GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר יצחק הלוי:
האחד, אני מבקש שהוועדה תקבל החלטה שהיא מאמצת את המלצות דו"ח גורן.
מאיר יצחק הלוי:
זו הבקשה הראשונה.
מאיר יצחק הלוי:
אני חושב שאתם ביקשתם את זה, ביצעו את זה, תאמצו את הדו"ח.
מאיר יצחק הלוי:
והדבר השני, אני כמובן רוצה לבקש את תמיכת הכנסת בחשיבות האקדמיה בעיר אילת לצורך שדרוגה, בעיקר-בעיקר במשתנה הדמוגרפי.
מאיר יצחק הלוי:
בלי זה אין לנו שום סיכוי לנוע ולצמוח קדימה, בעיקר בעיר עם כל כך הרבה אתגרים, כל כך הרבה מורכבות, כל כך הרבה קשיים, מעצם היותה עיר סגורה, קטנה, מבודדת ואף מאיומת – גם בהיבטים הגיאופוליטיים.
מאיר יצחק הלוי:
ופה אני אבקש את תמיכתם, חברי הכנסת.
מאיר יצחק הלוי:
אני חייב להגיד שאני יודע, אני מכיר את תמיכתם.
מאיר יצחק הלוי:
אני כמעט ולא צריך – אני מרגיש כך מתוך ההיכרות רבת השנים – ואני מאד מאד מקווה שזה יבוא לידי ביטוי גם באופרציה.
יעקב מרגי:
חבר הכנסת אלי אלאלוף.
אלי אלאלוף:
טוב, אני מתרגש לבוא לדבר על אילת מוועדת הרווחה, אבל תודה ליושב הראש, בוודאי לראש העיר.
אלי אלאלוף:
לי הייתה הזכות להתחיל את הקמפוס של אילת מאפס, עם קרקע, עם ואן.
אלי אלאלוף:
זה הוקם כמרכז להכשרה מקצועית ומהר מאד הבנו שזה לא מה שישרת את התיירות וזה לא מה שישרת את העיר והפכנו את הקמפוס הזה לקמפוס אוניברסיטאי בתמיכה, עם דרישות של האוניברסיטה.
אלי אלאלוף:
ומותר לי להגיד שלאוניברסיטה הזאת יש לי חולשה מיוחדת, לאור כל מה שעשיתי בשבילה ובצדק ובאהבה ובצורה הכי פתוחה וגם עד היום, אחרי נדמה לי כמעט 30 שנה, אני עוד חבר הנהלה באוניברסיטה.
אלי אלאלוף:
אבל ידענו דבר אחד כשהתחלנו לעבוד באילת.
אלי אלאלוף:
ששום קריטריון רגיל של המדינה יכול להיות מיושם שם.
אלי אלאלוף:
רק בדברים מיוחדים.
אלי אלאלוף:
רק בגישה מיוחדת.
אלי אלאלוף:
רק בתקציבים נוספים.
אלי אלאלוף:
כשנכנסנו איתנו אחר כך, זה היה בסוכנות, מגבית קנדה ובמיוחד אנשי טורונטו, נכנסנו גם לסבסוד מטורף של שכר לימוד.
אלי אלאלוף:
כל סטודנט היה יכול ללמוד שנה ראשונה חינם.
אלי אלאלוף:
הבאנו מלגות מיוחדות.
אלי אלאלוף:
פיתוח, השקעה.
אלי אלאלוף:
כל הזמן עם הראייה המאד מיוחדת של האוניברסיטה, שקמפוס אילת הוא דבר שמפתח את העתיד של אילת.
אלי אלאלוף:
שיהיה ברור.
אלי אלאלוף:
אפשר לעשות מחקר על עבודה, מינהל עסקים בתל אביב, על היסטוריה צבאית בתל אביב או בירושלים, בכל מקום.
אלי אלאלוף:
עכשיו אפשר להגיד אפילו בבאר שבע, למרות שפעם באר שבע נחשבה כחלוצה ללכת לשם.
אלי אלאלוף:
אבל אילת – זה לעולם יהיה קמפוס עצמאי.
אלי אלאלוף:
לא ת"פ של קמפוס באר שבע.
אלי אלאלוף:
קמפוס עצמאי, שזקוק לתקציבים ולגישות מיוחדות.
אלי אלאלוף:
כל מי שרוצה לקבוע שאילת היא כזאת, אז בבקשה, יקדם את אילת.
אלי אלאלוף:
כל מי שרוצה למדוד את הקמפוס הזה ואת המדידה האוניברסיטאית עם הקריטריונים שקיימים, אפילו בתל חי שאני מכיר את גורן משם, זה לא אותו דבר.
אלי אלאלוף:
לאילת יש הרגשת ניתוק של המדינה, היא רחוקה מהמדינה.
אלי אלאלוף:
אילת מחוברת לתל אביב, לא לבן גוריון.
אלי אלאלוף:
לא במקרה יש טיסות נון-סטופ שם.
אלי אלאלוף:
ולכן אילת צריכה עדיפות מיוחדת לכל מי שעוסק בעיר הזאת.
אלי אלאלוף:
שנית, אני חושב שפספסנו שלא ידענו לתת לאילת קמפוס בין לאומי.
אלי אלאלוף:
במובן הזה לא של שיתוף פעולה בין אנשי דגים כאלה ואחרים, אלא יחד עם הכב"ה.
אלי אלאלוף:
לא הצלחנו.
אלי אלאלוף:
לא עשינו את זה.
אלי אלאלוף:
יש משרד עכשיו עם שר שלם של שיתוף פעולה אזורי.
אלי אלאלוף:
קמפוס אילת היה צריך להיות קמפוס משותף עם - - - למה לא עשינו את זה?
אלי אלאלוף:
למה השארנו את הפרובינציאליות הזאת שלנו, שאוכלת אותנו כל הזמן?
אלי אלאלוף:
הגיע הזמן שנסתכל בראייה כוללת.
אלי אלאלוף:
זה היה הקמפוס שתכננו.
אלי אלאלוף:
אני חייב להגיד, הדו"ח הראשון היה של חברי יחיאל אדמוני, בקרן ג'נסיס.
אלי אלאלוף:
תלכו לשם ותבדקו מה כתוב שם.
אלי אלאלוף:
זה קמפוס בעל יכולת אדירה.
אלי אלאלוף:
אם תנהלו אותו בגרושים, אז תסגרו אותו, אבל אם רוצים לפתח את אילת ולתת לאילת את כל היכולות שהיא יכולה לתרום לפיתוח של הקמפוס הזה, אז תאמינו לי, לחשוב שבכלל אפשר לייבש וראש העיר מתהלך בהרגשה, כשהוא דיבר איתי בטלפון אז אמרתי לו אני בא, מה אתה שואל?
אלי אלאלוף:
בוודאי שאני בא.
אלי אלאלוף:
חברה, שלא נעיז להקטין את אילת באמצעות זה שמחסלים את האקדמיה שלה.
אלי אלאלוף:
זה לא רק לילדים שלה, של אילת, זה גם בכלל לחוויה ללמוד.
אלי אלאלוף:
לא ידענו למשוך לשם.
אלי אלאלוף:
מה זה 1,000 סטודנטים?
אלי אלאלוף:
היינו חייבים להגיע היום ל-3,000, ל-4,000, עם תוספת בבנייה ולא לפי הקריטריונים של ות"ת, ואני יודע שות"ת יודע לתת חריגים מיוחדים ואתם יודעים את המעורבות שלי בכמה קמפוסים בארץ.
אלי אלאלוף:
אז אני יודע שהחריגים קיימים והחריגים הם למקומות כאלה, למקום כזה.
אלי אלאלוף:
ואם הקמפוס של אילת יגיע לרמה הנדרשת, חברים, הוא יסבסד עוד כמה גופים.
אלי אלאלוף:
אני רוצה לציין נקודה אחת כחבר הנהלה של בן גוריון.
אלי אלאלוף:
להוריד היום 700 או 800 סטודנטים ממספר הסטודנטים של בן גוריון, בן גוריון לא יכולה להרשות לעצמה.
אלי אלאלוף:
כדאי לכם שיהיו יותר סטודנטים באילת.
אלי אלאלוף:
הקטנת מספר הסטודנטים באוניברסיטה, אנחנו יודעים שזה הולך ונהיה לצערי עובדה, ליד המכללות שצומחות.
אלי אלאלוף:
אבל כדאי שתדעו ש - - - את אילת, לחסל את הקמפוס הזה זה מילה שלא נראית לי בכלל, חיסול.
אלי אלאלוף:
שתדעו, זו פגיעה בשיתוף וחזון אדיר שיש להביא לאילת, שבכל מקרה יתקיים, רק אל תתנו שנביא לשם איזו אוניברסיטת קימברידג', או לא יודע מה, כדי לתת את התואר באילת.
אלי אלאלוף:
אז תעשו.
אלי אלאלוף:
בן גוריון, עליכם האחריות להחזיר את העקרונות שעל זה בנינו את הקמפוס הראשון ואת הדברים, את השטח האדיר שהעמידו לרשות הפרויקט הזה.
אלי אלאלוף:
תחזירו אותה ללא התלבטות לגודל שהיא צריכה.
אלי אלאלוף:
תודה.
יעקב מרגי:
רבותי, באוגוסט 2015 התקיים פה דיון שנגע בסוגיות האלה וקדם לדיון שלי דיון של עמרם מצנע וקדם לדיון של עמרם מצנע של אלכס מילר, יושבי הראש שקדמו לי.
יעקב מרגי:
אני בסיכום, גם בדברי בפרוטוקול וגם בסיכום התייחסתי: הוועדה פונה לות"ת להמשיך את מתווה תכנית 100 מיליון לטובת פיתוח הקמפוס שתכליתו פיתוח קידום קמפוס בן גוריון.
יעקב מרגי:
הוועדה רשמה לפניה את הודעת הות"ת כי מינתה יועץ למיפוי צרכיה האקדמיים של העיר אילת.
יעקב מרגי:
הוועדה מבקשת לקבל לידיה את דו"ח הביניים של היועץ.
יעקב מרגי:
יצאה פנייה ליושב ראש המל"ג, שזה שר החינוך, נפתלי בנט והוא משיב לי.
יעקב מרגי:
עם סיום עבודת היועץ תבחן ות"ת המלצותיו ותקבל החלטותיה להמשך.
יעקב מרגי:
עם קבלת ההמלצות הוועדה תעביר לוועדת החינוך והתרבות את דו"חות היועץ.
יעקב מרגי:
מזל שראש העיר בכה.
יעקב מרגי:
צעק, אז אני קיבלתי את דו"ח היועץ.
יעקב מרגי:
אני רוצה לשמוע את הות"ת גם.
יעקב מרגי:
הרי לא בזבזתם סתם כספים לטובת היועץ.
יעקב מרגי:
הרי לא עבדת בהתנדבות, נכון פרופסור גורן?
יעקב מרגי:
ואנחנו ממנים יועצים כדי שייעצו לנו, כדי להתקדם.
יעקב מרגי:
לאחר מכן נשמע את חברי הכנסת ואת הנוגעים בדבר.
<אמיר גת:
שמי אמיר גת, אני אחראי על תקצוב האוניברסיטאות בות"ת.
<אמיר גת:
אני הייתי פה גם בדיונים קודמים באמת, באוגוסט 2015 ואולי גם לפני, אני לא זוכר.
<אמיר גת:
הדו"ח של חיים גורן, אני לא זוכר, אנחנו מינינו אותו.
<אמיר גת:
זאת אומרת אנחנו הזמנו את העבודה הזאת, אני לא זוכר ש - - -
<אמיר גת:
כן, אבל אני לא זוכר, בניגוד למה שאמר ראש העיר, אני לא חושב שזה היה בעקבות דיון שהיה פה.
יעקב מרגי:
לא, אני אמרתי.
יעקב מרגי:
רבותי - - -
<אמיר גת:
מאה אחוז.
<אמיר גת:
אני אומר, אני מדגיש.
<אורה חכם:
תריבו על הצלחה.
<אמיר גת:
אני מדגיש.
<אמיר גת:
אנחנו הזמנו את הדו"ח הזה.
<אמיר גת:
אנחנו בחרנו את פרופסור חיים גורן גם בגלל ההיכרות העמוקה שלו גם את המערכת הציבורית, גם את המערכת שלנו, גם את אילת.
<אמיר גת:
הוא היה שם חבר בוועדה שקודם בדקה את ה-IOI במסגרת היותו חבר ות"ת.
<אמיר גת:
אנחנו הזמנו את פרופסור חיים גורן, שכרנו את שירותיו בגלל ההיכרות שלו את הנושא של הפריפריה, שהוא בוא נגיד אחד הגורמים המרכזיים בהצלחה של תל חי, כך אנחנו רואים אותו.
יעקב מרגי:
והוא גר קרוב לאילת.
יעקב מרגי:
אתה יודע, אתה מקפל את המפה, זה נופל אחד על השני.
<אמיר גת:
נכון, נכון.
<אמיר גת:
לכאורה יכלו לבוא והיו כאלה שבאו ואמרו יכולתם לקחת מישהו מתל אביב, אבל כשאתה לוקח מישהו מתל אביב אז אתה לא מכיר את הבעיות באמת של הפריפריה.
<אמיר גת:
אנחנו, הצוות המקצועי שליווה את פרופסור חיים גורן בעבודה, זה הצוות שלי, החברים פה.
<אמיר גת:
אנחנו סיפקנו את הנתונים - - -
יעקב מרגי:
אחרי "אנחנו-אנחנו" – המלצות ומה התכניות שלכם.
<אמיר גת:
אוקיי, אז אני אומר, המעורבות שלנו באילת לא מוטלת בספק, של ות"ת.
<אמיר גת:
גם מהבחינה של התקציבים לכל אורך השנים, אנחנו שם ואנחנו חזק שם, גם בתקצוב הבין אוניברסיטאי, גם בתקצוב של הקמפוס באילת.
<אמיר גת:
אמר חבר הכנסת אלאלוף, שדיבר על החריגים.
<אמיר גת:
אני אומר, קמפוס אילת היום, עם מספרי הסטודנטים הנמוכים שלו, הוא כבר חריג אצלנו.
יעקב מרגי:
אני מכיר חריגים יותר קטנים.
<אמיר גת:
יכול להיות.
<אמיר גת:
הוא מקבל - - -
יעקב מרגי:
בוא, אל תאתגר אותי.
יעקב מרגי:
ליסט שלם אני אתן לך, של חריגים יותר קטנים.
<אמיר גת:
אני אומר, הוא כבר בדרגה של החריגים ואנחנו עושים את זה מתוך החשיבות שאנחנו רואים לעניין.
יעקב מרגי:
בסדר וטוב שכך.
<אמיר גת:
יו"ר ות"ת, פרופסור יפה זילברשץ, היו לה כמה וכמה אתגרים על השולחן שלה.
<אמיר גת:
האתגר הראשון שעמד לפתחה, אני חושב שזה השגת תכנית רב שנתית למערכת.
<אמיר גת:
מיד כשהיא סיימה את האתגר הזה והיא השלימה את ההסכם הרב שנתי לשנים עד תשפ"ב, אני חושב שזה היה באמצע ספטמבר, בסוף ספטמבר היא ירדה לאילת, היא וסגנית יו"ר מל"ג בשביל לעשות ביקור.
<אמיר גת:
היא ביקרה בכל המוסדות, בקמפוס אילת, בבין אוניברסיטאי, בקמפוס של לוינסקי ואחרי זה היא נפגשה עם ראש העיר - - -
<חנן גינת:
ולא בחבל אילות, כשבכלל לא ידעה - - -
יעקב מרגי:
אדוני ראש המועצה, אני אתן לך את רשות הדיבור.
<אמיר גת:
ואני אומר מעבר לזה הנושא של קמפוס אילת נמצא אצלנו הרבה על ה-.
<אמיר גת:
לא רק קמפוס אילת, כל הנושא של אילת נמצא אצלנו הרבה על השולחן.
<אמיר גת:
ההמלצות של חיים גורן טרם תורגמו לתקצוב אופרטיבי בשטח.
<אמיר גת:
אני יכול לקוות שזה יהיה בשנה הקרובה.
יעקב מרגי:
שנה, אתה יודע, זה משהו מופשט.
<אמיר גת:
בע"ח חלקן.
<אמיר גת:
זאת אומרת אנחנו עכשיו בע"ז.
יעקב מרגי:
אז זה שנה הבאה אצלי, זה לא השנה הקרובה.
<אמיר גת:
זה ע"ח.
איתן ברושי:
עוד שתי שנים אקדמאיות.
מאיר יצחק הלוי:
זה ככה בדיוק לייבש אותנו.
<אמיר גת:
זה תחילת השנה האקדמאית.
יעקב מרגי:
מבחינתי, כשאתה אומר לי תשע"ח, זה שנה הבאה.
מאיר יצחק הלוי:
מה שנקרא לייבש את העסק.
יעקב מרגי:
אוקיי, סליחה אדוני ראש העיר, תן לו.
<אמיר גת:
אני אומר, זה מה שאני יכול לעדכן.
<אמיר גת:
הנושאים האלה על שולחנה של ות"ת ו - - -
מאיר יצחק הלוי:
אבל למה זה צריך לקחת שנתיים?
מאיר יצחק הלוי:
אני שואל.
מאיר יצחק הלוי:
ולמה הפרופסור יפה זילברשץ אומרת שהיא לא מכירה את הדו"ח הזה?
יעקב מרגי:
אני שואל.
יעקב מרגי:
תן לי, תן לי.
מאיר יצחק הלוי:
אומרת אצלי במשרד – אני לא בטוחה שאני מחויבת לדו"ח הזה.
מאיר יצחק הלוי:
אני שואל שאלות ברורות.
מאיר יצחק הלוי:
אני מצטער שהן קשות.
מאיר יצחק הלוי:
היא אמרה את זה אצלי במשרד.
<אמיר גת:
אני לא הייתי.
מאיר יצחק הלוי:
אני יודע שלא היית, אז אני מעדכן אותך.
יעקב מרגי:
בוא, האמירות שלך, אמיר גת, תקשיב, האמירה שלך היא מאד כוללנית ואני הייתי מצפה, כשאומר לי ראש העיר ובצדק, כמה ימים לפני הדיון, אני רוצה שיו"ר ות"ת יהיה כאן ואני מכבד, כי לא לכל דיון אפשר להזמין את יו"ר ות"ת ושר חינוך ומנכ"ל.
יעקב מרגי:
אני מצפה ואני סמכתי וכתבתי לו ואני סומך על זה שהאנשים שיגיעו לכאן יתנו תשובות ודברים ברורים.
יעקב מרגי:
אני לא מקבל דברים ברורים.
יעקב מרגי:
אני קיבלתי עכשיו דברים מופשטים מאד שלא מחייבים שום דבר.
יעקב מרגי:
אתה יודע מה, לפחות הצהרת כוונות.
יעקב מרגי:
אני לא שומע ממך כלום.
יעקב מרגי:
גם לא הצהרת כוונות.
יעקב מרגי:
זה לא לרמה.
יעקב מרגי:
זה לא לכבוד הוועדה ואני אתייחס לזה ואני אתייחס לזה בצורה-.
יעקב מרגי:
יש לה אצלי מחר פגישה.
יעקב מרגי:
אם זה היחס שלה אלי, יכול להיות שאני אבטל עוד פעם את הפגישה.
יעקב מרגי:
כבר היו ביטולים, יכול להיות שאני אבטל עוד פעם את הפגישה עם יו"ר ות"ת.
איתן ברושי:
יש ועדה - - -
יעקב מרגי:
לא, לא אדוני, שנייה.
איתן ברושי:
רק שנייה, יש לי שאלה.
איתן ברושי:
יש ועדה שהממשלה הקימה ברשות ראש הממשלה לעיר אילת.
איתן ברושי:
זה לא חלק מסדר היום שלה?
יעקב מרגי:
אדוני, לא.
יעקב מרגי:
אני לא.
יעקב מרגי:
מוטי יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב:
טוב, ראשית כבוד יושב הראש, ראש עיריית אילת, חברי חברי הכנסת והאחרים, אני חושב שאין ספק שכולנו פה כי אילת היא באמת עיר מיוחדת וחיונית וזכותו של ראש העיר, מאיר יצחק הלוי, שאני הכרתי אותו בהיותי סגן בוועדה למניעת אלימות של השלטון המקומי, באמת פעולה נמרצת בכל המישורים להפוך את אילת לעיר קדומנית, קדמית ולא איזה עיר מקלט לדברים שונים ומשונים, כמו שאמרת ראש הוועדה וחצר אחורית.
מרדכי יוגב:
וכעיר מתקדמת לא צריכה להיות לה תקרת זכוכית ולא רצפת זכוכית של סירות תיירות בלבד, אלא באמת אקדמיה ואסטרטגיה ויש פה נציגים של ישיבות הסדר, או כל דבר שאפשר להוביל לתוכו כלפי מעלה.
מרדכי יוגב:
אני רואה עוד דבר שלא הוזכר פה בפיתוח של אקדמיה חזקה באילת, והוא שלהשאיר ולאפשר שם גם תארים שניים ואפילו תארים שלישיים שבפריפריה ואני אומר את זה גם לגבי תל חי, ואז אנשים שנשארים בגילאים האלה גם שוקלים חתונה, בין אם בגילאי 28-30 ומעלה ואולי גם קובעים את מקומם באילת.
מרדכי יוגב:
זו עתודה של צעירים מעבר לבני אילת שלפעמים עוזבים.
מרדכי יוגב:
עתודה של צעירים שאולי מוצאים באילת, כתוצאה מהיותם באוניברסיטה, גם את עתידם באילת ועתיד אקדמי שמעלה את הסוציו אקונומי, כמו שאמרת ל-8 ואילך.
מרדכי יוגב:
אני רוצה לומר בעניין הזה דבר חשוב, אדוני יושב הראש, כדי להיות תכליתי.
מרדכי יוגב:
אני אומר פה לנציג הות"ת ואני גם מצפה וסמוך ובטוח ואני גם אשתדל לפעול לכך.
מרדכי יוגב:
גם ניסיתי אז, אולי לא עשינו מספיק, לפנות לשר החינוך שהוא יושב ראש הות"ת ויושב ראש המפלגה שלי.
מרדכי יוגב:
אני אומר פה לנציגי אוניברסיטת בן גוריון, שאני לא מכיר, שזה הכי קרוב שיש וזה כאילו האח הגדול הכי קרוב בכל היבט של מרצים משותפים ושל ההתניידות, אבל אם זה קשה, גם אז חובת המל"ג וחובת שר החינוך לראות.
מרדכי יוגב:
יכול להיות שהאבא הגדול צריך היות אוניברסיטת תל אביב או ירושלים או בר אילן או כל גורם אחר, ולהשאיר את בן גוריון בלי, בעיני זה נכס חשוב - - -
יעקב מרגי:
אנחנו לא עושים עבודה קלה לאף אחד.
מרדכי יוגב:
אני לא עושה עבודה קלה לאף אחד ומצטרף פה לדברי פרופסור אלאלוף, חבר הכנסת אלי אלאלוף שעזב וקרה לבן גוריון לקחת את הדבר הזה הכי גבוה שיש.
מרדכי יוגב:
אבל יחד עם זה דרך הפעולה בעיני היא ועדת מעקב בעוד נגיד בין חודש לחודשיים גג, אבל בכל מקרה במושב הזה, לא כפי שפה ניסו להגיד הלכת אל משיחא תשע"ח.
מרדכי יוגב:
מה שנקרא שבט תשע"ז או אדר תשע"ז לממייננו, בכדי שנוודא שההליך הזה קורם עור וגידים לשנת הלימודים הבאה ומוסיף פקולטות חיוניות ואסטרטגיות - כפי שכתב פרופסור חיים גורן בדו"ח שלו וקראתי את התקציר, את התקציר לתקציר - ועושה את כל מה שייחודי וגם בין לאומי, כפי שנאמר פה.
מרדכי יוגב:
כי אין ספק שהמקור פה, כי אין ספק שהמקום המיוחד הזה יכול לפתח גם דבר - נאמר בדו"ח שלך – לסטודנטים מרחבי העולים, סטודנטים יהודים מרחבי העולם, שזו האכסניה שלהם ופעם בשלושה שבועות עולים לראות את תל אביב, אבל חיים באילת ואולי מהווים גם עתודה נוספת לאילת.
מרדכי יוגב:
שורה תחתונה, זה באמת דבר אסטרטגי – הקמפוס האקדמי באילת.
מרדכי יוגב:
נכס אסטרטגי לאילת ולמדינת ישראל.
מרדכי יוגב:
שער דרומי.
מרדכי יוגב:
ולכן אנחנו צריכים לקרוא מכאן למימוש הדבר ולא לגוויעתו חס ושלום, גם לפעול לכך וגם לקיים ועדת מעקב בטווח הזמן הקרוב.
יעקב מרגי:
אמרת, תודה.
יעקב מרגי:
ראש המועצה האזורית אילות.
<חנן גינת:
חנן גינת.
<חנן גינת:
תודה רבה.
<חנן גינת:
אני דוקטור לגיאולוגיה שלמד פה, באוניברסיטה העברית - - -
יעקב מרגי:
חסכת לי שאלה.
<חנן גינת:
ובחר לשבת בערבה, מתוך אמונה בניצול ובזה שמדינת ישראל צריכה לנצל משאבי טבע ולנצל ולפתח את משאבי האנוש.
<חנן גינת:
התגלגלתי גם, הקמתי מרכז מדע שהוא מתקשר לאקדמיה שדיברנו והיום אני גם ראש מועצה ואני חושב שזה העיקר, היכולת שלנו, בין אם זה בחבל אילות ובין אם זה באילת, לנצל את משאבי הטבע, לחזק ולפתח את המשאבים האנושיים.
<חנן גינת:
אני לא מתבייש להגיד פה את המילה ציונות, כי זה חשוב.
יעקב מרגי:
פה, בוועדה הזאת אתה יכול לומר חופשי.
<חנן גינת:
בהתייחס למה שאמרו ראש העיר אילת ופרופסור חיים גורן, אני מבקש, הדיון הוא על אילת.
<חנן גינת:
הייתי באותה ישיבה, שלצערי הרב לא רק שלא נקרא, גם אנשי הות"ת ואנשי המל"ג הנוכחיים בכלל לא ידעו שיש אקדמיה בחבל אילות – מרכז מדע ים המלח והערבה, מכון ערבה, מינהלת האנרגיה המתחדשת - - -
יעקב מרגי:
האצות – מה שפורסם במו"פ.
<חנן גינת:
יש את האצות, את אגף טכנולוגיס ויש הרבה מאד דברים - - -
יעקב מרגי:
אתה רואה, אנחנו עוקבים אחרי.
<חנן גינת:
יפה.
<חנן גינת:
ויש הרבה מאד דברים שקיימים.
<חנן גינת:
הם שייכים לאקדמיה ולאקדמיה שאנחנו מחזקים, מנסים לחזק את שיתוף הפעולה.
<חנן גינת:
אגב, חלק גדול גם בקשר אם אוניברסיטת בן גוריון.
<חנן גינת:
מה שאני מבקש זה להמשיך ולחזק.
<חנן גינת:
כמו שמאיר אמר כשאומרים אילת, כדי לא לחזור כל פעם, זה אילת ואילות.
<חנן גינת:
אנחנו שם, אנחנו עובדים ביחד וחשוב מאד וכל מה שנאמר פה על ידי פרופסור גורן, על ידי מאיר ואחרים, אנחנו שם לגמרי ונשמח להמשיך להיות שם ולהמשיך לחזק את זה בבסיס של הפיתוח.
יעקב מרגי:
חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין:
תודה אדוני יושב הראש, תודה על הדיון החשוב הזה.
דב חנין:
אני רוצה להתחיל, לפני שאני אגיע לצד המודאג והפסימי, בכל זאת להגיד מילה טובה.
דב חנין:
אני מכיר חלק מהפרויקטים האקדמיים שנמצאים באילת ובחבל אילות ואני רוצה להגיד לכם שאלה פרויקטים מדהימים.
דב חנין:
אני ביקרתי במכון הבין אוניברסיטאי למדעי הים.
דב חנין:
אני ראיתי שם עבודת מחקר מרשימה, חשובה ביותר - - -
מאיר יצחק הלוי:
ראש המכון כאן, דרך אגב, פרופסור אמציה גנין.
דב חנין:
כן, כן.
דב חנין:
חשובה ביותר, בעלת השלכות גדולות לא רק בהיבט של ים סוף, אלא בעלת השלכות גדולות בכלל בהבנה שלנו של הים, שזו הבנה שאנחנו צריכים לחזק אותה.
דב חנין:
וזה פרויקט מאד מאד חשוב, מאד מבורך, שבאמת אני חושב במשאבים קטנים באופן יחסי הוא עושה עבודה מדהימה.
דב חנין:
ואם אני כבר מתייחס ליוזמות אקדמיות שנמצאות באילת ובאילות, אני אזכיר גם את מכון הערבה, שנמצא בקיבוץ קטורה וזה מקום ייחודי אני חושב ברמה הבין לאומית.
דב חנין:
גם בתכנית לימודי הסביבה, המאד מתקדמת והמאד מפותחת שיש שם - וגם בעובדה, ובהמשך לדבריו של אלי שדיבר קודם על ההיבט הבין לאומי – מנסה לשלב עם כל הקשיים גם סטודנטים, לא רק ישראלי אלא גם מהאזור.
דב חנין:
פלסטינים, ירדנים.
דב חנין:
פרויקט באמת ייחודי מדהים בתחום הסביבתי ובכלל.
דב חנין:
אחרי שאני אומר את הדברים הטובים האלה, אני חייב לומר לך אדוני יושב הראש שאני מגיע לדיון הזה בתחושה מאד קשה.
דב חנין:
כי יש לי תחושה שאנחנו פה מדברים והדיבורים שלנו לא באמת משפיעים.
דב חנין:
וזה מאד מאד מצער, זה מאד מאד מקומם.
דב חנין:
אני מצטרף לגמרי לדברי קודמי.
דב חנין:
אני חושב שאנחנו צריכים לראות ואני ראיתי את הדו"ח של פרופסור גורן ואני מברך עליו, אבל אני הייתי אומר שאפילו אנחנו צריכים לראות צעד אחד מעבר לזה.
דב חנין:
החזון שלנו לאילת צריך להיות בין היתר של עיר אוניברסיטאית, גם בהיבט הבין לאומי.
דב חנין:
אילת היא מקום שיושב באמת באזור טבע מיוחד.
דב חנין:
יש לה כמובן הרבה קשיים ומגבלות בגלל המרחק, אבל יש לה גם הרבה מאד יתרונות שאפשר לנצל אותם.
דב חנין:
אם מסתכלים על זה במבט אחר, בפרספקטיבה לגמרי אחרת, ואת זה צריך לנצל ולא להסתכל על הדברים דרך החור שבגרוש, שכבר מזמן איננו.
דב חנין:
המהלכים שצריכים להתקדם כרגע – ופה אני חושב שהוועדה צריכה להזמין את שר החינוך ולשמוע ממנו תשובות.
דב חנין:
זאת אומרת שיענה לנו – כן, לא, שפשוט יענה לנו תשובות ענייניות.
דב חנין:
יש את העניין של תכנית 100 מיליון.
דב חנין:
אגב, זה כסף קטן.
דב חנין:
זאת אומרת זה כסף גדול יחסית לאילת.
דב חנין:
זה כסף קטן מאד יחסית להוצאות של מערכת החינוך.
דב חנין:
אנחנו רוצים תשובות האם הדבר הזה אפשרי.
דב חנין:
יש גם המון מנגנונים שאפשר לקדם.
דב חנין:
באמת עכשיו ככה נזרקו השמות של יוזמות אקדמיות שנמצאות באילת ובחבל אילות.
דב חנין:
יש ממש הרבה.
דב חנין:
השאלה היא האם אנחנו יצרנו מערכת מספיק טובה של איגום משאבים, של הסתייעות הדדית, שלא כל אחד צריך לנהל את החנות הקטנה שלו, אלא יש לנו פה איזה שהוא פרויקט משותף אחד גדול.
יעקב מרגי:
חבר הכנסת אמיר אוחנה.
אמיר אוחנה:
תודה אדוני.
אמיר אוחנה:
יש מעט מאד קריאות שאנחנו צריכים להתגייס ולעזור להן כמו הקריאה הנרגשת של ראש העיר אילת, שמבקש לעיר שלו חיים.
אמיר אוחנה:
מבקש עתיד.
אמיר אוחנה:
אני אומר את זה לא רק כתושב אילת לשעבר – הנה פרט שאפילו אתה אני לא בטוח ידעת.
מאיר יצחק הלוי:
ידעתי גם ידעתי.
אמיר אוחנה:
ואני מכיר - - -
דב חנין:
ואתה צריך להגיד שיש לך ניגוד עניינים אולי.
יעקב מרגי:
כבר לא.
אמיר אוחנה:
ואני מכיר היטב את העיר אילת, אלא אני אומר את זה גם כחסיד של האמירה – אל תתנו להם דגים, תלמדו אותם להכין חקות.
אמיר אוחנה:
גם אל תתנו להם חקות, תלמדו אותם להכין חקות.
אמיר אוחנה:
זו המשמעות של אקדמיה באילת, כי אחרת אתם תצטרכו לתת דגים.
אמיר אוחנה:
כלומר, אנחנו נצטרך להכניס את אילת שוב למעגל מקבלי הקצבאות, כי אנשים לא ימותו.
אמיר אוחנה:
ואנחנו נצטרך להשקיע הרבה יותר מאשר היום מבקשים מאיתנו להשקיע באקדמיה באילת.
אמיר אוחנה:
זו האלטרנטיבה.
אמיר אוחנה:
זה נכון לכל עיר, אבל זה נכון קל וחומר לעיר אילת, שכאמור המקום הקרוב ביותר אליה הוא רחוק מאד; ואם אנחנו רוצים עתיד לעיר הזאת ואנחנו רוצים להמשיך לראות אותה פורחת, משגשגת וצומחת – אני יכול להגיד אגב שבתיירות אנחנו רואים לצערנו קשיים בשנים האחרונות.
מאיר יצחק הלוי:
יש התעוררות.
אמיר אוחנה:
אז אני שמח לשמוע שיש התעוררות בתחום הזה, אבל כדי לתת עתיד לעיר הזאת אנחנו חייבים לפתח, להשקיע באקדמיה.
אמיר אוחנה:
יש לכך תפוקות רבות ואני בטוח שכך גם נעשה.
אמיר אוחנה:
תודה.
יעקב מרגי:
חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, יו"ר הות"ת לשעבר, בבקשה.
מנואל טרכטנברג:
אני שמח על הדיון.
יעקב מרגי:
אתה אשם.
מנואל טרכטנברג:
אני אשם, כן.
מנואל טרכטנברג:
אני שמח על הדיון וגם מעציב אותי מאד לראות שאחרי כל כך הרבה מאמצים שהשקענו, וראש העיר יכול להעיד שעל פני חמש שנים כמות האנרגיה וההשקעה בנושא הזה הייתה עצומה ועדיין אנחנו נמצאים באותו דיון על מספר הסטודנטים ולהחזיק את זה שזה לא ייפול למטה.
מנואל טרכטנברג:
בושה וחרפה.
מנואל טרכטנברג:
אני רוצה להגיד עכשיו כך, תראו, העניין זה לא רק אילת כעיר שאנחנו חייבים לתת דעתנו על עתידה.
מנואל טרכטנברג:
האקדמיה יכולה, יש כל כך הרבה תועלות לאקדמיה, מכיוון שבאילת יש צירוף נדיר ביותר.
מנואל טרכטנברג:
מה לעשות, הטבע, אתה יודע, לא היטיב עם מדינת ישראל בכללותה.
יעקב מרגי:
לאורכה ולרחובה.
מנואל טרכטנברג:
אבל באילת יש צירוף נדיר של מה שאני קורא נכסי מחקר ייחודים בעולם.
מנואל טרכטנברג:
אני לא אפרט, אבל על זה דיברנו הרבה מאד פעמים, אמציה.
מנואל טרכטנברג:
גם מבחינת התכונות של ים סוף, גם מבחינת הגיאולוגיה, גם מבחינת נדידת הציפורים, גם השבר, גם משאבי טבע, דרך אגב, גם הרכב אנושי שעושה את אילת למקום מחקר גם בתחום של עבודה סוציאלית וכו'.
מנואל טרכטנברג:
ולכן אנחנו לא באים לעשות טובה לאף אחד.
מנואל טרכטנברג:
יש שם אפשרות לקיים מחקר מדעי מהשורה הראשונה בשיתוף פעולה בין לאומי מדהים.
מנואל טרכטנברג:
הראיה לכך, שכשפנינו לגורמים בין לאומיים – גם בחקר הים, גם בתחום התיירות – בית הספר לתיירות הכי טוב בעולם שנמצא בלוזן, בשוויץ, היו מוכנים להקים שם בשיתוף פעולה.
מנואל טרכטנברג:
הבאתי תורם מקנדה, שהיה מוכן לשים שם עשרות מיליוני דולרים לעניין הזה.
מנואל טרכטנברג:
יש תכנית, זה לא שאין תכנית.
מנואל טרכטנברג:
זה לא נדבה.
מנואל טרכטנברג:
זה יכול להרים את האקדמיה במדינת ישראל כולה וזה לא קורה.
מנואל טרכטנברג:
ולמה זה לא קורה?
מנואל טרכטנברג:
מכיוון שממשלת ישראל – וצר לי להגיד את זה – מסתכלת על הצד השני.
מנואל טרכטנברג:
זו בעיה של מישהו אחר.
מנואל טרכטנברג:
היא שולחת את ראש העיר באמת, לקבץ נדבות, תסלח לי מאיר.
מנואל טרכטנברג:
אנחנו מכירים הרבה שנים.
מנואל טרכטנברג:
נאמר כאן, זה לא כסף גדול.
מנואל טרכטנברג:
התועלות לאילת, גם מבחינת ההתפתחות הכלכלית, הרי בתכנית שהגינו יש גם פיתוח של חממות טכנולוגיות מסביב לכל אחד מהמוקדים האלה – גם בחבל אילות, בוודאי, ומשאבי טבע ואחרים.
מנואל טרכטנברג:
גם בתחום התיירות, גם מבחינת סטודנטים בין לאומיים לתואר שני ושלישי שיבואו לעשות דוקטורט משותף.
מנואל טרכטנברג:
טובות האוניברסיטאות במדינת ישראל לעניין הזה.
מנואל טרכטנברג:
הפוטנציאל הוא אדיר.
מנואל טרכטנברג:
הוא בר ביצוע.
מנואל טרכטנברג:
אני אומר לכם, הוא בר ביצוע מחר בבוקר.
מנואל טרכטנברג:
צריך החלטת ממשלה.
מנואל טרכטנברג:
אני אומר לכם מתוך היכרות אישית, ות"ת לא יכולה להרים את זה.
מנואל טרכטנברג:
אוניברסיטת בן גוריון לא יכולה להרים את זה.
מנואל טרכטנברג:
זה משימה לאומית קלה לביצוע.
מנואל טרכטנברג:
התכנון ישנו.
מנואל טרכטנברג:
התועלות ישנן על השולחן.
יעקב מרגי:
אני מסכים איתך כשזה מדינה הממשלה צריכה להרים את זה, אבל אם ות"ת לא יודע מה הוא רוצה, אני לא יכול - - -
מנואל טרכטנברג:
לא - - -
יעקב מרגי:
ות"ת אמור להביא את זה לממשלה.
יעקב מרגי:
ות"ת אמור לשים את זה על שולחן הממשלה.
מנואל טרכטנברג:
בסדר, אז יש את התכנית הזאת ואם מותר לי להגיש, ות"ת כמו האוניברסיטה חוששים להקשות עליהם מבחינת העלות.
מנואל טרכטנברג:
כי ממשלת ישראל אלופה בזה.
מנואל טרכטנברג:
אני רוצה רק להגיד דוגמא וזה גם לוועדה הזאת.
מנואל טרכטנברג:
כשהקמנו את בית הספר לרפואה בצפת, ממשלת ישראל התחייבה בהחלטה שאני הייתי חבר בכתיבת נוסח ההחלטה, לעשות מצ'ינג לכל התרומות שיביאו מבר אילן כדי להקים את זה.
מנואל טרכטנברג:
אתה חושב שעשו מצ'ינג?
מנואל טרכטנברג:
לא עשו.
מנואל טרכטנברג:
ולכן החשש הוא חשש מוצדק.
מנואל טרכטנברג:
לכן אנחנו צריכים להביא לפה את שר החינוך בתור חבר בממשלת ישראל ואת האוצר, ולהעמיד אותם בפני העובדות האלה ולבקש תשובות נחרצות על זה.
יעקב מרגי:
מנכ"ל מגבית קנדה, בבקשה.
יעקב מרגי:
תציג את עצמך.
<יוסי תנורי:
אנחנו תכליתיים.
<יוסי תנורי:
בניגוד אליך, שגדלת-.
<יוסי תנורי:
שמי יוסי תנורי, אני מנכ"ל מגבית קנדה.
<יוסי תנורי:
אני אגיד שתי עובדות.
<יוסי תנורי:
מאז מנואל טרכטנברג עזב, אנחנו מצרים על לכתו.
<יוסי תנורי:
האיש דחף, עשה וראינו גם את המזומנים.
<יוסי תנורי:
אני אומר את זה לגבי אלה שעזרו להקים את זה ואנחנו שותפים איתם גם בבית הספר לרפואה בצפת.
<יוסי תנורי:
אבל נגיע לקצה, כי פה זה מקום תכליתי, אני מקווה.
<יוסי תנורי:
מגבית קנדה חייבת, מחויבת ותמשיך להיות מחויבת לקמפוס באילת ואני שם פה על השולחן את הדבר הבא: במידה ומספר הסטודנטים יגדל, והוא יגדל.
<יוסי תנורי:
חייבים.
<יוסי תנורי:
אנחנו באנו לפה לא בשביל לדבר, אנחנו נקים עוד בניין מעונות סטודנטים.
<יוסי תנורי:
כלומר אני בא ושם את זה פה על השולחן.
<יוסי תנורי:
הרי רוצים פה דיבורים של כסף.
<יוסי תנורי:
אז כסף.
<יוסי תנורי:
בנייני המגורים עולים בין 15 ל-20 מיליון שקלים.
<יוסי תנורי:
יהיו עוד 500 סטודנטים, אנחנו נספק להם את המגורים.
<יוסי תנורי:
היום יש החלטת ממשלה שדוחפת את זה, יהיה עוד בניין מעונות.
<יוסי תנורי:
הקמנו את הראשון, השני יוקם.
<יוסי תנורי:
כלומר אני שם פה על השולחן.
<יוסי תנורי:
המצ'ינג כבר נמצא.
יעקב מרגי:
הבוקר היה דיון על סוגית המעונות.
<יוסי תנורי:
מכיר, כי אנחנו עובדים גם עם כחלון ועם אביגדור.
<יוסי תנורי:
הכסף יהיה.
<יוסי תנורי:
את הבניין נקים ואני גם אומר למאיר, מאיר יודע על הקצב שלנו.
<יוסי תנורי:
תתקבל החלטה, תספרו 10 חודשים ואני אעמיד את הבניין.
<יוסי תנורי:
10 חודשים אני אעמיד את הבניין.
<יוסי תנורי:
את הפתרונות אתם תביאו.
<יוסי תנורי:
אדוני יושב הראש, אני רואה שאתה איש תכליתי.