראשונה, מקרים ותגובות, מה קורה אם הילד עושה ככה, אם נופלים טילים - - -
יעקב מרגי: מה אכפת לך ש - - - אם אתה עושה - - -
<שמעון אבני: רגע, אני אגיד.
<שמעון אבני: זה אנחנו עושים היום.
<שמעון אבני: אנחנו רוצים להרחיב את זה, לעשות את זה שכל שנה, ואנחנו שריינו לזה תקציב שיעבור לרשויות, כל שנה לפני פתיחת שנת לימודים יאספו את כל המלוות של הרשות ויעברו איתן על התקנות, על הבוסטר, על כללי הבטיחות, על האחריות שלו, על מה צריך להיות איתו בהסעה, על מי הילדים שייסעו איתו, על מקרים ותגובות, ואז אני חושב שהדבר הזה ייתן מענה טוב ל - - -
<מיכל מנקס: אני רוצה להוסיף על מה ששמעון אמר, בהגדרת התפקיד של מנהל אגף החינוך ברשות ומנהל מחלקת הסעות, בכל ערב פתיחת שנת הלימודים יש תדריך של מנהל ההסעות ברשות, עם הקב"ט ועם אנשים נוספים מהרשות, עוברים על נהלים, הנהלים שהיו לפי חוזר מנכ"ל.
<מיכל מנקס: ההשתלמויות ששמעון תיאר הן תולדה של דיון ותולדה באחד האפיקים שדן בבטיחות.
<מיכל מנקס: חברנו ביחד, במרכז שלטון מקומי עם משרד החינוך, היחידות שיושבות כאן, אנחנו מקיימים את ימי ההכשרה האלה שהם נוספים על ימי ההכשרה בפתח שנת הלימודים.
<מיכל מנקס: ללא ספק התקנות הללו יילמדו כחלק מנהלי הבטיחות וחובת התפקיד של המלווה בהמשך.
יעקב מרגי: יש מניעה מבחינת המשרד להכניס בתקנות שהמלווה הזה יעבור את ההדרכה הזו שאתה עושה?
יעקב מרגי: אין מניעה?
<קריאה: זה חייב להיות, אבל שזה יהיה בתוך הגדרת התפקיד.
<קריאה: זה לא נכנס ב-5(א)(4).
<אילן שי: אמרנו הכשרה מקצועית לפי דרישות משרד החינוך.
<מירב ישראלי: זה לא הכשרה מקצועית.
<קריאה: זה לא הכשרה מקצועית, זה הכרת התפקיד.
יעקב מרגי: אילן, אתה מכניס לנו?
<אילן שי: לטעמי מה שכתוב ב-5(א)(4), 'הכשרה מקצועית לפי דרישת משרד החינוך', זה עונה על ה - - -
<מירב ישראלי: אז צריך לנסח את זה אולי - - -
יעקב מרגי: אם יש ברשותו אישור שעבר בשנתיים האחרונות קורס עזרה ראשונה, לרבות בנושא החייאת ילדים והכשרה מקצועית, לפי דרישת משרד החינוך'.
<מירב ישראלי: אנחנו גם לא כותבים לפי דרישות המשרד בתקנות, כי צריך להבין מי דורש את זה ומי קובע את זה.
<מירב ישראלי: 'דרישות המשרד' זה לא - - -
יעקב מרגי: יש לי הצעה.
יעקב מרגי: אנחנו פה מתקנים עולם מלכות שדי בתקנות האלה כנראה.
יעקב מרגי: 'קורס עזרה ראשונה, לרבות בנושא החייאת ילדים והכשרה מקצועית, ומותאמות לתקנות האלה'.
<מיכל מנקס: מי אחראי על ההכשרה הזו?
<מיכל מנקס: לממן?
<מירב ישראלי: צריך שמישהו יקבע את זה.
<מירב ישראלי: מה שעושים בדרך כלל - - -
יעקב מרגי: בהסדר שהוא עושה את זה איתך, הוא עושה את זה.
<מיכל מנקס: שיהיה כתוב.
<אילן שי: כתבנו 'לפי דרישות משרד החינוך'.
<מיכל מנקס: לא, יש הבדל בין זה שאתה דורש לבין זה שאתה מכשיר.
<שמעון אבני: לא, מי שיכשיר זה יהיה הרשויות המקומיות, נקודה, אנחנו נשתתף בעלות של ההכשרה.
<שמעון אבני: אנחנו משריינים.
<שמעון אבני: הרשות המקומית, כל אחת תכשיר לעצמה.
<שמעון אבני: אי אפשר שמשרד החינוך יכשיר מלווים של בני ברק.
<מיכל מנקס: אין בעיה, שיהיה כתוב שמשרד החינוך יממן את ההכשרה.
יעקב מרגי: את רואה שהדיון התעורר.
יעקב מרגי: מאחר שהבנתי שזה הולך לסבך את העניינים, אני מסתפק במה שאילן אמר בסעיף 5(א)(4), נקודה.
יעקב מרגי: בבקשה, אביבית.
<מירב ישראלי: לא, אבל צריך להגיד מי קובע את זה, אלה דרישות משרד החינוך.
יעקב מרגי: כתוב, לפי דרישות המשרד.
<מירב ישראלי: לא, אבל בתקנות אין דרישות - - - אין דבר כזה.
<אדווארד וויס: בתקנות שלנו, יש לנו הסדר כזה, אפשר ללמוד מהן.
יעקב מרגי: אף אחד לא שומע אותך, היא מדברת.
יעקב מרגי: וזה חוזר על עצמו כאילו אתה פעם ראשונה בוועדה בכנסת.
<אדווארד וויס: בסדר, רק רציתי לציין שיש מודל בתקנות שלנו - - -
יעקב מרגי: אבל לא שמענו את מירב בגלל שהפרעת לה.
<מירב ישראלי: אנחנו נבדוק משפטית איך בדרך כלל כותבים את זה, אני רק אומרת, בסוג של הערת אזהרה כללית, כשהתקנות יגיעו באופן רשמי בכתב השר אני אעבור עליהן כמובן מהתחלה ועד הסוף עם דוגמאות מתקנות אחרות ואנחנו נשב על הניסוחים בצורה יותר יסודית.
<מירב ישראלי: עכשיו זה רק ככה הערות כלליות, לא כותבים לפי דרישות משרד תקנות.
<מירב ישראלי: צריך לקבוע איזה גורם במשרד, צריך לקבוע - - - אתם יודעים איך כותבים תקנות.
יעקב מרגי: אז, אילן, לרשום בבקשה את ההערה.
יעקב מרגי: אבל אני אומר עכשיו לדיון, אם שינוי הנוסח, אילן, מיכל, שמעון, יגרור חלוקת ביניכם לבין השלטון המקומי, אם תכניסו נוסח של לקיים את ההכשרה המקצועית וזה יגרור מחלוקת, אם לא תגיעו להסכמה בהגדרה מי מממן, מי מבצע, אז אנחנו - - - רק תיצמדו לנוסח של לפי דרישות – מה שתחליטו.
יעקב מרגי: אילן, אני הובנתי?
יעקב מרגי: שמעון, אני הובנתי?
יעקב מרגי: מיכל?
<שמעון אבני: כן, כן.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: יש סעיף שהושמט, הייתה התייחסות למצב של - - -
יעקב מרגי: לאיפה את מתייחסת?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לסעיף שחסר כאן, התייחסות למצב של - - -
יעקב מרגי: מאיפה הוא חסר?
יעקב מרגי: 5(ב), (ג), (ד)?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: חסר מהסעיף הזה.
יעקב מרגי: שהקראנו?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הוא היה בהקשר של 'המלווה יהיה נוכח במשך כל ההסעה ויישב במקום שממנו יוכל לראות את כל התלמידים'.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: היה לכך סיפא שנאמר - - -
יעקב מרגי: אביבית, היה קשה לה לומר - - -
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כי זה לא בהכרח קשור דווקא ל-(8).
יעקב מרגי: את מתייחסת ל-(8).
<אביבית ברקאי-אהרונוף: היה המשך לכך, 'נוצר מצב שמחייב את המלווה לקום ממקומו במהלך הנסיעה, ידווח על כך לנהג הרכב ויבקש ממנו לעצור בצד הדרך עד אשר ישוב למקומו; במקרה הצורך יזעיק המלווה שירותי הצלה'.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אם אפשר להכניס את זה שוב לתקנות.
<אילן שי: התפיסה שלנו, שהוראות לגבי מה קורה כשצריך לקום, זה צריך להיות בהתאם למה שתקנות התעבורה קובעות.
<אילן שי: אם ההנחה היא שתקנות התעבורה אוסרות על בן אדם לקום, להסיר את החגורה, להסתובב במהלך נסיעה, אז צריך לעצור במצב כזה, אז ההסדר הכללי צריך לחול ולא לקבוע כאן הסדר מיוחד.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה, לאחרונה הכנסת חוקקה לגבי עובדי שירות במערכת החינוך, אתם יודעים על מה מדובר?
יעקב מרגי: עם העבירות מין.
יעקב מרגי: האם התקנות האלה כוללות?
<אילן שי: הן מפנות.
יעקב מרגי: הן לא מצמצמות את החוק?
<אילן שי: הן לא מצמצמות, הן רק מפנות.
יעקב מרגי: איפה הן מפנות?
<מיכל מנקס: זה באחריות הרשות המקומית לוודא ש - - -
<מירב ישראלי: שם מדובר על השעיה עקב הגשת כתב אישום, שזה משהו קצת שונה.
<מירב ישראלי: מה שהיושב ראש מדבר עליו.
<אילן שי: אני לא מכיר.
<אילן שי: זה לא לפי חוק העסקה של עברייני מין?
<קריאה: לא, לפי חוק נציבות שירות המדינה.
יעקב מרגי: תאר לך שבחוק שלי ואני לא אהיה ערני.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אז אם אפשר להפנות גם לתקנות התעבורה, כי המצבים האלה קורים.
יעקב מרגי: אביבית, שמענו, לא צריך לכתוב שהשמש חייבת לזרוח.
יעקב מרגי: הוא אומר לך, אם תקנות התעבורה מחייבות הן מחייבות, אם הן אוסרות, אוסרות.
יעקב מרגי: התקנות האלה לא יכולות להיכנס להם ב - - -
<מירב ישראלי: אולי אפשר להכניס את זה להכשרה, שהוא יידע גם את הדברים של תקנות התעבורה.
<אילן שי: אוקיי.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: בסדר, מצוין, תודה.
יעקב מרגי: הנה, את רואה?
יעקב מרגי: אנחנו יכולים להגיע גם להתערבות כירורגית בסוף.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: רק עוד הערה אחת, שאין התייחסות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: שמעון, אתה דיברת על מצבים שיש בהם מלווים אישיים ויש גם מלווים בהסעות, אם אפשר להוסיף סעיף שבמקום שיש מלווה אישי, המלווה האישי לא יהיה במקום המלווה של ההסעה.
<קריאה: לא, אבל אם נוסע הילד עם מלווה אישי לא צריך להוסיף מלווה להסעה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מה פתאום?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא, אם הוא לבד בוודאי שלא, אבל אם יש הסעה שלמה ויש לילד מלווה אישי - - -
<מירב ישראלי: לדעתי זה כתוב איפה שהוא.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: זה היה כתוב ונראה לי שהושמט.
<מירב ישראלי: לא, זה כתוב בתקנה אחרת.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: זה היה כתוב, זה בטוח.
יעקב מרגי: אם הוא לבד, ודאי, אני לא מאמין ש - - -
<שמעון אבני: אם הוא לבד, מה?
<שמעון אבני: למי נוסיף?
<שמעון אבני: מלווה לנהג?
יעקב מרגי: ודאי שזה לא בא לגרוע.
<מירב ישראלי: נדמה לי שראיתי את זה באיזה שהוא מקום.
יעקב מרגי: ממשיכים?
<אילן שי: כישורי נהג ההסעה ותפקידיו.
<אילן שי: 6.
<אילן שי: לא יועסק אדם בתפקיד נהג להסעת ילד עם מוגבלות אלא אם כן בידו רישיון נהיגה תקף מתאים לפי סימן ב' בפרק שני בחלק ג' של תקנות התעבורה.
<אילן שי: נהג רכב להסעת ילדים עם מוגבלות יבדוק את רכב ההסעה לפני כל נסיעה להסעת ילדים עם מוגבלות.
<אילן שי: אם יש מקום פנוי בהסעה, ניתן לשלב בה עובד של מוסד חינוך, ובלבד שניתן לכך אישור מראש ובכתב מהממונה.
<אילן שי: לא יעלה הנהג להסעה הכוללת ילדים עם מוגבלות אדם, זולת המלווה וילדים עם מוגבלות האמורים לנסוע בהסעה או עובד לפי תקנת משנה(ג), אלא באישור מראש של המנהל.
<אילן שי: הנהג יציית להוראות המלווה בכל הקשור לשלומם ובטיחות עם הילדים עם מוגבלות.