GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: תנו למשרד החינוך.
יעקב מרגי: אתה לא ברשות דיבור.
יעקב מרגי: תתמסד.
יעקב מרגי: לא יודע באיזה ועדות אתה מדבר, פה אין דבר כזה.
<רחלי אברמזון: תראו, אני רוצה קצת להחזיר אותנו לאחור לגבי העניין של המכרז.
<רחלי אברמזון: המכרז הזה הוא מכרז שהתנהל כדת וכדין, מכרז שפורסם והיה נתון להערות הציבור והיה כאן דיון ארוך, משמעותי, ובעקבות כל ההמלצות שהתקיימו, בעקבות כל הדיונים וההמלצות שהתקיימו גם בוועדה המכובדת הזאת לפני כשנתיים וחצי, אני זוכרת שעם כניסתי לתפקיד זה מה שחיכה לי על השולחן, נושא המכרז הזה, המכרז עבר את כל התיקונים ואת כל ההשגות שגם חברי הכנסת המכובדים העירו עליו ויצא מכרז כדת וכדין.
<רחלי אברמזון: אז כרגע זה נתון, המכרז הזה לא פתוח לשינוי.
<רחלי אברמזון: הוא יכול, אולי, לבוא לדיון נוסף - - -
יעקב מרגי: אין כאן נקודת שבר שאולי תיתן לך מחשבה שניה?
<רחלי אברמזון: מה?
<רחלי אברמזון: סליחה?
יעקב מרגי: את לא מזהה נקודת שבר?
<רחלי אברמזון: רגע, אז אני רוצה לומר, נקודת השבר הראשונה, בפעם הראשונה שפנו אלי, פנה אלי מורה.
<רחלי אברמזון: בהתחלה זה היה בעילום שם, אחר כך היה מי שפנה אלי בצורה ישירה, וביקש לדון בתלוש השכר שלו ולראות שאכן לא בדיוק הייתה פרשנות זהה ודומה למה שהתכוון משרד החינוך או הזכיין בעת התשלום, נכנסה בדיקה, ביקורת יסודית של המשרד עם שיתוף פעולה מלא של קדימה מדע, ישבנו, סידרנו, היום המורים קיבלו את כל מה שהגיע להם על פי תנאי המכרז, כשיש כאן בפירוש סעיף שמדבר על הקפדה על דיני עבודה במדינת ישראל.
<רחלי אברמזון: זאת אומרת, את כל הביטוח הפנסיוני אם צריך, תגמולים כאלה ואחרים, הכל מגובה - - -
יעקב מרגי: מה זה אם צריך?
<רחלי אברמזון: רגע.
איילת נחמיאס ורבין: מה זה אם צריך, רחלי?
איילת נחמיאס ורבין: ביטוח פנסיוני את אומרת - - -
<רחלי אברמזון: רשום, אז אני אגיד - - -
יעקב מרגי: רחלי, ה"אם צריך" יצא לך.
יעקב מרגי: זו חובה.
<רחלי אברמזון: לא, את כל מה שצריך בהתאם לדיני העבודה במדינת ישראל, אז זה קודם כל.
<רחלי אברמזון: ואני שמחה לומר שבאמת הגענו לאיזשהו מצב של יישור קו.
<רחלי אברמזון: לגבי העתיד, אם יצטרכו לשבת בדיונים כאלה ואחרים, אז באמת אנחנו נשב ונבדוק ונראה.
איציק שמולי: חברים, אני רוצה לשאול משהו - - -
<רחלי אברמזון: רק רגע, רק שניה, בבקשה.
יעקב מרגי: שאלה לחבר הכנסת שמולי.
איציק שמולי: הרי עיקר הטענות שעלו פה, בסוף קדימה מדע אומרת, אני עומדת בתנאי הסף של המכרז.
איציק שמולי: אז אולי, כשכבר הגעת לחלק של לדבר על העתיד, שאנחנו מסתכלים קדימה, אולי צריך להרים את תנאי המכרז?
<רחלי אברמזון: יכול להיות.
איציק שמולי: ביוזמה שלכם.
<רחלי אברמזון: לכן אני אמרתי, אנחנו בשלב הזה נמצאים בתוך המכרז.
<רחלי אברמזון: אנחנו אחרי זה נשב ונסתכל על זה, אבל אני רוצה רגע - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, רחלי, אבל אתם חייבים להבין שבסופו של דבר השבר של המורים לחלוטין קשור לילדים ולרמת הטיפול בהם.
<רחלי אברמזון: אז רגע, אני כן רוצה להכניס כאן עוד משהו.
<רחלי אברמזון: תראו, המכרז הזה - - -
יעקב מרגי: רגע, רחלי, שאלה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להרים את הקול, מתי המכרז החל עם קדימה?
יעקב מרגי: מתי ההתקשרות החלה?
<רחלי אברמזון: בינואר 2015.
יעקב מרגי: 2015.
יעקב מרגי: מתי היא מסתיימת?
<רחלי אברמזון: 2018.
<רחלי אברמזון: אנחנו מחדשים - - -
יעקב מרגי: ינואר 2018.
יעקב מרגי: את מבינה שבמהלך 2017 נידרש להערכה, נכון?
יעקב מרגי: את תשקלי את ה - - -
אילן גילאון: למה אתם צריכים את קדימה מדע?
אילן גילאון: בשביל מה?
אילן גילאון: למה הם הגורם המתווך?
<רחלי אברמזון: זה דיון אחר, באמת.
<רחלי אברמזון: אבל אני כן רוצה ברשות
<רחלי אברמזון: כם בבקשה כן להתייחס ולומר - - -
יעקב מרגי: את יודעת מה, בכל זאת תידרשי לשאלה של אילן.
יעקב מרגי: שקלתי זאת.
יעקב מרגי: למה שמשרד החינוך לא ישקול להעסיק?
יעקב מרגי: וזה לא הוגן מצידי לומר לך את זה, את יודעת למה?
יעקב מרגי: כי כשהרשויות המקומיות הפריטו את החינוך העל יסודי זה עבר בשקט, לא שמעתי "זה לא היה טוב", "זה פשע".
יעקב מרגי: לא שמעתי אף חבר כנסת שקפץ, כי זה שלטון מקומי.
יעקב מרגי: אתם יודעים שרוב החינוך העל יסודי היום הוא בידיים של - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל לא בגלל זה, זה בגלל שהכנסת הייתה שונה, היום זה לא היה קורה.
אילן גילאון: אדוני, הדבר היחיד שלא הוגן זה לא הוגן לשאול את השאלה הזאת, רחלי, זה לא הוגן.
<רחלי אברמזון: זאת חשיבה אחרת שצריכה להיות, אבל אני בבקשה רוצה כן להתייחס על הסוגיה הזאת של המכרז הזה - - -
יעקב מרגי: דקתיים לסיום הדיון.
<רחלי אברמזון: המכרז הזה הוא מכרז מאוד רגיש ולי חשוב להסביר, עם כל ההערכה שיש לי, באמת, למורים.
<רחלי אברמזון: דיברו כאן על זה שיש אינפלציה ויש יותר מורים מועסקים וכולי, אבל כשאנחנו נדרשים במסגרת השירות חובה הזה שצריך לקיים, אני מבחינתי זו זכות גדולה לקיים אותו, אוקי?
<רחלי אברמזון: אז במסגרת הזאת, כשצריך לתפור חליפה וצריך להביא מורה למתמטיקה 5 יחידות לתלמידה בסכנין, לתלמידה במטולה, לתלמידה בקרית שמונה, לא תמיד זה מסתדר עם המלאי או המצאי של המורים הקיימים ולפעמים צריך לעשות.
<רחלי אברמזון: ואני רוצה לומר לכם שאני, למשל, נמצאת בקשר ישיר מאוד גם עם ההורים בפניות ישירות שהן כמובן תמיד בשיח עם קדימה מדע - - -
<אבי זיו: אני יכול להעיד על זה שעוד לא הייתה פניה אחת ישירה כזאת שהיא לא - - -
<רחלי אברמזון: ואז אני נתקלתי בחודש האחרון בפניות הורים, ויסלחו לי המורים, כי אני בטוחה שלא מדובר באנשים שיושבים פה, אבל אומרת לי אמא שהגיעה מבאר שבע לירושלים לפגישה, והיא אומרת לי כך: הילדה שלי לא מתחברת למורה, היא לא מתחברת אליו, ומה אני עושה עכשיו?
<רחלי אברמזון: עכשיו, זה האדם שהיא פוגשת פעם אחת, פעמיים בשבוע, 8 שעות שבועיות, ואם היא לא מסוגלת לשבת ובאמת ללמוד עם אותו אדם שיושב מולה, אז יש כאן בעיה.
<רחלי אברמזון: הנושא הזה של לקחת באופן מכליל ולומר "יש יותר מדי מורים", המכרז הזה הוא מכרז שלא כדוגמת מכרזי הילה - - -
יעקב מרגי: תודה, שאלה אחרונה.
<רחלי אברמזון: לכן אני מבקשת שלא נתייחס - - -
יעקב מרגי: רחלי, למה לא אוהבים להקשיב לי?
יעקב מרגי: שאלה אחרונה ואני מסכם.
איציק שמולי: קודם כל בעניין של המצאי של המורים, אני מרגיש קצת לא נוח.
איציק שמולי: כי כשיש יותר מדי מורים, אנחנו פוגעים בשכר של המורים.
איציק שמולי: בדיון הקודם היו פחות מדי מורים ואז פגענו בילדים.
איציק שמולי: לכן אני לא יודע, אנחנו צריכים למצוא אולי, אדוני היושב ראש, איזשהי דרך קצת יותר מתוחכמת, אולי לא להסתכל על כל הפעילות של קדימה מדע, על כל המורים שקיימים שם, אלא לפי ענפים שבהם החברה הזאת מספקת שירות.
איציק שמולי: אבל אני רוצה לשאול אותך באופן ממוקד, רחלי.
איציק שמולי: קודם כל להגיד לך מילה טובה כי ביחס לטענות שעלו בדיון הקודם, לפחות בהקשר של מתן מענה לילדים, אז אני קיבלתי ממך מענה מלא, את זה ההגינות מחייבת לומר.
איציק שמולי: אבל אני רוצה לשאול אותך לגבי הדרישות הבאות, האם העמדה של משרד החינוך לנוכח מה שקורה הולכת להיות במכרז להעלות את השכר ולהתחיל לדבר על אי פיטורין בתקופת החופשות?
איציק שמולי: בהנחה שהמכרז ימשך ולא תהיה פליטה של העסקה ישירה של אותם מורים למשרד החינוך.
איציק שמולי: אם עוד פעם יתפרסם מכרז, האם העמדה שלכם תהיה להעלות את השכר ולהתחיל לדבר על שכר בחופשות או שאתם חיים בשלום עם המצב הנוכחי?
איציק שמולי: ורק עוד הערה קטנה, אני - - -
<רחלי אברמזון: תראה, אני לא יכולה לענות על השאלה הזאת כי אנחנו לא קיימנו דיון מחודש בנושא, אני מניחה שבעקבות הדברים שעולים כאן, אנחנו נשוב ונראה, אבל אני לא יכולה להתחייב היום ברגע זה.
איילת נחמיאס ורבין: רחלי, מתי תממשי את התכנית - - -
יעקב מרגי: הוועדה תקרא.
יעקב מרגי: רבותי, אנחנו גוזלים זמן מדיון של פרויקט הילה שהוא לא פחות חשוב.
אילן גילאון: אני חייב לדבר ב- 17 שניות.
אילן גילאון: נדמה לי שאנחנו כאן מחמיצים משהו.
אילן גילאון: אני פתחתי את הדיון ואמרתי שמורה לילד אחד הוא כמורה ל-30 ילדים, אני מכיר ומקבל את כל מקרי הקצה שאת מדברת עליהם, אני חושב שהיחס צריך להיות יחס משוכתב, לא תחכום ולא שום דבר.
אילן גילאון: לקחת את ההסכם הקיבוצי של המורים ושל משרד החינוך ולהעתיק אותו לכאן ושלום על ישראל ולא צריך יותר מזה.
אילן גילאון: ואם מורה לא מתאים, עושים גם - - -
יעקב מרגי: כיוונת לסעיף האחרון בסיכום.
איילת נחמיאס ורבין: יעקב, מילה אחת.
איילת נחמיאס ורבין: הם שינו דברים תוך כדי - - -
יעקב מרגי: כל עוד אני כותב את יכולה לדבר.
איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אז בגלל זה הרשיתי לעצמי.
איילת נחמיאס ורבין: תוך כדי חיי המכרז שינו כבר דברים, זאת אומרת, זה לא שהדברים הם סטטיים, ולכן אני אומרת, גם אם נותרה שנה מלאה למכרז, אני חושבת שיש דברים שצריך להידרש להם, רחלי, ואני אומרת עוד הפעם, זה מעבר לתנאי העסקה כי בסוף זה משפיע על מידת היכולת שלהם לתת לילדים החולים שירות.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל חברי הכנסת והאורחים הנכבדים שהשתתפו בדיון, הוועדה מודה למשרד החינוך וקדימה מדע על המאמצים הרבים שהם עושים כדי שהחינוך לילדים חולים יתקיים כראוי.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לקדימה מדע למצוא את הנוסחה הנכונה שתביא למצב של איזון סביר בין עתודת המורים הנדרשת לבין הפגיעה המינימלית בשיעורי התעסוקה של המורים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לעשות הכל לקראת פתיחת המכרז ב-2018 שתנאי השכר של המורים יהיו זהים להסכם השכר של המורים המועסקים במסגרת משרד החינוך והשלטון המקומי.
איציק שמולי: אני רוצה להוסיף עוד משהו אחד, אני מבקש שהמשא ומתן, אם יש - - לתחום אותו בזמן ולדווח לוועדה.
איציק שמולי: ודבר נוסף, רחלי, אני מבקש, לכשיתפרסם המכרז הבא, לא לסמוך על זה שאנחנו נקרא את התנאים בעיתון, אנא תעבירו את התנאים לידיעת חברי ועדת החינוך כדי שאנחנו גם נוכל להגיב עליהם.
יעקב מרגי: מקבל את שתי הנקודות הנוספות לדיון, תודה רבה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 22 בנובמבר 2016, כ"א בחשוון תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא, פגיעה בעתיקות ובארכיאולוגיה בכותל המערבי.
יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לשים בפתח הדיון, הנושא היום זה פגיעה בעתיקות.
יעקב מרגי: אם מישהו רוצה לבטא תסכולים, חסכים, מזמן הילדות, היריון, לידה, ארגונים, תנועות, לא אצלי במגרש, אני קודם כל ממצה את הסוגיה של הארכיאולוגיה.
יעקב מרגי: אם מישהו ינסה להרכיב לי פה על גב החמור הקטן הזה עוד כל מיני דברים אחרים, יש פה סדרנים ויש פה החוצה ויש פה פטיש שלוש קריאות.
יעקב מרגי: לכן נעשה דיון מכובד, איכותי, ואני אומר את זה בפתיח, לכולם, בלי יוצא מן הכלל.
יעקב מרגי: הדיון הזה בא בעקבות פנייה אליי מה-2 בנובמבר 2016, ב' ראש חודש חשוון, מד"ר אילת מזר.
יעקב מרגי: אני לא אקריא את כל המכתב, כי אני לא אוהב טקסטים ארוכים.
יעקב מרגי: מעיקרי הדברים, את מפנה את תשומת לבנו, מבקשת לקיים דיון דחוף על הפגיעה בערכים ארכיאולוגיים.
יעקב מרגי: זה במשפט אחד.
יעקב מרגי: לפני שאני נותן לך את רשות הדיבור להסביר לנו אני רוצה לקדם בברכה את מנהל רשות העתיקות, ידידנו, חבר הכנסת לשעבר, מר ישראל חסון, שנמצא איתנו, חברי הכנסת ואורחים נכבדים כולם, בלי יוצא מן הכלל.
יעקב מרגי: ד"ר אילת מזר, בבקשה, רשות הדיבור היא שלך.
<אילת מזר: תודה רבה.
<אילת מזר: אני רק ביקשתי לחבר את המצגת.
יהודה גליק: רק בשביל שיקרינו סרטים על הר הבית היה שווה כל הדיון.
יעקב מרגי: יהודה, תנסה להתאפק קצת.
יהודה גליק: לראות את העבודות המדהימות של אילת מזר.
יעקב מרגי: יהודה, אתה יוצר לי תקדימים שאני לא אוכל לעמוד בהם.
יהודה גליק: לא, כבוד לאילת מזר.
<אילת מזר: אנחנו רואים כאן שחזור של מתחם הר הבית שהוא מבוסס על שרידים ארכיאולוגיים מלפני 2,000 שנה, זאת אומרת כך אנחנו משערים, על בסיס השרידים הארכיאולוגיים, שנראה מתחם הר הבית וכמובן בית המקדש עצמו במרכזו לפני 2,000 שנה.
<אילת מזר: אנחנו היום מדברים על האזור הזה, בחלק הדרומי של הכותל המערבי, של קשת רובינסון והמדרגות המונומנטליות האלה שירדו ממתחם הר הבית, מהסטיו המלכותי, לכיוון העיר.
<אילת מזר: השרידים של הקשת הזאת נמצאים באזור הזה, שהוא הנושא המרכזי של הדיון שלנו והצורך בשמירה עליו.
<אילת מזר: ככה זה נראה באמצע המאה ה-19, כאשר ראו רק את ראש הקשת וכל האזור הזה היה מלא.
<אילת מזר: מה שקרה לאחר 100 שנה, מיד לאחר מלחמת ששת הימים ואיחוד ירושלים, החלו החפירות הארכיאולוגיות, בראשות סבי ז"ל, פרופ' בנימין מזר, מפעל מונומנטלי של חפירות עצומות, שזה לא המקום לדבר על העוצמה ועל קנה המידה שלהם, והחלו, בין היתר, לשים דגש מרכזי על החיפוש אחר הצד השני של הקשת.
<אילת מזר: לכן פתחו, מה שאתם רואים כאן, את החתך העמוק הזה, שהגיע בסיכומו של דבר עד הסלע ואכן הייתה הצלחה כבירה מכיוון שהצד השני של הקשת נמצא ובתוכו חנויות, אבל אתם רואים שבחזית האומנה הזאת של הקשת מפולות החורבן של בית שני, אבני הענק שנפלו מן הכתלים ובין היתר ממצאים רבים שמעידים על זמן החורבן, ללא ספק עד שנת 4 למרד, זה אומר עד שנת 70.
<אילת מזר: זאת אומרת שם החזיקו את המקום עד הרגע האחרון, עד הכיבוש והחורבן על ידי הרומאים, ובין היתר, באמת רק כדבר אחד, אותה כתובת לבית התקיעה להכריז על כניסת השבת, כמו שיוסף בן מתתיהו מספר לנו בבהירות, שפה עמדו בפינה והכריזו על כניסת השבת ועל צאת השבת.
יהודה גליק: זה לפני חוק המואזין.
<אילת מזר: את האבן הזאת בעברית, כמו שאתם רואים, היא מוצגת במוזיאון ישראל, מצאו בחפירות.
<אילת מזר: כך נראה הרחוב כאשר פינו את המפולות כדי לחשוף את הכניסה אל האומנה, אל החנויות, ומן המפולות האלה, וחשוב כאן להדגיש שזה המקום היחיד עלי אדמות שבו אפשר להראות בעיניים את מפולות החורבן כמו שהן.
<אילת מזר: אין מקום אחר.
<אילת מזר: זה מאוד חשוב.
<אילת מזר: לאחר שפינו את המפולות מכל הרחוב, ושימו לב איך הרחוב הזה התנפץ, כאשר האבנים הגדולות האלה נפלו מלמעלה.
<אילת מזר: אנשים יכולים לבקר ולראות ולחוש באופן בלתי אמצעי.
<אילת מזר: זה כל כך חשוב וחינוכי, אני לא אלמד אתכם.
<אילת מזר: אבל ממפולות החורבן, מה שנשאר זה רק הקטע הזה, 23 מטר בלבד.
<אילת מזר: שימו לב כעת, כאשר עומדים על ידם זה מקבל את עוצמתו.
<אילת מזר: גם ככה מה שנשאר זה אפס קצהו של מה שהיה, אבל יש לזה איזה שהוא רושם, מה קורה היום?
<אילת מזר: מה שקורה היום, שבנו כאן רחבה של 500 מטר מרובע שהיא משמשת לכל מיני אירועים, שמחות, לא יודעת.
<אילת מזר: ובמה נוספת צמודת כותל, על חשבון המסלול של הרחוב, באורך של 12.5 מטרים נוספים.
<אילת מזר: זה מבט מאולם השמחות.
<אילת מזר: ככה אתם רואים איך זה מגמד את המראה, שיש לו עוצמה.
<אילת מזר: שימו לב איך זה נראה היום.
<אילת מזר: כך נראית במת האירועים וכך נראה אזור התפילה ואיך אותה מפולת אבנים חשובה כל כך מתגמדת.
<אילת מזר: שימו לב מה קורה, במת התפילה שהיא צמודת כותל כבר עכשיו עולה, מכסה את אבני החורבן, את אבני המפולת, שהן צריכות להיות גולת הכותרת של האתר הזה ובאיזה אופן כל כך גס, שלא היינו מתירים אותו בשום מקום אחר, ותסתכלו שהמקום הפך להיות אולם שמחות.
<אילת מזר: כאן, מאחורי היריעות האלה, שמים את השולחנות ואת כל מה שהם מכבדים, את האוכל, ושמים מפות.
<אילת מזר: ועוד יותר גרוע, שימו לב שכל האזור הזה נחסם הרבה הרבה קודם בפני המבקרים באתר, הם לא יכולים לגשת ולחזות, אפילו לא בעמדת התצפית כאן, שאנשים היו יושבים, היינו מסבירים להם על אופי הבנייה ועל מתחם הר הבית, על כל מה שאתם רוצים.
<אילת מזר: היום אי אפשר לגשת, מכיוון שהירידה אל האזור הזה של התפילה נמצאת כאן מאחורנית.
<אילת מזר: אז מכאן יורדים והולכים אל במת השמחות ואל אולם התפילה, למעשה חלק ניכר מהגן נפגם באופן כל כך בוטה.
<אילת מזר: דבר אחרון שאני רוצה לומר, הכול בקיצור נמרץ, זה האזור היחיד שאנחנו יכולים להראות בו את הכותל המערבי למלוא גובהו.
<אילת מזר: כאן ישנם 35 מטרים של השתמרות בקצה הדרומי של הכותל המערבי, הצהוב זה הרודיאני, של בית שני מקורי.
<אילת מזר: שימו לב, 25 מטרים עד הרחוב, אתם רואים פה את הרחוב, ועוד ישנם 10 מטרים מתחת לפני האדמה וכאן אפשר לשבת, להסביר לאנשים על עוצמת הבנייה וכו' וכו'.
<אילת מזר: אתם רואים כאן את קשת רובינסון עצמה.
<אילת מזר: עכשיו שימו לב, מתוך 71-2 מטרים של רחוב הרודיאני, שהיה חשוף לטובת הגן, שימו לב, הכותל המערבי זה הכותל הארוך ביותר בכותלי הר הבית, האורך שלו כמעט 500 מטרים, 492 מטרים, מתוכם 70 מטרים לטובת גן כל כך חשוב.
<אילת מזר: עכשיו מה קורה?
<אילת מזר: 12.5 המטרים הללו, כבר יש את במת התפילה הזו, צמודת הכותל.
<אילת מזר: המפולת, השאירו לה, כולו, 23 מטרים וכאן יש את הרחוב.
<אילת מזר: ומה רוצים כעת, בנוסף על כל הצרות?
<אילת מזר: לחתוך את המראה הזה בצורה כזאת ולבנות כאן, זאת התכנית, את הרחבה.
<אילת מזר: אין לי מושג מה עולה בדעתם של מי שמתכננים את הדבר הזה.
<אילת מזר: דבר אחד בטוח, אתם התרשמתם, האתר הזה יתום, האתר הזה מוזנח, אין מי שיגן עליו, והוא אתר בעל חשיבות עליונה מבחינה היסטורית, ארכיאולוגית ומורשת וחובה עלינו, לא רק לעצמנו, המורשת היהודית, שזה מובן מאליו, אלא בכלל, חובה עלינו להגן עליו, להציג אותו ולתת לו את הכבוד הראוי לו.
יעקב מרגי: ישראל חסון, בבקשה, רשות העתיקות.
<ישראל חסון: אין לי מה להוסיף על הדברים של אילת, אני יכול רק לומר שצריך להסתכל על תמונה קצת יותר רחבה בהיבט הזה.
<ישראל חסון: העמדה של רשות העתיקות הייתה, לאורך כל השנים, שאכן מתקיימת שם פגיעה בצד הארכיאולוגי.
<ישראל חסון: המכתב שמונח לפניך, אדוני היושב ראש, של המועצה לארכיאולוגיה, זה היה במסגרת דיון איתי, שהם הביעו את עמדתם ואני אמרתי להם 'זו זכותכם ואפילו חובת
<ישראל חסון: כם להביע את זה כלפי מי שנראה לכם, תכתבו ותגידו את דברכם'.
יעקב מרגי: אני חושב שגם פנו לראש הממשלה בנושא.
<ישראל חסון: אני אומר עוד דבר אחד, שצריך להבין את ההקשר.
<ישראל חסון: בדיונים שלנו, במכתב שכתבנו, בעקבות החלטת הממשלה לאפשר את הבנייה אנחנו כתבנו איזה שהן התניות מבחינתנו, אחד התנאים זה שצריך להתייחס לכל הגן הארכיאולוגי, משום שפתיחה של רחבת התפילה בעצם משנה את כל ההתנהלות במרחב של כל הגן הארכיאולוגי.
<ישראל חסון: היום זה גן שמופעל על ידי פמ"י, בחזקתה של החברה לפיתוח הרובע, מחר, כשאנחנו פותחים את רחבת התפילה ואם אנחנו לא רוצים לתחם אותה, אנחנו בעצם פותחים את כל הגן לתנועה כזו או אחרת שלא ניתן, לא לגבות תשלום בכניסה, לא לפקח ולא לנהל.
<ישראל חסון: זו התנהלות שהיא אחרת לחלוטין.
<ישראל חסון: מבחינת רשות העתיקות, העמדה הזו, שאתה שומע כאן כרגע ומה ששמעת את אילת, זו הייתה עמדת רשות העתיקות לכל אורך הזמן.
<ישראל חסון: פעם, כשהתקבלה ההחלטה והודיעו לנו על ההחלטה, אני אומר לך שאני, כרשות עתיקות, ביקשתי שאם מדינת ישראל מחליטה לעשות את המעשה הזה, אני מבקש שרשות העתיקות תהיה הגורם שינהל את האירוע הזה משום שכך אנחנו נוכל למזער באופן מרבי את הפגיעה, אבל כל זה כפוף להחלטה.
<ישראל חסון: אנחנו חושבים שההחלטה הזו פוגעת בארכיאולוגיה, אם מתקבלת ההחלטה, אנחנו מבקשים להיות אלה שאמונים - - -
יעקב מרגי: בפעם שעברה לא אתם ביצעתם את העבודות של הבמה?
<ישראל חסון: לא, לא אנחנו.
<ישראל חסון: ת
יעקב מרגי: מי בנה את הבמה בפעם שעברה?
<קריאה: פמ"י.
יעקב מרגי: עורך דין קורינלדי, בבקשה.
<גלעד קורינלדי: בוקר טוב לכולם.
<גלעד קורינלדי: אני מייצג פה אדריכלים שונים.
יעקב מרגי: תציגו את עצמכם לפני שאתם מדברים, כל אחד.
<גלעד קורינלדי: עורך דין גלעד קורינלדי, אני מייצג אדריכלים ואנשי רוח שרואים במתווה הזה, בלי קשר לכל השיח הדתי, והשיח פה, כמו שאמרת, יושב ראש הוועדה - - -
יעקב מרגי: אנחנו כרגע דנים בארכיאולוגיה.
<גלעד קורינלדי: שיח פרופר מקצועי לגבי הארכיאולוגיה, שהם שותפים להערכה שמדובר באסון לאומי.
<גלעד קורינלדי: אסון לאומי, פגיעה בנכסי תרבות של עם ישראל.
<גלעד קורינלדי: פעם היה לנו נציב הדורות הבאים, הכנסת ביטלה את נציב הדורות הבאים ואנחנו פה חלק מהאנשים בתקן של נציבי הדורות הבאים, שהארכיאולוגים - - -
יהודה גליק: רגע, אני לא מבין.
יהודה גליק: אתה מייצג אדריכלים ואנשי רוח?
יהודה גליק: זה ביטוי שאומר לי כלום.
יהודה גליק: אתה מייצג את האדריכל של מנהטן ואיש רוח של - - -
יעקב מרגי: שאלת שאלה ברורה, תן לו לענות לך.
יהודה גליק: תסביר לי מי הם אנשי הרוח ומי האדריכלים - - -
יעקב מרגי: בשם מי אתה בא לפה?
יהודה גליק: בשם מי אתה בא?
יעקב מרגי: אתה יכול גם לומר 'אני בא בשם עצמי', כי לי הצגת, אצלי כתוב 'עורך דין של הארכיאולוגים'.
<גלעד קורינלדי: נכון.
<גלעד קורינלדי: אתם שואלים ממי יש לי ייפוי כוח?
<גלעד קורינלדי: יש לי ייפוי כוח מגב' אילת מזר, יש לי ייפוי כוח מאדריכל בן-דב ויש לי עוד כמה נוספים, שהם ביקשו שאני אבוא ואני אציג את ההיבטים המשפטיים.
יעקב מרגי: יש לך שלוש דקות.
<גלעד קורינלדי: מה שאני רוצה לומר, רבותיי, בלי לחזור על הדברים של אילת, אומר לנו ד"ר יובל ברוך, שהוא ארכיאולוג מרחב ירושלים, 'שומה עלינו להבטיח כי אופיו המיוחד של אתר זה, שאין שני לו בחשיבותו המדעית והתרבותית, ובקנה מידה כלל עולמי, יישמר ככזה למעננו ולמען הדורות הבאים'.
<גלעד קורינלדי: אני מפנה פה אצבע מאשימה ואני אומר את זה בצורה הכי גלויה לרשות העתיקות.
<גלעד קורינלדי: רשות העתיקות, רבותיי, לא יעזור, ואני מלמד זכות, כי כולם מכירים את חבר הכנסת חסון, רשות העתיקות, בין באונס, בין מרצון, אני לא יודע מה, כפו עליה מהלך פוליטי והיא מכרה את הנכסים ההיסטוריים, היא נתנה אישור למתווה הזה, היא מופקדת על פי החוק על שמירה על האתר הזה והיא נתנה אותו, מכרה אותו.
<גלעד קורינלדי: זה כמו שמנהל בנק יקבל הוראה מגבוה לפתוח כספות לציבור הרחב.
<גלעד קורינלדי: רשות העתיקות, אני אומר את זה באחריות מלאה, דרך אגב, יש פה מכתב, אני תיכף אחשוף מכתב של ישראל חסון, ואני רוצה לומר, ישראל חסון הוא לא הכתובת, על ישראל חסון אולי הפעילו לחצים, אני רוצה לחשוף לכם מכתב, ברשותך, שישראל חסון חתום עליו - - -
<גלעד קורינלדי: בבקשה, רק שיהיה בפניו.
יעקב מרגי: להבא תעשה את זה קודם.
<גלעד קורינלדי: אתה צודק.
<גלעד קורינלדי: ארבעה ימים לפני שהמתווה אושר בממשלה כותב ישראל חסון למזכיר הממשלה, אביחי מנדלבליט, רבותיי, שימו לב, 'הסדר התפילה שנקבע כעת מבטל למעשה באופן מעשי את פעילות והפעלת הגן הארכיאולוגי במתכונתו הנוכחית.
<גלעד קורינלדי: המשמעות לכך תהיה שממשלת ישראל, באמצעות הגורם שינהל את אתר התפילה הדרומי, תקבל על עצמה כהתחייבות את החזקת הגן'.
<גלעד קורינלדי: זאת אומרת ממשלת ישראל תהפוך לרשות הגנים הלאומיים, וגם, אומר ישראל חסון, 'תדעו לכם, יש לי בעיה עם התורמים'.
<גלעד קורינלדי: התורמים נתנו את הכספים, דווידסון, זה כמו הקדש, התורמים נתנו את הכספים, בפסקה השנייה, כספי התרומות, 'ממשלת ישראל קיבלה על עצמה התחייבות הנוגעת לשם האתר ואופיו כגן ארכיאולוגי'.
<גלעד קורינלדי: ישראל חסון מציף את זה ארבעה ימים לפני החלטת הממשלה.
<גלעד קורינלדי: רבותיי, 'אני, כמנהל רשות העתיקות, לא יכול לשמור על המקום הזה'.
אורן אסף חזן: מצד אחד אתה מאשים אותו, מצד שני אתה מראה פה שהוא רצה - - -
יעקב מרגי: לא, הוא לא מאשים.
אורן אסף חזן: הוא אמר, אני מפנה אצבע מאשימה, בגלל זה אני מבולבל.
אורן אסף חזן: אני רוצה רק להבין, אתה מראה לי פה שהוא דווקא נלחם על האתר.
<גלעד קורינלדי: אני מראה לך - - -
אורן אסף חזן: הוא שם את הדברים על השולחן ומראה שצריך להשאיר את האתר הזה אתר ארכיאולוגי כי הוא ראשון בחשיבותו במעלה.
<גלעד קורינלדי: עוד משפט אחד.
אורן אסף חזן: שתבין, אני פעם ראשונה פוגש את השר לשעבר, אני רק מנסה להבין אותך.
<גלעד קורינלדי: אורן, אתה פוליטיקאי משופשף, אתה מבין את המורכבות ואת הלחצים הפוליטיים - - -
<גלעד קורינלדי: מה שאני מבקש, אדוני, הגורם היחיד שעוד לא נכנס לתמונה עד היום, להבין את הפשע התרבותי הזה, פשע תרבותי, זה מבקר המדינה.
<גלעד קורינלדי: ואני מבקש שתצא מפה היום הודעה - - -
יעקב מרגי: עורך דין קורינלדי, אתה עורך דין?
<גלעד קורינלדי: אני עורך דין, אבל אני מבקש ממך - - -
יעקב מרגי: אמרת לוועדה שקיבלת ייפוי כוח גם מד"ר אילת מזר וגם מ - - - יש לך את ייפויי הכוח האלה?
<גלעד קורינלדי: כן.
יעקב מרגי: גם אם הם מכחישים אתה תעמוד בזה?
יעקב מרגי: אז יש לי כבר הכחשה אחת.
<גלעד קורינלדי: אז אני רוצה לומר דבר נוסף, אני חושב שהנושא הזה חייב להגיע לוועדה לביקורת המדינה, אבל מעבר לזה, מבקר המדינה צריך להיכנס לתמונה.
<גלעד קורינלדי: עד לבדיקה של ההתנהלות השערורייתית של רשות העתיקות אני אבקש שאדוני יקרא להקפאת ה - - -
אורן אסף חזן: שוב, אני לא מבין למה הרשות אשמה.
יעקב מרגי: אורן, אני רוצה לתת ל - - -
אורן אסף חזן: אני מנסה להבין.
יעקב מרגי: אורן, חבר הכנסת, אני מבקש.
יעקב מרגי: אני אתן לכם התייחסות - - -
אורן אסף חזן: יש פה הרבה אשמים, יכול להיות שהם גם אשמים, אני רוצה להבין.
יעקב מרגי: תקשיבו, מאחר שאני הכי חדש מכולכם בכנסת ואני רוצה ללמוד, אז אני לא אתן לכם את רשות הדיבור, הנה אני מודיע לכם כבר מראש, לכל חברי הכנסת, כולכם רשומים, לא אתן לכם רשות דיבור עד שאני לא שומע את כל אנשי המקצוע מסביב, בסדר?
יהודה גליק: אפשר רק לבקש שהמצגת שלה תישאר פה כדי שנוכל להתייחס?
עליזה לביא: רק שאלה, אדוני, כי לא היו חומרים מכינים לוועדה.
עליזה לביא: ההסכם בין רשות העתיקות, יש פרוטוקול או - - -
יעקב מרגי: אנחנו עוד בתחילתו של דיון, נידרש לכך בהמשך.
עליזה לביא: לא הגיע כלום לוועדה?
יעקב מרגי: לא, כלום.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, בלי פנטומימה, כולכם רשומים.
יעקב מרגי: נמצא איתנו הארכיאולוג מאיר בן-דב, ששמו הוזכר.
<מאיר בן-דב: כבוד היושב ראש, חברי ועדת החינוך, אני נמצא באזור הזה של הר הבית מ-1968.
<מאיר בן-דב: ב-1976 פרופ' מזר, שהייתי סגנו ואפילו דירקטור של החפירה הזו, והדברים כולם כתובים, אני לא ידעתי שאפשר פה להציג, אבל יש ספר, כדאי לקרוא גם לכאלה שדוברים בשם חפירות הבית, זה הספר ששם ישנו הכול, וב-76' הופקד בידי כל הנושא ואז אני החלטתי, כולל המושג גן ארכיאולוגי, וזה סביב הר הבית, מתוך החומות ומחוץ לחומות.
<מאיר בן-דב: הדבר הזה התקבל על ידי טדי קולק והמימון לביצוע הגן הוטל על קרן ירושלים והתכנון והקביעה של הדברים והשילוט אחר כך כולו פרי ידיי אני.
יעקב מרגי: קודם כל מגיע לך הקרדיט, עכשיו השאלה - - -
עליזה לביא: כן, אדוני, לא כל יום - - -
יעקב מרגי: את רוצה להחליף אותי, עליזה?
יעקב מרגי: אנחנו מברכים, יפה.
<מאיר בן-דב: אני כבר אומר, אני יודע שיש לי זמן מוקצב לשלוש דקות.
יעקב מרגי: לא, עד שאני אפסיק אותך, אל תגביל את עצמך, כל עוד תדבר לעניין אני אתן לך.
יעקב מרגי: אני באתי היום לשמוע אנשי מקצוע.
<מאיר בן-דב: בסדר.
<מאיר בן-דב: הוחלט על העניין של גן וזו הייתה ההחלטה, אולי בעניין הזה משהו חוקי, אנחנו יושבים בכנסת, זה המוסד המחוקק - - -
יעקב מרגי: יוצאים מתוך הנחה, כן.
<מאיר בן-דב: נגיד.
<מאיר בן-דב: החוק של רשות העתיקות קובע בסעיף 29(ג), שבמקום שמיועד לתכלית דתית לא ייתן מנהל רשות העתיקות או מנכ"ל רשות העתיקות, לפני זה זה היה מחלקת העתיקות, רישיון, אלא ועדת שרים בראשות שר החינוך, שר המשפטים ושר הדתות.
<מאיר בן-דב: הדבר הזה לא בוצע במקרה הזה ונעשתה פה רמיסה של חוק קבוע וידוע.
יעקב מרגי: פמ"י, אנחנו ניתן לך את רשות התגובה.
יעקב מרגי: אתה חשבת שאני לא אתן לך?
יעקב מרגי: אל תעשה לי תנועות, בבקשה.
יעקב מרגי: תרבות דיון זה נקרא, לא תרבות דיור, כי אנחנו מדברים כרגע בדיון על הפרת תרבות הדיור.
יעקב מרגי: אז לפחות נשמור על תרבות הדיון.
<מאיר בן-דב: העיסוק במקום הזה, שאני הייתי יועץ של הרבה משרדי ממשלה בעניינים האלה, בהם משרד הדתות, אולי אני אקריא שורה אחת, אני יכול לצרף את זה אחר כך, אני אומר את זה בעל פה ואני תיכף אמצא את זה.
<מאיר בן-דב: ממשלת ישראל מינתה אותי, זה אותם שלושה שרים, שהם צריכים לתת רישיון חפירה ועבודה במקום הזה ומשרד הדתות, נקבע שהוא יהיה המממן של השכר שלי באותו עניין.
<מאיר בן-דב: אבל ממשלת ישראל, זה כתוב ואי אפשר לעקוף, נאמר שאם אנחנו באים לעניין של חקיקה, צריך להיות די צמודים לעניין החקיקה.
<מאיר בן-דב: הנושא של הקמת הגן הארכיאולוגי, אחרי זה, היה מלאכת עבודה קשה, שהיא כולה בקרדיט שלי והיא מופיעה בספר שנקרא חפירות הר הבית, זה פרק שנקרא מאשפות לגן ארכיאולוגי.
<מאיר בן-דב: גם המושג הוא מושג שלי ויש עליו זכות יוצרים.
<מאיר בן-דב: שם יש תיאור של כל העניין, או שנעשה, אני מזמין, להיות מדריך בסיור, אם רצונכם לבקר במקום הזה, ואם לא, אז לקרוא פשוט בדברים הכתובים שאני יכול לצרף אותם אחר כך.
יעקב מרגי: עד כאן בפרק ההיסטורי, תתייחס להווה ולעתיד.