GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
< שלי אלקיים: אתה יושב ראש ועדת משנה לספורט ואתה מדבר על הצורך לחבר, לעשות פעולה מערכתית בשטח על מנת לאתר את הספורטאיות ואנחנו פה שומעים שיש נתק.
< שלי אלקיים: זאת אומרת, אין דיווח, אין רישום של המצטיינות, אין רישום של הניצחונות, אין דלייה ואיתור של הקיים.
< שלי אלקיים: זאת אומרת שהתכנית שלך, שהיא טובה, תיאורטית, לאתר בשטח, חייבת לקחת בחשבון את העובדה שיש נתק, שאין רישום מסודר במשרד הספורט, אלה דברים שאכן באופן אישי נחשפתי אליהם.
< שלי אלקיים: מחיקה של רישום, משחקים לא רשומים במשרד הספורט - - -
מכלוף מיקי זוהר: משפט רצית לומר?
מכלוף מיקי זוהר: משפט אחד.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.
<רות דיין מדר: משרד החינוך לא יושב במועצה הלאומית לספורט, הוא לא נמצא בחוק כמי שצריך להיות שם.
<רות דיין מדר: לא ניתן לבנות את הספורט במדינת ישראל ולא להשתמש בשחקן הראשי המרכזי ששם הילדים נמצאים רוב הזמן שלהם ולא להשתמש בו ובתקציבים שלו - - -
מכלוף מיקי זוהר: משרד החינוך.
מכלוף מיקי זוהר: את אומרת, שיתוף של משרד החינוך בנושא.
מכלוף מיקי זוהר: משפט אחרון ואני אסכם.
<עפרה אברמוביץ': שמי עפרה, יושבת ראש מאמאנט ישראל - - -
מכלוף מיקי זוהר: בסוף הספקתי לתת לכולם, גם גברים - - -
<עפרה אברמוביץ': מייסדת וגם במועדון כדורעף - - -
מכלוף מיקי זוהר: את דיברת ראשונה.
<עפרה אברמוביץ': את המקום שלי כיושבת ראש מועדון הכדורעף קיבלתי בזכות זה שאני במאמאנט, שהקמתי את מאמאנט.
<עפרה אברמוביץ': זה הפוך, מהחובבני למקצועי אבל מה שאני חושבת על כל הסיפור הזה הוא שברגע שיהיו יותר מנהלות ספורט, יותר יושבות ראש אגודות ויותר כאלו בעמדות מפתח בספורט הישראלי אז זה ישתנה.
<קריאה: אבל בזה צריך להשקיע.
<עפרה אברמוביץ': בזה צריך להשקיע.
מכלוף מיקי זוהר: אין חולק, נשים הוכיחו את עצמן בניהול לא פחות מגברים.
<עפרה אברמוביץ': נכון.
מכלוף מיקי זוהר: אפילו יותר טוב.
מכלוף מיקי זוהר: ראה ערך השרה מירי רגב ואני לא אובייקטיבי כי אני מאד אוהב אותה.
מכלוף מיקי זוהר: תראו, אני רוצה לסכם את הדיון כך.
מכלוף מיקי זוהר: ועדת משנה לספורט בכנסת פונה לשר האוצר ולשרת התרבות והספורט, לקראת התקציב הקרוב הדו שנתי, לאגם משאבים רלבנטיים ומשמעותיים לעידוד בנות לעיסוק בספורט מקצועני, החל מגילאי בית הספר היסודי.
מכלוף מיקי זוהר: כשאני מדבר על כך אני מדבר על הקצאת משאבים צבועה לנושא הזה בלבד, לנשים בלבד.
מכלוף מיקי זוהר: רק לנשים.
<קריאה: ילדות או נשים?
מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, אני מדבר קודם כל על הגילאים הצעירים.
מכלוף מיקי זוהר: תיכף אעבור גם לנשים.
מכלוף מיקי זוהר: יש ארבע מסקנות.
מכלוף מיקי זוהר: המסקנה השנייה, הקצאת תקציבים רלבנטיים ומשמעותיים לשמירה על שידורי ספורט רציפים לקבוצות ספורט בליגות הראשונות, שזו ליגת העל, לא משנה באיזה מקצוע.
מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת שאם אנחנו כמדינה נצטרך לממן שידור ספורט נשי אנחנו נעשה את זה ובלבד שהוא ישודר בטלוויזיה.
מכלוף מיקי זוהר: דבר שלישי, השקעה כספית בספורטאיות עילוי, שיהיה ניתן להגדיר אותן באמצעות גורמים מקצועיים כאלה ואחרים.
מכלוף מיקי זוהר: הדבר הרביעי שכבר מיושם הלכה למעשה אבל עוד צריך לממש אותו, הגדלת התקציבים לקבוצות נשים מקצועניות המשחקות בליגות הראשונות והשניות בכדורסל ובתחומי הספורט השונים המקצועיים.
מכלוף מיקי זוהר: כמובן שאני מדבר על ליגת העל ועל הליגה הלאומית, לא משנה באיזה ספורט מדובר.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו ממליצים על זה ומקווים שההמלצות שלנו יפלו על אוזניים קשובות.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם נעקוב.
<קריאה: איפה הספורט העממי?
מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך משהו, הדיון הזה עצמו שרציתי לעורר היום הוא לאו דווקא על הספורט העממי אלא דווקא על הספורט המקצועני.
מכלוף מיקי זוהר: הספורט העממי הוא חשוב מאד, אין בכלל שאלה, אבל ההבדל בין הספורט העממי לספורט המקצועני הוא, שעלויות ההוצאה בספורט העממי הן הרבה יותר נמוכות מספורט מקצועני.
מכלוף מיקי זוהר: לכן, העידוד של הספורט העממי לא מתבטא בעיקר בהבאת תקציבים.
מכלוף מיקי זוהר: יש תקציב שצריך לתת לספורט העממי, שאגב מי שנותן אותו בדרך כלל הוא הרשויות המקומיות.
מכלוף מיקי זוהר: זה גרוע, אבל רשויות מקומיות אמורות לטפל בספורט עממי.
מכלוף מיקי זוהר: ספורט מקצועני זה קצת שונה, לכן חשוב לעשות את ההבדל בין ספורט עממי לספורט מקצועני אבל הספורט העממי הוא כמובן נדבך חשוב וכמובן שאין שאלה שהוא חשוב.
מכלוף מיקי זוהר: אני מאד מודה לכם, אני נועל את הישיבה ושיהיה בהצלחה לכולם.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-1 בנובמבר 2016, ל' בתשרי תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: חינוך התיישבותי ועבודה מועדפת בחינוך, לציון יום החקלאות.
יעקב מרגי: אני קודם כל רוצה להודות לחברי הכנסת שנמצאים איתנו ומובילים את היום הזה, חבר הכנסת איתן ברושי, חבר הכנסת איציק שמולי, מסתמא יצטרפו עוד בהמשך.
יעקב מרגי: אני מבין שיש כמה ועדות בנושא הזה.
יעקב מרגי: אז אני אומר כמה מילות פתיחה ולאחר מכן נפתח דיון, ניתן לחברי כנסת להציג ונפתח דיון בנושא.
יעקב מרגי: אין ספק שמדינת ישראל חייבת לעשות עבודת מטה רב תחומית בכל מה שקשור לחקלאות ולהתיישבות במדינת ישראל.
יעקב מרגי: במהלך השנים שהמשק דהר לכיוון המקרו כלכלה וכוחות השוק קבעו את כללי המשחק במשק ובלהט הזה גם פיתחנו תפיסת עולם של הכלכלה הגלובלית גם בענף החקלאות ולא התייחסנו למצבי קיצון של מחסור בתוצרת חקלאית, נגיפים שעלולים לפגוע בתוצרת, יוקר המחיה, פערי התיווך, הרווחיות של החקלאים וגם לא נתנו די הצורך את הדעת על אופייה של ההתיישבות הכפרית ומדיניות הקרקעות והשימושים בהם.
יעקב מרגי: אין ספק שיום כזה בכנסת יגביר את המודעות בקרב מקבלי ההחלטות בממשלה ובכנסת ואנחנו כאן בוועדה ניתן את הדעת על החינוך ההתיישבותי היום, על התמורות החיוביות שיש בו ונחשפנו להן, על הייחודיות של החינוך ההתיישבותי ועל הניסיונות שלנו כוועדה לנסות להעתיק את אותם הישגים ואת אותם ערכים מהחינוך ההתיישבותי לחינוך, נקרא לזה לצורך ההשוואה המקבילה העירוני.
יעקב מרגי: אני אתן, ברשותכם, את רשות הדיבור לחברי הכנסת, לאחר מכן נפתח דיון, האורחים יוכלו להירשם לדיון אצל מנהלת הוועדה, מי שירצה להתבטא בנושא, ונסיים את הדיון עם נקודות לסיכום.
יעקב מרגי: אנחנו לא מקיימים כאן דיוני סרק, אנחנו נעלה כאן, גם בעקבות הדברים שייאמרו, ונמליץ לשרים הייעודיים את ההמלצות לסיכום הדיון.
יעקב מרגי: אני כמובן מקדם בברכה את כל האורחים, אני רואה את השכנה שלי, מסתמא אם יש עוד ראשי מועצות, גם הם ברוכים.
יעקב מרגי: כולם ברוכים.
איציק שמולי: אני רוצה בראש ובראשונה לברך את השדולה החקלאית בכנסת ואת חברי איתן ברושי, שדואג להשאיר את היום הזה, את החשיבות של הנושאים הללו, החקלאות וההתיישבות, במשך כל השנה על שולחן הכנסת.
איציק שמולי: אתם יודעים, ימים מיוחדים בכנסת זה דבר טריקי, כי לכאורה לנו, הפוליטיקאים, זה תירוץ להקדיש תשומת לב לנושא מסוים פעם אחת בשנה ואז 364 ימים אחרים פשוט לשים את זה בצד.
איציק שמולי: אבל במקרה של החקלאות וההתיישבות, אני חושב שהנושא הזה, בזכות פעולות נמרצות, גם של איתן וגם של אחרים, בהחלט על סדר יומה של הכנסת.
איציק שמולי: האתגרים הם רבים מאוד.
איציק שמולי: יושבים פה איתנו גם ראשי המועצות, סיגל ואילן, ובכלל כל המכובדים, ואנחנו בעצה אחת גם עם ד"ר גבי אסם בחרנו להקדיש את נושא הוועדה, להפנות זרקור לחינוך ההתיישבותי, לאתגרים שלו ולעשות גם איזה שהוא drill down לעניין של עבודה מועדפת בתחום של החינוך, דבר שאנחנו חושבים שהוא נדרש.
איציק שמולי: אני חושב שהדבר שמייחד ביותר את החינוך ההתיישבותי זה איזה שהוא איזון נכון בין מצד אחד החתירה המתמדת, כמו שאנחנו מנסים להשיג בכל זרמי וחלקי החינוך, חתירה למצוינות, להקניית ידע, מיומנות, אבל ההתמקדות היא לא רק בזה, כאשר אני מסתכל על מה שקורה במערכת החינוך ההתיישבותי אז אני בהחלט רואה ערכים נוספים, חשובים וקריטיים לחברה הישראלית, שאותם מנסים לקדם ועליהם שמים דגש, הסולידריות החברתית, ההתחברות למולדת והכרתה.
איציק שמולי: בכלל כל העיסוק הזה בחינוך ולא רק בהקניית מיומנויות, זה משהו שאני חושב שהמערכת כמערכת חינוך לאומית קצת איבדה את האיזון בו.
איציק שמולי: אני יכול לאחל לעצמי ולעצמנו ושהמערכת הכללית תלך כמה צעדים בכיוון של מה שהתפתח בהרבה מאוד מאמץ ובהרבה מאוד תשומת לב בתוך החינוך ההתיישבותי.
איציק שמולי: כפי שאמר היושב ראש, אנחנו נמצאים כאן כל השנה ואנחנו בהחלט ניקח את האתגרים שאתם תעלו כאן וננסה כבר מהיום, או ממחר בבוקר, לקדם את אותם אתגרים שאתם תסמנו לנו ואנחנו נחשוב שהם כמובן נכונים ומתבקשים.
איציק שמולי: אני רוצה לברך את כל הנוגעים בדבר ושיהיה יום חקלאות מוצלח.
איציק שמולי: לא רק החינוך ההתיישבותי עומד בפני אתגרים בלתי רגילים, אנחנו עומדים בתקופה שבה החקלאות וההתיישבות בכללותן הן תחת מתקפה.
איציק שמולי: יש זרמים גם בתוך הממשלה שחושבים שחקלאות זה דבר מיותר והתיישבות אפשר לעשות רק במקומות מסוימים שיש ויכוח עליהם, האם הם כן מדינת ישראל או לא מדינת ישראל.
איציק שמולי: אני חושב שהיום הזה הוא בהחלט יכול להיות נקודת מפנה, גם ביחס של הכנסת לחקלאות וגם ביחס של הכנסת להתיישבות ובתוך זה לחינוך ההתיישבותי.
איציק שמולי: אז תודה רבה, אדוני היושב ראש.
איתן ברושי: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, חברי איציק שמולי וכל התושבים.
איתן ברושי: אני רוצה להזכיר פה גם את תת אלוף במילואים רם שמואלי שנמצא פה, איש חיל האוויר.
איתן ברושי: כשהוא היה מפקד רמת דוד והייתי ראש המועצה הייתי אומר, הוא חקלאי שרגליו בקרקע והראש שלו בשמים.
איתן ברושי: אני חושב שזה משהו שמבטא על האיש.
איתן ברושי: ויש פה גם הרבה אורחים נוספים, כמובן תנועות הנוער, אני לא אמנה אותן, אני בכלל רוצה שהזמן יוקדש לכם, אבל בכל זאת שני משפטים.
איתן ברושי: יום החקלאות וההתיישבות, ואני מודה לחבר הכנסת מרגי על שיתוף הפעולה, מצוין ממש בעיצומו של הקרב על קיומה של ההתיישבות והחקלאות כפי שיבוא לידי ביטוי כבר מחר בדיון במליאה על תקציב וחוק ההסדרים 2017-18.
איתן ברושי: אתמול כששמעתי, ולא לבד, את סקירתו של שר האוצר בוועדת הכספים וההתייחסות שלו לחקלאות, הבנתי כמה אנחנו נמצאים בבעיה קשה, עם מדיניות שגויה בנושא של החקלאות, עד כדי איום על קיומה, אבל את זה נאמר היום במליאה ועוד יש לנו פה ועדות רבות במקביל.
איתן ברושי: עכשיו אחת בחוץ וביטחון, כלכלה ואחר כך בפנים וכמובן מדע וטכנולוגיה, כספים וועדת העבודה, בסך הכול מספר מרשים של אורחים שמוזמנים וחשוב שתדברו.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד משפט אחד למהות של הדברים, בלי לקחת לכם את הכותרות.
איתן ברושי: אני חושב, חבר הכנסת מרגי, יושב ראש הוועדה, שאתה מוליך פה את הוועדה, ואני חבר בה מראשית הכנסת הזאת, כמה אנחנו רואים את החינוך חשוב, כמה אנחנו אומרים שהחינוך זה תנאי להמשך קיומה של המדינה והבטחת עתידה וכמה הכול בנוי מצמצום פערים והעתיד בנוי על החינוך.
איתן ברושי: אם זה נכון, ובחדר הזה אני מניח שאין ויכוח, אז אפשר לומר כששואלים למה צריך את החינוך ההתיישבותי, למה צריך מחוז נפרד במשרד החינוך ויש על זה ויכוח גם במשרד החינוך, כי אני אומר לכם, אנשי משרד החינוך, שעל שולחן הכנסת מונחת הצעת חוק שלי, ששר החינוך מוכן לקבל את כל התכנים, רק בלי לאשר את זה כחוק, להבטיח, אדוני היושב ראש, את קיום המחוז כדבר מובן מאליו, ולא כל שנה, השנה בינתיים לא, לא יציעו לחסל את המחוז הזה, כי החינוך ההתיישבותי זה לא רק האוטובוסים הצהובים, זה קודם כל, מה שאני טוען, וכשנפגשתי עם בני פישר, שאיננו נמצא כאן, ושאלתי אותו 'מה תגיד כשישאלו אותך למה צריך את החינוך ההתיישבותי?
איתן ברושי: ' אמרתי לו, מרגי, אני לא אהיה פה כשתסכם, אז הייתי רוצה שזה יהיה, החינוך ההתיישבותי, אם החינוך מבטיח את העתיד, החינוך ההתיישבותי נועד להבטיח את המשך קיומה של ההתיישבות והחקלאות.
איתן ברושי: הוא זה שצריך לתת את רשת הביטחון לדור העתיד של החקלאות וההתיישבות.
איתן ברושי: אם חינוך מבטיח את העתיד, החינוך ההתיישבותי, צריך שהחינוך יבטיח את המשך קיומה של ההתיישבות והחקלאות.
איתן ברושי: לא רק, אבל זה בעיניי התשתית למה מחוז נפרד ולכן אני חושב, בהחלט מהגיל הרך ועד שנת השירות ועד בכלל, ודאי יעידו פה, שנת השירות תורמת גם לשירות בצה"ל, אני חושב שצריך להבטיח, אדוני היושב ראש, ואני אומר לך, אתה בקואליציה, ויש לקואליציה רוב עכשיו, אפילו דורסני, צריך לאפשר לחינוך ההתיישבותי את אורך הנשימה שלו.
איתן ברושי: אני רוצה לומר משהו לחברים שלנו, יושבים גם נציגים של התנועות, כשאנחנו מותקפים, ואני מותקף יותר מרובכם, בחברה הישראלית, יש פה נציגות גם של אגף הנוער והנח"ל, כשאנחנו מותקפים על הבידול של התנועה הקיבוצית ולעתים מישהו רואה בזה התנשאות, נקודת התורפה בחברה הישראלית זה החינוך הנפרד לילדי הקיבוצים והמושבים והמועצות האזוריות.
איתן ברושי: ראיתי שמחפשים בתנועה את המשימות החדשות, חבריי נציגי התנועה, אני חושב, ודיברנו על זה, גבי, גם כשהייתי מזכיר התנועה, אין לנו משהו יותר חזק מהחינוך, מצד שני איך אנחנו מעבירים את זה גם לחברה כולה ולא רק לנו בלי לאבד את היכולת לשמור על הייחוד שלנו.
איתן ברושי: נדמה לי שזאת שאלה, ואני משאיר אותה עם סימן שאלה, האם אפשר לפתוח את אזורי הרישום, בעידן שקופת חולים אפשר לבחור ואת הרופא אפשר להחליף למה אי אפשר את המיפוי לפרוץ?
איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן שיגיעו לבית הספר בכוח המשיכה ולא בכוח האוטובוס הצהוב.
איתן ברושי: זאת שאלה שכדאי להתמודד איתה, איך אנחנו יכולים לשמור על הייחוד ולא לפרק את המחוז, שזאת משאת נפשם של פקידי האוצר כל שנה, ומצד שני עם תנועות הנוער ועם התנועות ההתיישבותיות, להפוך את נכסי החינוך שאנחנו פיתחנו לנכסים של הציבור כולו ואפילו גם בעולם, בוודאי בגיל הרך.
איתן ברושי: לכן אני אומר, מצד אחד להבטיח את קיומו של החינוך ההתיישבותי, ולא עוד שדלנות ולא טובות ברגע האחרון, ולא מסחר של סוסים עם תקציב וקואליציה-אופוזיציה, ומצד שני לראות איך פותחים את השורות בלי לוותר על תעודת הזהות.
איתן ברושי: למשל, משפט אחרון, במקומות כמו עמק המעיינות והעיר בית שאן, שהייתי שם בפתיחת שנת הלימודים, דילגתי בין המועצה לעיר, וזו דוגמה טובה, אם תרצו, למין פיילוט של שיתוף פעולה, או עמק הירדן וטבריה, אני לא רוצה להרחיב.
איתן ברושי: אני קודם כל מודה, ובי"ת, מאחל לנו שנצא מהיום הזה עם דברים יותר ברורים, לזקוף את הראש ומצד שני להבין גם את המציאות שסביבנו.
יעקב מרגי: אין ספק שכפי שאמרתי בדברי הפתיחה, דברים טובים צריך לשמר ולחזק.
יעקב מרגי: משרד החינוך יודעת להעריך את החינוך ההתיישבותי.
יעקב מרגי: נכון שהיה ויכוח בסוגיה הזו של המחוז והאגף, איך שהוא נקרא במשרד החינוך, אני חושב שצריך להוריד את זה מהפרק, אני חושב שצריך לשמור על ייחודיות.
יעקב מרגי: אתה זורק את הסוגיה הזו של לפתוח את השורות, הלוואי שכלי הקיבול של מערכת החינוך בתוך המועצות האזוריות יכולה לקבל ולקלוט, אלא אם כן מועצות אזוריות שבתי הספר שלהם כבר בתפוסה מלאה בגלל היוזמה הברוכה של כל ההרחבות הקהילתיות וקליטת משפחות חדשות, אבל שוב, אנחנו כאן כדי לשמוע יותר מאשר להשמיע, לשמוע על הקשיים, על הדרישות, על התובנות, כדי, כפי שאמרתי בסוף, להעלות את זה לדברי סיכום או כפי שהזכירו חברי הכנסת.
יעקב מרגי: ברשותכם, אני אתן לראשי המועצות, המצגת היא מטעם מי?
יעקב מרגי: אני לא מצליח לקבל תשובה ואני לא מבין למה.
<גבי אסם: מרכז המועצות האזוריות.
יעקב מרגי: השאלה היא כזו, הדברים שלכם קשורים למצגת או שיש לכם מצגת בפני עצמה?
יעקב מרגי: כדי שיהיה לנו מצע לדיון, מי מדבר בליווי המצגת?
יעקב מרגי: את.
איתן ברושי: ד"ר גבי אסם.
יעקב מרגי: היא תציג את עצמה, כי בדרך כלל כשעובדים לפי הסדר, אז יש בקשה להציג מצגת ונרשמים לדיון, אז לא היינו צריכים את ההקדמה הזאת.
יעקב מרגי: אז אני בא ואומר, תציגי את המצגת, תוך כדי תאמרי מה שיש לך לומר כדי שנחסוך זמן וניתן הזדמנות להתבטא לכולם.
<גבי אסם: שמי גבי אסם, אני ראשת האגף לחינוך ומשימות בתנועה הקיבוצית, אבל היום אני דוברת בשם כלל המרחב הכפרי וחתומות על המצגת הזאת כמובן המרכז למועצות אזוריות, יושבת לידי רינת חכים, וישראל נדיבי פה איתנו, כמובן, התנועה הקיבוצית, עם הקיבוץ הדתי, האיחוד החקלאי ותנועת המושבים בישראל.
<גבי אסם: אני בטוחה שכל יתר הארגונים ששייכים ופועלים ומכירים את המרחב ההתיישבותי יהיו שותפים לדברים, שהם בעיקר מנסים לתאר ולהדגיש את הייחודיות, את האפיון ואת הצרכים שלנו.
<גבי אסם: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה, לאיציק שמולי שהיה איתי בקשר בחודש האחרון, כדי לגבש ולהדגים מה באמת חשוב לשים לדיון, כמובן לחבר הכנסת איתן ברושי, שמלווה אותי בשנים האחרונות.
<גבי אסם: אנחנו מדברים על המרחב הכפרי אז בואו נזכיר לעצמנו שאנחנו 9% מכלל האוכלוסייה במדינה, 863 יישובים, מושבים, קיבוצים, קיבוצים דתיים, יישובים קהילתיים ויישובי מיעוטים, ממוצע ליישוב בין 450 ל-550.
<גבי אסם: חשוב מאוד בהבנה של מערכת חינוך יישובית שהיא דנה במספרים כל כך קטנים, מאוגדים ב-54 מועצות אזוריות, שיש לציין את השונות הרבה ואת המגוון הגדול, שזה אולי אחד הדברים המרכזיים שנידרש לו בדיון הזה, הבנה שכשהשונות היא כל כך גבוהה גם הגמישות צריכה להיות גבוהה.
<גבי אסם: החינוך הוא אחד אם לא החוזקה של המרחב הכפרי.
<גבי אסם: החינוך הוא עוגן חשוב ומשמעותי לקיום ההמשכיות של המרחב הכפרי.
יעקב מרגי: ראש המועצה, בבקשה.
איתן ברושי: הוא גם יושב ראש ארגון המועצות האזוריות, החליף את ריפמן.
<גבי אסם: משפחות צעירות רבות במדינת ישראל מבינות את הכוח ואת העוצמה שיש לחינוך במרחב הכפרי ומהגרות, יש הגירה ברורה בין המרחב האורבני למרחב הכפרי בשנים האחרונות.
<גבי אסם: זוגות צעירים עוברים, אחרי שהם בודקים שני דברים, מגורים ומערכת חינוך.
<גבי אסם: את התעסוקה הם משאירים למקום שלוש וארבע.
<גבי אסם: הורה צעיר יהיה מוכן לנסוע ארבע וחמש שעות נסיעה ביום בתנאי שהילד שלו במערכת חינוך ראויה, וזה אולי אחד הדברים החשובים ביותר להבין מדוע יישובים רבים משקיעים כל כך הרבה במערכות החינוך שלהם ומדוע המועצות האזוריות משקיעות זמן, משאבים וכספים בחיזוק מערכת החינוך.
<גבי אסם: ייחודיותו של החינוך הקיבוצי הוא בהדדיות המתקיימת בינו ובין הקהילה.
<גבי אסם: הדיבור, השיח, ההתרחשות שבין הקהילה למערכת החינוך שלה, גם בהיבט האזורי וגם בהיבט היישובי היא הדבר החשוב ביותר המייחד אותו וזה שבעצם נותן לו את העוצמה ונותן לו גם את החוסן הקהילתי.
<גבי אסם: יש משנה פדגוגית ייחודית ועקרונות הפעולה הנגזרים ממנה, אני יכולה לציין כמה וכמה מהם, לא את כולם.
<גבי אסם: אני אדבר על קבוצה חינוכית, על תקינת כוח אדם שונה, אני כן אציין את העניין הזה של הגדרת קבוצה.
<גבי אסם: פתיחת גן היא עם 11 ילדים, אבל מה עושים כשביישוב יש 8 ילדים והוא צמוד גדר?
<גבי אסם: אז לא פותחים גן?
<גבי אסם: מסיעים את הילד שעה לכל כיוון?
<גבי אסם: יום ארוך ולא מפוצל, רצף חינוכי, התרחשות שמתחילה בבית הספר וממשיכה אחר הצהריים בחוגים, בתנועות נוער בארגוני נוער, במערכת חינוך יישובית, חיבורים בין פורמלי לבלתי פורמלי, ומערכת חינוך שהיא ספירלית ונשענת מאוד על לוח השנה החקלאי ולוח השנה היהודי.
<גבי אסם: כדי להבטיח את המשכיות החינוך ההתיישבותי יש צורך, וזאת הבקשה וזה הדיון שלנו - - - דרך אגב, התמונה היא מהרפסודיה שהתקיימה בקיץ במשט משותף לערבים ויהודים שהתקיים בכנרת.
<גבי אסם: כמו פעילויות רבות ששותפים לו כל היישובים, מגוון רחב של יישובים, בפעילויות האלה היו כ-3,000 בני נוער.
<גבי אסם: אנחנו מדברים על שני דברים עיקריים, הראשון הוא התאמת הרגולציה והתקנים לייחודן של מערכות אלה כחלק מתפיסת חינוך ציבורי.
<גבי אסם: אין עניין להגדיר את החינוך ההתיישבותי כזרם נפרד, אנחנו חינוך ציבורי, אבל הוא צריך להתאים לציבור שלנו וההתאמות האלה, אני יכולה לתת פה מספר דוגמאות.
יעקב מרגי: גבי, כשאת אומרת 'אנחנו' את מדברת על החינוך הקיבוצי או החינוך ההתיישבותי בכלל?
<גבי אסם: ההתיישבותי.
יעקב מרגי: ההדגשה הזו חשובה.
<גבי אסם: אני אגיד שוב, אני מייצגת כאן את כלל מערכת החינוך ההתיישבותית במרחב הכפרי, שהיא גם בפורמלי וגם בבלתי פורמלי.
<גבי אסם: אז אני אתן שתי דוגמאות.
יוסף ג'בארין: תוכלי רק, גם בהמשך לשאלה, אין בקשה שזו מנהלת עצמאית, כמו בחינוך הממלכתי דתי, אז מה המצב היום, שזה מחוז עצמאי?
<גבי אסם: המחוז הוא רק מ-ז' ע י"ב, בין א' ל-ו' זה במחוזות.
<גבי אסם: בגיל הרך זה הקדם יסודי ויש לנו גם את משרד הכלכלה.
יוסף ג'בארין: ואז בתי ספר ספציפיים מנוהלים על ידי אותו מחוז?
<גבי אסם: נכון מאוד.
<גבי אסם: קודם כל החלוקה הזאת, כשכל אחד מהגילאים שייך לגוף אחר במשרד החינוך, זה כבר מזמן קושי, כי אין המשכיות, אין תפיסת רצף.
<גבי אסם: אצלנו תפיסת הרצף מלידה ועד כולל צבא ואחרי צבא היא תפיסה מאוד מאוד חשובה.
<גבי אסם: אז הדבר הראשון שאנחנו מדברים עליו הוא התאמת הרגולציה והיא התאמה במשרדים השונים ובמקומות שונים בתוך משרד החינוך.
<גבי אסם: והדבר השני, שהוא חשוב במידה רבה מאוד, אני רואה פה הרבה אנשי חולצות כחולות, אנחנו רואים פה את השומר החדש שיושבים, יש הרבה מאוד ארגונים שהיו רוצים לראות בדבר הבא של הצערת מערכת החינוך ההתיישבותי, שהם דור העתיד, דבר שמדינת ישראל מסמנת אותו לטובת כלל המדינה, ולא רק לטובת המרחב ההתיישבותי, ויש חיבור ישיר בעניין הזה לנושא של עבודה מועדפת, שאני כבר אחזור אליו.
<גבי אסם: חיזוק יישובי הפריפריה במדינת ישראל הוא חיזוק חוסנה של כלל מדינת ישראל.
<גבי אסם: ישנו אינטרס ברור להבטיח את ייחודו של החינוך ההתיישבותי לחיזוק ההתיישבות והפריפריה.
<גבי אסם: לאורך שנים חניכי המרחב הכפרי מובילים בתנועות וארגוני נוער, מובילים באחוזי יציאה לשנת שירות, מכינות, והם מן הגבוהים והמובילים בתחום הזה.
<גבי אסם: אחוזי הגיוס לצה"ל ושירות משמעותי הם מן הגבוהים בחברה הישראלית ואנחנו מייעדים אותם לכך שהתרומה לחברה הישראלית תהיה גם בתכניות נוספות של למשל קליטת חיילים בודדים ו/או קליטת עלייה בכלל.
<גבי אסם: הצעות קונקרטיות לפתרון.
<גבי אסם: התמונה, דרך אגב, היא מכפר הנוער נירים, מ'קולה של אמא', שבחרו לקיים את 'קולה של אמא' עם המלש"בים לקראת גיוס.
<גבי אסם: אנחנו מדברים על הצעות לפתרון הבעיה בשתי דרכים, הטמעת עקרונות פדגוגיים של החינוך ההתיישבותי בנוהלי משרד החינוך, כדי לשמור על הייחודיות כחינוך ציבורי, והשני הוספת תחום החינוך לעבודה מועדפת.
<גבי אסם: אני לא מבינה איך זה לא קרה עד היום במדינת ישראל וכל דבר שצריך לעשות לטובת הדבר הזה, כדאי שייעשה.
<גבי אסם: תודה רבה על ההקשבה.
יעקב מרגי: לסיכום המצגת שלך, מה היית מסכמת, לו יצויר שאת כותבת דברי סיכום של הוועדה, מה את מצפה, לשינוי הכי מהותי ומשמעותי שעליו נבסס, עליו או עוד מה שייאמר, את הדיון היום?
יעקב מרגי: מה השינוי המתבקש היום?
<גבי אסם: אני מקווה שתהיה פנייה ברורה למשרדי החינוך השונים, כי זה לפחות ארבעה, גם מינהל חברה ונוער, שהם שותפים שלנו ביום יום, אבל גם שם יש לנו סוגיות מאוד קריטיות, למשל ברישום קייטנות הקיץ, אני מקווה שתהיה מפה פנייה, קריאה של הוועדה אל המשרדים לעשות התאמה ברגולציה, או על ידי הקמת צוות לכך, או על ידי כל תהליך אחר שתבחרו לנכון.
יעקב מרגי: וזה דו צדדי, את לוקחת בחשבון.
<גבי אסם: חד משמעית.
יעקב מרגי: כי זה לא עולה בקנה אחד עם שמירת הייחודיות.
<גבי אסם: אני אשמח מאוד שאני ו - - - נהיה בתוך התהליך.
יעקב מרגי: אילן שדה, ראש המועצה האזורית מנשה, בבקשה.
יוסף ג'בארין: אפשר שאלת הבהרה?
יעקב מרגי: אתה עומד לצאת או שאתה יושב איתנו?
יוסף ג'בארין: גבי, רק בקצרה, כתבת את זה ולא היה ברור לי, יש בתי ספר מהחברה הערבית במסגרת הזאת?
יעקב מרגי: רבותיי, אני אמנם קצת ידידותי ביום החקלאות, אבל מרגע זה אין דברת ביניכם, פה ועדת החינוך, בדרך כלל הדיונים מתנהלים - - - זה לא ועדת הכלכלה ולא ועדת הכספים ולא - - - אז אני מבקש לכבד אחד את השני ואת הדוברים במיוחד.
יוסף ג'בארין: כמה בתי ספר יש בסך הכול שמשויכים למחוז?
<אבי אלקיים: שני בתי ספר ספר, יאמה ורמה.
יוסף ג'בארין: מתוך כמה?
יעקב מרגי: זה גורלה של קריאת ביניים.
<אבי אלקיים: אני מפמ"ר מדעי החקלאות, אבי אלקיים.
יעקב מרגי: בבקשה, אתה יכול לענות לו אם אתה יודע את התשובה.
יוסף ג'בארין: אז יש ימה וראמה, מתוך כמה בתי ספר?
<סיגל מורן: דרך אגב, אצלנו יש עוד אחד שהוקם השנה בחברה הבדואית.
<אבי אלקיים: מתוך 24 בתי ספר פנימייתיים, שניהם מהם זה של ימה וראמה וכרגע פתחנו עוד בית ספר אחד, בניצנה, למגזר הבדואי.
<סיגל מורן: ובמועצה אזורית בני שמעון, למגזר הבדואי, כוכבי המדבר.
<אילן שדה: בוקר טוב, אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת.
<אילן שדה: צריך לומר שבמהלך השנים החינוך בהתיישבות שהיה בזמנו בכל יישוב ויישוב, מהקטנים ביותר, עבר למועצות האזוריות, שמרב החינוך נעשה בהן.
<אילן שדה: כמובן גני ילדים ביישובים ודברים כאלה, אבל בתי הספר היסודיים, החטיבות והתיכון נמצאים במועצות האזוריות שהן בעלות בתי הספר.
<אילן שדה: צריך לומר, לגבי כל מערכת החינוך, שמערכת החינוך היא הדבר המושך ביותר והמחזיק את ההתיישבות וגורם לכך שתושבים מגיעים להתיישבות, אם זה לגליל, אם זה לנגב, למרכז, תושבים באים למצוא, צעירים, את מקומות מגוריהם על פי מערכת החינוך.
<אילן שדה: לשמחתנו אנחנו רואים בזה, כראשי מועצות, חשיבות גדולה ולכן משקיעים ושמים במערכת החינוך הרבה יותר מאשר בכיכרות.
<אילן שדה: האמירה שלי, כיכר אפשר לבנות עוד שנתיים, או שלוש או חמש, אבל ילד שלא יקבל חינוך טוב בגיל מסוים איבדנו אותו, הוא לא יכול לחזור אחורה, לצערנו.
יעקב מרגי: אני אומר בהומור, קדחת הכיכרות בהתיישבות העירונית, נקרא לזה, עוד יקום גוף מפקח על איך בונים כיכר, כמה אפשר להשקיע בכיכר ועל חשבון מי משקיעים בכיכרות האלה?
<אילן שדה: כן, ולכן במועצות האזוריות, לשמחתי את זה אנחנו רואים.
<אילן שדה: עמדתי שמונה שנים בראש ועדת חינוך של מרכז המועצות ובמהלך הזה יצא לי יותר מפעם אחת, למיטב זיכרוני שלוש פעמים, להפגין מול משרד ראש ממשלה, משרד כזה או אחר, על הכוונה לסגור את המינהל לחינוך התיישבותי.
<אילן שדה: ולשמחתי היום אנחנו לא נמצאים במקום - - -
יעקב מרגי: זה גם לא על סדר היום בינתיים.
<אילן שדה: לא נמצא על סדר היום, אבל סדר היום פה משתנה במדינה מקצה לקצה ואני אומר לכם, סגירת המינהל לחינוך התיישבותי והחלשת החינוך בהתיישבות זה החלשתה של הפריפריה במדינת ישראל, כי כפי שאמרתי, החינוך הטוב הוא זה שמחזק את היישובים בפריפריה.
<אילן שדה: מדברים על המיוחדות של החינוך הזה, לשמחתי אנחנו שמרנו ואנחנו שומרים על דברים מאוד עקרוניים אצלנו, כמו שכל התלמידים, כל הילדים, יימצאו בתוך המערכת, אם הם חזקים מאוד, אם הם פחות חזקים.
<אילן שדה: אנחנו איננו שולחים אותם לכל מיני מקומות, אלא נותנים את התשובה, עקב כך גם אנחנו לא נשלח ילד לעשרות קילומטרים ויש אצלנו במסגרת מערכת החינוך את המסגרות שנותנות לכל אחד להתפתח על פי יכולתו.
<אילן שדה: לא שולחים, לפעמים ההיפך, אנחנו קולטים ממקומות אחרים, כפי שאמרת, אנחנו כבר מלאים, אבל כמה שיכולים.
יעקב מרגי: אני נאלצתי להתערב, לסייע לראש מועצה אזורית מסוימת, לחץ, היו כמה תלמידים מחוץ למועצה שרצו להמשיך ללמוד שם, לאפשר להם או פיצול כיתות או כיתות יותר רחבות, כי המינהל לא אפשר.
יעקב מרגי: הבעיות ידועות, אין ספק שצריך - - -
<אילן שדה: צריך לומר, החינוך אצלנו הוא לא רק לנו, ההתיישבות כולה ראתה את עצמה בזמנו כזו שתורמת למדינה והקימה את המדינה והתגייסה למשימות לאומיות.
<אילן שדה: צריך לומר, זה נמשך גם היום, כל מה שקשור לקליטת נוער נעל"ה נמצא במערכת שלנו בהיקפים מאוד גדולים.
<אילן שדה: אני יכול להגיד לכם, שיש לנו, אני יודע גם אצלי, נעל"ה מאתיופיה ונעל"ה מדרום אמריקה ונעל"ה מחבר העמים, קבוצות נעל"ה שנמצאות בפנימיות של החינוך ההתיישבותי, כמשימה לאומית אנחנו רואים את זה ומתגייסים לזה, כולל גם של אוכלוסיות חלשות שקיימות במדינת ישראל.
<אילן שדה: אנחנו רואים פה את החולצות הכחולות ואת כל מה שקשור באמת לחינוך הנוסף שישנו והחולצות הכחולות אינן רק בתנועות ההתיישבותיות ובמועצות האזוריות.
<אילן שדה: החולצות הכחולות נמצאות גם בערים וגם ביישובים שמסביבנו ואנחנו, כמועצות אזוריות שלמעשה הן הבסיס לתנועות הנוער, בהחלט רואים את הדבר הזה כמשימה.
<אילן שדה: כסיכום אני אומר שאם אני השגתי גם בזמנו, בתוקף תפקידי, בנושאים מרכזיים, אחד הנושאים המרכזיים שצריך להעלות אותם על סדר היום, שכסף לחינוך יילך לחינוך.
<אילן שדה: כסף לחינוך, אצלנו חלק גדול ממנו הולך להסעות תלמידים.
<אילן שדה: מיליוני שקלים לכל רשות ורשות והנושא הזה אצלנו הוא נושא אקוטי, אקוטי מאוד.