GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דסי בארי:
לא אביא לכאן את כל הסקירה של כל המדינות שעשינו עליהן מחקר גדול מאוד אבל בגדול מדינות מתקדמות בעולם עסוקות בשילוב טכנולוגיה בלמידה, כמה שיותר למידה טכנולוגית ומיומנויות טכנולוגיות תוך כדי הלמידה, הן עסוקות במתן הגדלה של האוטונומיה הבית-ספרית הן בתכניות הלימודים ולבית הספר יש אפשרות לעשות התאמה של תוכן הלימודים לקהילה שלו, ולצרכים שלו והן בתהליכי ההוראה וההערכה.
<דסי בארי:
לא עוד הערכה אחידה לכלל הלומדים, כך קורה בעולם, אלא באמת הערכה שמותאמת לקהילות השונות על ערכיהן, על צורכיהן, על העולם שסובב אותן.
<דסי בארי:
העולם עסוק בתכניות לימודים שהן מותאמות ורלוונטיות לתפקודי לומד מתוך הבנה שהידע נגיש, לוחצים ב-גוגל ויודעים, אבל צריך לפתח תפקודי לומד ומיומנויות למידה מתקדמות, שזו הסוגיה המרכזית שעומדת בפני מערכות לימוד מתקדמות בעולם.
<דסי בארי:
העולם עסוק בלמידה פעילה, בפיתוח חשיבה ויצירתיות ולא רק בלמידה פסיבית ושינון, והעולם עסוק במעורבות של התלמידים בלמידה - לא עוד מלמד פעיל ולומד פסיבי אלא לומדים ומלמדים שהם עושים ביחד תהליך שהוא מסקרן ושהוא מפתיע ושהוא מתאים וחדשני.
<דסי בארי:
העולם עסוק במורים שמצאו מחדש את תפקידם, לא רק כמוסרי ידע - שוב, הידע נגיש – אלא כמחוללי תהליכי למידה, כמפתחי תפקודי לומד בקרב התלמידים וכאחראים על כך שכלל הלומדים בכיתתם יתקדמו כל הזמן, כל אחד לפי כישוריו.
יעקב מרגי:
נכון להיום כך זה מוטמע במערכת?
<דסי בארי:
זה היה אור לפנינו, עת יצאנו ורצינו שישראל תהיה דומה, אם לא אור לגויים, הטובה שבמדינות.
יעקב מרגי:
אם תטמיעו את כל מה שכתבתם כאן במצגת בפועל בבתי הספר , לא תהיה לי טענה.
<דסי בארי:
לשם אנחנו הולכים.
<דסי בארי:
תודה רבה על הרוח הגבית.
<דסי בארי:
לשם אנחנו הולכים, זו מטרתנו ואלה הצעדים שנקטנו בהם.
<דסי בארי:
בוא נגיד עוד מילה אחת על מה שקורה בעולם.
<דסי בארי:
ברוב מדינות העולם ההיבחנות היא פנימית.
<דסי בארי:
למשל באמריקה, באונטריו בקנדה, בבלגיה, בשוודיה יש רק היבחנות פנימית, בעוד שבמדינות כמו אנגליה, פינלנד, אוסטרליה וגרמניה יש כמה בחינות חיצוניות, עד ארבעה מבחנים חיצוניים גלובליים.
<דסי בארי:
ברוב מדינות העולם ההיבחנות החיצונית, אם היא קיימת, היא מרוכזת למועד בחינה אחד עד שלושה מועדים שהם בדרך כלל קורים בשנת הלימודים האחרונה.
<דסי בארי:
באנגליה יש אירוע הערכה אחד בכיתה י' אבל בדרך כלל זה לקראת סיום תקופת הלימודים של הלומדים.
<דסי בארי:
בארץ לפני שיצאנו לדרך היו לנו מאה אחוזים היבחנות חיצונית, חוץ ממי עשה מטלת ביצוע באזרחות, היו לנו עשרה מועדי בחינה והתפרסנו על שלוש שנות לימודים, מה שגרם לנו, אפילו מבחינת המבנה הארגוני שלנו, להיות רחוקים מאוד מכפי שזה היה נראה בעולם.
<דסי בארי:
תכנית ההיבחנות החדשה העבירה לפחות שלושים אחוזים להערכה בית ספרית.
<דסי בארי:
אנחנו בצעד, עוד לא הגענו לעולם, אבל לפחות אלה שלושים אחוזים כאשר בחלק גדול מתחומי הדעת אנחנו עבר מעבר לשלושים אחוזים.
<דסי בארי:
לפנימי, לקהילתי, למפתח תפקודי למידה.
<דסי בארי:
צמצמנו לשמונה מועדי בחינה כאשר אנחנו סופרים כמובן גם את מועד ב' ואת מועד המחצית השלישית ואנחנו מתפרסים כעת רק על שנתיים מתוך שלוש השנים שהיינו פרוסים בעבר, כך שפינינו שנה שלמה את כיתה י' לזמן של פיתוח מיומנויות, טיפוח תפקודי לומד, זמן של יכולת כשאנחנו אומרים לתת את החכה לדייג.
יעקב מרגי:
אם כך, למה מוקדשות כיתות י"א ו-י"ב?
<דסי בארי:
כיתות י"א ו-י"ב גם, אבל ברגע שיש הרבה יותר בחינות חיצוניות, כל אירועי הבחינה החיצוניים מרוכזים כרגע בכיתות י"א ובכיתות י"ב.
<דסי בארי:
בחורף של כיתה י"א רק מעט.
יעקב מרגי:
כמה בחינות יש?
<דסי בארי:
תכף אני אתן לך פריסה ממש מדויקת, מה היה ומה קיים עכשיו.
<דסי בארי:
הכנו את כל מה שנתבקשנו להכין.
<דסי בארי:
אולי עוד מילה אחת למה יצאנו לדרך.
<דסי בארי:
קודם כל, רצינו לתת יותר חינוך לערכים בתוך תכניות הלימודים.
<דסי בארי:
כאמור, ידע הוא נגיש.
<דסי בארי:
מערכת החינוך אחראית וצריכה גם לעסוק בחינוך לערכים, בשאלות ערכיות שהיום מציפות את עולמנו.
<דסי בארי:
רצינו לטפל במציאות של קיצ'ינג טו זה טסט, שלומדים לקראת מבחן ולא לומדים כדי לדעת, לומדים כדי להצליח ואחר כך שוכחים.
<דסי בארי:
רצינו לטפל במציאות שהתיכון היה בית חרושת לציונים – כתבתי את זה במירכאות – עת היה מרוץ אחרי הבגרות.
יעקב מרגי:
למה במירכאות?
יעקב מרגי:
זו המציאות.
<דסי בארי:
נכון.
<דסי בארי:
היה מרוץ אחרי השגת הציונים, אחרי הבחינות, ולא היה זמן אמיתי, לא לחוות את התקופה החשובה הזאת של גיל ההתבגרות ולא לבנות בה את האישיות הפרטית, את הזהות שלנו.
<דסי בארי:
לא הייתה הוראה עם נשמה ועם יצירתיות כפי אנחנו רוצים.
<דסי בארי:
רצינו להתמודד עם הלמידה הפסיבית שאפיינה את עולם השינון של בחינות חיצוניות.
<דסי בארי:
רצינו להתאים את בחינות הבגרות – גם את החיצוניות – למיומנויות המאה ה-21.
<דסי בארי:
היום גם הבחינות החיצוניות שלנו עוברות שינוי ולא רק הבית ספריות.
<דסי בארי:
רצינו להגדיל את האוטונומיה של בית ספר לתת מענה אמיתי.
<דסי בארי:
כשיש בחינות המבחנים מכתיבים את הכול ואין לבית הספר את האפשרות לפעול כפי שהוא מבין.
<דסי בארי:
כל הזמן קיבלנו אי נחת אקדמית מרמת הבוגרים שלנו, למרות שהם למדו המון, למרות שהם נבחנו בהרבה יחידות לימוד, האקדמיה שבה וחזרה למשרד החינוך ואמרה לו שהתלמידים לא יודעים מספיק, לא מיומנים מספיק ואתם צריכים לשנות משהו בסיסי.
יעקב מרגי:
אם כן, אתם ערים למה שאנחנו יודעים כאן בוועדה.
יעקב מרגי:
חשבתי שאתם לא ערים לכך.
<דסי בארי:
לכן יצאנו לדרך.
<דסי בארי:
עשרת העקרונות שלנו, אולי אני אעבור עליהם מהר מהר כי כבר הבנו אותם.
<דסי בארי:
בהוראה ולמידה אנחנו מדברים על תכנון ההוראה והלמידה לשלוש שנים מראש.
<דסי בארי:
ככל שהתכנון יגבר, העומס שתלמידים מרגישים בשנה כזו או אחרת יופחת.
<דסי בארי:
אנחנו מודעים לכך שעוד לא כל המערכות שלנו בקיאות איך לתכנן היטב.
<דסי בארי:
אנחנו נותנים להם כלים אבל תכנון מראש לשלוש שנים נותן פריסה נכונה של תהליכי הלמידה.
<דסי בארי:
אנחנו מדברים על תהליכי הוראה ולמידה ממוקדים באתגרי המאה ה-21, על אוטונומיה ניהולית מוגברת, הוראת תכנים ודרכי הוראה ולמידה שניתנת לבתי הספר לפי האופן שהם מבינים את צורכי הקהילות שלהם והתלמידים שלהם.
יעקב מרגי:
מה זה לפי?
יעקב מרגי:
אם המפמ"רית קבעה את זה?
יעקב מרגי:
הלוואי, לאור הכתבה שהייתה על מבחן בתנ"ך, שהבחינה תהיה לפי מה שקבעו בתכנית הלימודים.
יעקב מרגי:
את אומרת לי שלבית ספר יש אוטונומיה לתכנים?
יעקב מרגי:
תסבירי לי.
<דסי בארי:
אדוני היושב ראש, אני חושבת שאתה ממש נוגע בנקודה המצוינת.
<דסי בארי:
בעבר מאה אחוזים מהתכנים ומאה אחוזים מהשאלות נקבעו רק על ידי המורה מספר אחד שהוא המפמ"ר.
<דסי בארי:
היום שלושים אחוזים מהתכנים מוצעים על ידי המפמ"ר.
יעקב מרגי:
כשאת מדברת אתי על אוטונומיה, אלה השלושים אחוזים.
<דסי בארי:
כרגע.
<דסי בארי:
אלה לפחות שלושים אחוזים.
<דסי בארי:
יש מקצועות שיש בהם אוטונומיה מורחבת של ארבעים ושישים אחוזים.
יעקב מרגי:
לשם את מכוונת.
<דסי בארי:
כן.
<דסי בארי:
אני מכוונת בתוך תכנית הלימודים, לשם.
<דסי בארי:
זאת התחלה.
<דסי בארי:
אנחנו מסכימים שזה לא מספיק אבל זו התחלה.
יעקב מרגי:
גם אנחנו בתהליך למידה.
<דסי בארי:
כולנו.
<דסי בארי:
גם עושים בזהירות צעד אחר צעד אבל לפחות בשלושים אחוזים מהזמן יש למורה אפשרות להעמיק במה שהוא מוצא שרלוונטי לתלמידיו, מה שמסעיר את רוחם, מה שנוגע לחייהם.
<דסי בארי:
הוא לא חייב לרוץ אחרי הספק חומר שמישהו מבחוץ קבע לו.
יעקב מרגי:
אני חייב לציין, וציינתי, שפנו אלי תלמידות והן עצמן התנצלו על כך הן לא יכולות להגיע לדיון בגלל שיש להן היום מטלה במחשבים.
<דסי בארי:
אתה בעצם אומר לנו שצריך איזון.
<דסי בארי:
הכנסנו יחידות של השכלה כללית שלא היו בעבר כאשר בית ספר בוחר מה הן אבל אנחנו רוצים תלמיד עם ידע רחב.
<דסי בארי:
הכנסנו יחידה של מבוא למדעים, הגברנו את החינוך הערכי והיום תעודת הבגרות באה רק למי שעשה גם מעורבות חברתית, התנדב או תרם לקהילה.
<דסי בארי:
אנחנו אומרים שבעצם הבוגר הרצוי שלנו לא יכול לקבל תעודה אם הוא רק למד ועשה לעצמו אלא הוא חלק מתוך חברה.
<דסי בארי:
יש כאן היבט של מעורבות חברתית שהוא חלק מתוך חוקת הזכאות.
<דסי בארי:
בהיבחנות הורדנו משמעותית – ואני תכף אציג את כמות אירועי ההיבחנות לתלמיד – והיום תלמיד נבחן פחות בצורה משמעותית מאשר בעבר.
<דסי בארי:
במקום זה הוא עושה תהליכי הערכה בית ספרית.
יעקב מרגי:
גם בתהליכי הערכה בית ספרית כמו המתכונת, ציוני המגן, אלה בחינות.
<דסי בארי:
אבל המתכונת וציוני המגן, אנחנו קוראים להם ציון שנתי, מבחינתי הם חלק מתוך ההיבחנות החיצונית.
יעקב מרגי:
כשאת תספרי לי את ההיבחנות החיצונית, את תספרי גם את המתכונות?
<דסי בארי:
המתכונות, אמנם אני סופרת אותן כאותו אירוע.
יעקב מרגי:
כאותו אירוע, זה לא נכון.
<דסי בארי:
אבל זה לא בשלושים אחוזים.
יעקב מרגי:
תאמיני לי אני הבנתי.
יעקב מרגי:
כשאת אמרת לי שאת סופרת אותן בהיבחנות החיצונית, הבנתי שאלה לא השלושים אחוזים.
<דסי בארי:
אתה רק אומר שזה יותר.
יעקב מרגי:
את אמרת את זה כבשורה וניתן לחשוב שלכאורה את סופרת אותן במספר אחר, אבל זה לא כך.
יעקב מרגי:
את לוקחת אותן כאותה יחידה.
יעקב מרגי:
אבל את מבינה שהעומס הוא כפול.
<דסי בארי:
אתה צודק לגמרי אדוני היושב ראש.
<דסי בארי:
אני רק רוצה לומר כאשר אני אציג את המספרים של העולם טרום רפורמה, גם אז אני אתעלם מכך שהיו מתכונות וגם בעבר היו לפחות שתי מתכונות.
יעקב מרגי:
ברור לי.
יעקב מרגי:
אני לא רוצה את העבר.
<דסי בארי:
אני אראה מה עשינו.
<דסי בארי:
אני רוצה להגיד שאני מסכימה עם רוח הדברים.
יעקב מרגי:
בעבר זה היה פרוס על פני שלוש שנים.
<דסי בארי:
בוא נבדוק את זה במשותף.
<דסי בארי:
דבר מרכזי שאנחנו רוצים ביחד עם האקדמיה הוא להגביר את אמון האקדמיה בתעודת הבגרות, לגרום לכך שתלמידים שהצליחו היטב בבית הספר, דרכם לפקולטות האקדמיות תהיה פתוחה גם בלי עוד מאמצים בדרך.
יעקב מרגי:
זה לא תלוי בכם.
<דסי בארי:
נכון, אבל אנחנו בשיח.
יעקב מרגי:
גם אם יהיה אמון רב, כל אוניברסיטה רשאית, זה חופש אקדמי, לבחור לה את התנאים שלה ואת כללי השוק.
יעקב מרגי:
זה לא פרופר שיקול דעת אקדמי אלא זה גם משיקולי כדאיות וגם משיקולים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי:
מיתוג.
<דסי בארי:
אבל כפי שידוע לוועדה החשובה הזאת היטב, אנחנו עושים הרבה צעדים גם עם האקדמיה ויש צעדים שהם באו לקראתנו ואפילו בשורות חדשות לאחרונה לפיהן האוניברסיטאות מתעניינות בתהליכי הערכה החלופית ואומרות שתלמיד שיעשה דברים מאוד מאוד מרתקים, הן ייקחו את זה בחשבון.
<דסי בארי:
אולי זאת לא העת כרגע לדבר על זה.
<דסי בארי:
הנה, הבטחתי טבלה שמשווה בין מה שהיה בעולם הישן לבין מה שקורה כרגע.
<דסי בארי:
הטבלה מוצגת לפניכם.
<דסי בארי:
אם בעבר היו לפחות 25 אירועי היבחנות חיצוניים בשלוש שנים ומתוכם בכיתה י' נניח היו ארבעה, היום אנחנו נמצאים ב-21 אירועי היבחנות כאשר רק 13 מתוכם הם חיצוניים ושמונה עם פנימיים וחמישה מתוכם לפחות יכולים להיעשות בכיתה י'.
<דסי בארי:
כך שהיום לכיתה י"א וכיתה י"ב ביחד, 21 אירועי היבחנות בעבר, יש רק 16 אירועי היבחנות כאשר רק 13 מתוכם הם חיצוניים.
<דסי בארי:
כלומר, נכון שעדיין יש עומס, אני לא מנסה לטעון שלא, אבל אני אומרת שהמערכת עשתה צעד גדול של התחלת התיקון, צמצמה משמעותית מאוד את העומס של התלמידים בכיתה י"א.
<דסי בארי:
אגב, לי יש תלמידה בכיתה י"א, בת פרטית, והיא בעומס אבל כשאני משווה את העומס שלה לעומס שהיה על ילדיי הגדולים הבוגרים, אני באמת מרגישה שהמערכת הצליחה על השנה הקשה שתמיד הייתה, כיתה י"א, להקל והמספרים מראים שצמצמנו משמעותית.
<דסי בארי:
עוד יש דרך.
<דסי בארי:
אני מסכימה עם הקול שעולה שעדיין יש עומס גדול, אבל עדיין העומס מורכב רק מ-13 אירועי היבחנות חיצוניים לשנתיים, לכיתות י"א ו-י"ב מול 21 בעולם טרום רפורמה ועוד שלושה אירועים בית ספריים שכפי שאמרנו הם מותאמים יותר, הם גמישים יותר וכדומה.
<דסי בארי:
מה היו הישגי הביניים שלנו.
<דסי בארי:
בסוף שנה שעברה, טרם התחלנו את השנה הזו, עשינו סיבוב גדול של שיח עם מנהלים, תלמידים והורים.
<דסי בארי:
תכף אני אתאר אותו.
<דסי בארי:
גילינו שהצלחנו לשנות את השיח בתיכון.
<דסי בארי:
המיקוד הוא פתאום בפדגוגיה ולא בהיבחנות.
<דסי בארי:
אין כמעט בית ספר תיכון אחד בארץ – והמפקחים שלנו יושבים פעמיים בשנה בכל אחד מבתי הספר, בוועדות מלוות – שלא עוסק בזה.
<דסי בארי:
יש כאלה שעדיין לא אוהבים את הרפורמה שלנו, אבל כולם פתאום העבירו תשומת לב וכובד משקל לפדגוגיה ולא רק לניהול הבחינות.
<דסי בארי:
מבחינתנו זה הישג מאוד מאוד גדול.
<דסי בארי:
הרווחנו שנת לימודים שלמה של כיתה י'.
<דסי בארי:
אם בעבר אחרי פסח גם בכיתה י' תמה לה שנת הלימודים והתלמידים יצאו לסדרה של מבחנים, הרווחנו שנה ומה שאנחנו מוצאים שמתרחש בה אלה באמת תהליכי עומק של למידה משמעותית יותר, שתלמידים עסוקים ברכישת מיומנויות ויש להם הזדמנות לבנות את עצמם כלומדים בשנה הזו, מה שבעבר לא היה להם, וגם הרוויחו חודש וחצי של לימודים בסוף השנה.
<דסי בארי:
אנחנו מוצאים גיוון מאוד משמעותי של תהליכי ההוראה בחטיבה העליונה.
<דסי בארי:
בעבר, עד חטיבת הביניים המערכת התאפיינה בהרבה מאוד יצירתיות.
<דסי בארי:
איך עלו לכיתה י', פתאום הכול נגמר ורק רצו לבחינות הבגרות.
<דסי בארי:
אנחנו מוצאים שהתהליך הזה עושה את שלו.
<דסי בארי:
אנחנו באמת מרגישים שהתלמידים מקבלים בסוף פר תלמיד פחות אירועי בחינה, עדיין הרבה אבל פחות.
<דסי בארי:
המורים מתכננים יחידות הוראה ואנחנו מתחילים לראות ניצני הוראה אחרת.
<דסי בארי:
יש מקומות בהם קורים דברים מדהימים שפשוט תענוג לראות איזה תהליכים עמוקים ומרשימים בתי הספר יוצרים.
<דסי בארי:
המורים עצם חזרו ללמוד.
<דסי בארי:
השינוי חייב אותם לצאת מאזור הנוחות וללכת ללמוד בעצמם שיטות הוראה חדשניות וזה בפני עצמו רווח.
<דסי בארי:
המנהל פתאום לוקח אחריות על תכנית הלימודים בגלל שהמפמ"ר נתן לו שלושים אחוזים אוטונומיה והוא צריך לבחור, הוא מעורב, בית הספר מחליט ובוחר.
<דסי בארי:
יש לזה ערך מאוד מאוד גדול.
<דסי בארי:
המנהל אחראי לתהליך הפדגוגי וכמובן כלל תלמידי החטיבות העליונות בישראל עסוקים במעורבות חברתית ובעשייה ערכית, דבר שמבחינתנו גם הוא הישג גדול.
<דסי בארי:
בשנה שעברה היינו בתהליך גדול ושאלנו גם תלמידים.
<דסי בארי:
התלמידים מעידים – אני באופן קבוע יושבת עם מועצת התלמידים מדי שנה והם מלווים את תהליך העשייה בחינוך העל יסודי – שתהליכי ההוראה החלופיים המלווים בהערכה חלופית משמעותיים יותר.
<דסי בארי:
תלמידים מעידים על כך שהבחינה החיצונית נתפסת כמאיימת יותר עדיין ולכן כשיש בחינה חיצונית, הלמידה לקראת ההערכה הבית ספרית פחות נינוחה.
<דסי בארי:
אנחנו מתריעים ואומרים ויודעים שאם נוסיף בחינות חיצוניות או אם נוסיף מועדים לבחינות חיצוניות, אנחנו עלולים לגרור את המערכת חזרה לעולם של ריבוי היבחנות.
<דסי בארי:
המגמה האמיתית שלנו היא להרחיב את האוטונומיה וההיבחנות הבית ספרית ולצמצם את כמות אירועי הבחינה החיצוניים.
יעקב מרגי:
את רוצה לומר לי אתם באמצע מגמה.
יעקב מרגי:
זה לא הסוף.
<דסי בארי:
בדיוק כך.
<דסי בארי:
אנחנו צועדים לקראת זה.
יעקב מרגי:
אתם יודעים מה היעד הסופי?
<דסי בארי:
אנחנו רוצים להיות מערכת החינוך המתקדמת בעולם.
יעקב מרגי:
אמירה מאוד יפה.
<קריאה:
זה אולי חזון אבל זה לא יהיה.
<דסי בארי:
נגיד יעד.
<דסי בארי:
זה חזון חשוב שכולנו נהיה שותפים לו.
<דסי בארי:
בשנה שעברה, בגלל שהמחזור הראשון היה בכיתה י"א, הקמנו צוות י"א שליווה את יישום הרפורמה בשנתה הראשונה.
<דסי בארי:
הצוות נוהל על ידי כמנהלת האגף לחינוך על יסודי.
<דסי בארי:
הוא כלל את מועצת התלמידים הארצית והוא כלל נציגי כיתות י"א מכל הארץ.
יעקב מרגי:
הצלחת כמו פוליטיקאית, שלא במתכוון, ליצור תת דיון ולא ענית לי.
<דסי בארי:
סליחה, חס ושלום.
יעקב מרגי:
שאלתי לגבי השקף הקודם לגבי מספר ההיבחנות החיצונית.
יעקב מרגי:
אמרת לי שאתם באמצע התהליך.
יעקב מרגי:
ככל שהגדרת הערכה חלופית של בתי הספר, ככל שהאחוזים יגדלו, מספרי אירועי הבחינה החיצוניים יקטנו או שה-13 זה מספר סופי?
<דסי בארי:
אני רוצה להפריד בין שני תתי-דיונים.
<דסי בארי:
קודם כל, יש את אחוז ההיבחנות החיצוני והפנימי בתוך המקצוע.
<דסי בארי:
כרגע אנחנו נמצאים שם.
<דסי בארי:
אנחנו אומרים למפמ"רים, לממונים על המקצועות, אל תשאירו רק שלושים אחוזים אלא תרחיבו לארבעים אחוזים ולחמישים אחוזים.
<דסי בארי:
זה דיון ראשון שאנחנו ממש באיבו.
<דסי בארי:
יחד עם זאת, שוב, אולי לא מסמכותי כרגע להציג - - -
יעקב מרגי:
אני לא רוצה שתאמרי לי מספרים.
יעקב מרגי:
השאלה אם את יודעת לומר לי שאנחנו רק באמצע התהליך ומספר הבחינות החיצוניות יכול לקטון.
<דסי בארי:
אני יכולה להשיב על זה ואפילו עוד מעט אראה שקף לפיו אנחנו כבר עתה מאפשרים לבתי ספר שמעוניינים בכך להפחית משמעותית את מספר הבחינות החיצוניות לתלמידיהם ולעבור למאה אחוזים הערכה פנימית.
יעקב מרגי:
זה לא יפגע להם מבחינת התעודה?
<דסי בארי:
לא.
<דסי בארי:
אנחנו מנטרים ומבקרים ובשנה הבאה אנחנו יוצאים לתהליך בקרה מעמיק.
יעקב מרגי:
לו יצויר - לפי הדברים שלך, ואני בכוונה מכניס עניין לדיון – שעם האוטונומיה הבית ספרית שנתת למנהל ואני חושב מחוץ לקופסה, יכול להיות שלאופי הקהילה של אותו מנהל בית ספר – אני הולך להגדרות שלך בתחילת דבריך – והוא ישכנע אתכם שבמקצוע מסוים הוא מעדיף מאה אחוזים הערכה חלופית, אתם תאשרו לו?
<דסי בארי:
יש לנו כבר 150 בתי ספר שמשתתפים בתכנית של חלוצים בהערכה ועושים בין שניים עד שלושה מקצועות במאה אחוזים ויש לנו עוד כמאה בתי ספר שעושים תכנית.
<דסי בארי:
אני אסייג ואומר שחוץ מלשכנע אותנו, בית ספר גם צריך לעמוד בתנאי סף מקצועיים.
<דסי בארי:
אנחנו בוחנים אותם.
יעקב מרגי:
עומדת לך מלוא הזכות והחובה לבחון אותם.
<דסי בארי:
כלומר, יש בתי ספר שאנחנו לא מאפשרים להם אפילו שלושים אחוזים הערכה בית ספרית כי תנאי הסף המקצועיים שלהם הם לא עומדים ברף כרגע של יכולת הערכה עצמית.
<דסי בארי:
לכן תלמידיהם נבחנים במאה אחוזים בחינה חיצונית.
<דסי בארי:
הם מעטים אבל יש כאלה.
<דסי בארי:
רוב בתי הספר הם לפחות שלושים אחוזים ובתי ספר שעומדים ברף מקצועי, והם רבים, יכולים לקבל גם מאה אחוזים.
<דסי בארי:
תכף אני אציג שקף בנושא.
<זאב גולדבלט:
את יכולה להגדיר את החלוקה המגזרית שלהם?
<דסי בארי:
לא הבאתי שקף מדויק אבל אני יכולה לומר בערך.
<דסי בארי:
עוד רגע נגיע לזה.
<דסי בארי:
נגיד מילה על צוות י"א שגם ההורים היו שותפים לו.
<דסי בארי:
הוא מורכב ממועצת התלמידים, נציגי כיתות י"א, נציגות ההורים הייתה אתנו, נציגות מנהלים, נציגות מורים, נציגות מפמ"רים, נציגי פיקוח ונציגי מינהל חברה ונוער.
<דסי בארי:
ישבנו שנה שלמה או כמעט שנה שלמה, בערך אחת לשבועיים לשעות ארוכות.
<דסי בארי:
הצוות ערך סקרים בין תלמידים ומורים, ליווה את יישום הרפורמה והוא קיבל החלטות על התאמות בנהלים.
<דסי בארי:
מנכ"לית משרד החינוך הוציאה ב-1 באפריל 2016 מכתב שלם של התאמות בתכנית ההיבחנות.
<דסי בארי:
היא קיבלה החלטה בעקבות דיוני צוות היישום הזה, צוות י"א.
<דסי בארי:
כלומר, המערכת ביחד עם הצוות האמיתי הזה שעשה עבודה אמיתית, קיבלה על עצמה לעשות התאמות ותיקונים כאלה ואחרים בהתאם לבקשות הלומדים.
<דסי בארי:
יש לי גם סיכום שלהם כאן וצילמתי לכם את ההתאמות.
<דסי בארי:
יש גם מסמך שסיכם את עבודת הצוות אבל אנחנו נוותר עליו.
<דסי בארי:
במהלך פברואר 2016 עשינו סבב גדול של כנסי מנהלים.
<דסי בארי:
הבקשות המרכזיות שעלו מן המנהלים היו לא לחזור לאחור.
<דסי בארי:
הם אמרו שהרפורמה היא פדגוגית והם זקוקים ורוצים להתמיד בה.
<דסי בארי:
עשיתי וי כי אנחנו נענינו לבקשה הזאת.
<דסי בארי:
הם ביקשו יציבות בפועל כאשר מסר של יציבות קריטית מבחינת להצלחת הרפורמה.
<דסי בארי:
הם ביקשו להתנסות לפחות מחזור שלם לפני המשך השינויים ולכן קצת עצרנו את המשך הטלטלות ונענינו לבקשה הזאת.
<דסי בארי:
הם ביקשו התאמות קלות ודיוקים באפיקים שונים ונענינו לכך.
<דסי בארי:
הם ביקשו לשפר את ערכי המסירה של ההנחיות ונענינו לכך.
<דסי בארי:
פתחנו פורום פדגוגי שמתכנס כל שבוע ומוציא סיכום.
<דסי בארי:
הם ביקשו לבדוק אופציות היבחנות בחורף י"א לאוכלוסיות נוספות ועשינו את זה.
<דסי בארי:
פתחנו את לשון והיסטוריה לכלל האוכלוסיות בעקבות בקשת המנהלים.
<דסי בארי:
הנה השינויים שעשינו במרץ-אפריל 2016 בעקבות צוות י"א ובעקבות בקשות המנהלים.
<דסי בארי:
פתחנו את לשון ואת היסטוריה לכלל המגזרים בחורף י"א.
<דסי בארי:
הכרנו בתכנית טוב כתכנית האצה ועשינו הסדרה למגזרים, למגזר הערבי, לחמד, שהיו זקוקים ליותר מקצועות הגברה.
<דסי בארי:
הרחבנו את זה לכלל המגזרים וטיפלנו בחינוך הטכנולוגי.
<דסי בארי:
לאן פנינו.
יעקב מרגי:
כשאת אומרת פתחנו, מה היה קודם?
יעקב מרגי:
מה המשמעות של הפתיחה?
<דסי בארי:
קודם חורף י"א היה מיועד אך ורק לתלמידים שהוכרו כתלמידי אוכלוסיות מיוחדות או מחוננים או כיתות מב"ר ואתגר.
יעקב מרגי:
היה חשוב שייאמר.
<דסי בארי:
צודק לגמרי.
<דסי בארי:
תודה.
<דסי בארי:
היום כלל הלומדים יכולים לעשות היסטוריה ושפה.
<דסי בארי:
בהתחלה זה היה לשון עברית.
יעקב מרגי:
יש בזה הרבה שכל.
יעקב מרגי:
אני לא מבין למה קודם לא עשו זאת.
<דסי בארי:
נענינו לבקשה ועשינו את זה.
<דסי בארי:
לאן אנחנו ממשיכים.
<דסי בארי:
אנחנו רוצים להעמיק את השינוי משינון לפיתוח החשיבה, להתאים יותר טוב את תכניות הלימודים לתפקודי הלומד, להרחיב אירועים של למידה והיבחנות, להגדיל את היקף ההערכה הפנים בית ספרית כפי שאמרנו, להרחיב את האוטונומיה של בית הספר, להמשיך בתכניות לפיתוח מקצועי וליווי מורים, ולבחון את הקשר בלי הפסקה - ביחד עם האקדמיה - שבין בחינת הבגרות לקבלה אקדמיה.
<דסי בארי:
הבטחתי, אז הנה, אני מציגה.
<דסי בארי:
אנחנו במקביל מקיימים סדרה של תכניות הערכה חלופית שהן רלוונטיות ללומד ומעמיקות ידע ומקדמות תכניות שהן מאה אחוזים הערכה חלופית בתחום דעת.
<דסי בארי:
יש כ-150 בתי ספר שנכנסו לתכנית חלוצים בהערכה, כשלושים מתוכם הם בתי ספר נוצריים והשאר מכלל המגזרים.
<דסי בארי:
יש כ-150 בתי ספר בתכנית תמר שמחליפים את אחת מתכניות מקצועות הליבה במאה אחוזים הערכה בית ספרית.
<דסי בארי:
יש כמעט מאתיים בתי ספר בתכנית ייחודית שכתבו בעצמם גם את התכנים של התכנית ונבחנים בהיקף של חמש יחידות לימוד במאה אחוזים.
יעקב מרגי:
אני מעריך, אני לא יודע, ויכול לומר הערכה שקרובה בסבירות גבוהה לוודאות שאם אני בודק אותם, את אלה שהלכו לתכנית חלוצי הערכה, לעומת אלה שבלעו, הקיאו ושכחו, אלה יזכרו את החומרים האלה, גם אם לא במאה אחוזים, הם יהיו חיים את הנושא ויש להם מיומנויות וכיווני חשיבה.
יעקב מרגי:
להערכתי זו פריצת דרך.
<דסי בארי:
אני מסכימה.
<דסי בארי:
זאת תכנית דגל שלנו.
<דסי בארי:
אגב, בהערכה קלה שאנחנו מלווים אותה בינתיים, זו הרוח שעולה.
<דסי בארי:
יש לנו כאלפיים תלמידים, 1,500 תלמידים, שעושים עבודות גמר ומחליפים חמש יחידות לימוד בכתיבת עבודה.
<דסי בארי:
כאמור, כל בית ספר שירצה – לשאלתך היושב ראש – ויהיה מעוניין, יכול להמיר מקצוע אחד, שניים או שלושה.
יעקב מרגי:
גם אני אבא לתלמיד בכיתה י"א ובנים לא דוגרים, אלה לא בנות, ואני רואה שבמקצועות שיש להם גם את החלק של הערכה חלופית, את רואה שהם מחוברים לאורך זמן.
יעקב מרגי:
במה שהם יודעים שהכול בחינה, הם שאננים.
יעקב מרגי:
הם יודעים שיבואו לקראת הבחינה, ישבו ויגלגלו ויוציאו.
יעקב מרגי:
חוץ מזה שגם המוח אוהב חריטה, אוהב עיבוד ובהערכה חלופית זה נשאר לפרק זמן יותר ארוך.
יעקב מרגי:
אני לא אומר לאורך זמן – אני לא רוצה להיות פורץ דרך בחקר המוח - אבל נשאר לפרק זמן יותר ארוך.
<דסי בארי:
אני מסכימה שהמוח אוהב חריטה, הלב אוהב להתרגש, הילד אוהב דברים שרלוונטיים לו וזה הכיוון שאנחנו הולכים אליו.
<דסי בארי:
אולי שלושת המשפטים המסכמים שלי.
<דסי בארי:
צעדנו לצמצום כמות הבחינות שתלמיד נבחן בהן.
<דסי בארי:
כדי לעשות את זה – אני באה מתחום המדעים והמדעים אומרים שהחלל תמיד יתמלא – צמצמנו גם את הכמות - - -
יעקב מרגי:
זאת אקסיומה?
יעקב מרגי:
אני יכול להראות לך כמה אנשים שלא הצליחו למלא את החלל.
<דסי בארי:
כן, היום זה מונח, למלא את החלל.
<דסי בארי:
אם כן, צמצמנו את כמות האירועים, אנחנו מרחיבים את ההערכה הבית ספרית, הקלנו קצת על כיתה י"א גם אם לא די והכיוון שלנו צריך ללכת קדימה לכיוון שגם אדוני היושב ראש אתה הצבת וגם אנחנו מאמינים בו ולא לחזור אחורה.
יעקב מרגי:
לפני שאני פותח את הדיון לחברי הכנסת ולתלמידים הרבים שהגיעו, ותודה שהגעתם כי אני חושב שבסוף בסוף צריך לשמוע את אלה שכן ואלה שלא, המגמה המספרית לא ניתנת להכחשה כי ראינו שהמספרים ירדו.
יעקב מרגי:
את סבורה מבחינה מקצועית שהעומסים היום שמוטלים על תלמידי י"א – אני מבין את התועלות האחרות אבל אני לא הייתי אתכם, לא בצוות י"א אבל אם אני רואה את הדינמיקה של העבודה של בית ספר תיכון, שאם כבר בכיתה י ' הוא היה מתחיל להיבחן, זאת תובנה שגיבשתי לי אותה לאחרונה.
יעקב מרגי:
הקביעה של הנהלת בתי הספר, כולל היועצת, לגבי אותו תלמיד צריכה להסתיים כמעט בכיתה ט'.
יעקב מרגי:
כאן נתנו עוד חמצן למערכת לזהות את הילד, להכיר אותו, לנשום אותו כדי להביא אותו.
יעקב מרגי:
האם אני רואה נכון?
<דסי בארי:
לדעתי במדויק.
<דסי בארי:
נתנו להם הזדמנות לפתח תפקודי לומד.
יעקב מרגי:
אני לא איש חינוך.
<דסי בארי:
אני כבר גיליתי מהוועדות הרבות שאני יושבת שאתה בהחלט איש חינוך.
יעקב מרגי:
לא איש חינוך ויש כאלה שאומרים שגם אבא, אני לא אבא הכי טוב.
<דסי בארי:
אני חושבת שאמרת במדויק ואני חושבת שנתנו הזדמנות להיות לומד מצליח יותר.
<דסי בארי:
אני רוצה להגיד ביושר שצוות י"א בשנה שעברה בחן את השאלה של החזרת הבחינות לכיתה י' והצוות עצמו, על כלל שותפיו, הגיע למסקנה שהוא לא רוצה להמליץ על כך למנכ"לית כי הייתה לנו תחושה ברורה שאם יתחילו לרדת בחינות חיצוניות לכיתה י', לא יהיה פנאי אמיתי לתלמידים להעמיק בתהליכי הערכה חלופית ולבנות מיומנויות למידה, ואז לא נוכל לסמוך את ידינו על כך שההערכה החלופית היא באמת איכותית.
<דסי בארי:
אם לא נפנה לה זמן במערכת ולא נאפשר לתלמיד לעשות מהלך כזה בשקט ובנינוחות, בלי שמאיימת עליו איזו בחינה חיצונית, אנחנו לא נוכל באמת ביושר שלנו לעמוד מאחורי זה.
יעקב מרגי:
שאלה אחרונה.
יעקב מרגי:
לאור זאת - ראשית, הצמצום, שנית, זה שאתם סבורים שזה סביל וסביר, תהליכי הבחינה בכיתה י"א - האם נבחנה גם הפריסה לאורך השנה.
יעקב מרגי:
מי שחווה את התקופה האחרונה רואה עוד בחינה ועוד בחינה.
<דסי בארי:
שוב, זו שאלה מופלאה כי זה אחד הדברים המרכזיים ששמנו לב שהקושי הוא לפעמים בתכנון.
<דסי בארי:
בנינו כלי שקראנו לו מודל הסינוסים, שאנחנו עסוקים בהטמעתו בבתי הספר.
<דסי בארי:
אני חושבת ששאלת המי מרגיש עומס ומי לא, תלויה גם עד כמה בית ספר תכנן באופן מושכל את הפריסה התלת שנתית שלו וככל שנגדיל את ההטמעה של אותו מודל - - -
יעקב מרגי:
את רוצה לראות את זה כתכנון בית ספרי?
יעקב מרגי:
זה לא משהו כלל ארצי?
יעקב מרגי:
את מועדי הבחינות לא קובע בית הספר.
<דסי בארי:
אבל כמה אירועים ובאיזה היקף אני מוריד לכיתה י', זו בחירה בית ספרית.
יעקב מרגי:
זו החלטה בית ספרית.
יעקב מרגי:
למה אני צריך לחלוב את המידע הזה?
<דסי בארי:
חשבתי שאמרתי את זה.
יעקב מרגי:
לנו אנשי הציבור אין אלא מה שעינינו רואות ואוזנינו שומעות או מכתבות או מקריאת חומרים או מפניות.
יעקב מרגי:
הנתונים האלה הם חשובים כדי לגבש עמדה ואני שמח שבאתי בלי עמדה סגורה מראש כי הבנתי שיש דעות לכאן ולכאן.
<דסי בארי:
אני חוזרת ואומרת שוב שלבית ספר יש את האוטונומיה לתכנן וככל שהתכנון יהיה מושכל יותר, העומסים יהיו מאוזנים יותר.
<דסי בארי:
אגב, אולי מועצת התלמידים תרצה להגיד בהמשך אבל עשינו השנה גם איזה סקר בין התלמידים ומצאנו שהפניות פחתו באופן משמעותי לעומת שנה שעברה.
יעקב מרגי:
אני מאוד מודה לך על הסקירה.
יעקב מרגי:
חברי הכנסת, לפני התלמידים?
מנואל טרכטנברג:
מילה אחת כי אני צריך לצאת.
מנואל טרכטנברג:
אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח על הדיון הזה.
מנואל טרכטנברג:
לא הייתי בהתחלה אבל דפדפתי במצגת ונאמרים כאן דברים חשובים מאוד.
מנואל טרכטנברג:
ברור לחלוטין שתהליכי הלמידה וההיבחנות שנהוגים הם ארכאיים, לא מותאמים לצרכים, הם לא מותאמים למציאות של ימינו ואתם נוקטים בשורה של יוזמות ואני ממש מברך על כך.
מנואל טרכטנברג:
אין כאן יוזמה אחת שהיא מנצחת אלא צריך שורה של אפיקים ולבדוק את היעילות שלהם וכולי.
מנואל טרכטנברג:
אני רוצה להוסיף לעניין הזה שני דברים.
מנואל טרכטנברג:
האחד, לא רק את היעילות צריך לבחון כאן אלא את כל חוויית הלמידה.