GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עיסא ג'אבר: המפרנס הוא אב הבית, האבטלה בקרב הנשים גדולה, אבל אנחנו מנסים לאט לאט לשפר את המצב הזה מול גורמים שונים בממשלה.
<עיסא ג'אבר: מערכת החינוך היישובית היא מערכת קטנה יחסית, אבל ככל מערכת יישובית, יש לה את כל ההיבטים ואת כל הבעיות ואת כל ההישגים.
<עיסא ג'אבר: יש לנו חמישה בתי ספר, שני בתי ספר יסודיים ו - - -
יעקב מרגי: כמה מונה כל בית ספר?
<עיסא ג'אבר: יש לנו אוכלוסייה קרובה ל-1,750 ילדים בכל המערכת מגני הילדים עד התיכון.
<עיסא ג'אבר: לפני שלוש שנים המערכת הזאת הייתה יותר גדולה כי ילדי היישובים השכנים, עין נקובא ועין רפא למדו אצלנו.
<עיסא ג'אבר: לפני שלוש שנים הייתה הפרידה מהילדים השכנים כאשר משרד החינוך, יחד עם המועצה האזורית מטה יהודה, המופקדת על היישובים האלה בנו להם בית ספר נפרד וזה באמת נתן לנו לנשום יותר לרווחה ולהתכונן לתכניות ייחודיות יותר וגם להם היה יותר קל.
יעקב מרגי: יש ילדי אבו גוש שיוצאים החוצה ללמוד?
<עיסא ג'אבר: יש לנו עד היום כ-200 ילדים מכל הגילאים שלומדים מחוץ למסגרת הקיימת ולזה יש מספר סיבות.
<עיסא ג'אבר: אחת הסיבות שאנחנו כאן מערכת שקולטת את כל הילדים בלי סלקציה.
<עיסא ג'אבר: בעל יסודי יש לנו בעיות, שהילדים שאין להם מסגרת מתאימה מפריעים לילדים שהולכים לבגרויות, אז חלק מההורים אומרים לך 'אני רוצה ראש יותר שקט, אני רוצה שהילד שלי ילמד רק במסגרת של בגרות'.
<עיסא ג'אבר: השנה אנחנו נכללנו בין 270 בתי ספר שזכו להוקרה ולדירוג בזה שאנחנו הצטיינו בחינוך לערכים, בפעילות חברתית.
<עיסא ג'אבר: מבחינת בגרויות ההישגים שלנו הם בגדר של 40%, אבל זה מכלל המחזור, כאשר יש לנו בעיה כאן שהרבה ילדים רשומים כתושבי המקום והם לא נמצאים כאן ואנחנו התלוננו על זה מול משרד הפנים, ויש לנו גם אוכלוסיית תלמידים שהיא לא מתאימה לחינוך העיוני ולומדת בחינוך העיוני מחוסר ברירה כי אין לנו בית ספר טכנולוגי או מקצועי.
<עיסא ג'אבר: הם מורידים את הרמה של הישגי הבגרות, אבל מבין אלה שניגשים יש לנו קרוב ל-80% הצלחה בקרב הניגשים.
<עיסא ג'אבר: כשמחלקים את זה למחזור אנחנו במצב לא טוב.
<עיסא ג'אבר: דבר נוסף, יש לנו שני בתי ספר לחינוך מיוחד.
<עיסא ג'אבר: אחד ארצי, מנוהל על ידי רשת פרטית בשם רנד, שזה ללקויות קשות.
<עיסא ג'אבר: יש לנו מעט ילדים מאבו גוש שם ובית הספר שלנו, של הרשות, שזה בית ספר ללקויי למידה והפרעות התנהגות, שהיום הוא נחשב מבתי הספר הטובים במחוז ובקרוב אנחנו חונכים את המבנה החדש שלו, בעלות של 15 מיליון שקל, שזה יהיה לדעתי בית הספר הכי יפה והכי מפואר במחוז.
<עיסא ג'אבר: אז אנחנו נשמח להזמין אתכם לחנוכה, יחד אולי עם השר ועם מנהל המחוז, בתאריך שייקבע בהמשך, אולי באוקטובר.
<עיסא ג'אבר: בבית הספר הזה אנחנו מקבלים ילדים מהיישובים השכנים וגם לפעמים מירושלים ויש לנו ילד או שניים מלוד אפילו, כי אנחנו חושבים שהחינוך צריך להיות שוויוני, אם יש מקום למה לא?
<עיסא ג'אבר: במיוחד לילדים בעלי צרכים מיוחדים שהם ילדים שזקוקים תמיד לתמיכה וחיזוק מכולם.
<ראג'י מנסור: הפרעות התנהגות, בכל האזור אין בית ספר כזה.
יעקב מרגי: יש מקומות רבים בארץ שאין את אותם מענים.
יעקב מרגי: אנחנו מתמודדים עם בקשות לסיוע, ניידות גבוהה.
<עיסא ג'אבר: בית הספר הזה בעצם, אולי לראשונה בתולדות המדינה, הוקם בצו של שר, כי כאן האוכלוסייה שלנו, חלק מחברי המועצה לא האמינו שבית הספר יקום כאן או שיש צורך בבית ספר כאן, או יש הורים שלא רצו לחשוף את הילדים שלהם בתוך הקהילה.
<עיסא ג'אבר: אבל אנחנו האמנו שהילדים בעלי הצרכים המיוחדים צריכים לגדול בסביבה הטבעית שלהם וללמוד בשפת האם שלהם, כי אז אנחנו חילקנו אותם למספר בתי ספר במגזר היהודי והילד חזר הביתה, מבולבל, לדבר עברית או ערבית?
<עיסא ג'אבר: היום ברוך ה', בית ספר שנתמך על ידי משרד החינוך, בהנהגתה של המפקחת לשעבר, ז"ל, ד"ר ורד דרש, היא דחפה והקמנו אותו בצו של השרה דאז יולי תמיר, בשיתוף פעולה איתנו ושהקמנו את בית הספר וברוך ה' בית הספר הזה הלך וגדל והתבסס והיום, עם המבנה החדש, הוא יהיה בין המובילים בחינוך המיוחד במחוז.
<עיסא ג'אבר: בית הספר העל יסודי אצלנו זה בית ספר שש שנתי, מקיף, מ-ז' עד י"ב, בית הספר עבר מספר טלטלות, העברנו אותו בתקופה לרשת פרטית, לא נרשמו הרבה הצלחות שם, החזרנו אותו לחיק המועצה לפני שלוש או ארבע שנים בערך.
<עיסא ג'אבר: אנחנו מנסים לשפר את המבנה הארגוני וגם לחזק את הצד הפדגוגי בתוכו, לחזק את הרצף הפדגוגי בין החטיבה לבין התיכון והשנה בחרנו בהנהלה חדשה בשיתוף עם הפיקוח, משרד החינוך, על מנת לעקוב ולבסס את בית הספר באופן יותר טוב, כי אין לנו עוד בתי ספר ולדעתי בית הספר הזה מבחינה פיזית הוא בית ספר מהיפים והטובים בארץ, אבל צריכים לחזק את הפדגוגיה, את המורים, ולעשות כל דרך שבית הספר כן יצליח ושכל הגורמים ישתפו פעולה על מנת לחזק את הצד החינוכי, ערכים וגם את הנושא ההישגי.
יעקב מרגי: תתייחס, ברשותך, לכוחות ההוראה.
<עיסא ג'אבר: כוחות ההוראה.
<עיסא ג'אבר: ברמה היישובית בשנים האחרונות יש לנו הרבה בוגרות ובוגרים של המכללות להכשרת מורים ואפילו יש לנו אחוז לא מבוטל של מורות ומורים שמלמדים מחוץ ליישוב.
<עיסא ג'אבר: אבל בית ספר על יסודי, שזה אולי סקלה אחרת, רצינו מורים בוגרי אוניברסיטאות, עם תואר שני ותעודת הוראה ולא תמיד מצאנו אותם ביישוב, אז קלטנו מורים מבחוץ.
<עיסא ג'אבר: זה לא קל, כי אנחנו מבחינה גיאוגרפית יישוב קצת מבודד מהמגזר הערבי.
<עיסא ג'אבר: היה מנהל שהגיע מהגליל העליון, נאחף, ליד דיר אל אסד.
<עיסא ג'אבר: איך הוא היה יכול להגיע כל בוקר ולחזור?
<עיסא ג'אבר: אז היו לנו תקלות.
<עיסא ג'אבר: כשהיו תקלות זה השפיע ישירות על בית הספר ולכן השנה - - -
<רות לסרי: עד היום יש קבוצה לא מבוטלת של מורים שמגיעה מהצפון, בחטיבה העליונה יש בעיה קשה.
יעקב מרגי: אני מכיר את התופעה מהדרום, כמות של מחסור בדרום.
<עיסא ג'אבר: כן.
<עיסא ג'אבר: עכשיו יש לנו גם קאדר מקומי, לאט לאט הוא נכנס לבית הספר.
יעקב מרגי: אתה לא סובל מהקטע הזה שיש לך מורה לא איכותי ואתה לא יכול להזיז אותו בגלל הקרבה או ה - - -
<עיסא ג'אבר: לא.
<עיסא ג'אבר: לפעמים יש לנו מקרים כאלה, אבל עם הפיקוח אנחנו מתגברים.
<עיסא ג'אבר: יש כאלה שהוצאנו אותם לפנסיה מוקדמת, יש כאלה שבאמת הייתה העברה יזומה.
<עיסא ג'אבר: אני אומר לך משהו ואני מאמין בדבר הזה.
<עיסא ג'אבר: אני לא מוכן לקבל מורה שהמערכת תסבול בגללו.
<עיסא ג'אבר: אז נכון שלמורה יש את הזכויות ואנחנו בקשר מתמיד עם ארגון המורים, מזכיר הסניף בירושלים הוא ידיד טוב, מבין אותנו, כי אנחנו תמיד שואפים לצוות הכי טוב, כי החיילים האמיתיים שעובדים בשטח אלו המורים.
<עיסא ג'אבר: אם אין לנו מורים מוכשרים ומתאימים ויכולים באמת לתרום את חלקם כפי שצריך, חבל על הזמן.
<עיסא ג'אבר: ולכן בית הספר הזה, כל פעם אנחנו מנסים להכניס כמה שאפשר קאדר יותר עם שייכות, יותר מוכשר ושיכול לתרום יותר.
<עיסא ג'אבר: לפעמים אנחנו לא מצליחים בכל התחומים, אבל זאת המציאות שלנו.
<עיסא ג'אבר: היום יש לנו מהמשולש יותר מורים, שהמשולש לא רחוק יחסית מפה, גם המנהל החדש הוא מהמשולש, מטירה, ועושה לפחות רושם טוב שהוא כן יוביל את המערכת כפי שצריך, אבל אני סומך גם על מנהל מחלקת החינוך שהוא ילווה אותו וגם ייתן לו כתף על מנת שהוא יצליח.
<עיסא ג'אבר: ועדת החינוך של המועצה מתכנסת מדי פעם ואנחנו מעדכנים אותם על מה שקורה.
<עיסא ג'אבר: לפני כמה ימים היה לנו כינוס של הוועדה, שאנחנו עוקבים אחרי כל מה שקורה במערכת ורוצים להגיע למצב האידיאלי, עם הישגים, עם חינוך לערכים, עם חינוך אמיתי, כי אני, בתור מחנך לשעבר, תמיד אמרתי שמערכת החינוך היא לא מפעל הישגים, זאת מערכת שצריכה לטפל בכל ילד וילד לפי היכולת שלו.
<עיסא ג'אבר: זה שהנושא ההישגי חשוב בשביל המדד, אין לנו עוד מדד אחר בשביל למדוד את הילדים, אבל במקביל המערכת צריכה לפעול כמערכת חינוך ולא כמפעל של הישגים בלבד.
<עיסא ג'אבר: על זה שמנו את הדגש ולכן קיבלנו ציון גבוה בנושא של חינוך לערכים.
<עיסא ג'אבר: יש לנו מערך טוב גם של מפגשים של תלמידים מאבו גוש, מהשכנים, מהמגזר היהודי, פרויקטים שמתמשכים שנה-שנתיים, זה לא מפגש חד פעמי ולכן הדבר הזה גם חושף את האוכלוסיות לדברים מאוד מהותיים וטובים, מסלק ושובר הרבה סטריאוטיפים שקיימים בקרב בני נוער, כי אנחנו באמת מערכת שרוצים לראות בכל ילדי המדינה שווים, מכבדים איש את רעהו, וחיים חיים משותפים.
<עיסא ג'אבר: הדבר המעיק על כל המערכת ועלינו כאוכלוסיות מהמדינה זה הנושא של הדעות הקדומות.
<עיסא ג'אבר: לפני שנתיים-שלוש חנכנו מסגד הכי מפואר בארץ, בתמיכה של האחים מצ'צ'ניה ואני הפכתי אותו גם למרכז מבקרים.
<עיסא ג'אבר: אני רוצה שבהזדמנות, היום או במועד אחר, תבקרו שם.
<עיסא ג'אבר: מגיעים אלינו מאות או אלפים בני נוער מהדרום, מהצפון, מהמגזר היהודי, ללמוד מה זה מסגד.
<עיסא ג'אבר: יש כאלה שמעולם לא היו במסגד ולדעתי מסגד זה כמו בית ספר, יש לו מסר, יש לו - - -
יעקב מרגי: ביקור במסגד הגדול באיסטנבול זה כרטיס כניסה?
<עיסא ג'אבר: זה דומה.
<עיסא ג'אבר: מי שבנה זה הטורקים כאן.
יעקב מרגי: הייתי שם בזמן תפילה.
יעקב מרגי: אתה יודע שיהודי יכול להתפלל במסגד ולא יכול להתפלל בכנסייה.
<עיסא ג'אבר: גם המוסלמי אותו דבר.
<קריאה: אבל יש יהודים שלא נכנסים לכנסיות.
<יהודית גידלי: אבל למסגד אין בעיה.
<עיסא ג'אבר: חברים, אני כאן סיימתי, אני אתן את הכבוד, הכבוד לנו, שהיושב ראש יציג את הדברים.
יעקב מרגי: קודם כל הכבוד הוא לנו להתארח כאן.
יעקב מרגי: אנחנו לא עושים את זה כ - - - אנחנו לא מרגישים שאנחנו עושים את זה כאיזה מחווה מיוחד לעיר אבו גוש, למרות שאתם מרגישים כך ומותר לכם להרגיש כך.
חיים ילין: אתם עיר?
יעקב מרגי: אני חוזה פני עתיד, מועצה מקומית.
יעקב מרגי: טוב שאתם מרגישים כך, אני לא מרגישים שאנחנו עושים מחווה.
יעקב מרגי: כיו"ר ועדת החינוך אני שמתי בשנה האחרונה, מי שמכיר את חתך הדיונים שקיימתי וחברי הכנסת כאן, אני שוב רוצה לציין, יש לנו פה נוכחות די מרשימה יחסית לסיורים, יושבת איתנו מירב בן ארי, שהיא מתמידה בסיורים, חבר הכנסת חיים ילין - - -
חיים ילין: שהיא בכלל מתמידה.
<עיסא ג'אבר: היית ראש עיר, לא?
יעקב מרגי: כן, היה ראש מועצה אזורית.
חיים ילין: ופעם ראשונה שאני, אחרי עשר שנים, פותח שנת לימודים לא בעוטף עזה.
יעקב מרגי: וחבר הכנסת אוסאמה סעדי, למרות שהוא לא חבר ועדה, ואני מעריך זאת.
יעקב מרגי: מי שלא מכיר את חתך הדיונים שקיימנו, נתתי דגש לא מבוטל לצרכים מיוחדים במערכת החינוך, שזה, אל"ף, אוכלוסיות החינוך המיוחד, המגזר הערבי, לצערי הרב את המגזר החרדי קצת הזנחתי - - -
אוסאמה סעדי: זה מוקלט.
יעקב מרגי: אבי עליו השלום אמר 'מה שאתה מוציא מהפה לא שלך, קח את זה בחשבון'.
יעקב מרגי: לכן אצלי לעולם לא תשמע אוף דה רקורד.
חיים ילין: מה שהוא אמר זה לא שלי.
יעקב מרגי: זה כבר לא שלי, זה בבעלות כולם.
אוסאמה סעדי: היום כולם מכירים, אבל איך מבצעים את ה - - -
יעקב מרגי: יש יו"ר ועדת כספים, יש סגן שר חינוך חרדי, יש שר פנים חרדי, אז יש לי את הפריבילגיה הזו להשקיע שעות רבות בצרכים של מערכת החינוך במגזר הערבי ובחינוך המיוחד ושלל הנושאים.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר בצורה חד משמעית, היום כבר מדברים, מדברים בראש מורם ולא מסתכלים למטה כשמדברים על הפערים בחברה הישראלית וכרגע, אם אנחנו מתעסקים בפתיחת שנת הלימודים, הפערים במערכת החינוך, זה כבר לא פריפריה ומרכז רק, זה פריפריה בתוך פריפריה ופריפריה בתוך מרכז ומגזרית.
יעקב מרגי: אין ספק שיש להדביק פערים רבים בחינוך במגזר הערבי.
יעקב מרגי: היום מדברים על זה הרבה, מכירים בצורך, אבל לצערי הרב, פרקטיקת היישום היא כבדה ומתמהמהת וצריך לשים יד, ואני אומר לך שאני הולך לדחוף את העגלה הזאת בדיון בוועדת החינוך שהיה בשבוע שעבר, לפני כעשרה ימים, ועדה שמשודרת בערוץ הכנסת, סקרו שר החינוך והמנכ"לית את פתיחת שנת הלימודים ועמדתי בפתיחת דבריי לקבל הסברים על כך ש-5,000 ילדים בפזורה הבדואית לא מגיעים לגני הילדים במערכת החינוך, לא רשומים, לא קיימים ואף אחד לא צועק ולא זועק וצריך לעצור את זה.
יעקב מרגי: במקום התחייב שר החינוך במקום להקצות 50 מיליון רק למערך ההסעות ומערך טיפול לתת לגנים.
יעקב מרגי: זה נובע מכך שמציפים דברים על השולחן.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, ראיתי את הצער שיש בדבר כשהצגת, שחלק מהתלמידים, בגלל שאתה לא עושה סלקציה יוצאים החוצה.
יעקב מרגי: אל תצטער על כך, אני לא יודע מה עדיף, לעשות סלקציה בתוך היישוב או לחיות עם זה שהילדים שלך הטובים שואפים להשיג.
יעקב מרגי: לכן אני אומר לך, קודם כל טוב שאין פה סלקציה.
יעקב מרגי: לא חוכמה להגיע להישגים עם ילדים בריאים, עם ילדים שיש להם בבית חוזק חברתי כלכלי, שייכות, זה לא חוכמה, החוכמה והאתגר הגדול הוא לתת את המענים שהמערכת נותנת לאותם ילדים שצריך לדחוף קצת מאחורה.
יעקב מרגי: אני אומר תמיד, אנחנו יודעים לעשות את זה בטירונות, החזקים דוחפים במסעות את החלשים, ככה אנחנו צריכים לעשות בחברה, בחברה, בממשלה, כל אחד בתחומו, לדחוף מאחורה, החזק יאמר לחלש קדימה.
יעקב מרגי: אני חושב כך.
יעקב מרגי: אני פונה גם בסיכום לומר את זה, כשאני שומע על 40% ואני שומע שחלק, הטובים, מוצאים להם מסגרות, זה לגיטימי, כל הורה רוצה לתת לילד שלו, צריך, יכול להיות שיש, קבוצת מיקוד מיוחדת ליישוב הזה.
יעקב מרגי: לא שהיישוב הזה צריך לקבל, אבל היישוב הזה בטבורה של מדינת ישראל, אבו גוש בסמיכות לעיר הבירה, לעיר ירושלים, יש להם תועלות רבות בתחומים רבים, אין שום סיבה שאנחנו לא ניקח את אבו גוש, וזה יעזור לנו, כפיילוט, זה לא מועצה ענקית, היא ממוקדת, היא מרוכזת, יש פה שיתופי פעולה.
יעקב מרגי: אפשר לשלב את החזק עם החלש, דחיפה קדימה, בתוך שנתיים, שלוש, ארבע, אפשר לראות פה תוצאות יפות.
יעקב מרגי: אם נותנים דגשים במערכת החינוך עם השקעות, ולא גדולות, אני אומר לכם, כמי שמכיר, יש הרבה כסף.
יעקב מרגי: מדינת ישראל משקיעה המון משאבים בחינוך וצריך פשוט לכוון אותם נכון יותר, ממוקד יותר, וזו הזדמנות גם לומר ביום הזה לאזרחי מדינת ישראל.
יעקב מרגי: זה שבתקציב הנוכחי משרד החינוך, תקציבו הוא הגדול שבספר התקציב, זה אות כבוד - - -
אוסאמה סעדי: השני, אחרי ה - - -
יעקב מרגי: רבותיי, זה תמיד הראשון אחרי משרד הביטחון, השנה, עם תכנית החומש, אני רוצה לומר לכם שזה עובר את תקציב משרד הביטחון.
<רות לסרי: לשמחתי התכנית כבר נכנסת לשנה ה - - -
<עיסא ג'אבר: זה הדבר הנכון, כי תקציב החינוך ברשויות הוא הכי גדול.
יעקב מרגי: אני חושב שזה אות כבוד למדינת ישראל ולממשלת ישראל וצריכים לשמור שכך יהיה כל הזמן, החינוך בראש סולם העדיפויות.
יעקב מרגי: אני חושב שאפשר, זה לא עיר גדולה, מורכבת ומפותלת, זו מועצה קטנה, מגובשת, אפשר.
יעקב מרגי: אם תצטרכו את העזרה שלנו מול הנהלת המשרד, צריך לתת פה, לבנות תכנית מיוחדת לאבו גוש, כדי שאנחנו נשמע נתונים.
יעקב מרגי: אני גם מסכים איתך, הציונים הם לא תכלית הכול, אבל מה לעשות שזה כלי מדידה בסוף.
יעקב מרגי: זה כלי מדידה.
יעקב מרגי: אסור לנו לוותר על סולם הערכים, צריך לחנך לערכיות, לשותפות, להכרת האחר, אני חושב שזה דבר מבורך.
יעקב מרגי: צריך לשבור מחיצות, צריך להקטין מחיצות, צריך להכיר אחד את השני, מבלי להיטמע.
יעקב מרגי: אני גם מאלה שאומרים, מי שחשב אי פעם שחברה בריאה זו חברה שחושבת אותו דבר, נראית אותו דבר, בא מגדל בבל במקרא והוכיח לנו שזה יצר רק בלבול אחד גדול.
יעקב מרגי: בלי להיטמע, בלי לטשטש זהויות, כל אחד ישמור על הזהות שלו, יכבד את הזהות של האחר ולצעוד קדימה.
יעקב מרגי: אני חושב שאחת הסיבות שאני פותח את שנת הלימודים בכמה מקומות, היום הראשון זה אצלך, אני הולך למקומות שמערכת החינוך - - - בתל אביב לא צריכים אותי, לא צריכים את חיים ילין, ברעננה ודאי שלא, בהרצליה לא.
יעקב מרגי: הם יכולים להסתדר בלעדינו.
יעקב מרגי: יש צרכים, גם לתל אביב יש את הקשיים שלה, גם רעננה, לא כל כפר סבא הם עשירים וזה, גם שם צריך לתת דגשים במקומות מסוימים, אבל שם הם לא צריכים אותנו, פה אנחנו באנו להציף, לראות.
יעקב מרגי: וגם להעריך, להביע הוקרה והערכה.
יעקב מרגי: אני חושב שלאבו גוש יש את הייחודיות שלה בתחומים רבים, ברוך ה' גם זכינו לשמוע שיש לה אפילו באולימפיאדה היא ייצרה מדליה.
יעקב מרגי: אני מפרגן לירדנים, שכנים טובים, מפרגן להם, אז אבו גוש זה לא חומוס.
מירב בן ארי: זה לא רק, זה גם חומוס.
יעקב מרגי: רגע, זה המזרח תיכוניים, אין להם סבלנות.
מירב בן ארי: לא, הוספנו רק את המילה 'רק'.
יעקב מרגי: לא, חכי, אם הייתי מסיים ומפספס.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אני כיו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, שואף לכך, ואנחנו נביא את אבו גוש למרכז הבמה באותן כותרות של ועדת החינוך, גם מועצה שיש בה גם חינוך מיטבי, גם תרבות מיטבית, גם ספורט, ברוך ה', כבר יש לכם, ואת החומוס יש לכם, אי אפשר לקחת לכם אותו.
<עיסא ג'אבר: חינוך בלתי פורמלי זה הכי חשוב, מאחורינו מוחמד, שמוביל את החינוך הזה, מנהל המתנ"ס שלנו.
יעקב מרגי: אם כבר הזכרת, אני חושב שיש לזה ערך מוסף מוכח.
יעקב מרגי: לא צריך לחקור את זה, אין ספק שהחינוך הבלתי פורמלי - - - והנה, כבר מנענעת מירב בן ארי, שמינינו אותה כיו"ר ועדת משנה לחינוך הבלתי פורמלי, מתוך מקום של חשיבות.
יעקב מרגי: אני חושב שאם מדברים על ערכים, מדברים על ערך מוסף, על דחיפת החלש, לגבש חברה בריאה - - -
<ראג'י מנסור: היום יש תכנית במיוחד בחינוך הבלתי פורמלי, 922, רק איך לבצע.
<ראג'י מנסור: אנחנו בשלבי סיום איתם.
יעקב מרגי: אני שמח שגם התקציבים בתחום החינוך הבלתי פורמלי הולכים וגדלים.
יעקב מרגי: שוב, המוסר התלמודי אומרים לא דומה תשמע לתחווה, לא דומה בוא ותשמע לבוא ותראה.
יעקב מרגי: אנחנו תמיד שמענו, היום גם לראות ולחזק ולומר גם לאזרחים וגם לך, אתה לא לבד, גם לאזרחים לומר שיש לנו הכרה, הערכה והוקרה, ונלווה אתכם בכל שנת הלימודים.
<עיסא ג'אבר: באמת תודה רבה.
<עיסא ג'אבר: אנחנו מאוד מודים.
מירב בן ארי: יש לך גם נציג קבוע בוועדה, הוא לא מפספס שום דיון.
<עיסא ג'אבר: כן, אבל הוא מגיע בלי כובע לשם.
מירב בן ארי: אין דיון שהוא לא מגיע.
יעקב מרגי: מירב, את רוצה לפתוח?
מירב בן ארי: כמובן אני מאוד שמחה להיות כאן היום.
מירב בן ארי: בדיוק חשבתי על זה שראש הממשלה נמצא בטמרה ואנחנו כאן.
מירב בן ארי: אוסאמה, אתה צריך להיות מבסוט פה, כל המגזר הערבי על ה - - -
יעקב מרגי: לא, הוא מבסוט שאנחנו פה, לא יודע אם הוא מבסוט שראש הממשלה בטמרה.
אוסאמה סעדי: בטמרה, אני לא יודע.
מירב בן ארי: המגזר הערבי פותח את שנת הלימודים.
אוסאמה סעדי: לכן אני פה ולא בטמרה.
מירב בן ארי: לא, אבל באמת, תחשוב על זה שהמגזר הערבי, ועדת החינוך פה, ראש הממשלה בטמרה.
מירב בן ארי: כנראה אתה יודע, סדר העדיפויות קצת השתנה.
מירב בן ארי: אני לא אאריך, אנחנו שמחים להיות כאן, אני שמחה בכלל להיות באבו גוש, אנחנו כל הזמן מקבלים הזמנה ועכשיו הגענו.
מירב בן ארי: אני מסכימה עם הדברים של מרגי, עם רובם, אני כל הזמן אומרת לו, בגלל זה הוא גם הכניס את זה, שפריפריה קיימת בכל מקום וצריכים אותנו בכל מקום.
מירב בן ארי: גם בהרצליה יש שכונות קשות וגם בתל אביב יש את עזרא והארגזים והתקווה.
מירב בן ארי: אני הייתי חברת מועצת העיר תל אביב יפו, בכל מקום צריכים אותנו.
מירב בן ארי: מה שכן, אין ספק שמרגי צודק בכל הנושא שפה צריכים יותר, גם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי, שדווקא הוא כן עושה המון למען המגזר.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך שאנחנו לקחנו בשנה שעברה את המגזר הבדואי, כולל סיורים שהיינו שם של הוועדה, כולל ממש מעורבות, הכרנו את כל הצוות שם בדרום ויש שם מהפכה עצומה בבאר שבע ואצל הבדואים, ואני יכולה להגיד לך, אני גם אמרתי למרגי שלדעתי השנה אנחנו צריכים לעסוק בצפון בעיקר.
מירב בן ארי: לצערי אנחנו רואים עכשיו את כל ההפגנות של הצפון, אין ספק שהמגזר הדרוזי והמגזר הערבי הם דברים שאנחנו צריכים לקחת בחשבון השנה, כי אני מרגישה שוועדת החינוך באמת מעורבת ופעילה.
מירב בן ארי: אני רוצה גם להגיד לך משהו על אבו גוש.
מירב בן ארי: בכל המדינה מכירים את אבו גוש, אתם מיצבתם את עצמכם כאיזה שהוא סמל לדו קיום.
מירב בן ארי: הוא אמר על החומוס, זה לא רק חומוס, אני שמעתי על המפגשים בין המגזר היהודי והערבי שאתם עושים כאן במשך שנים.
מירב בן ארי: זה מאוד חסר אצלנו, בעיקר במרכז הארץ, וכאן נראה שזה עובד יפה.
מירב בן ארי: אז אני באמת משבחת אותך על הפעילות הזו לקירוב לבבות ודו קיום ואני מודה לך על האירוח כאן, ולכל הצוות שהצטרף.
חיים ילין: אני מאוד שמח להגיע לפה.
חיים ילין: זו בחירה מלאה שלי, כי אני באמת עשר שנים שאני פותח את שנת הלימודים בעוטף ואמרתי, פעם ראשונה אני אבוא למקום אחר.
<עיסא ג'אבר: אתה - - - כי היית בכיסא הזה.
חיים ילין: אני חייב להגיד לך שאני שומע אותך וב-1 בספטמבר ב-9:00 בבוקר אני לא שמעתי את עצמי אף פעם ככה, כי כל הזמן פחדתי שיהיה צבע אדום או משהו שישבש לי את תחילת הלימודים, אבל זה שאתה יכול להתפנות אלינו זה - - - לא כולם מודעים למה המשמעות של ראש מועצה או ראש עיר שמתפנה באותו יום שצריך לפתוח את שנת הלימודים ולבוא ולהסביר.
חיים ילין: אני מאלה שטוענים שחינוך הוא המרכיב העיקרי.
חיים ילין: אם יש דיון בין כלכלה לבין חינוך, אז אני תמיד בעד החינוך.
חיים ילין: אני חושב שחינוך זה המקום היחידי שיכול לצמצם פערים סוציאליים וחברתיים במדינת ישראל.
חיים ילין: אין שום דבר אחר.
חיים ילין: זה חלק מהסתירה שקיימת, כי אומרים תמיד שיש מגזרים, כמו המגזר החרדי והמגזר הערבי, שיש פערים מאוד גדולים, ואחרי זה מצפים גם שהם ישתלבו במקומות עבודה במדינת ישראל.
חיים ילין: אם הם לא מקבלים חינוך שווה איך הם ישתלבו?
חיים ילין: אנחנו מדברים בקוטביות כזאת ניהולית, עזבו פוליטית, אנחנו נכשלים ניהולית.
חיים ילין: אם רוצים באמת שבעוד 10, 15 שנה תהיה פה השתלבות ויהיה שוויון גם במקומות עבודה ונוכל להצמיח את מדינת ישראל, שהיא המדינה שלנו, למקום טוב יותר, אז צריך להתחיל מהחינוך.
חיים ילין: ואני מאוד שמח להיות פה ומבחינתי זה לדעתי מכובד מאוד.
חיים ילין: דרך אגב, נכון מה שאמרו, ראש הממשלה בצפון ואנחנו נמצאים פה, אני חושב שזה מסמן משהו.
חיים ילין: אבל כמו שתמיד אני אומר, אחרי החלטת הממשלה ואחרי שהחוק עבר ואחרי שהתקציבים עברו, חבר'ה, עדיין, אתה יודע את זה טוב ממני, זה עבודה בלתי רגילה, כי זה לא יורד בכוח האינרציה, צריך להילחם על כל דבר כזה ואנחנו פה בשביל לעזור לכם.
יעקב מרגי: אוסאמה.
אוסאמה סעדי: סבאח אל חיר לג'מעה, אהלן וסהלן, בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים.
אוסאמה סעדי: אני לא מרגיש אורח פה, אני מארח אתכם, אני מארח אתכם פה באבו גוש, כי מבחינתי אני בן בית פה, אני מבקר הרבה את ראש המועצה ואת היישוב ותומכים ודוחפים לקדמת ולקידום אבו גוש ולכן היה טבעי שאני אהיה פה בבוקר הזה, אחרי שהייתי בבית צפאפא ולקחתי את הבן שלי לכיתה ח' בבית צפאפא וראיתי מאות תלמידים בחטיבת הביניים ובתיכון.
אוסאמה סעדי: באמת זה יום חשוב למאות אלפי תלמידים במדינה ובמיוחד לעשרות אלפי תלמידים במגזר הערבי.
מירב בן ארי: תגיד, גם בכיתה ח' יש התרגשות מפתיחת השנה, או שזה כמו אחיין שלי שהגדיר את זה, שמחה מהולה בעצב.
חיים ילין: לא, זה השמחה לפגוש את החברים והעצב שמתחילה שנת הלימודים.
מירב בן ארי: הוא בכיתה ה', הוא אמר 'מירב, זה שמחה מהולה בעצב', אמרתי לו, 'מאיפה אתה יודע מה זה מהולה'?
מירב בן ארי: הוא מתרגש עדיין?
אוסאמה סעדי: האמת שאני וחבריי תכננו להיות היום דווקא בכפר קטן בשם כאוכב אבו אלהיג'א שזכה במקום השני, זה ליד משגב, אבל כשדיברתי איתך אתמול וכשראיתי שיש ועדת חינוך שבאה ליישוב ערבי, זה מסמל משהו אמרתי לחבריי שיילכו לשם ואני אהיה פה.
אוסאמה סעדי: אבל חשוב מאוד שבאמת המקום הראשון הוא של בית ג'אן, 99% וכאוכב אבו אלהיג'א 98% ואנחנו באמת גאים ושמחים על התוצאות האלה.
יעקב מרגי: ואני רוצה לומר בהזדמנות זו שוועדת החינוך תזמין מכל קבוצת יישובים, עיריות, את חמישה המובילים בעיריות, במועצות מקומיות ואזוריות, להזמין אותם לוועדה, להצדיע, לשמוע מהם, ללמוד מהם, איך הגיעו, מה מיוחד בזה וגם להצדיע להם.
אוסאמה סעדי: לקחת לי את המילים.
אוסאמה סעדי: אני באמת דיברתי אתמול עם ראש המועצה בכאוכב, זאהר סאלח, שהוא באמת ראש מועצה צעיר ודינמי, הוא עשה מהפכה בחינוך ביישוב שלו ובאמת צריכים ללמוד איך עושים את זה.
אוסאמה סעדי: כשאנחנו באבו גוש, אבו טארק, חברי היקר, וגם ראג'י, מנהל מחלקת החינוך, אי אפשר לקבל את התוצאות באבו גוש.
אוסאמה סעדי: אני בטוח שאתה לא מרוצה וכולנו לא מרוצים.
אוסאמה סעדי: נכון שאתם בראש הרשימה מבחינת הא'-ב', אבל 35%, רבותיי, זה - - - למרות שיש שינוי, יש מגמה, אני מכיר הרבה בוגרים מאבו גוש, חברים שלי, רופאים, רופאי שיניים, עורכי דין - - -
<עיסא ג'אבר: אני מחלק כל שנה 200 מלגות לסטודנטים.
אוסאמה סעדי: אבל צריכים לבדוק איפה הבעיות.
אוסאמה סעדי: אם אתם אומרים ששיניתם מנהלים - - -
יעקב מרגי: בעבודה נכונה וחכמה, כל שנה להקפיץ את הנתונים.
יעקב מרגי: יישובים לקחו את זה נכון וקפצו.
אוסאמה סעדי: נכון שיש פערים, שיש אפליה, זה לא סוד וכולם מכירים את זה, פערים גדולים, אבל אנחנו רואים שביישובים אחרים, שגם סובלים מאותם פערים ומאותה אפליה, אבל יש תוצאות אחרות.
אוסאמה סעדי: אז צריך לבדוק איפה הפואנטה ואנחנו לרשותכם וצריך טיפול נקודתי ובאמת אבו גוש יקרה לכולנו, יקרה לנו ברשימה המשותפת גם ואנחנו מוכנים לעבוד ולתמוך, כמה שאפשר באמת לשים את אבו גוש על המפה.
אוסאמה סעדי: אמרתם לא רק מבחינת החומוס, לא רק מבחינת המסעדות הטובות שיש פה, אנחנו רוצים שאבו גוש תהיה על המפה גם מבחינת חינוך, גם התרבות וספורט.
אוסאמה סעדי: הנה, אבו גוש, רצינו ללכת ביחד לברך, הלכתם לבד, אבל זה בסדר, אנחנו מתכננים ללכת לשם באמת לברך.
אוסאמה סעדי: אני באמת מודה לך, אדוני יושב ראש ועדת החינוך, על ההשקעה בעניין החינוך במגזר הערבי והחינוך המיוחד.
אוסאמה סעדי: הזכירו פה את התכנית 922, שהיא מבטיחה הרבה, אבל השאלה כמה היא מבצעת, כמה אנחנו נהיה ערוכים מבחינתנו לקבל את התקציבים האלה, חינוך לא פורמלי, יש תקציבים אדירים מהבחינה הזאת.
אוסאמה סעדי: תוך כדי הישיבה אני מתחיל לקבל המון פניות פרטניות, גם בעניין באר שבע ורישום לגנים, כנראה שהריטואל הזה חוזר על עצמו כל שנה.
חיים ילין: ביום שזה לא יופיע תהיה מודאג.
אוסאמה סעדי: כן, הא?
אוסאמה סעדי: לא יאומן.
אוסאמה סעדי: למרות ש - - -
יעקב מרגי: אנחנו טיפלנו השנה, כנראה אלה בעיות אובייקטיביות בגלל הניידות של המורים ורישום.
יעקב מרגי: חבל שעיריות לא מבינות שיש את התופעה הזו וצריך להיערך אליה.
אוסאמה סעדי: אז לסיכום, תודה לך, אדוני ראש המועצה, אנחנו לרשותך ואני מאחל לכל התלמידים במדינה ובמיוחד למגזר הערבי, במיוחד לאבו גוש, הצלחה ועוד הצלחה ועוד הצטיינות, זה מה שחשוב.
<עיסא ג'אבר: חברים, בנושא של ההצטיינות, אנחנו חושבים שתעודת בגרות רגילה לא מספיקה, או לא מקנה לבוגר כרטיס כניסה לאקדמיה ולכן - - -
יעקב מרגי: השאלה הגדולה היא באמת כמה מתוך הבוגרים מגיעים לאקדמיה.
<עיסא ג'אבר: השנה, מתוך האחוז הנמוך של ההצלחה, אבל יש לנו תעודות בגרות איכותיות, של 5 יחידות פיזיקה, 5 יחידות מתמטיקה, 5 יחידות כימיה וביולוגיה ו-5 יחידות אנגלית, אז אחוז טוב מתוך אלה שניגשו כבר הבטיחו לעצמם כרטיס כניסה לאוניברסיטה.
מירב בן ארי: כמה סטודנטים יש באחוזים?
<עיסא ג'אבר: בשנה שעברה חילקתי, כמה?
<עיסא ג'אבר: עורסאן הוא יושב ראש ועדת המלגות.
<עבדאלרחמן עורסאן: כמעט 187 מלגות, 190.
מירב בן ארי: לא, באחוזים, כמה סטודנטים, כי לא כל אחד לוקח מלגה, לא?
<עבדאלרחמן עורסאן: לא, אנחנו, כל אחד שלמד, לא משנה מה הקריטריונים, נתנו לו.
<עיסא ג'אבר: רק לתואר ראשון.
<עבדאלרחמן עורסאן: אבל זה מלגות לשלוש שנים, לא של שנה אחת.
<עיסא ג'אבר: יש לנו שלומדים, משהו כמו 300 פלוס סטודנטים, ויש לנו כל שנה בוגרים חדשים שמסיימים.
יעקב מרגי: זה מעיד שאתה מייצג את המציאות הישראלית.
יעקב מרגי: הפערים, למעלה יש את החזקים, למטה - - - והמרחק הוא גדול.
אוסאמה סעדי: אבל יש פתרונות.
אוסאמה סעדי: זה בית ספר אחד - - -
יעקב מרגי: אל"ף, זה אובייקטיבי, צריך לומר.
אוסאמה סעדי: לא, צריך לתת מענה לכל ילד.
אוסאמה סעדי: לא היה ככה, היום מארגנים.
אוסאמה סעדי: אמר לך, לא היה מנהל בית ספר, היום יש מנהל, יש ניהול חזק, יש למה השיקולים של כל תלמיד.
<עיסא ג'אבר: חברים, ברשותכם, אנחנו לא עומדים בלוח הזמנים.
<עיסא ג'אבר: אבי, כמה מילים ואנחנו יוצאים לשטח.
<אבי שמר: נקודה אחת.
<אבי שמר: הנושא שאני רוצה להעלות אותו פה והוא חשוב גם לכם, חברי הוועדה, זה הנושא של אופניים חשמליים.
מירב בן ארי: בדיוק עבר החוק שלי ב - - -
<אבי שמר: אז מיד אנחנו נדבר על זה, כי הסוגיה הזו נוגעת ספציפית לאבו גוש.
<אבי שמר: אחת הנקודות שנוגעת לבטיחות של ילדי אבו גוש זה הנושא של שימוש באופניים חשמליים.