GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: מרים, אני אוציא אותך.
יעקב מרגי: על מה, שאני אוציא?
<מרים יצחק: שאתם מקשיבים.
<שרה מאיר: אני רוצה רק לומר שהנחתום העיד על עיסתו תמיד.
<שרה מאיר: כל אחד שסיים פרויקט, או היה בתכנית – אמר, הצלחנו.
<שרה מאיר: אני אתן רק דוגמה של פאקט שעבד 12 שנה ולא היו שום תוצאות - - -
יעקב מרגי: יכול להיות, יכול להיות.
<שרה מאיר: בסדר.
<שרה מאיר: אני רק אומרת שיש פה מצב שאסור שיימשך.
<שרה מאיר: אני לא יודעת מי מעוניין בהמשכת המצב הזה, אבל ברור שאנחנו, שמוציאים את כספי הציבור, צריכים להיות אחראים על תוצרים, ואני רוצה לשמוע איך משרד החינוך יוודא שההשקעה הזאת - - -
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אתם רוצים, או אתם רוצים לשמוע את משרדי הממשלה?
יעקב מרגי: אז בואי, משרד החינוך, תקשיבי, עלו פה טענות.
יעקב מרגי: סיפור הכשרת מורים והעסקתם.
יעקב מרגי: כשאומרים לי מצד אחד יש עניין שיהיו לנו מורים בני העדה, מצד שני אנחנו שומעים על מורים שלא מצליחים להשתלב במערכת, אני מבקש לשמוע על זה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע לגבי הכוונות שלכם באמת לגבי המגשרים, גם הטלאי הקטן הזה של 11 מגשרים שנכנסו בשליש משרה, עבודה חלקית.
<מרים יצחק: אני אחת מהן.
<מרים יצחק: סליחה.
יעקב מרגי: חבל על ההפרעה.
יעקב מרגי: אני מבקש, האם זה לא רק כדי לתת איזה מסר של הרגעה?
יעקב מרגי: מה התכניות לגבי המגשרים?
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת בדיוק מה עמדת משרד החינוך, סופית, כי גם בתגובה שקיבלתי מהשר, הוא אמר שצריכה להיות פגישה במשרד החינוך, מצד שני הוא לא רצה לבטל את המכרז.
יעקב מרגי: אני מבין שהיה צריך לפתוח את שנת הלימודים תשע"ז ולכן היה צריך לקדם את המכרז, אבל אני רוצה לדעת מה התכניות של משרד החינוך לטווח ארוך לגבי המגשרים.
יעקב מרגי: אני רוצה את ההתייחסות שלכם, האם יש לכם ועדת מעקב נקרא לזה, או תכנית מעקב, עם התכנסות, עם מדדים, עם יעדים.
יעקב מרגי: וסוגיה שאני חייב לקבל תשובה חד משמעית, האם במרוץ הזה לשילוב מלא אנחנו יודעים גם לתת דגשים והתייחסות לנקודות חלשות שצריך לתת שמה שנקרא עדיין לא נגמלו מזה.
דב חנין: עוד שאלה קצרה!
מירב בן ארי: אדוני, אם היא מסיימת את הדיון אז לפחות שתענה לנו גם.
יעקב מרגי: אז שאלה, בבקשה, מירב.
מירב בן ארי: אחת, אני רוצה לדעת מה קורה עם פידל.
יעקב מרגי: פידל מקבל התייחסות מיוחדת שלי בסיכום.
מירב בן ארי: לא, אבל היא כבר יושבת פה.
יעקב מרגי: שתיתן, בסדר, אוקיי.
מירב בן ארי: לא, התייחסות שלך זה אחלה.
מירב בן ארי: אני רוצה שתגידו לי מה קורה, כי ההסכם לא נחתם עם הפרויקט הלאומי.
מירב בן ארי: רגע, שניה.
מירב בן ארי: אני יושבת פה שעה, אני יכולה להוציא מילה.
מירב בן ארי: אחת, אני רוצה לדעת בדיוק מה קורה עם זה, האם זה נחתם.
מירב בן ארי: ואני יודעת שיש תכנית שנקראת "דרך חדשה".
מירב בן ארי: זה שלך, נכון, טלל?
מירב בן ארי: אני הבנתי אתמול משיחות שהייתי במשרד החינוך זה שהתכנית תקועה, לא אצלכם ולא בחינוך, אלא בוועדת הכספים.
מירב בן ארי: רק תגידי לי אם האמנם זה נכון.
יעקב מרגי: לא עכשיו, אני אתן לך להתייחס, לא עכשיו.
<טלל דולב: אני אתייחס בכמה מילים אחר כך.
מירב בן ארי: זאת תכנית של מליונים.
מירב בן ארי: היא חייבת להתייחס כי היא משרד הרווחה.
<טלל דולב: לא, אני ממשרד ראש הממשלה.
מירב בן ארי: משרד ראש הממשלה שעוסק בנושא.
יעקב מרגי: אבל רק חינוך היא תתייחס.
דב חנין: שאלה קצרה.
דב חנין: האם יש למי מהגורמים פה, משרד החינוך, משרדים אחרים, נתונים לגבי מוסדות חינוך שבהם יש ריכוז לא פרופורציונלי של יוצאי אתיופיה?
דב חנין: אני מתכוון, החל מגני ילדים, בדגש על בתי ספר יסודיים, אבל גם בכלל.
דב חנין: האם יש לכם נתונים כאלה?
דב חנין: אם אין, האם אתם יכולים לאסוף ולהביא לוועדה?
דב חנין: כי זו שאלה - - -
יעקב מרגי: זה מדע מדויק, אפילו לא צריך מחקר.
יעקב מרגי: משרד החינוך, נתחיל איתך.
<זיוה מקונן דגו: לגבי התכנית המיוחדת, אישרו את התכניות המיוחדות.
יעקב מרגי: רגע, זיוה, דיברת בהתחלה?
<זיוה מקונן דגו: לא, אבל - - -
יעקב מרגי: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.
אלעזר שטרן: שאלה, רק להוסיף לשאלות שחבריי שאלו.
<זיוה מקונן דגו: הפרויקט הלאומי האתיופי לא - - -
יעקב מרגי: רגע, זיוה מקונן, את מפריעה לי!
יעקב מרגי: רגע, זיוה מקונן, את מפריעה לי! אבל הפרויקט הלאומי כשל.
יעקב מרגי: אני אוציא אותך גם בסוף הדיון, אין לי בעיה.
אלעזר שטרן: יש בתוך המדדים שדיברו פה מעבר ל - - -
יעקב מרגי: דבר אלינו, לא לא שומעים אותך.
<זיוה מקונן דגו: במנגונים הרגילים - - -
אלעזר שטרן: מעבר לעניין של השכלה אקדמאית, גם השכלה להשמה.
אלעזר שטרן: זאת אומרת האם מודדים איזשהו קשר בין עידוד לימוד בכל מקרה לעידוד למקצועות שיש אחרי זה אפשרות להתפרנס מהם?
מירב בן ארי: זה הדיון של 12:00.
יעקב מרגי: יש דיון אחר.
יעקב מרגי: הוא מדבר במערכת החינוך, לא בהשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אה, משרד החינוך, מי מכם?
<עירית בירן: תכף, אני אתחיל בכללי והיא תיכנס ל - - -
יעקב מרגי: היא משרד החינוך?
<עירית בירן: כן, כן.
יעקב מרגי: אז דברו.
יעקב מרגי: נו, בבקשה.
<עירית בירן: הנושא של נתונים סטטיסטיים, יש לנו נתונים מדוייקים, כמה ילדים לומדים, באיזה מוסדות, איפה יש ריכוזים, מה נתוני המיצ"ב שלהם, מה נתוני הבגרות שלהם.
<עירית בירן: אנחנו עוקבים ועושים מוניטורינג שנה שנה או אפילו חצי שנה חצי שנה לפי ההתקדמות.
<עירית בירן: תוצרים של - - -
דב חנין: נוכל לקבל את הנתונים האלה?
<עירית בירן: אם יושב ראש הוועדה יפנה, אנחנו נגיש לכם נתונים.
יעקב מרגי: הוועדה תבקש, כן.
<עירית בירן: כמובן לא שמית, שלא יהיה אחר כך - - -
עמר בר-לב: אני הגשתי שאילתה בדיוק על הדבר הזה ולא קיבלתי את הנתונים.
עמר בר-לב: אם הנתונים ישנם, אז למה אתם לא נותנים?
יעקב מרגי: הוועדה תקבל את זה לטובתכם.
<עירית בירן: תוצרי התכניות שעבדו.
<עירית בירן: אנחנו בדקנו את התכניות, בדקנו את התוצרים, בדקנו את הבגרויות.
<עירית בירן: יש תכניות שלא ממשיכות, יש תכניות שממשיכות, יש תכניות שמשנות את הפנים.
<עירית בירן: לפי הנתונים שבדקנו.
<עירית בירן: לא השתמשנו ב"מה שהיה הוא שיהיה".
<עירית בירן: יש שינויים גדולים - - -
<זיוה מקונן דגו: ההתקשרות עם הפרויקט הלאומי זה לא - - -
יעקב מרגי: זיוה, את לא תקבלי תשובה!
<זיוה מקונן דגו: סליחה, אדוני.
יעקב מרגי: זיוה, את לא תקבלי תשובה.
יעקב מרגי: עם התפרצות לא תקבלי תשובה.
<זיוה מקונן דגו: אוקיי.
יעקב מרגי: בסוף תני לה, אם היא לא תתייחס, תבקשי ממני סעד אני אעזור לך.
<זיוה מקונן דגו: אדוני - - -
יעקב מרגי: לא בהתפרצויות.
<זיוה מקונן דגו: שני תלמידים ב-5 יחידות מתמטיקה, זה ההישגים המצליחים של הפרויקט אחרי 15 שנים?
יעקב מרגי: תודה, זיוה.
יעקב מרגי: קריאה ראשונה ופעם שנייה את יוצאת החוצה.
<זיוה מקונן דגו: אני יכולה לצאת.
עמר בר-לב: אבל אולי רק להוסיף לבקשה של הנתונים של משרד החינוך שבאמת יראו, יוסיפו, האם יש התקדמות ואם כן, איזה, במהלך השנים.
יעקב מרגי: כולל מגמות.
עמר בר-לב: בדיוק, מגמות.
עמר בר-לב: זה הנקודה החשובה.
יעקב מרגי: אני כותב לה את זה.
יעקב מרגי: אין לנו זמן, יש לנו ארבע דקות.
<עירית בירן: לישיבות ממשלה על ההחלטה הגשנו נתונים מאוד מדוייקים.
<עירית בירן: השר שלנו איש שאוהב מתמטיקה, אז קיבלו ממש - - - אפשר ממש להעביר לך את זה, תוכל לראות, בשבע השנים האחרונות - - -
יעקב מרגי: אלה נתונים, זה דוחות סטטיסטיים.
יעקב מרגי: אוקיי, עכשיו מורים.
<עירית בירן: לא, זה מה שהוא - - -
יעקב מרגי: אני אכווין אותך.
יעקב מרגי: מורים בבקשה.
<דליה מזרחי: אני רוצה - - -
<דליה מזרחי: דליה מזרחי, כוח אדם בהוראה במשרד החינוך.
<דליה מזרחי: אני רוצה להתייחס לשיבוצים של המגשרים.
<דליה מזרחי: אנחנו לקחנו את כל הקבוצה של המגשרים, את כל ה- 57 או 59, אני לא זוכרת במדויק, וחילקנו אותם לשלושה.
<דליה מזרחי: מאחר ובמשרד החינוך, בכדי לשבץ עובד הוראה במערכת אנחנו חייבים שיהיה לו תואר ותעודת הוראה, מיינו אותם לקבוצות.
<דליה מזרחי: מי שהיה לו תואר ותעודת הוראה – שהם 11 – שיבצנו אותם במערכת בשליש משרה, כמו שאמרה מרים, והיתר בימי הדרכה.
<דליה מזרחי: עכשיו קיבלנו פנייה מהם שהם רוצים יותר עבודה כעובדי הוראה ופחות ימי הדרכה, גם הגשנו בקשה לתקציב - - -
<מרים יצחק: זה היה מאולץ.
יעקב מרגי: מרים.
<דליה מזרחי: ובאמת נעננו בחיוב - - -
יעקב מרגי: יש לי ביקורת על זה, את יודעת?
יעקב מרגי: מי שמרים לי את הדגל של ה"גישור גישור גישור", כשמראים לו את התקן ואת המשרה, הוא רוצה פתאום להיות רק מורה.
יעקב מרגי: אז אם ההדרכה היא ב - - - אז תנו לי.
יעקב מרגי: תעשו טובה, אל תדליקו אותי.
<דליה מזרחי: ונענינו בחיוב לשעות שהם ביקשו, ממש בדיוק כמו שהם כתבו לנו.
<דליה מזרחי: אנחנו נסדיר את זה והם יקבלו יותר שעות הוראה ופחות הדרכה כמו שהם ביקשו.
<דליה מזרחי: לגבי הקבוצה השנייה, זו קבוצה שיש להם תארים ואין להם תעודות הוראה, צריכה להתקיים קבוצה, באמת יש מגעים, אני חושבת עם בית ברל, אני לא יודעת בדיוק כי היא אחראית על ההכשרה, להכשיר אותם, ויחד עם זה גם הוצעה להם עבודה דרך החברה בכדי שהם יוכלו להתפרנס בזמן ש - - -
יעקב מרגי: אז יש טיפול.
<דליה מזרחי: קבוצה שלישית.
<דליה מזרחי: שניה.
<דליה מזרחי: קבוצה שלישית ש - - -
יעקב מרגי: אני אדלג על המורים אם אתה תפריע לי.
יעקב מרגי: אז אל תפריע לי.
יעקב מרגי: בבקשה, מורים.
<דליה מזרחי: קבוצה שלישית שאין להם לא תואר ולא תעודת הוראה, גם נבנית להם תכנית הכשרה, שהם ילמדו במשך ארבע שנים ללימודי תואר ותעודת הוראה.
<דליה מזרחי: אצלם זה קצת יותר מסובך, ההעסקה, מכיוון שכשלומדים לתואר ותעודת הוראה יש הרבה פחות שעות בכדי לעבוד.
<דליה מזרחי: אז לקבוצה הזו של המגשרים כן יש תכנית מוסדרת ואנחנו בקשר איתם, ישבנו איתם, ראיינו אותם, קבענו להם ותק על סמך העבודה הקודמת שלהם, ואני חושבת שאנחנו על הדרך הנכונה איתם.
יעקב מרגי: מורים.
<עירית בירן: חשוב להגיד שיש בג"צ נגד המדינה בנושא של המגשרים, שהוא בעינו עומד - - -
יעקב מרגי: אחרי שפטפטתם את עצמכן לדעת את מודיעה לי שיש בג"צ?
יעקב מרגי: זה בהתחלה, מי שלא רוצה לתת תשובות אומר, זה סוביודיצה, יש דיון בבג"צ, אבל את נדיבה, כל הכבוד לך.
<פוריה קלעי: שמי ד"ר קלעי פוריה ואני מרכזת את התכניות להכשרת מורים לבני הקהילה האתיופית בארץ.
<פוריה קלעי: יש לנו שש מכללות בהן יש תכנית יחודית לבני הקהילה האתיופית.
יעקב מרגי: כמה משתתפים בה בסך הכל?
<פוריה קלעי: בשנה שעברה היו כ-220 סטודנטים.
<פוריה קלעי: זה התחיל במכללות שונות.
<פוריה קלעי: אני יכולה להגיד שבמהלך השנים היו ארבע מכללות - - -
יעקב מרגי: המספר הולך וגדל?
<פוריה קלעי: עם תקציב "הדרך החדשה", באמצע שנה שעברה הצטרפו שתי מכללות לתכנית.
<פוריה קלעי: שוב, התכנית, כשאני אומרת שהתכנית ייחודית, זה כל הסטודנטים לומדים כמו כל אחד מהסטודנטים במכללה, אלא שאנחנו ערים לכך שיש להם חסכים בדברים מסוימים כמו אנגלית, כמו איך כותבים, אוריינות אקדמית - - -
<פוריה קלעי: לחלקם.
<פוריה קלעי: לא, יש כאלה שלומדים רגיל.
<פוריה קלעי: חלק, מי שזקוק מקבל במסגרת התכנית היחודית.
<פוריה קלעי: אחד הדברים למשל שאנחנו נותנים זה קורס בזהות ומנהיגות שאנחנו גם חושבים שזה חשוב, וכו'.
יעקב מרגי: השמה, הכשרה, אני מבין.
יעקב מרגי: עכשיו השמה.
<פוריה קלעי: השמה, יפה.
<פוריה קלעי: אני כשלקחתי את התפקיד, ואני מזה שנתיים בתפקיד, הבנתי בשנה שעברה שהתהליך המשמעותי ביותר הוא תהליך ההשמה.
<פוריה קלעי: אנחנו באמת מרגישים שיש תקרת זכוכית לבני הקהילה האתיופית, ומה שאתה אמרת הוא בהחלט נמוך.
<פוריה קלעי: אחת הבעיות, ואני יכולה להגיד, נובעת מזה שחלק מבני הקהילה האתיופית למדו דברים שהם לא הוראה.
<פוריה קלעי: למדו למשל חינוך בלתי פורמלי, למדו למשל חינוך מיוחד שאתם יודעים שבשנים האחרונות - - -
<קריאה: אז בתכניות שלכם, כמה - - - ?
יעקב מרגי: תני לי, תני לי, אני באילוצי זמן.
<פוריה קלעי: אבל אני רוצה להגיד מילה.
<פוריה קלעי: במאמץ באמת משותף של רשויות מקומיות, משרד החינוך החל מגילה נגר שנתנה כובד משקל באמת משמעותי, איל רם, שאחראי על הכשרת המורים, אנחנו שילבנו השנה 83 מורים, חלקם לסטאז' וחלקם מורים אחרי סטאז'.
<פוריה קלעי: חלק לא גדול מהם לצערי הם מחנכי כיתות שעובדים במשרות משמעותיות, ונכון - - -
יעקב מרגי: טוב, אנחנו נתייחס לזה בסיכום.
<פוריה קלעי: העבודה הגדולה שלנו היא - - -
יעקב מרגי: עכשיו אני רוצה לשמוע תשובה לגבי פידל.
יעקב מרגי: מרכזי פידל, מרכזי הנוער.
יעקב מרגי: אני תקשיבו טוב טוב, לית מאן דה פליג, ואנחנו בתוך עמנו יושבים ומכירים את המציאות הקשה, שעדיין יש להם מקום ויש להם צורך.
יעקב מרגי: נכון, "דרך חדשה", תקראו לזה מה שאתם רוצים, נותנים לכם חופש פעולה לממשלה.
יעקב מרגי: אבל אין שום סיבה, על המזבח הזה, כשנגיע לשילוב מלא, אופטימלי, את יודעת מה?
יעקב מרגי: 80%, לא מלא, אני הראשון שאקרא להם לסגור את השערים שלהם.
יעקב מרגי: כרגע זה צורך בשכונות, זה צורך שיש לו גם תפוקות, אלא אם כן תבואו ותסתרו לנו את זה.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת מה הולך להיות עם מרכזי הנוער.
<טלל דולב: אוקיי.
<טלל דולב: זה אני אתייחס קודם לזה ואני רוצה להתייחס לעוד שתי נקודות שעלו פה.
יעקב מרגי: לא, קודם לזה.
<טלל דולב: אני אתייחס קודם לזה.
<טלל דולב: קודם כל, וגם זה מאוד בולט ממה שעלה בדיון, עם כל זה שאנחנו באמת עוסקים בזה כבר הרבה מאוד שנים, אנחנו עדיין לא סגורים עם עצמנו מה הדבר הכי נכון לעשות ולכן בכל אחד מהדיונים האלה יש דעות שונות ואנחנו צריכים להכיל את כולם ואיכשהו לקחת אותם בחשבון.
<טלל דולב: אז אני אתחיל עם מרכזי הנוער, שבעצם ידגים מה תהיה הגישה של התכנית הממשלתית למגוון גדול של סוגיות שעלו פה.
<טלל דולב: אנחנו מודעים לזה שאי אפשר לקחת משהו ולסגור אותו, ואני לא יודעת מה אמרתם, הנערים מחפשים לעצמם איפה להיות?
<טלל דולב: לא, הנערים לא צריכים לחפש לעצמם איפה להיות, זו לא האחריות שלהם, זו האחריות שלנו.
<טלל דולב: מצד שני, אנחנו בדקנו ואנחנו נוכחנו לראות שבחלק גדול מהרשויות המקומיות, ודיברו פה על השלטון המקומי שהוא באמת גורם מאוד חשוב בכל המהלך הזה, גם בעינינו, המקומות שבהם פעלו מרכזים, המרכזים היו יותר סגרגטיביים מאשר אינטגרטיביים.
<טלל דולב: ואני יודעת שאתה מהמרכז באשקלון, ואני יודעת, בגלל שתפקידי הקודם היה ב-360, אני מכירה את המרכז ואני יודעת שהוא אינטגרטיבי, לא כל המרכזים הם כמו שאמרתם וכל הרשויות הם אותו דבר.
<טלל דולב: אמרו פה, בעצם מה שאנחנו הולכים לעשות עם מרכזי הנוער, משרד החינוך יוביל את המהלך הזה, אנחנו נסייע להם, זה לעבור עכשיו רשות רשות, מרכז מרכז ולראות מה הפתרון המתאים.
יעקב מרגי: אני כבר הבנתי, את רוצה - - -
מירב בן ארי: לא, אבל שנייה, זה הדבר הכי חשוב - - -
<טלל דולב: אבל זה מה שיהיה.
<טלל דולב: יש עכשיו - - -
יעקב מרגי: לוח זמנים, לוח זמנים.
יעקב מרגי: לוח זמנים, גברתי.
יעקב מרגי: גברת טלל דולב, לוח זמנים לזה שאתם הולכים לעבוד רשות רשות בינתיים - - -
<טלל דולב: במהלך חודש דצמבר וינואר אנחנו נשב עם כל הרשויות.
מירב בן ארי: רגע, אבל מה עם אלה שעובדים עכשיו?
מירב בן ארי: מה איתם?
<טלל דולב: הם ימשיכו לעבוד, ההתקשרות נסגרה.
<טלל דולב: יש אפשרות למרכזים לעבוד עוד חצי שנה, יש לנו זמן לתכנון.
<טלל דולב: לגבי כל מרכז - - -
יעקב מרגי: יש להם אפשרות לעבוד חצי שנה?
<טלל דולב: יש להם אפשרות לעבוד חצי שנה.
יעקב מרגי: תבדקו לי את זה, אתם אומרים לא, תבדקו את זה.
יעקב מרגי: אוקי, תודה רבה.
<טלל דולב: אני רוצה להתייחס לעוד שתי נקודות.
יעקב מרגי: את לא יכולה להתייחס.
<טלל דולב: אני לא יכולה להתייחס?
יעקב מרגי: לא, לא יכולה להתייחס.
יעקב מרגי: את שבוע רק ותראי, קיבלת במה.
יעקב מרגי: יש כאלה עשרים שנה.
יעקב מרגי: יהיו לך עוד הזדמנויות, ודאי ודאי.
יעקב מרגי: רבותיי, הוועדה מודה לכל מי שהשתתף בדיון, לאורחים הנכבדים, לחברי הכנסת, לכל בעלי המקצוע, משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידה מסמך מעמותת פידל על כל מרכזי הנוער שהם מפעילים, כולל, שיהיה דוח באיזה רשותף כמה ילדים, אם אפשר גם שבדוח הזה קצת היסטורית, נערים שהגיעו, איך הגיעו, מה יצאו, תפוקות שלה ותמורות מפעילות מרכז הנוער.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל נתונים סטטיסטיים ממשרד החינוך של ריכוזי התלמידים בני העדה יוצאי אתיופיה, ריכוזים שלהם בבתי ספר, מאפיינים מיוחדים, כולל מגמות, הצלחות, נקודות שבר, איפה שיש לנו מקום לתת דגש.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל תכנית מפורטת לשילוב מורים מבני העדה במערכת החינוך.
יעקב מרגי: מה שהוצג בפני הוועדה אינו מספק ולא ישיג את היעדים שכולנו מצפים להם.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך תכנית לשילוב בני הנוער מבני העדה יוצאי אתיופיה בתנועות הנוער, כולל מספרים.
יעקב מרגי: רבותיי, הערך המוסף של החינוך הבלתי פורמלי, של תנועות הנוער וארגוני הנוער, הוא ערך מוסף מוכר, אין ספק.
יעקב מרגי: אם תהיה תכנית תמיכה עם מדדים, עם יעדים, שבשנה זו וזו יהיו כך וכך ונשיג ונגיע ליעד כזה, אין ספק זה מראה גם על רצינות ועל שילוב ידיים בכל התכניות של בני העדה.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון מעקב סביב הנושאים האלה, 60 יום מהיום.
מירב בן ארי: היום ה-21 בנובמבר 2016, כ' בחשוון תשע"ז, ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
מירב בן ארי: זו ישיבת מעקב.
מירב בן ארי: הייתה ישיבה, מתי היינו כאן?
מירב בן ארי: היינו פה כבר בנושא של כדורסל נשים.
עאידה תומא סלימאן: לא, רק בוועדה לקידום מעמד האישה.
מירב בן ארי: נכון, היינו אצל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בוועדה לקידום מעמד האישה.
מירב בן ארי: עסקנו שם בנושא של כדורסל נשים.
עאידה תומא סלימאן: היו שתי ישיבות בנושא או שלוש.
מירב בן ארי: אוקיי, אז הנושא הוא ליגת הנשים בכדורסל, על התקצוב של ליגת הנשים בכדורסל.
מירב בן ארי: נתחיל כמובן בברכות, נבחרת ישראל נשים בכדורסל, על הניצחון המרשים השבוע.
מירב בן ארי: ברומניה זה היה, נכון?
מירב בן ארי: נתחיל בלברך אותן ושיהיה להן בהצלחה בהמשך.
מירב בן ארי: אני מציעה שנתחיל עם מיכל כפרי-ירדני, יושבת ראש המועצה הציבורית לקידום ספורט נשים.
מירב בן ארי: בואי תסבירי.
<מיכל כפרי ירדני: אני לא חושבת, מירב, שאני הפונקציה, אני פשוט הערתי קודם.
<מיכל כפרי ירדני: אני הגעתי כי ראיתי לעצמי חובה להגיע, הייתי בטוחה ש - - -
עאידה תומא סלימאן: שהמשרד יגיע.
<מיכל כפרי ירדני: אני חושבת ש - - - האמת היא שאני לא יודעת, מה שאמרתי לכם קודם, אני חושבת שההליכה לבג"צ היא אמצעי, אבל בג"צ קובע מתווה ולא יותר מזה והתהליך שמתחולל - - -
מירב בן ארי: מה המצב של הבג"צ הזה כרגע?
<מיכל כפרי ירדני: זה הם יגידו, אני חושבת שעדיף שאתם תתייחסו.
מירב בן ארי: אוקיי, אתה תתייחס.
<מיכל כפרי ירדני: אבל יש פה קודם כל שאלה, אני חושבת שהמכשלה הכי גדולה, שגם החסם בנושא הזה הוא בעיקר נובע מזה שאין עוד הכרה ציבורית בעניין של כדורסל נשים.
<מיכל כפרי ירדני: אין, בטח לא ברשויות.
<מיכל כפרי ירדני: כלומר אפשר למצוא רשות, נגיד מהקבוצות שמשחקות, נגיד שירושלים מתוקצבת בסכום לא גדול והרצליה פי שלושה, פערים אדירים.
<מיכל כפרי ירדני: זאת אומרת זה עניין של מודעות.
<מיכל כפרי ירדני: אבל הנושא לא חלחל, לא לציבור הרחב ולא לרשויות.
<מיכל כפרי ירדני: אישית אנחנו הכנו הצעה למועצה הלאומית לספורט שמחוללת שינוי גדול.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו לא חושבות שעל הכתפיים של אתנה או של המועצה הציבורית כל השינוי צריך לבוא, או אנחנו צריכות לחולל אותו.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו שמחות להשתתף בזה ובוודאי ובוודאי להשקיע בדור ההמשך, בקדטיות, בכלל אנחנו משקיעות בענפי הכדור, אבל מהתקציב שלנו, זה לא עובד בדרך או זה לא יכול להיות בכלל מענה, ונוסף על העובדה שאנחנו גם לא יכולות לחלק כסף כפי שאנחנו רוצות.
<מיכל כפרי ירדני: אמות המידה נקבעו על ידי ועדת לובצקי.
<מיכל כפרי ירדני: הנושא מוכתב לנו ולכן אנחנו סבורות, בגדול, אם תשאלו אותי, ברמה המאוד עניינית שלנו שהדרך או התכנית שצריכה להביא ולחולל שינוי בכל הנושא של הכדור, כדורסל במקרה הזה, אבל זה כולל גם ענפי הכדור האחרים ואנחנו באמת, כתוצאה מהמשבר שקרה לפני שנתיים קבענו איזה שהם guidelines כדי שנוכל לנסות לסייע לכדורעף, לכדורסל.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו גם לא יכולות, זה צריך להיות ברור, לסייע רק לכדורסל, זה ברור מאליו.
<מיכל כפרי ירדני: יש ענפי כדור אחרים, אני לא רוצה שיעתרו נגדנו לבג"צ ויגידו רגע רגע, בוקר טוב, מה פתאום רק לכדורסל?
<מיכל כפרי ירדני: אז בנינו איזה שהוא מודל - - -
מירב בן ארי: תקצוב של ספורט נשי באופן כללי.
<מיכל כפרי ירדני: יפה.
<מיכל כפרי ירדני: כשעבר התקציב בזמנו במשבר הראשון, אנחנו שמחנו, בנינו, הייתה תכנית מנטורינג וכיוצא בזה וכך יכולנו לתת.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו, או לפי המנדט שיש לי במועצה הציבורית לספורט הנשים, אנחנו לא יכולות לתת את הכסף, יש לנו שלושה נושאים שדרכם אנחנו יכולות לחלק תקציבים.
<מיכל כפרי ירדני: אחד זה באמצעות היחידה לספורט הישגי, לפי רשימת מכולת די סגורה, השני באמצעות שינוי עמדות בציבור, שלוש, בקרב בניית מנהיגות נשים בספורט.
<מיכל כפרי ירדני: חוללנו איזה שהוא שינוי לפני כשנתיים ואנחנו נכנסנו לפרויקטים ברשויות המקומיות.
<מיכל כפרי ירדני: כמובן זה בסדר גודל לא גדול, ברשויות המקומיות, הן בפרויקטים ברשויות והן באמצעות איגודים, המספר הוא לא גדול.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו גדלות, אבל אם התקציב שלנו יגדל נוכל לעשות יותר.
<מיכל כפרי ירדני: אני חושבת שהסוגיה של הכדורסל, של מִנהלת הכדורסל, כל הנושא של הכדורסל צריך טיפול שורש ולא פלסטר שמדביקים כל פעם.
<מיכל כפרי ירדני: טיפול השורש הוא טיפול מאוד מקיף, הוא טיפול של שינוי עמדות והטמעת מסרים, ובוודאי ובוודאי, אני לא רוצה לזרוק מספר מהשרוול, אני לא זוכרת בדיוק את המספרים, אבל סדר גודל של, לא יודעת, 400,000 שקל היה צריך לתת לכל קבוצה אם לא יותר, ובטח לא את הסכומים שנותנים לנו.
עאידה תומא סלימאן: 80,000, אם אני לא טועה, נותנים היום.
מירב בן ארי: כן, אני קראתי פה 800.
עאידה תומא סלימאן: 800,000?
עאידה תומא סלימאן: לא 80?
מירב בן ארי: התקציב בסך הכול 800,000.
<קריאה: לפי המודל החדש זה אמור להיות 450, אם זה יעבור.
עאידה תומא סלימאן: כמה זה היה?
<קריאה: היום זה 150.
מירב בן ארי: אז מה זה המודל החדש?
<מיכל כפרי ירדני: המודל החדש, אתה יכול אחר כך להיכנס לזה.
<מיכל כפרי ירדני: אנחנו באמת שברנו את הראש איך אפשר לעשות את זה במסגרת הכללית.
<מיכל כפרי ירדני: מה שאני רוצה להגיד, תחשבו, אם אין סכום גדול, אם אין תקציב גדול, הכול נכנס לפרוטוקול?
עאידה תומא סלימאן: כן, הכול נכנס.
מירב בן ארי: כל מילה שאת אומרת.
<מיכל כפרי ירדני: את מבינה?
<מיכל כפרי ירדני: ברגע שאין לך הרבה כסף, המטרה היא שתהיינה שחקניות ישראליות, אבל תחשבי, מה את יכולה, נגיד אם את מביאה שחקניות, גם יש לך שחקניות ישראליות וגם יש שחקניות זרות שם, מי את יכולה להביא?
<מיכל כפרי ירדני: את יודעת, כסף הוא נתון מאוד משמעותי, תקן אותי אם אני טועה.
<מיכל כפרי ירדני: יפה, ואני מצפה שאני לא היחידה שאמרה דברים כהווייתם בצורה מנומסת.
<מיכל כפרי ירדני: אני אסתפק בזה, אחרי שהוא ידבר אולי אני אוסיף עוד.
מירב בן ארי: חברת הכנסת תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: כן, כי אני אצטרך ללכת לדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנושא הזה כבר עלה פעמיים בוועדה לקידום מעמד האישה ופנינו למשרד ולצערי הרב, לא המשרד ולא מועצת הספורט הואילו בטובם לענות אפילו לפנייה של הוועדה, דבר שהוא בעיניי חמור ביותר.
עאידה תומא סלימאן: היחס גם בדיונים היה יחס מזלזל ובעיניי זה היחס שמקבלת ליגת העל של כדורסל נשים.
<מיכל כפרי ירדני: אני חולקת עלייך.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה לחלוק, אני אומרת מה שאני רואה.
מירב בן ארי: היא אומרת מה שהיא חושבת.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת מה שאני חושבת, אני אומרת מה שאני רואה ואת היחס שקיבלו עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לתת מחשבה מאוד בסיסית נכון וכוללת איך לשנות את המצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: כדי לשנות את המצב הזה, אנחנו שמענו שחלק מהכסף לא מועבר או שלא מקצים אותו, בגלל שזה קשור בפרסום וכדורסל נשים לא כל כך מקדם פרסומת ופרסומים, אז אנחנו אמרנו שאם היה איזה שהוא מקדם בתוך חישוב התקציבים, כי אנחנו יודעים, אין מודעות לענף הספורט הזה, אז אנשים לא צופים בו, כשיתחילו לצפות בו ולשדר אותו ואנשים יתחילו לראות ולראות שיש ספורט אמיתי בעניין הזה, יתחילו לראות יותר ואז הפרסום יעלה גם כן.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שצריך מקדם, לחשב מקדם, קודם כל שישודר יותר הספורט הזה.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, שבתוך התקציב יהיה מקדם שהוא לא קשור בפרסום, לא קשור ביכולת הפרסום אלא ממש לתת.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר אם ימשיכו לתקצב, שהחזקים יקבלו יותר והחלשים יקבלו פחות, המוחלשים, לא החלשים, הן עושות ספורט נהדר, אבל אם ימשיכו לתקצב בצורה כזו הפער יישמר והן לא יוכלו לעמוד על הרגליים, הן לא יוכלו לתת משכורות כדי שהשחקניות יוכלו באמת לשחק כדורסל כמו שצריך, לא יוכלו להביא שחקניות רכש זרות ואין, הן לא יתקדמו לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שצריך החלטה יסודית, אנחנו רוצים לתמוך בענף הספורט הזה או לא, ואם כן, אז כן לאפשר יותר שידורים וכן לקבוע איזה שהוא פרמטר נוסף בתוך חישוב התקציבים שיגיד מהתחלה, 'אנחנו מפצים על הפער הקיים', כדי שיוכלו להתקדם הלאה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות שכל פעם הם פותחים את העונה בלי שיהיה להם התקציב הדרוש, זה לא יכול להיות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא היה קורה בשום ענף אחר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לקחת אחריות על זה.
עאידה תומא סלימאן: אולי ועדת החינוך תצליח להוסיף למאמץ שנעשה עד עכשיו ולהגיע לתוצאה.
<מיכל כפרי ירדני: ברשותך, אני קודם אמרתי שאני חולקת על חברת הכנסת.
<מיכל כפרי ירדני: אני רוצה להגיד לך דבר אחד, מהיכרותי הטובה את משרד התרבות והספורט ולא רק עכשיו, ידיהם כבולות, אני חושבת שהמשרד מאוד מעוניין לסייע.
<מיכל כפרי ירדני: לא נתקלתי בזה שאין שם מודעות, בכל הרמות, אני חושבת שהמשרד מאוד רוצה לסייע וידיו כבולות, זה הכול, הוא לא קובע את אמות המידה לחלוקה.
<מיכל כפרי ירדני: הוא לא קובע את זה.
<מיכל כפרי ירדני: הוא פועל - - - אני לא רואה דרך שהוא יכול לעשות את זה, אני חושבת ש - - - משהו אחר לגמרי.
מירב בן ארי: עורך דין אורי קידר, בבקשה.
<אורי קידר: אני היועץ המשפטי של מִנהלת ליגת הנשים בכדורסל, אנחנו עתרנו לבג"צ.
<אורי קידר: קודם כל אני רוצה להגיד לכם תודה על הדיון הזה, שבעיניי הוא מאוד חשוב, חבל שמשרד הספורט לא נמצא כאן.
<אורי קידר: ואני גם רוצה להגיד תודה למיכל.
<אורי קידר: אני חושב שלכולנו כאן יש מטרה משותפת וזה קידום נשים.
<אורי קידר: אנחנו רואים את העתירה הזאת, אמנם היא באה על הנושא של כדורסל נשים, אבל מבחינתנו היא אפילו לא עתירת ספורט, היא עתירה פמיניסטית מובהקת ובעניין הזה אני חושב שמיכל ואתם עושים עבודה נפלאה ואני חושב שזו גם הסיבה שזימנתם את הדיון הזה, כי זה באמת מה שחשוב.
<אורי קידר: אני רוצה להתחבר לעניין, הייתה פה מחלוקת אם כן יש זלזול או אין זלזול.
<אורי קידר: אני רוצה להגיד לכם, בחוויה שלי, לא רק זלזול, זלזול והתנשאות והשפלה והתנהלות כוחנית ושוביניסטית והסברתית, כשהם מלמדים אותנו מה להגיד ואיך להגיד.
<אורי קידר: רק אם אני אתן בתור דוגמה - - -
עאידה תומא סלימאן: מי זה הם?
<אורי קידר: הם זה משרד הספורט והטוטו.
<אורי קידר: ואם אני אתן רק כדוגמה את הטענה הזאת, שכדורסל נשים לא מביא עניין ולא מביא צפייה ולא מחזיק את עצמו, אז אני אגיד ככה, בלי כסף ממשלתי כל ענפי הספורט התחרותיים בארץ קורסים בשנייה, כולל הכדורגל, עם כל הרספקט שיש אליו, קורס בשנייה.
<אורי קידר: זה שהטוטו תומך בכדורגל, הוא לא תומך בכדורגל כי הכדורגל מפרנס את הטוטו, הוא תומך בכדורגל כי הטוטו זה אולד בויז קלאב, שכבר עשרות שנים יושבים שם גברים מתחום הספורט, בעיקר מתחום הכדורגל, זה הדירקטוריון והם מחלקים את הכסף של הכדורגל לכדורגל וככה הם רואים את זה.
<אורי קידר: מבחינתם לתת כסף לנשים זה במקרה הטוב מס שפתיים, וכשהעת לוחצת, כמו עכשיו שיש להם סכסוך עם משרד האוצר, אפילו אין את מס השפתיים הזה שצריך לשלם.
<אורי קידר: מבחינתם ספורט נשים זה מטרד, זה לא קיים, זה לא מעניין, זה לא מעניין אותם.
<אורי קידר: הם לא שמים את הכסף אז זה לא קורה, אז זה לא מעניין את הציבור.
עאידה תומא סלימאן: ראינו את זה בדיונים, הכוחניות וה - - -
<אורי קידר: עלה פה הנושא של שחקניות זרות.
<אורי קידר: על תמריץ ישראליוּת, מה שנקרא, שאנחנו מקיימים אותו יותר מאשר כדורסל גברים, אנחנו מזיעים מול משרד הספורט כבר שנה וחצי, אחרי שהבטיחו לנו שנקבל את זה, ואנחנו לא מצליחים להוציא מהם את הכסף.