GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אין לך תשובה חד משמעית.
<אסנת אייל: אני לא קיבלתי על זה תשובה חד משמעית, אבל אני כן רוצה להגיד משהו על זה, באמת אני לא דנה עכשיו באדם, אני רוצה להגיד שהטקס הספציפי הזה היה - - -
יעקב מרגי: לא לא לא, לפני הטקס הספציפי, אמרת שאת לא יכולה – או שאת יכולה להשיב או שאת לא יכולה להשיב.
יעקב מרגי: את לא יכולה לאחוז בחבל משני קצותיו, רגע, אומרת לך הכתבת בצורה הכי ברורה, בדעה צלולה – "הימנון נאמר רק במגרשי כדורגל", את יודעת מה זה אומר לי?
יעקב מרגי: האדם עם ההבנה הממוצעת מינוס, לא פלוס, אני יעקב מרגי מעיד על עצמי, זה היחס המזלזל, המתנשא, היהיר של אדם שלא מכבד את מרות המערכת.
יעקב מרגי: כל אדם סביר מן השורה, היה שומע את התשובה הזו, מאיר וחברי, אם אני טועה בהתרשמות תקנו אותי.
יעקב מרגי: יחס יהיר, מזלזל בדגל, בסמן, במדינה, במערכת ואני לעצמי, אתם לא תכריחו אותי.
יעקב מרגי: אני יכולה להעיר?
יעקב מרגי: לא, הגנת עליו יותר מדי, סליחה.
מירב בן ארי: אף אחד פה לא הגן עליו.
<אסנת אייל: אני רוצה להגיד שהוא, לדבריו – אני לא הייתי בסיטואציה – הדברים הוצאו מהקשרם, אם אמר כך בוודאי מנהלת המחוז תאמר לו שלא מדברים כך, שזה לא לעניין א'.
מירב בן ארי: הוא לא בכיתה א', צריך לתת לו נזיפה בתיק.
אורן אסף חזן: נכון, הוא לא בכיתה א', הוא מנהל בית ספר, הוא תחת מערכת החינוך.
<אסנת אייל: אני רוצה להגיד שכשקראתי את הכתבה ושאלתי אותו, התשובה של מנהל בית הספר היתה שהוא לא רוצה שאצלו בבית הספר ישירו את ההימנון כמו ששרים במגרשי כדורגל, בלי המשמעות שיש מאחורי זה.
יעקב מרגי: בסדר, נו.
<אסנת אייל: אני רוצה להגיד שההתרשמות - - -
אורן אסף חזן: תגידי יש לך יפוי כח?
אורן אסף חזן: את מתנהגת כמו עורכת הדין שלו.
יעקב מרגי: חברי, תודה.
אורן אסף חזן: לא, זה משגע אותי.
יעקב מרגי: תתייחס בכבוד.
אורן אסף חזן: אני לא מתייחס למי שמזלזל בכנסת בכבוד.
<אסנת אייל: אני ממש לא מזלזלת.
אורן אסף חזן: או במדינה.
אורן אסף חזן: אפילו צוחקת עלינו.
מירב בן ארי: היא לא מזלזלת.
יעקב מרגי: את לא חייבת לענות, אני נותן לך – את רוצה לדבר אליו?
<אסנת אייל: אני רוצה להגיד שכמו שאתם יכולים לראות, הנהלים הרשמים של משרד החינוך לגבי ההימנון מאד ברורים למנהלי בתי הספר בטקסים כמו יום הזיכרון ויום השואה, טקס ביום הזיכרון לרבין הוא לא חובה בבתי ספר, יש הרבה מאד בתי ספר שלא עורכים טקס - - -
עודד פורר: עכשיו הקראתי לך את החוק.
אורן אסף חזן: זה לא נכון, יש חוק.
עודד פורר: זה בניגוד לחוק, מה שאת אומרת עכשיו הוא בניגוד לחוק.
אורן אסף חזן: תגידי, את יודעת מה התפקיד שלך?
עודד פורר: זה חוק יום הזיכרון לרבין, מה שאמרת עכשיו הוא בניגוד לחוק, יש חובה חוקית.
אורן אסף חזן: האנשים שמזלזלים במדינה, אני מזלזל בהם.
עודד פורר: זה לא נהלים, יש חובה חוקית.
אורן אסף חזן: יושב פה חבר כנסת ומקריא את החוק ואומר שזה לא מזלזל.
אורן אסף חזן: עשי לי טובה.
מאיר כהן: חס ושלום, אנחנו לא רוצים לתקוף אתכם.
עודד פורר: באמת, זה לא רציני, זה תשובות לא רציניות.
אורן אסף חזן: די עם ההתרפסות הזאת.
יעקב מרגי: די, חברים.
מירב בן ארי: זה לא קשור התרפסות, זה לדבר אליהם בצורה רצינית.
מאיר כהן: נימוס זה לא התרפסות.
מירב בן ארי: זה קצת נימוס.
אורן אסף חזן: בסדר, נימוס זה לא התרפסות, בסדר.
מאיר כהן: אנחנו מצטערים, אין שום כוונה - - -
אורן אסף חזן: אוי נו - - -
יעקב מרגי: אורן, תכבד אחרים.
מאיר כהן: שיהיה ברור שככל שאני מאמין ושומע גם את דנה וקורא את המכתב שלו, זה מנהל בית ספר שלקח את גבולות המותר והאסור וכמעט אמר שאין לו גבולות גזרה למותר והאסור שלו.
מאיר כהן: הוא באמת פועל בתוך בית הספר כמרחב שבו אפשר לעשות הכל ואני אומר לך שבבתי ספר ממלכתיים, במדינת ישראל, אי אפשר לעשות הכל וזה צריך לסכם, אי אפשר לעשות הכל.
מאיר כהן: אם זה חשוב לכם, אתם כעיריה, אז ראוי שתכנסו את כל המנהלים ותשננו את החוק וגברתי, את טועה, הטקס של רבין הוא טקס ממלכתי בבתי הספר, אני לא מכיר בית ספר – ואני מכיר הרבה מאד בתי ספר והייתי בהרבה מאד טקסים – שלא סיימו בשירת התקווה.
מאיר כהן: כל ניסיון לעשות הקש ממגרשי כדורגל להימנון לאומי, הוא הניסיון לא נכון, צר לי שהוא השתמש בדבר הזה ואני אומר לך, למרות שאני מתווכח עם אורן, לפעמים הוא בוטה, אבל זה בדיוק המקום שבו צריכים סוגיות כאלה להעלות ולדבר עליהם, בלי ללכת עם תחושה שאנחנו רוצים לנזוף במישהו.
מאיר כהן: כשיש כתבה עיתונאית או כתבה אחרת שאנחנו רוצים לבדוק אותה, אז כולנו חשופים לזה, אנחנו באים ובודקים כאן וחבל מאד שאתם לא באתם עם משהו כתוב, עם איזה שהוא דיון שנערך, עם סיכום שנערך עם מנהל בית הספר.
מאיר כהן: יכול להיות שהוא לא היה מקובל עלינו וזכות
מאיר כהן: כם להגיע אתו להסכמות שלא מקובלות - - -
אורן אסף חזן: על המרמרה שרת את ההימנון?
אורן אסף חזן: קישטה מחבלת.
יעקב מרגי: חנין אני אוציא אותך.
אורן אסף חזן: לכי הביתה, פושעת.
יעקב מרגי: חנין החוצה, תודה.
אורן אסף חזן: צריך לעשות לך משפט.
אורן אסף חזן: זה דיון בוועדת החינוך - - -
יעקב מרגי: תודה, לא היית בדיון.
מירב בן ארי: תודה שבאת, להתראות.
יעקב מרגי: - - - אז תצאי.
אורן אסף חזן: אם זה מגעיל אז תצאי להתראות.
מירב בן ארי: לא צריכים אותך, תודה, גם ככה היית פה - - - היא נכנסה לדקה וחצי, עשתה כניסה מרשימה והלכה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה - - -
מירב בן ארי: פשיזם.
יעקב מרגי: לחברי הכנסת המציעים, הוועדה מודה - - -
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אני לא דיברתי, אבל מאחר - - -
יעקב מרגי: אתה לא רוצה לדבר.
מסעוד גנאים: לא, לא רוצה, אבל מאחר ושר החינוך פה הוא אורן חזן אז אני לא אדבר.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים, הוועדה מודה גם לכתבת וואלה על חשיפת המקרה, הוועדה רואה בחומרה ומצרה על אי הגעתו של מנהל בית הספר וזלזולו בוועדות הכנסת.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לערוך בירור מקיף על התנהלותו של מנהל בית הספר בטקס רבין המדובר וכן בעניין הצבת הדגל בבית הספר ואף על התבטאותו בעניין ההימנון ומגרשי הכדורגל.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידיה את ממצאי הבדיקה תוך 30 יום מיום זה, תודה רבה הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: אנחנו מתחילים.
יעקב מרגי: אילן, תעדכן אותנו מה התיקונים שערכת מהדיון הקודם.
יעקב מרגי: אני אפתח את הישיבה.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 14 במרץ 2017, ט"ז באדר תשע"ז, הנושא תקנות הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות.
<אילן שי: הכנסנו את השינויים שהוועדה ביקשה לגבי נוסח.
<אילן שי: ביחס לדיון שאנחנו צריכים לקיים עם משרד הרווחה על הנוסח של סוגי מוגבלויות שונות, השם של סוגי מוגבלויות שונות, הדיון נקבע ל-3 באפריל.
<אילן שי: היה קשה לנו מאוד לתאם, יש הרבה מאוד משתתפים בפגישה הזו, גם ממשרד החינוך, גם ממשרד הרווחה, היומנים לא אפשרו לנו מועד יותר מאוחר.
<מירב ישראלי: איך תספיקו להגיש בזמן לפי החוק?
<מירב ישראלי: יש שלושה חודשים.
<אילן שי: והתקיים דיון עקרוני גם בנושא של - - -
<הדר ירדני: לא צריך גם את משרד הבריאות לישיבה הזו?
<אילן שי: נזמן גם אתכם, אין לנו - - - נקווה שתוכלו להגיע לישיבה הזו כי - - -
יעקב מרגי: לא לקחת בחשבון ש-80% מהישיבות של משרדי הממשלה שנקבעות נדחות, ואז נגלוש לפסח ופגרת פסח ו - - -
<אילן שי: מאוד מאוד השתדלנו שזה יהיה לפני פסח.
יעקב מרגי: כן, השאלה אם זה לא יידחה.
יעקב מרגי: אוקיי, בואו נתקדם.
<אילן שי: היה לנו גם דיון שנערך אתמול אצל הסמנכ"ל של משרד החינוך, אריאל לוי, יחד עם משרד האוצר והשלטון המקומי והפרקליטות, ברקע גם הבג"צ ואנחנו ככל הנראה נצטרך דיון המשך עם המנכ"ל החדש, אז זה עדיין לא הסתיים.
יעקב מרגי: אז פחות או יותר ההבטחות שנתן לנו שמעון כאן בדיון הקודם, אנחנו עומדים מאחוריהם, נכון?
<אילן שי: לגבי הנושא של משך ההסעה, שמעון ידבר על זה.
יעקב מרגי: למה סוגיית הבג"צ בכלל, למה זה רלוונטי לדיון היום?
<אילן שי: זה קשור לנושא של - - -
יעקב מרגי: ילדים בשילוב?
יעקב מרגי: המשולבים?
יעקב מרגי: בסדר, בשוליים, נוגע בקצה, אבל יכול להיות שבדיון על התקנות נייתר את ההכרעה של בג"צ, כי כנראה תצטרכו לאמץ חלק מה - - - אוקיי, אמרתי משהו לא טוב, שמעון?
<שמעון אבני: לא, אני מקשיב בעיון רב.
יעקב מרגי: אנחנו כפופים לסוביודיצה, אנחנו לא מתערבים בדיונים בבית המשפט.
<אילן שי: התיקון הראשון בסעיף 2, הייתה הפניה לא נכונה לתקנה בתוך התקנות האלה, בסעיף 2(א)(2), 'הוכח להנחת דעתו של המנהל, בעקבות פניית הרשות המקומית כי מפאת מגבלה בכושרו הגופני, השכלי, הנפשי או ההתנהגותי הוא אינו מסוגל להגיע בכוחות עצמו לבית הספר אליו שובץ, בכפוף לאמור בתקנות 2(ב) ו-2(ג) והוא נזקק להסעה, הזכאות היא למשך קיומה של המגבלה.
<אילן שי: בנוסח הקודם היה כתוב בתקנות 2(ג) ו-2(ד), זה צריך להיות 2(ב) ו-2(ג).
<אילן שי: תקנה 4(ג), בעקבות הערה של היועצת המשפטית של הוועדה, 'הרשות המקומית או נותן שירות של הרשות המקומית לא יחליפו את המלווה במהלך כל שנת הלימודים, אלא אם כן ישנן נסיבות שאינן מאפשרות ליווי של אותו מלווה במהלך כל שנת הלימודים'.
יעקב מרגי: וזה לא תואם את הנוסח שיש לי היום.
<חיה הראל: זה הנוסח החדש.
<איתן עמרם: כן, הנה, עמוד 5, סעיף (ג).
יעקב מרגי: אמרת סעיף 4, נכון?
<אילן שי: סעיף 4(ג).
יעקב מרגי: אוקיי, טעות שלי.
יעקב מרגי: מאה אחוז, הנוסח תואם.
<אילן שי: בתקנה 5(א)(4), 'יש ברשותו אישור שעבר בשנתיים האחרונות קורס עזרה ראשונה, לרבות בנושא החייאת ילדים, שנערך על ידי רשות מקומית או מי מטעמה'.
יעקב מרגי: אני מתעקש שתחזור ל-4(ג).
יעקב מרגי: תקריא אותו, בבקשה.
<אילן שי: '
<אילן שי: הרשות המקומית או נותן שירות של הרשות המקומית לא יחליפו את המלווה במהלך כל שנת הלימודים, אלא אם כן ישנן נסיבות שאינן מאפשרות ליווי של אותו מלווה במהלך כל שנת הלימודים'.
<אילן שי: 5(א)(4), 'יש ברשותו אישור שעבר בשנתיים האחרונות קורס עזרה ראשונה, לרבות בנושא החייאת ילדים, שנערך על ידי רשות מקומית או מי מטעמה'.
<מירב ישראלי: מי קובע את תוכן הקורס?
<אילן שי: בתקנות של משרד הרווחה קבעו שמשרד הבריאות יקבע את - - -
<מירב ישראלי: אנחנו קובעים בתקנות בדרך כלל מי זה שקובע את תוכן ההכשרה.
יעקב מרגי: מאחר שאנחנו רוצים שמשרד הבריאות, שאמון על כל מערכת הבריאות הוא יקבע את ה - - -
<אילן שי: בתקנות של משרד הרווחה כך נקבע, שמשרד הבריאות יקבע את זה.
יעקב מרגי: ובתקנות של משרד החינוך מה נקבע?
יעקב מרגי: לא קבעתם, אז בוא נקבע.
<אילן שי: בסדר, משרד הבריאות.
<אילן שי: אז לפי דרישות משרד הבריאות.
<איתן עמרם: בכפוף, כן.
<מירב ישראלי: לא, זה לא לפי דרישות, מישהו צריך לקבוע את זה.
<מירב ישראלי: בסדר, זה עניין של ניסוח.
<מירב ישראלי: אז משרד בריאות מבחינה מהותית?
<מירב ישראלי: בסדר, נבדוק את זה.
יעקב מרגי: למשרד הבריאות יש מערך הדרכה?
<קריאה: לא מערך הדרכה, הוא מפנה למד"א ולחברות - - -
יעקב מרגי: אין דיון עכשיו.
<מירה סלומון: אני - - -
יעקב מרגי: לא, אנחנו לא פותחים דיון, הוא מדווח לוועדה על התיקונים שהתבקשו בדיון הקודם.
<מירה סלומון: בדיון הקודם - - -
<קריאה: לא, יש הערה לגבי ה - - - אני הייתי גם בדיון הקודם.
יעקב מרגי: לא, אחר כך, תרשום לך.
יעקב מרגי: אם יהיה לנו זמן ללוקסוס, נחזור לזה.
יעקב מרגי: אנחנו לא כל שיעור נחזור על מהלך השיעור הקודם.
<קריאה: אבל יש כאן
<קריאה: הערה ש - - -
יעקב מרגי: אני כרגע לא מדבר, כרגע אילן מדווח לנו, לאחר מכן, אם לפני שנקרא תרצו התייחסות ספציפית נעשה, לא נפתח דיון.
<רויטל לן כהן: אפשר רק לדעת מטעם מי הלוביסט?
יעקב מרגי: הוא לא לוביסט, הוא נציג - - - הוא יחסית שומר על כללי מינהל תקין והוא הסתדרות המורים.
<רויטל לן כהן: אתה הולך פשוט עם כתום, לוביסטים הולכים עם כזה כתום - - -
<יהודית גידלי: הוא אכן לוביסט.
<מאיר אסרף: אני מודה, אני לוביסט גם.
<מאיר אסרף: זה לא מילה גסה.
<רויטל לן כהן: לא, זה לא מילה גסה, בגלל זה אני רוצה לדעת מטעם מי.
<מאיר אסרף: זה מקצוע מוכר בחוק.
<רויטל לן כהן: את מי אתה מייצג?
יעקב מרגי: אמרתי, הסתדרות המורים, את לא מקשיבה.
יעקב מרגי: בבקשה, אילן, תמשיך.
<אילן שי: בסעיף 6(א)(ג), אצלי זה בעמוד 8, 'הנהג יחזיק לפני תחילת ההסעה רשימה של כל הילדים עם מוגבלות שאמורים לנסוע בה, פרטי יצירת קשר עם האחראים על הילדים עם מוגבלות בהסעה ואת תיאור מסלול הנסיעה', שזה מקביל לדרישה - - -
<אילן שי: בסעיף 7(ב), 'הרשות המקומית לא תחליף נהג במסלול הסעה במשך כל שנת הלימודים, אלא אם כן ישנן נסיבות שאינן מאפשרות הסעה על ידי אותו נהג במהלך כל שנת הלימודים'.
יעקב מרגי: אחר כך, אנחנו עכשיו בניסוחים.
<אילן שי: השינוי הבא הוא בסעיף הבא, סעיף 8, 'בסוף יום הלימודים ילד עם מוגבלות יגיע לרכב מלווה באיש צוות של מוסד החינוך שקבע מנהל מוסד החינוך'.
<אילן שי: סעיף 10(ב), בעמוד 11, 'מנהל מוסד חינוך יחליט על אופן הצגת כרטיס נוסע לפי תקנת משנה (א) בהתייעצות עם האחראים על הילד עם מוגבלות ואם ניתן גם בהתייעצות עם הילד עם המוגבלות'.
<אילן שי: הסעיף הבא זה סעיף 11(א) ,'ילד עם מוגבלות יוסע ברכב שנוסעים בו ילדים עם מוגבלות, אלא אם כן ישנן נסיבות מיוחדות להסעת ילד עם מוגבלות ברכב שנוסעים בו גם ילדים ללא מוגבלות'.
<אילן שי: הסעיף הבא זה 11(ב), 'הרשות המקומית תסיע ילדים עם מוגבלות הזכאים להסעה בשתי קבוצות גיל, 3 עד 9 ו-10 עד 21, אלא אם כן ישנן נסיבות מיוחדות להסעה של ילדים עם מוגבלות בהסעה הכוללת ילדים משתי קבוצות הגיל'.
<ערן טמיר: ב-11(א) מי קובע את הנסיבות?
יעקב מרגי: תרשמו לכם את השאלות.
<אילן שי: 12, תפקידי הרשות המקומית, 12(א)(2), 'הרשות המקומית תוודא כי ההסעה נערכת ברכב בטיחותי בהתאם להוראות תקנות הסעה בטיחותית לילדים נכים (מפרטי רכב בטיחותי), התשנ"ה-1995'.
יעקב מרגי: כן, (5).
<אילן שי: כאן אני מעביר את רשות הדיבור לשמעון.
<שמעון אבני: אני רוצה להגיד משהו על הסעיף הזה.
<שמעון אבני: אנחנו שינינו את הסעיף ביחס ל- - -
יעקב מרגי: תציג את עצמך, גם לפרוטוקול.
<שמעון אבני: אנשים קבועים בדרך כלל.
יעקב מרגי: לא, יש כאלה שלא.
<מירב ישראלי: אבל יש פרוטוקול.
<שמעון אבני: שמעון אבני, מנהל אגף הסעות במשרד החינוך.
<שמעון אבני: אנחנו עשינו שינוי בסעיף (5) כאשר - - -
יעקב מרגי: עמוד 12.
<מירב ישראלי: פסקה (5).
<שמעון אבני: סעיף קטן (5) ושם אני עשיתי תיקון שמדבר על שעה וחצי נסיעה.
<שמעון אבני: זה היה שעה וחצי, בין רשויות, שעה וחצי נסיעה בתוך רשויות.
<שמעון אבני: גם כאן אני אומר אנחנו מקיימים דיונים כרגע, כי הסוגיה היא תקציבית.
<שמעון אבני: בשורה התחתונה הסוגיה היא תקציבית ופה אנחנו מרכזים את הנתונים בשלב הזה כדי לראות באמת באיזה משמעויות - - -
יעקב מרגי: בקיצור, אתה בוחן - - -
<שמעון אבני: זה בבחינה, כמו - - -
יעקב מרגי: שמעת את הקולות בדיון הקודם ואתה בוחן את הסוגיה הזו.
יעקב מרגי: אוקיי, אז בוא נראה את הנוסח.
<אילן שי: המשך המתוכנן של נסיעה של תלמיד עם מוגבלות אל וממוסד חינוך לא יעלה בתוך הרשות המקומית, על שעה וחצי, למעט בשל אירועים חריגים או במקרים בהם הדבר נעשה לבקשת האחראי על התלמיד עם המוגבלות ובאישור מנהל מחלקת החינוך ברשות המקומית, או כאשר זמן הנסיעה הישיר בין מקום מגוריו של התלמיד עם המוגבלות אל מוסד החינוך עולה על שעה וחצי'.
<אילן שי: בעמוד 15, תקנה 12(ב)(6), 'הממונה ירכז, יבדוק ויטפל בדיווחים ותלונות המתקבלים לעניין ההסעה, הממונה ידווח לאחראי על הילד על כל אירוע חריג הקשור לשלומו של הילד עם מוגבלות שהתרחש בהסעה והגיע לידיעתו מוקדם ככל האפשר ולא יאוחר מ-12 שעות ממועד קבלת המידע'.
יעקב מרגי: אוקיי, התייחסנו לזה בדיון הקודם.
<אילן שי: תקנה 13 עוד לא - - -
<מירב ישראלי: עוד לא הקראנו.
יעקב מרגי: אוקיי, לפני שנקרא את 13 אלה תיקוני הנוסח כפי שעלו בדיון הקודם.
יעקב מרגי: שאלה, אני נותן עדיפות ראשונה קודם כל להתייחסות, האם יש למישהו השגות וחושב שזה לא מה שעלה מהדיון הקודם?
<מירב ישראלי: היה את העניין של ההסעות המשותפות.
יעקב מרגי: בבקשה, כל מי שמדבר יפנה אותנו לסעיף ולתקנה.
<ולרי זילכה: עורכת דין ולרי זילכה, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות, מבית איזי שפירא, אני מדברת בשם עורכת דין אביבית ברקאי-אהרונוף שקולה נדם בשלב זה.
<ערן טמיר: זה נשמע לפרוטוקול הרבה יותר דרמטי ממה שזה.
<ולרי זילכה: וטוב שכך.
<רויטל לן כהן: שהיא צרודה.
<ולרי זילכה: לגבי מסגרות המשך בסעיף ההגדרות עורכת דין ישראלי הציעה בישיבה הקודמת נוסח שמאפשר למשרד החינוך להכניס מסגרות נוספות.
יעקב מרגי: את מחזירה אותי לדיון, לא הקודם, טרום הקודם.
<ולרי זילכה: לא, לגבי ההערות מהישיבה האחרונה.
<מירב ישראלי: היה ככה, 'מסגרת נוספת שהכיר בה המנהל', כדי שאפשר יהיה - - -
<מירב ישראלי: זה הגדרת מסגרת המשך.
<מירב ישראלי: הסכמנו על זה.
<מירב ישראלי: גם זה וגם ועדת חריגים.
יעקב מרגי: שמעון, זוכר?
<אילן שי: אני זוכר שזה היה לא בדיון הקודם, בדיון לפניו.
<מירב ישראלי: בדיון הקודם הסכמנו על זה.
יעקב מרגי: בדיון לפניו נגענו בסוגיה הזו ודיברנו והתלבטנו בקטע הזה, כשמגדירים מסגרות אנחנו מצמצמים וכשלא מגדירים חשוב שתהיה סמכות ואם מגדירים חשוב שתהיה סמכות למנהל, לצורך העניין לפונקציה במשרד החינוך, כי מסתמא יצוצו צרכים שהיום אנחנו לא מכירים.
<שמעון אבני: נכון, אמרנו שזה לא יהיה אוטומטי ואנחנו נדון בכל צורך חדש שיהיה.
יעקב מרגי: אבל צריך להגדיר בתקנות.
יעקב מרגי: אם אנחנו לא ננסח את זה כפי שהיועצת המשפטית מבקשת לא תהיה לך סמכות ל - - -
<שמעון אבני: אני לא זוכר שפספסנו.
<אילן שי: מה שאני זוכר זה שאנחנו אמרנו שאם יהיו מסגרות אז אנחנו נתקן את התקנות, לא שיהיה מנגנון - - -
<מירב ישראלי: לא, זה לא מה שסוכם.
<שמעון אבני: אז תזכירי לנו, אני לא זוכר פשוט.
<מירב ישראלי: סוכם שכבר בתקנות האלה כדי שזאת לא תהיה רשימה סגורה ולא תצטרכו להביא תיקון תקנות כל פעם שיש מסגרת המשך אז נוסיף לא משהו אוטומטי, אלא מסגרת נוספת שהמנהל הכללי הכיר בה.
<אילן שי: אנחנו צריכים לדון בזה במשרד.
יעקב מרגי: אז אני מבקש לרשום את זה, כי גם בפעם שעברה סיכמנו את זה.
<אילן שי: אני גם לא זכרתי.
יעקב מרגי: אני דן לכף זכות בישיבה הזו, בגלל הבלבול בתקנות שהיו, אבל אני אומר לך, דיברנו על כך ואני חושב שזה טובת המשרד.
יעקב מרגי: אני כיו"ר ועדה, אדרבא, הייתי דורש כל פתיחה של התקנות לבוא לכאן, אבל זו פרוצדורה על גב הילדים, זה לא נכון שיהיה כך.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לתת סמכות למנהל במקרה הזה - - -
<אילן שי: רשמתי.
יעקב מרגי: סמכות לכם.
יעקב מרגי: מחר-מחרתיים האנשים שלכם בשטח ייתקלו בצורך למסגרות נוספות, אחרות.
<מירב ישראלי: זה לא אוטומט.
<אילן שי: בסדר.
יעקב מרגי: אין לי בעיה להוסיף או לגרוע, אם כבר לא רלוונטי, אבל אל תכתוב 'לגרוע' כי אחר כך אנחנו פה ניכנס לדיון של שעה וחצי.
<ולרי זילכה: הערה נוספת, אדוני, בסעיף 5(א)(4), נמחק פה 'הכשרה מקצועית לפי דרישות משרד החינוך', אבל דובר על כך שכן תהיה קביעה לגבי ההכשרה למלווים.
<ולרי זילכה: הנוסח הזה נמחק, נדמה לי בהנחיית היועצת המשפטית, כי היא אמרה שאי אפשר להשאיר את הנוסח הזה, אבל צריך היה להכניס נוסח אחר.
<אילן שי: זה מה שאמרנו שזה יהיה לפי משרד הבריאות.
<ולרי זילכה: פה ההתייחסות שכתובה היא לגבי העזרה הראשונה, אנחנו מדברים על הכשרה מקצועית.
<אילן שי: ההוראה ב-5(א)(4) הייתה לגבי עזרה ראשונה, לא לגבי הכשרה מקצועית.
יעקב מרגי: לכן זה נמחק.
<אילן שי: לכן זה נמחק, כי זה - - - כתבנו שזה - - -
<מירב ישראלי: לא, מה שסיכמנו להוסיף, בעקבות הערה של אביבית, נדמה לי, זה שהנושא של התעבורה יהיה גם בהכשרה, שתהיה הכשרה שקבע השר למלווה וחלק מזה יהיה ב - - -
יעקב מרגי: לא, בואו נעשה סדר, סליחה.
יעקב מרגי: זה שאביבית העירה, זה לא אומר שקיבלנו את זה.
<מירב ישראלי: לא, סיכמנו את זה.
יעקב מרגי: לא, מה שסיכמנו זה דבר כזה - - -
<מירב ישראלי: לפי הפרוטוקול.
יעקב מרגי: מה שסיכמנו, ואמרת והתייחסת, שמעון, והייתה פה מיכל, השלטון המקומי, ואמרה שיש תהליך של הדרכה, כל שנה מרכזים, כרגע הסעיף הזה, אם אני הבנתי, צריך להתמקד בעזרה ראשונה בלבד.
<שמעון אבני: כן, הוא מתמקד בעזרה ראשונה.
יעקב מרגי: אני לא מבין מה - - -
<מירב ישראלי: אמרנו שבנוסף על העזרה הראשונה יש עוד דברים שמלווה צריך לדעת.
<מירב ישראלי: מה שמיכל אמרה, שמי שאחראי על זה, אני רשמתי לעצמי את זה, זה מנהל אגף החינוך ברשות המקומית, אבל אמרנו שמישהו צריך לקבוע מה תוכן ההכשרה שמלווה צריך לעבור.
<מירב ישראלי: אני רשמתי לעצמי, אחר כך אפשר לראות, שהשר או מישהו במשרד החינוך אמור לקבוע מה תוכן ההכשרה ואמרנו שחלק מההכשרה יהיה גם, אתה זוכר, שהוא קם, מתי הוא קם ומתי צריך לעצור את הרכב.
יעקב מרגי: למה זה תקוע פה באמצע בתוך עזרה ראשונה?
<מירב ישראלי: לא, זה סעיף של כישורי המלווה ותפקידיו.
יעקב מרגי: סליחה, לא, אנחנו עדיין - - - אחרי זה ב-(5) יש 'מלווה יעבור רענון קורס עזרה ראשונה אחת לשנתיים', אנחנו עדיין בעזרה ראשונה ונכנס לי פה - - - אני לא שולל את זה כרגע, כרגע גם אם נחליט שנכניס את זה, זה לא המקום.
<ולרי זילכה: אבל אני אומר לאדוני, אומרת פה מירב ישראלי, הסעיף אומר כך 'לא יהיה אדם מלווה אלא אם כן התקיימו בו אלה', אז בתוך 'אלה' יכול להיות - - -
יעקב מרגי: בסדר, אבל למה באמצע?
יעקב מרגי: אם כן, בואו נראה איפה.
יעקב מרגי: אני זוכר שדיברנו על הקטע הזה של ההדרכה של הצוות, גם של המלווה וגם של הנהגים.
<מירב ישראלי: נכון, זה צריך להיות בפסקה (7), להכניס פסקה (7).
<ולרי זילכה: 5(א)(7).
<מירב ישראלי: כשייצא הפרוטוקול אני אוכל לשלוח לכם את כל הדברים מסומנים, פשוט עוד לא יצא פרוטוקול.
<יהודית גידלי: בכלל את קורס עזרה ראשונה צריך לעשות (1), (2) ו - - -
<מירב ישראלי: בסדר, על ניסוח אני אעיר להם כשהם יגישו את התקנות.
יעקב מרגי: אילן, מה אתה - - - רשמת להכניס את זה במקום הנכון?
<ולרי זילכה: עוד סביב תפקידי המלווה, נאמר שיוכנס סעיף שכשיש מלווה אישי הוא לא יכול להיות מלווה כללי של ההסעה.
יעקב מרגי: זה מובן, למה צריך להיות בתקנות?
<אילן שי: העליתם את זה ולא סיכמנו.
יעקב מרגי: הוא אומר לך במפורש שכך זה מתקיים, אין סיכוי, הוא מלווה אישי בהגדרה שלו, אם יהיה ניצול לרעה, נתפוס את משרד החינוך.
יעקב מרגי: כרגע אי אפשר לעשות תקנות כדי ל - - -
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אם אפשר בפרוטוקול - - -
יעקב מרגי: זה לא קיים.
יעקב מרגי: זה נאמר לפרוטוקול והייתה התחייבות של המשרד לפרוטוקול.
יעקב מרגי: מלווה אישית היא מלווה אישית, כל התקנות זה הסדרה.
יעקב מרגי: יעלה על הדעת שנמשיך להתנהל כמו שאנחנו?
יעקב מרגי: אנחנו מסדירים זאת, מלווה אישי הוא מלווה אישי, היא מלווה אישית, זה לא שייך לליווי של ההסעה, לכל הסעה יש את הליווי שלה.
<רויטל לן כהן: אדוני, אפשר לבדוק את זה בפרוטוקול?
יעקב מרגי: ואני אזכיר לך, ואז עלה מונית, שזה - - -
<קריאה: לא, מונית עלה בהקשר של נהג הסעות.
<רויטל לן כהן: אם אפשר יהיה לבחון את זה בפרוטוקול, כי אנחנו זוכרים דבר אחר.
יעקב מרגי: תבחני את זה אחר כך.
יעקב מרגי: כשייצא הפרוטוקול, תבחני ותעירי את תשומת לבי.
<ולרי זילכה: בסדר.
<ולרי זילכה: אדוני, הערה אחרונה אפשר?
<ולרי זילכה: בסעיף 3(ו), שמעון העיר לגבי העניין שהם רוצים לבחון את משך ההסעה ואני מברכת על זה.
<ולרי זילכה: אחד הדברים שדיברנו לגבי משך ההסעה זה העניין של לבחון את נושא כמות הילדים בהסעה, שזה ישליך באופן ישיר.
<ולרי זילכה: נאמר שהם יעשו בדיקה סביב העניין הזה סביב המשרד - - -
<שמעון אבני: כל זה הבחינה, כל הכמות ומשך ההסעה.
<ולרי זילכה: בסדר, אבל בפתיחה שלך - - -
<שמעון אבני: אני לא יכול לענות על זה עכשיו.
<אילן שי: גם אמרו לנו במשרד התחבורה - - -
<ולרי זילכה: אילן, שנייה, תן לי לסיים את המשפט.
<ולרי זילכה: בפתיחה של הדברים, כשאמרת אילו דברים בבדיקה לא ציינת את זה, אז - - -
יעקב מרגי: אז הנה, עכשיו הוא הוסיף לך את זה.
<ולרי זילכה: בדיוק, זה מה שאני רוצה לדעת.
יעקב מרגי: שמעת, שמעון?
<שמעון אבני: שמעתי.
<אילן שי: גם כשדיברנו עם משרד התחבורה הם אמרו לנו שהם עובדים בתקנות שלהם על עדכון ועל ניסוח, כולל הישענות על התקן האירופי, שזה גם - - -
יעקב מרגי: תקנות של משרד התחבורה זה לחוד ו - - -
<אילן שי: זה התקנות שהפנינו אליהן עכשיו.
יעקב מרגי: בסדר, התקנות של משרד החינוך זה לחוד.
<אילן שי: כן, אבל יש ביניהן - - -
יעקב מרגי: בסדר, ודאי שלא יכולה תקנה שתעקור תקנה אחרת שהיא קשורה לבטיחות, אבל לצרכים של אותם ילדים צריכים התייחסות מיוחדת בתקנות האלה.
יעקב מרגי: תבחנו את זה, תודה.
<ולרי זילכה: הערה אחרונה לסעיף הזה.
<ולרי זילכה: דובר על כשיש הסעה של רשויות סמוכות, אז כתוב 'ובלבד שהסעה כאמור לא תגרום להארכת משך ההסעה באורח בלתי סביר'.
<ולרי זילכה: צריך שיהיה ברור שזה לא מעבר לשעה וחצי שנקבע ב - - -
יעקב מרגי: אין מציאות שאחרי שתיקבע השעה, ככה אני מבין זאת, זו תקנה - - -
<ולרי זילכה: אבל אז לכאורה יש התנגשות, אדוני, בין ה - - -
יעקב מרגי: סליחה, הפוך, אני בא ואומר, לא יעלה על הדעת שהתקנות מאפשרות שילוב של הסעה, שיתוף של הסעה כזו או אחרת, שזה יעקור את התקנה שלא יעלה על שעה או שעה וחצי, כפי שייקבע.
<ולרי זילכה: אז שיהיה כתוב פה, במקום 'באורח בלתי סביר', 'משך שעה וחצי'.
יעקב מרגי: לא צריך לכתוב תקנה נפרדת שהצבע של המנורה אדום, כי אנחנו רואים שהיא אדומה.
<ולרי זילכה: אבל, אדוני, מבחינה משפטית יכול להיות שכתוב 'באורח בלתי סביר' ו - - -
יעקב מרגי: לא, התקנה אומרת שמקסימום שעה וחצי.
יעקב מרגי: אני לא מבין למה החשיבה של המשפטנים היא בברית המחדל לסבך את מה שפשוט.
<ולרי זילכה: אבל, אדוני - - -
יעקב מרגי: לא, התקנה היא שעה וחצי, זה שנתנו לו את הפריבילגיה לשתף הסעה במידה שזה אפשרי, בוודאי שלא יעלה.
יעקב מרגי: לאור זה הייתי מוחק שם בכלל, איפה שיש אפשרות לשתף הסעות, את ההתייחסות לאורך הנסיעה, כי יש לי תקנה חד משמעית לגבי אורך זמן הנסיעה.
<אילן שי: למחוק ב-(ו) את 'באורח בלתי סביר'.
יעקב מרגי: כן, למה אתה אומר לי את זה?
יעקב מרגי: מה, אתה רוצה פתח?
יעקב מרגי: אתה סתם פותח מקום לחששות.
<רויטל לן כהן: כי, אדוני, ברגע שזה מופיע בסעיף אחר הפרשנות המשפטית יכולה להיות שזה דבר נפרד ולכן זה חשוב.
<מירב ישראלי: בואו נסכם על המהות, הניסוח אחרי זה - - - מוסכם שזה לא - - -
יעקב מרגי: לא, עם כל הכבוד.
<מירב ישראלי: לא, כי הם צריכים - - -
יעקב מרגי: לא, סליחה, אני רוצה לגמור את הניסוחים.
יעקב מרגי: חוק וינגייט הוכיח לי שכשאני משאיר לאחרים לנסח אני מקבל דברים אחרים.
<מירב ישראלי: בוודאי, אבל מכיוון שהתקנות עוד לא אושרו.
יעקב מרגי: אבל חשוב לי שייאמר כבר כאן.
<מירב ישראלי: בסדר, חד משמעית.
<מירב ישראלי: אבל אני אומרת מכיוון שהתקנות עוד לא הוגשו באופן רשמי אני עוד שומרת לעצמי את הזכות להעיר להם גם ניסוחית.
יעקב מרגי: בוודאי, בסדר.
יעקב מרגי: אבל אני חייב לגעת בזה, לא רוצה לפתוח את זה לדיון עוד פעם.
<מירב ישראלי: זה לא יותר משעה וחצי, נוודא את זה בניסוח.
<מירה סלומון: אני נסמכת על מה שכתבה לי מיכל, שלא יכלה להגיע לדיון היום, היא אומרת שבעניין סעיף 5(א)(4), בדיון ביקשנו שיתווסף לתקנה ההכשרה שהיא תעשה במימון המשרד.
<מירה סלומון: לא רק תיערך על ידי רשות מקומית או מי מטעמה, אלא במימון המשרד.
<מירה סלומון: זה דבר אחד.
<מירה סלומון: והדבר השני, לגבי אותה תקנה ב-5(א) - - -
יעקב מרגי: רגע, את עוברת מהר מדי.
יעקב מרגי: את רוצה שנתייחס להערות שלך, נכון?
<מירה סלומון: כדאי.
יעקב מרגי: אנחנו ב-5(א)(4)?
<מירה סלומון: נכון, 5(א)(4), אנחנו ביקשנו שיובהר בתקנות שקורס העזרה הראשונה יבוצע במימון המשרד.
יעקב מרגי: אכן כן, ככה נאמר ושמעון הנהן שכן, ודאי שהמשרד מתקצב.
<שמעון אבני: רגע, רגע.
<שמעון אבני: קודם כל יהיה דיון בנפרד על התקצוב של התקנות האלה בתוך המשרד, דיברנו על זה.
<שמעון אבני: זה לא הדיון.
<שמעון אבני: אני אומר, תהיה השתתפות.
<שמעון אבני: האחריות היא של השלטון, אנחנו לא מתכוונים לפטור את השלטון המקומי מתשלום.
יעקב מרגי: רגע, שמעון.
<שמעון אבני: יהיה דיון על זה עם השלטון המקומי.
יעקב מרגי: הבנתי אותך, קיבלתי, אני גם לא רוצה לפטור את השלטון, אני שואל שאלה עכשיו, בעקבות זה שאני לא רוצה לפטור את השלטון המקומי ואתה הבהרת מה שהבהרת, התקנות האלה משנות מצב קיים?
יעקב מרגי: היום מי מממן - - -
<שמעון אבני: היום - - -
יעקב מרגי: אל תסמוך על השכחה שלי, כי הזיכרון שלי יותר חזק מהשכחה.
<שמעון אבני: גם הזיכרון שלי - - -
יעקב מרגי: אז אני אומר לך, המצב נכון להיום, את ההדרכות עושות - - -
<שמעון אבני: אנחנו עושים ביחד.
יעקב מרגי: רגע, את ההדרכות עושות הרשויות המקומיות?
יעקב מרגי: במימון שלכם, בליווי שלכם?
<שמעון אבני: בסיוע שלנו.
יעקב מרגי: בסיוע, באותו יחס שהיה?
<שמעון אבני: באותו יחס, בדיוק.