GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: יש כאלה שמתנדבים - - -
אמיר אוחנה: כן ,כן, אלה שרוצים בחברה הישראלית, להיות חלק מהדמוקרטיה הישראלית – הם יוצאים נגדם ובטח מקבלים על זה גם נקודות זיכוי.
<דוד אלצופין: כמובן.
<דוד אלצופין: כן, ארבע נקודות זכות.
<דוד אלצופין: בלדנא היא חלק מאותם ארגונים.
<דוד אלצופין: חשוב לציין שגם "בצלם" נמצא ברשימה הזאת וחשוב לציין שיש רשימה.
<דוד אלצופין: הסיבה שפתחנו את זה היא בגלל שבאנו וראינו שיש רשימה כזאת גדולה, שכוללת את "בצלם", את "בלדנא", את "המוקד להגנת הפרט", כולכם יודעים ש"בצלם" לפני כחודש, עמד על בימת האו"ם וקרא לפעול כנגד ישראל, כשזה גם בין היתר, חרם אקדמי.
<דוד אלצופין: בעצם אנחנו יורים לעצמנו ברגל בזה שאנחנו נותנים לסטודנטים לפעול מתוך האקדמיה וזה "בצלם" ואז "בצלם" חוזרים ואומרים: בואו נחרים את האוניברסיטה העברית בחו"ל.
<דוד אלצופין: חוץ מזה חשוב לציין.
<דוד אלצופין: אני כרגע נמצא בתעסוקה מבצעית במילואים, אני לוחם ביחידה מובחרת במילואים, שיחררו אותי במיוחד בשביל הוועדה הזאת, אני לפני שנתיים איבדתי שלושה חברים בקרב וברגע שאני רואה את "המוקד להגנת הפרט" פועל בתוך הקמפוס, שקורא ל"בלדנא" לפעול בתוך הקמפוס, שזה בסופו של דבר יוצר מצב שזה לקרוא להם לפעול בתוך הקמפוס, ברגע שרואים אותם ברשימה הזאת - - -
מירב בן ארי: תגיד, על המילואים אתה מקבל נקודת זכות?
<דוד אלצופין: לא.
מירב בן ארי: בבינת
מירב בן ארי: חומי אתה כן מקבל על מילואים נקודת זכות, כי האוניברסיטה לא חושבת שזה מספיק חשוב כנראה.
יעקב מרגי: יהודה, אתה רוצה לומר?
יעקב מרגי: עוד מעט יהודה יבקש גם על ארגון שמתנדב לטובת הר הבית.
אמיר אוחנה: הכי חשוב להגן על המחבלים, על זה מקבלים נקודות זכות, במקום להגן על מדינת ישראל.
יעקב מרגי: יהודה גליק, בבקשה.
יעקב מרגי: משהו על אווירה אופטימית, מְאֲחֵד.
יהודה גליק: בוקר טוב, הקשבתי בקשב רב לפני שרציתי לומר את הדברים האלה.
יהודה גליק: מדינת ישראל היא חברה מגוונת מאד.
יהודה גליק: אנחנו יושבים פה היום בחדר בתערוכה שכל כולה אומר את הדבר הזה, יש פה אוכלוסייה יהודית, ערבית, דתיים, חילוניים, חרדים, זה המגוון היפה של המדינה הזאת אבל, יש משהו - - -
יעקב מרגי: זה המקום לציין שיוזם התערוכה שהביא אותה לכנסת הוא חבר הכנסת יהודה גליק.
יהודה גליק: כן, גם נמצא פה מתן ששותף גם - - - בעולם.
יהודה גליק: בכל אופן, היופי של התערוכה הזאת הוא שירושלים היא עיר של שלום, שבאמת יש לה מגוון מאד גדול של דעות, אבל לא יעלה על הדעת שאין לנו קווים אדומים שאומרים דבר מאד פשוט: מי שפועל נגד כל המרקם הזה הוא לא בסולידריות הזאת.
יהודה גליק: מי ששולל את זכות הקיום של כל הדבר הנפלא הזה, לא יכול להיות חלק מהדבר הזה.
יהודה גליק: מי שפועל לעודד אנשים שלא יתנדבו לשירות לאומי או לצה"ל הוא לא יכול להיות חלק מהדבר הזה.
יהודה גליק: מי שהולך ומדבר נגד מדינת ישראל ומעודד חרם אקדמי, הרי הדמוקרטיה היא חופש שמגן על עצמו ובעניין הזה אנחנו אומרים שהדמוקרטיה לא יכולה לאפשר למי שרוצה לתקוע את הסיכה בתוך הבלון של הדבר הנפלא הזה.
יהודה גליק: חייב להיות שכל ישר, חוץ מחוקים.
יהודה גליק: אני מתאר לעצמי שאם הייתה לכם איזו עמותה שמטפלת בנאצים זקנים שזקוקים לעזרה כי הם בני תשעים, עזרה לפושעים נאצים, אנשים בעלי זכויות, הם בני אדם שזקוקים לתרופות, אולי נעזור גם להם, אז ברור לכולנו בלי חוק, שהשכל הישר מחייב מניעה של הדבר הזה.
יהודה גליק: השכל הישר הוא, כמו שאומרים "בשולחן ערוך יש ארבעה חלקים והחלק החמישי הוא השכל".
יהודה גליק: לא יכול להיות בן אדם, ספר עמוס מטיף על עושק דלים, הוא מטיף על דברים שהם נגד המוסר והשכל.
יהודה גליק: הבסיס של השכל הישר שלפיו מה שפועל נגדך וכל הזמן מחרחר להפיל את כל הדבר הנפלא הזה, הוא לא בתוך הקשת של הדברים הלגיטימיים.
יהודה גליק: לכן זה מתבקש מכם, לא חוקים, לא משפט, יש שכל ישר, השכל הישר אומר שסטודנט לא יכול לקבל נקודות זכות אם הוא מתנדב כדי לפגוע במדינת ישראל.
יעקב מרגי: בבקשה, דברי סיכום.
מירב בן ארי: רגע, אני - - -
מירב בן ארי: רק הערתי הערות כל הזמן.
יעקב מרגי: מזל שיש פה עדים אבל אתן לך שוב.
<פפי יקירביץ': בעניין השכל הישר, אני חושבת שלא לכולם יש את אותו שכל ישר.
<פפי יקירביץ': זאת הבעיה.
<פפי יקירביץ': במדינה דמוקרטית, מי שקובע את הנורמות - - -
יעקב מרגי: אותי לימדו שאפילו בסרגל הישר ביותר, יש חור בראשו.
<פפי יקירביץ': כי אצל אחד השכל הישר יגיד שלהתנדב ולעזור להומואים ולסביות זה דבר נוראי והשני יגיד שלהתנדב ולעזור לפליטים שבאים מאפריקה זה פגיעה במדינת ישראל.
<פפי יקירביץ': אל תפילו עלינו, על האוניברסיטה העברית - - -
יעקב מרגי: לקבוע מהו הקו.
<פפי יקירביץ': אתם המחוקק, אתם - - -
מירב בן ארי: יש להעביר חוק שקשור - - -
יעקב מרגי: עורכת הדין, גברת יקירביץ', המסר הובהר והובן, תודה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו, רק רגע.
יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי שלא דיברה - - -
מירב בן ארי: אני לא דיברתי.
מירב בן ארי: אני הערתי, כי אני יושבת פה ומה לעשות, זה לא נעים.
מירב בן ארי: אני מלווה את הוועדה הזו כבר כל כך הרבה זמן, אנחנו נמצאים פה בדיונים קשים, זה אחד הדיונים - - -
יעקב מרגי: לאחרונה היא בוגדת בנו ומעדיפה את העבודה והרווחה - - -
מירב בן ארי: יש יו"ר עם מחויבות אבל תדעו לכם שאני מודה לכם שבאתם, המשפחות והצגתם אבל, זה מאד מאוד קשה להקשיב לדברים שלכם ואני אגיד לָך רק משהו אחד.
מירב בן ארי: אם את תבואי ותגידי: תעשו חוק, הוא לא קרה, הוא לא יקרה, חבל על הזמן - - -
יעקב מרגי: זה יקרה.
מירב בן ארי: עזוב, אני עובדת עם עמרי ועם המל"ג, יש לי הערכה רבה אליהם, התאחדות הסטודנטים - - -
יעקב מרגי: כשאת שומעת - - -
מירב בן ארי: מרגי, אתה יודע - - -
מירב בן ארי: אל תשמעי אותם, תחוקקי.
מירב בן ארי: המנדט שלך הוא לחוקק.
מירב בן ארי: אתה יודע איפה הראש שלי ואיפה הלב שלי ותאמין לי, כבר שבעה חוקים הגשתי, אני לא צריכה טיפים על חקיקה.
מירב בן ארי: בוא, אני רוצה לומר משהו בעניין הזה.
מירב בן ארי: לבוא ולהביא חוק של המל"ג על פגיעה בחופש אקדמי, זה שואף לאפס.
מירב בן ארי: נכון, עמרי?
מירב בן ארי: לכן - - -
<פפי יקירביץ': וטוב שכך.
מירב בן ארי: "טוב שכך", ברור, אם זה היה תלוי בך הרי שום דבר לא היה נוגע לכם, האוניברסיטה.
מירב בן ארי: עזבי, אל תפתחי אתי בכלל את הדיון על האליטה האוניברסיטאית כי אני - - -
יהודה גליק: מה שעשה בסאל גטאס, שהעביר את הטלפונים כצעד הומניטרי.
יהודה גליק: אני מציע שיהיו סטודנטים שיקבלו זכויות על העברת פלאפונים באופן הומניטרי, הם מקבלים בכלא.
מירב בן ארי: הם מקבלים הומניטרי.
<קריאה: אבל למה את הכול - - -
מירב בן ארי: יפה לו כי זה אירוע נדיר.
מירב בן ארי: יש שיקולים אנושיים הומניטריים.
מירב בן ארי: יהודה נתן דוגמה קיצונית, של נאצים.
מירב בן ארי: שיקולים הומניטריים שבהם, אל"ף או שסטודנטים פונים או שמשפחות שכולות פונות, לבוא ולפתוח את העמותות ולשבת, זה השכל הישר, מה שציינו פה.
מירב בן ארי: אני לא מצפה שיבוא חוק שיגיד לך כי את לא תסכימי לו וגם אני לא אסכים לו.
יעקב מרגי: היא לא שואלת, יש מאה ועשרים אצבעות שמחכות - - -
מירב בן ארי: עזוב, אני בן אדם מציאותי.
מירב בן ארי: אני מצפה שארגונים שחותרים תחת הסולידריות החברתית במדינת ישראל, תחת המשפחות השכולות, יבואו אליכם למחשבה נוספת.
מירב בן ארי: זה כל מה שאנחנו מצפים.
מירב בן ארי: זה לא יותר מדי.
מירב בן ארי: אני לא רוצה חוק, אני רוצה שיהיה חופש אקדמי, אני רוצה שתהיה לָך את הזכות אבל אני רוצה שתהיה לך את הזכות לבוא ולומר, להסתכל למשפחות השכולות האלו בעיניים ולהגיד להן: אולי יש ארגונים שאנחנו צריכים לעשות אתם בדק בית ולבדוק את העניין, כי אם אני יושבת פה ואני פשוט נעלבת בשמן, אני אומרת לעצמי: איך את יכולה לשבת שם ולתת גיבוי לעמותות וארגונים כאלה שבסוף פוגשים אותן בבית המשפט, איך?
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את זה.
מירב בן ארי: זה הדבר היחיד פה.
יעקב מרגי: בהיעדר בקשות - - -
מירב בן ארי: את לא רוצה חוק, תאמיני לי שאת לא רוצה חוק.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת עודד פורר על יוזמת הדיון.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת על ההשתתפות בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למוסדות להשכלה גבוהה ולאוניברסיטה העברית, לבחון שוב את ההתנדבות בארגונים שחותרים כנגד צה"ל, כנגד בית המשפט העליון, כנגד מדינת ישראל בעולם וארגונים הקוראים לחרם על מדינת ישראל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג ולאוניברסיטאות לוודא שכל עוד אין חקיקה האומרת אחרת או קובעת אחרת, עליהן לוודא שלא תהיה מסננת חד צדדית ועליהן לאפשר למגוון הדעות לקבל ביטוי בקורסים העוסקים בזכויות אדם.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לחברי הכנסת לשקול חקיקה בנושא.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, בנושא בחינת קבלה לתכנית 4 שנתית לרפואה GRE שהודלפה ובוטלה ונקבע לה מועד שני.
יעקב מרגי: כרגיל, קצת רקע.
יעקב מרגי: פנו אלי סטודנטים.
יעקב מרגי: הועדה הזו קיימה דיון על תנאי קבלה לרפואה בכלל, שלא בעטיו של המשבר הנוכחי, שלעצמו זה משהו שצריך לטפל בו שורשית לעומק.
יעקב מרגי: סטודנטים שמעוניינים ללמוד רפואה הם מספר רב של מועמדים לעומת מספר מצומצם מאד של תקנים.
יעקב מרגי: אם לא די בכך, במדינת ישראל יש אפילו ועדה מיוחדת בכנסת, שקיפות, נכון חברת הכנסת תמר?
יעקב מרגי: אנחנו הולכים ומשתפרים בשקיפות ורוצים לתת הזדמנות שווה ותחרות שווה לכל אחד.
יעקב מרגי: לא יודע אם זה בכל האוניברסיטאות אבל באוניברסיטת בן גוריון זה אחר כך ראיון אישי, עם שלושה אנשים, שכל המהות שלו הוא אם אתה בא להם טוב בעיניים.
יעקב מרגי: זה כאילו בחינת אישיות.
יעקב מרגי: אם באת להם טוב בעיניים אתה תלמד, אם לא באת להם טוב בעיניים אז יש להם סדרי עדיפויות ואתה אפילו לא תוכל לדעת את הסיבות.
יעקב מרגי: יש מקצועות מובחרים, כמו שיש למשל יחידות מובחרות בצה"ל.
יעקב מרגי: בזמנו, עשיתי מבדקי טיס.
יעקב מרגי: עשיתי שלושה מבחנים פסיכוטכניים אחד אחרי השני, עברתי משלב לשלב ועשינו ראיון אצל הפסיכולוג וגם עוד מבחן.
יעקב מרגי: צריך לבחון גם אישיות, כדי לבדוק באם הבן אדם מתאים למקצוע, אבל צריך לעשות את זה באופן שיניח את דעתי, שאם נפסלתי אני אכן לא מתאים לתפקיד, אבל אם לא נפסלתי אני כן מתאים.
יעקב מרגי: עם כל המצוקות האלו, המספר המצומצם של התקנים, של הכיתות, אני אקרא לזה כיסא הלימודים או כיתות התמחות, כל אחד איך שירצה, לעומת מספר המבקשים והרוצים, יש לנו רכבת אווירית של לומדי רפואה בחו"ל.
יעקב מרגי: כל פעם שאנחנו יוצאים למשלחות, אם זה של הממשלה או כחבר כנסת, אני נפגש אתם, עם הבחורים הטובים שלנו, שנאלצים לגלות לניכר ולהשקיע המון כספים, אחר כך מגיעים לכאן.
יעקב מרגי: עכשיו אני מעלה את כל רעשי הרקע, את כל הקשיים, את כל המצוקות.
יעקב מרגי: לאחר כל זאת, סטודנטים נבחנים פעם ראשונה, לאחר שהודלפה, לא הודלפה, דיבר מי שדיבר, המליץ תשובות כאלו ואחרות, בוטלה פעם ראשונה בהתראה קצרה, עוד פעם מועד.
יעקב מרגי: אלו לא מכונות, אנשים צריכים להתכונן, אלה מתחים, אלה אנשים עם שאיפות חיים, יש בני אדם מאחורי הסיפור הזה.
יעקב מרגי: זה לא מסמך שכותבים תאריך בחינה וזהו.
יעקב מרגי: חברת הכנסת תמר, רוצה להוסיף?
תמר זנדברג: הנושא הכללי שהעלית הוא בהחלט ראוי למחשבה, אני מצטרפת לכל מילה.
תמר זנדברג: מצד אחד, ידוע שרפואה זה אחד המקצועות היוקרתיים והקשים ביותר להתקבל ומצד שני, אנחנו כל הזמן שומעים על מחסור ברופאים ועל מתמחים שעושים שעות ארוכות.
תמר זנדברג: איפה שהוא בפער הזה, כדאי שאנחנו ככנסת עם הוועדה שלך אדוני היושב ראש, ניתן לזה מחשבה.
תמר זנדברג: אבל הנושא שלפנינו הוא באמת, כמו שציינת, יש לנו כאן ויושבים כאן סטודנטים רבים מאד, שכולם מועמדים לאחת התכניות היוקרתיות, המצוינות והחשובות שבמדינת ישראל.
תמר זנדברג: קודם כל, בסופו של תהליך, בידי הסטודנטים כאן יהיו נתונים חיי אדם.
תמר זנדברג: לא פחות מזה.
תמר זנדברג: אתם תצילו חיים, אלה מכם שיתקבלו, אתם תשמרו על הבריאות של אזרחי ואזרחיות ישראל וזה אחד הדברים החשובים.
תמר זנדברג: בהתאמה, הקבלה היא תהליך ארוך, מפרך, מותח, מותח נפשית, מותח פיזית.
תמר זנדברג: יושבים כאן סטודנטים שאת חלקם אני מכירה אישית, חלקם פנו אליי, שהקדישו לזה, אם אנחנו עכשיו יולי 2016, עד עכשיו שנה מהחיים שלהם רק בתהליך קבלה, כשבסופו של דבר יתקבלו לתכנית הזאת ויתקנו אותי נציגי האוניברסיטה, כמאה וקצת מתוך למעלה משש מאות מועמדים.
תמר זנדברג: הם לומדים ואין להם יום ואין להם לילה והם לוקחים ימי חופש והם משקיעים כספים בהכנה, שלא לדבר על המתח הנפשי שהוא מטבע הדברים בדבר הזה.
תמר זנדברג: ואז, מתוקף נסיבות שהן לא בשליטתם, הם מוצאים את עצמם מול שוקת שבורה.
תמר זנדברג: הבחינה מתבטלת פעם אחת עם הודעה, פעם אחת בהליך שהוא כשלעצמו בעייתי ואני חייבת להגיד, אני חייבת לציין, יושבים כאן נציגי אוניברסיטת תל אביב, אני חייבת לציין - - -
<קריאה: ובר אילן.
תמר זנדברג: בר אילן זו השלוחה של צפת?
תמר זנדברג: אני חייבת לומר שקודם הישיבה הזו שוחחתי עם הדיקן שלכם והיו לנו לפחות שתיים שלש שיחות שאני חייבת לומר ולעדכן אותך אדוני היושב ראש, שאני התרשמתי שהדיקן לפחות וההנהלה שהוא עומד בראשה, השקיעו וירדו לשורש העניין, השקיעו מאמץ רציני ביותר, תוך שהם לקחו בחשבון את כל המשמעויות ואת המשמעויות כבדות המשקל ובסופו של דבר, מה שעמד לנגד עיניהם זה להציע פתרון שתופס את המקל משני קצותיו.
תמר זנדברג: כמה שזה בלתי אפשרי, אבל עושה את זה.
תמר זנדברג: הציעו פתרון שהוא בטוח לא מושלם, כשמצד אחד הוא מכניס לחוסר וודאות סטודנטים שכבר היו בוודאות, מצד שני הוא גורם לסטודנטים שנבחנו כבר פעמיים ושתי הבחינות שלהם בוטלו שלא באשמתם ושלא בטובתם, לגשת לבחינה שלישית, שזה גם לא דבר של מה בכך.
תמר זנדברג: עם זאת, מבחינת הוודאות של הסטודנט והסטודנטית, שיודעים שהם ייבחנו ויימדדו על פי כישוריהם בלבד ולא על פי הטיה סטטיסטית שאינה בשליטתם, או שלא תלויה בהם כזו או אחרת, הם ייבחנו וייתנו את המקסימום שלהם בבחינה.
תמר זנדברג: הם ישקיעו עוד חודש בלימודים ויעמדו בפני מערכת סינון ומיון, בדיוק כמו שאמרת, שבה לא יהיה דבר כזה שמישהו לא בא למישהו טוב בעין, אלא הם יהיו שקופים מאחורי מסך הבערות.
תמר זנדברג: אני ממדעי החברה, תסלחו לי כל מדעי הטבע כאן, הם ימדדו מאחורי מסך הבערות, לפי תוצאות המבחנים שלהם ותו לא.
תמר זנדברג: אמנם נשמע את הסטודנטים ואת מה שעבר עליהם, אבל אני חושבת שנכון לעכשיו אנחנו נקרא לסופו של המשבר הנוכחי.
תמר זנדברג: מה שנשאר לנו זה, לאמץ את מה שאתם תציגו בפנינו ולחשוב כוועדה איך אנחנו מתכוננים להבא בנושא הרחב יותר.
יעקב מרגי: מטיאס וידרה.
<מטיאס וידרה: שלום, קוראים לי מטיאס, אני מועמד לרפואה.
<מטיאס וידרה: אני רוצה לפתוח ולהגיד תודה ליושב ראש הוועדה ולחברת הכנסת זנדברג שנרתמו לעזרתנו מעל ומעבר.
<מטיאס וידרה: זה נתן לי תחושת אמון בזכות האזרחית שלנו וגם במדינה אז דבר ראשון תודה.
<מטיאס וידרה: כמו שחברת הכנסת אמרה, כבר שנה שאנחנו נמצאים בתהליך מתיש, חלקנו בעלי משפחות עם ילדים וחלקנו עובד בעבודות סדירות, חלקנו סטודנטים, חלקנו התפטר מעבודות, כי נדרשנו לבצע בחינה אחת ועוד פעם לעשות בחינה נוספת ועכשיו אנחנו עומדים בפני בחינה שלישית.
<מטיאס וידרה: ברור לנו לגמרי שהמצב הזה הוא מצב לא מיטבי, שלא אנחנו וכמובן גם לא האוניברסיטאות תכננו אותו.
<מטיאס וידרה: אני מניח שאף אחד לא ציפה להיות במצב הזה ואת זה אנחנו מבינים.
<מטיאס וידרה: מה שאנחנו כן אומרים, זה כמו שאמרה חברת הכנסת זנדברג, שאנחנו מאד מעוניינים להתחיל את שנת הלימודים הנוכחית ולנסות להתקבל לתכנית הלימודים ה-4 שנתית, כי זה מה שאנחנו רוצים לעשות עם עתידנו, רוצים להיות הרופאים הבאים של מדינת ישראל.
<מטיאס וידרה: אני אישית רב סרן בצבא ואני רוצה לעזוב את הכול בשביל ללכת להיות רופא.
<מטיאס וידרה: מה שאני אומר זה שאנחנו באמת מאמינים בעקרון השוויון ועקרון המצוינות, שהמועמדים הטובים ביותר הם אלה שיתקבלו לתכנית.
<מטיאס וידרה: נכון, זה ספורטיבי ואנחנו גם מאמינים שההזדמנות צריכה להיות שווה עד כמה שניתן.
<מטיאס וידרה: בגלל זה ההצעה שלנו, להבנתנו, היא הצעה ריאלית.
<מטיאס וידרה: אמנם היא מאד קשה, היא מעמידה אותנו בבעיות קשות של איך אנחנו מתכוננים עכשיו במשך חודש לבחינה הקרובה אבל בהינתן וזה המצב ושנת הלימודים תתחיל באוקטובר הקרוב, אז אין מה לעשות.
<מטיאס וידרה: כמו שאמרה חברת הכנסת אנחנו צריכים להתגייס, לשנס מותניים וללמוד כמו שצריך לבחינה ובאמת, אם אנחנו ניתן את מיטב הידע שלנו אז מי שמועמד הכי טוב הוא זה שיתקבל.
<מטיאס וידרה: זה נראה לנו לגיטימי ופייר.
<מטיאס וידרה: חשוב לציין ואמרה את זה חברת הכנסת, צריך להסתכל על יום המחר.
<מטיאס וידרה: מתחילים בחינות GRE בספטמבר.
<מטיאס וידרה: מועמדים צריכים לדעת מה קורה אתם ואם יש את אחד הלקחים שצריך ללמוד מהסיטואציה האחרונה שנקלענו אליה, זה שחוסר יידוע כשהאוניברסיטאות הן אלו שלוקחות את היוזמה ומעבירות לנו את המידע, זה משמיט את הקרקע.
<מטיאס וידרה: יש מועמדים שצריכים לדעת מה הולך לקרות עם הבחינה הקרובה.
<מטיאס וידרה: הם צריכים לדעת את זה כי הרישומים ל- GRE הקרוב נפתחו לפני שבעה ימים.
<מטיאס וידרה: זה משהו שהוא באמת דחוף.
<מטיאס וידרה: אני לא בטוח אם הוא עלה לסדר היום אבל צריך לציין את זה.
<מטיאס וידרה: אני לא מצפה מהאוניברסיטאות להחזיר לי את ימי החופש שפספסתי בימים האחרונים בלימודים, זו נראית לי בקשה מוגזמת וזה בסדר, זה העולם שבו אנחנו חיים.
<מטיאס וידרה: מה שכן, יש סטודנטים שנמצאים עכשיו בשנה ג', אשר עתידים להיבחן בבחינה החוזרת.
<מטיאס וידרה: לדעתי, האוניברסיטאות צריכות לגלות גמישות מול התלמידים האלה.
<מטיאס וידרה: אני לא יודע איך ובאיזה אופן, אבל אני חושב שזה פייר אל מול המועמדים.
<מטיאס וידרה: הדבר הנוסף, אם אנחנו עתידים להיבחן בחינה נוספת, אני הייתי שמח לראות איך אפשר להביא בפנינו את הדברים, על מנת שמה שכבר חווינו פעמיים לא יחזור על עצמו.
<מטיאס וידרה: אני באמת אעשה כל מה שניתן בשביל להיות רופא אבל כמו שאמרה חברת הכנסת, יש פה אפקט של קצה מטוטלת על כל החלטה.
<מטיאס וידרה: אמר את זה גם יושב ראש הוועדה, שאנשים פה, התהפוכות הנפשיות שאנשים עוברים הן ממש מסע ייסורים, ויה דולורוזה אם אנחנו כבר פה בירושלים.
<מטיאס וידרה: הדבר השני זה שאם כבר עושים מבחן ייעודי אז ברור שהוא לא זהה ל-GRE.
<מטיאס וידרה: צריכים לוודא שהוא באותו היקף ואותה רמת חומר.
<מטיאס וידרה: זה גם משהו שאנחנו צריכים לדעת מה קורה אתו כי אנחנו צריכים להתכונן למבחן.
<מטיאס וידרה: אנחנו מאד מצרים על המצב שנקלענו אליו.
<מטיאס וידרה: כמו שפתחתי את דבריי, לא אנחנו תכננו להיות בו ואני בטוח שגם האוניברסיטאות לא תכננו להיות בו.
<מטיאס וידרה: אנחנו צריכים להבין את המצב, להסתכל הלאה, להסתכל על יום המחר ולעשות את מיטב יכולותינו, כדי להיות הכי טובים שאנחנו יכולים ואני אומר אנחנו, בתור המועמדים, בשביל להצליח להתקבל ללימודים בצורה הכי נקיה שאפשר, בלי הטיות ובלי משחקים.
יעקב מרגי: נופר.
<נופר סלמן: שלום, אני נופר, נציגת התאחדות הסטודנטים בכנסת, מה שבעצם אומר שאני בעצם האדם היחיד שיושב פה לשולחן ואין לו שום זיקה, לא לצד הזה ולא לצד של המועמדים פה, אלא אני ניטראלית לחלוטין.
<נופר סלמן: אני אגיד את מה שהמועמדים אולי לא יכולים להגיד מתוך חשש לפגיעה בהם וזה שלא ייתכן שדיקני האוניברסיטאות יושפעו מלחצים ושיובלו על ידי שיחות עם חברי כנסת, פניות לעורכי דין וכו' ואני חושבת שהפתרון שהאוניברסיטאות הציעו היום הוא פתרון שבהכרח, לא אולי - - -
יעקב מרגי: אנחנו נשמע אותו בהמשך.
<נופר סלמן: הוא בהכרח פוגע בקבוצה נכבדה ומאד גדולה של מועמדים לרפואה.
<נופר סלמן: אני חושבת שכשהם יציעו את הפתרון אנחנו גם נוכל להציג למה.
<נופר סלמן: אני חושבת שהדיון הזה צריך להתמקד בשאלה למה הפתרון הזה לא מיטיב עם כלל המועמדים לרפואה והוא כן מושפע בהחלט ממסכת לחצים מאד גדולה של מועמדים ספציפיים עם יכולות ומשפחות, שיכלו להרשות לעצמם לפנות לחברי כנסת, לפנות לעורכי דין, השפיעו - - -
יעקב מרגי: לא, לא - - -
תמר זנדברג: תעצרי בבקשה, לא, לא - - -
<נופר סלמן: אני - - -
תמר זנדברג: סליחה, עם כל הכבוד, לא, לא, לא, הבנו - - -
<נופר סלמן: מוציאים את - - -
תמר זנדברג: חייבת לעצור אותך בנקודה הזאת.
יעקב מרגי: לא, תמר.
<נופר סלמן: אני אקח - - -
תמר זנדברג: זו פעם שניה שאת אומרת את זה.
יעקב מרגי: נופר, גבירתי, תמר, שניה, את חושבת שאני לא יכול - - -
<נופר סלמן: כי הפתרון הגיע ישר אחרי שזה קרה - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני מדבר אתך.
יעקב מרגי: סליחה, אני מנהל כאן את הדיון ואין התפרצויות.
יעקב מרגי: תקשיבי, אני ניגש לסוגיה הזו בידיים נקיות, אין פה שום לחץ.
<נופר סלמן: זה בטוח.
יעקב מרגי: סליחה, לא, את מטיחה דברים - - -
<נופר סלמן: חלילה, אני - - -
יעקב מרגי: לא, זה ככה נשמע, בכל אופן - - -
<נופר סלמן: אז אני - - -
יעקב מרגי: "לֵית מָאן דְּפָלֵיג", שיש כאן בעיה כלפי אותה קבוצה.
יעקב מרגי: זו בעיה כואבת וצריך גם לקדם את פני העתיד שלא יקרו דברים כאלה.
יעקב מרגי: זה קרה היום, זה יכול לקרות מחר ורבותי, מרווח הזמנים שאני קראתי, אנחנו נציג, אין פה מסע לחצים.
יעקב מרגי: האוניברסיטאות, אני לא מאמין שיש מישהו שיעז לבנות בשביל מאן דהוא.
יעקב מרגי: הדיון פה הוא כללי לגבי אותה בעיה ואנחנו לא מבקשים לתקן עוולה בעוולה.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה.
יעקב מרגי: רציתי לתת לך לסיים ואת הטחת דברים, הצגת את זה כנציגת התאחדות הסטודנטים בכנסת ואת אומרת שאת יכולה להיות ניטראלית, אבל אם את נציגת התאחדות הסטודנטים את לא ניטראלית כי את באה לטובת הסטודנטים אז יכולתי להפסיק אותך גם בהתחלה.
יעקב מרגי: כשאומרים דברים במקום מכובד כזה, קחו אחריות על הדברים שאתם אומרים.
יעקב מרגי: יש פה בעיה שצריך לטפל בה, אנחנו לא באנו לתקן עוולה בעוולה.
יעקב מרגי: תמר, את רוצה להוסיף משהו בעניין הזה?
תמר זנדברג: לא, אני מקבלת ההבהרה שלך.
תמר זנדברג: בפעם הראשונה הבלגנו, אבל בפעם השנייה עם כל הכבוד, את מדברת בכנסת, בוועדה של הכנסת ואת לא יכולה לטעון לחברי כנסת שמייצגים את הצבור שבחר בהם ופונים אלינו מכל הגוונים ומכל הסוגים, להטיח בחברי כנסת שהפעילו לחצים לטובת - - -
<נופר סלמן: לא, זה לא לטובת - - -
תמר זנדברג: כולנו שמענו אותך ויש גם פרוטוקול.
תמר זנדברג: עדיף בשבילך שתחזרי בך מהדברים ותתחילי מהתחלה בצורה שבאמת תייצג את כלל הסטודנטים שאותם את מייצגת.
<נופר סלמן: אני אשמח להבהיר את דבריי, שלא אמרתי אותם כראוי.
<נופר סלמן: שוב, אני בטוחה שהאינטרסים של כולם פה הם אינטרסים מוצדקים.
<נופר סלמן: אין לי ספק שהמועמדים לכאן או לכאן, אלה שנבחנו בבחינות GRE במועד השני ואלה שנבחנים היום, הם כולם נכנסו לסיטואציה שהם לא רצו להיכנס אליה.
<נופר סלמן: אני לא אגיד את זה כי זה כל כך ברור.
<נופר סלמן: אני כן חושבת שלדבר על הפתרון כפתרון שהיה הולם את כולם, עם כל הקושי למצוא פתרונות, זה פשוט משהו שהוא לא נכון עובדתית ויש סכמות שאפשר להראות אותן ויציגו אותן בהמשך.
<נופר סלמן: לכן אמרתי את מה - - -
תמר זנדברג: יש פתרון חלופי?
<נופר סלמן: כן.
יעקב מרגי: נשמע אותו בהמשך, לא עכשיו.
יעקב מרגי: קודם כל היה ראוי שתאמרי הכול בהסתייגות, קודם תשמעי את הפתרון שיוצג.
יעקב מרגי: אני לא יכול לקבוע עד שלא שמעתי את זה.
יעקב מרגי: ראוי שבדיונים יסתייגו הדברים.
<נופר סלמן: בהחלט.
יעקב מרגי: תום שפי.
<תום שפי: שלום.
<תום שפי: שמי תום שפי, אני סטודנט בטכניון לתואר מתקדם ואני גם מועמד לתכנית.
<תום שפי: הפתרון הוצג כבר בפני המועמדים על ידי האוניברסיטאות.
<תום שפי: ניתן להם אחר כך להגיד אותו במלואו.
<תום שפי: חשוב להגיד שקודם כל, יש פה בעיה, יש מספר מועמדים שלהם אין ציון.
<תום שפי: בבעיה הזו צריך לטפל, אנחנו לא מזלזלים.
<תום שפי: עם זאת, אין סיבה נראית לעין לגרור את כלל המועמדים שלהם יש ציונים תקינים בבחינות GRE תקינות ובעלות תוקף, לגרור אותם מחדש אל הקלחת הזו.
<תום שפי: יש פה ניסיון לתקן חוסר צדק עם חוסר צדק נוסף.
<תום שפי: כלל המועמדים שלהם יש ציונים תקפים, גם הם כלכלו את צעדיהם.
<תום שפי: הם ראו שיש בחינה מסוימת במועד מסוים, הם הלכו על פי כל התקנונים של האוניברסיטאות, גילו שהם עומדים בתנאים והמשיכו.
<תום שפי: אנחנו לא צריכים להיות פה משיקולים כאלה ואחרים.
<תום שפי: פתאום מנסים לגרור אותם לבחינה נוספת שהם לא היו צריכים לקחת אותה בחשבון.
יעקב מרגי: כולנו נשמע ואנחנו נשמע גם את ראשי האוניברסיטאות.
יעקב מרגי: האם יש עוד סטודנטים שרוצים להתבטא?
<שמרית בנבו: אני שמרית, נעים מאד.
<שמרית בנבו: בהמשך למה שתום אמר, הפתרון שהוצג, אנחנו לא באים נגד קבוצה מסוימת, אנחנו באים לייצג את כלל המועמדים והמטרה בסופו של דבר שכמה שפחות ייפגעו ושאף אחד לא ייפגע אבל, בפתרון שהוצג על ידי ראשי האוניברסיטאות הם בעצם פוגעים באנשים וחברת הכנסת תמר, הזכרת ואמרת שאנשים נותנים שנה, אז אנשים פה נותנים שלש שנים, שלש שנים מהחיים שלהם הם ישבו והסתמכו על בחינת ה GRE שלנו.
<שמרית בנבו: היא לא סתם בוטלה, ראוי לומר גם שהיא בוטלה בגלל פגיעה בטוהר הבחינות ולא בוטלה כי רצו לבטל.
<שמרית בנבו: ארגון ה ETS החליט שהוא מבטל, כי יש בעיה בבחינה.
<שמרית בנבו: הבחינה שלנו מאוקטובר, ספטמבר וגם משנים קודמות לא בוטלה.
<שמרית בנבו: לא הוגן שבגלל הפתרון שהאוניברסיטאות הוציאו, הם בעצם גוררים אותנו, כשאנחנו המשכנו בחיינו, קיבלנו ציון GRE, כמו שתום אמר, כלכלנו את צעדינו ועכשיו, בהתראה של חודש אומרים לנו: או.
<שמרית בנבו: קיי, אנחנו הולכים עכשיו לפתרון ואני קיבלתי תשובה שזה הרע במיעוטו, בואו תעשו מבחן, כשאנחנו לא בשגרת למידה כמו שהחברים שלי כאן לומדים מינואר ואני לרגע לא מזלזלת במאמצים שלכם, אנחנו עברנו את זה, גם אנחנו באותה סירה, אנחנו לא ברצף למידתי, אנחנו לא למדנו, אני לא נגעתי בחומר הזה שמונה חודשים והמבחן שלי תקין, אז אנחנו בסך הכול רוצים שיתייחסו לתוקף הבחינה שלנו, כי עד היום זה מה שקיבלו, זה מה שהרכיב את בתי הספר לרפואה, התכנית ה-4 שנתית מבחינת ה GRE ושלא יכריחו אותנו לעשות בחינה אחרת, כשאנחנו - - -
תמר זנדברג: רגע, אבל הציון שלך תקין וקיים, לא?
<שמרית בנבו: נכון אבל - - -
יעקב מרגי: בואו נשמע את הפתרון.
יעקב מרגי: אנחנו הקדמנו את הסטודנטים כי רצינו לשמוע את הבעיה, בואו נשמע את האוניברסיטה.
יעקב מרגי: אוניברסיטת תל אביב נמצאת אתנו?
<משה בן עמי: אני מאוניברסיטת בר אילן - - -
יעקב מרגי: בר אילן, אתם רוצים בר אילן קודם?
<משה בן עמי: פרופ' משה בן עמי, אני משנה דיקן בפקולטה לרפואה בבר אילן.
<משה בן עמי: קודם כל המצב הוא באמת קשה.
<משה בן עמי: אנחנו מבינים אתכם ולבנו אתכם.
<משה בן עמי: הפתרון שיכול להיטיב עם כולם הוא לקבל שש מאות סטודנטים, ברור שזה לא ניתן - - -
יעקב מרגי: אני מבקש שתתייחס גם לנקודת המשבר בעקבות ההדלפה של הבחינה והטענה שנטענה גם על ידי סטודנטים שכבר יש להם ציון.
<משה בן עמי: אני אתייחס לכל מה שנאמר, אני רשמתי בזמן הדיבור.
<משה בן עמי: לגבי מה שאתה התחלת, בוודאי שאנחנו עומדים לדעת מה שיקרה בספטמבר.
<משה בן עמי: כבר מתחילים הדיונים ואנחנו בקלחת העניין מכינים את הבחינה הקרובה וכמובן שעל הפרק עומדות הסוגיות: מה יהיה בספטמבר, מה אנחנו אומרים לאלה שמתכוונים או שנרשמו לספטמבר.
<משה בן עמי: מבחינת גמישות שהצעת לגבי אלה שלומדים, אין זמן לגמישות.
<משה בן עמי: אנחנו היום ביולי והבחינה נקבעה ל-8 לאוגוסט, אוקטובר זה חגים והלימודים מתחילים מיד אחרי.
<משה בן עמי: יש לנו באמצע את המבחן של מסר, מבחני מור, כך שנגמרה הגמישות ואין לנו כבר שום מקום לגמישות.
<משה בן עמי: אנחנו בלחץ זמנים גדול ואתם יכולים להבין את זה.
<משה בן עמי: לגבי הלחצים, אני אומר חד משמעית שכל ההחלטות שנלקחו באוניברסיטה לא הושפעו משום לחץ.
<משה בן עמי: זו השמצה גסה להגיד שאנחנו תחת לחצים.
יעקב מרגי: חזרה בה.
<משה בן עמי: לא היה פה שום לחץ.
<משה בן עמי: היו פה הרבה קבוצות, יש פה כמה קבוצות של סטודנטים שכל פתרון שנעשה הוא לא טוב לאחת מהקבוצות האלו.
<משה בן עמי: אין פתרון שייטיב עם כולם - - -
<משה בן עמי: לקחנו פתרון - - -
יעקב מרגי: תסביר לנו בדיוק, למה?
<משה בן עמי: אני אסביר את הפתרון.
<משה בן עמי: לקחנו את הפתרון שייתן את המענה הכי טוב לרוב הסטודנטים.
<משה בן עמי: ברור, בכל פתרון שתציעו פה ולכל קבוצה פה יש לה את הפתרון שלה שייטיב עמה אבל ירע עם שתי הקבוצות האחרות.
<משה בן עמי: כל פתרון כזה לא יהיה טוב לכולם.
<משה בן עמי: אנחנו נתנו פה פתרון שהוא מיטיב עם רובם.
<משה בן עמי: אנחנו הצענו, בעצם לא הצענו אלא הוא הוחלט ואין לנו זמן לשנות החלטות מיום ליום.