GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: אבל עדיין במסגרת החקיקה להגיד איזושהי תיבה - -
יעקב מרגי: אם אתה כותב "בית הנבחרות" ומצמצם זה מוגבל בחוק.
<מירב ישראלי: הם לא רוצים.
<מירב ישראלי: השאלה היא האם לנהל את בית הנבחרות בלבד מבחינת
<מירב ישראלי: כם זה מספיק?
<תמיר כהן: זה אומר שהם לא יכולים לעשות פעולות חדשות?
<תמיר כהן: זה לעשות רק את המצב הקיים?
<גיא אטיאס: אז מה צריך לעשות - - -
יעקב מרגי: פחות מהמצב הקיים.
<מירב ישראלי: אתה לא יכול להגיד את זה פה.
<מירב ישראלי: השאלה מה זה המצב הקיים.
<מירב ישראלי: תגיד לי מה המצב הקיים.
<גיא אטיאס: היום הם מפעילים רק את בית הנבחרות.
<גיא אטיאס: זה מה שאני אומר.
<מירב ישראלי: אתה רוצה להגיד "הפעלת בית המלון?
<מירב ישראלי: מה אתה רוצה להגיד?
<גיא אטיאס: "הפעלת בית הנבחרות".
<מירב ישראלי: אין הגדרה של בית הנבחרות בחוק.
<הדס פרבר: הבעיה שלהם היא המילה "הפעלה", מירב.
<הדס פרבר: הם רוצים שיהיה שימור מצב קיים.
<מירב ישראלי: אז תגידו לי איך לנסח.
יעקב מרגי: "אשר תנהל ותפעיל את בית המלון"?
<גיא אטיאס: "בלבד".
<מירב ישראלי: תגידו לי מה זה "קיום בית הנבחרות".
<מירב ישראלי: בואו נגדיר מה זה.
<יוסי שרעבי: אפשר להגיד, "הכולל את בית המלון".
חיים ילין: מה זה בית הנבחרות?
חיים ילין: זה בית הלורדים?
יעקב מרגי: נבחרות ספורט.
יעקב מרגי: שלא יהיו לך דמיונות.
יעקב מרגי: רק נבחרות ספורט.
חיים ילין: מלון.
חיים ילין: כולה מלון.
חיים ילין: אכסניה.
<מירב ישראלי: העברתם לי נוסח קודם ודובר על מקרקעין של המכון.
<מירב ישראלי: אתם עומדים על זה?
<מירב ישראלי: זה לא קיים פה.
<קריאה: באיזה סעיף?
<מירב ישראלי: בסעיף הזה בנוסח הקודם היה שזה במקרקעין של המכון.
<מירב ישראלי: אתם צריכים את זה?
<מירב ישראלי: תכניסו את זה להגדרה של - - - גם רציתם לבדוק האם להכפיף את זה לפעילות לפי סעיף 6.
<מירב ישראלי: בדקתם את זה?
<מירב ישראלי: החלטתם שלו?
<מירב ישראלי: בסדר, פשוט דובר על זה אתמול.
<מירב ישראלי: אני מורידה את זה.
<מירב ישראלי: 42(ב) בדירקטוריון חברת הבת יכהנו מנהל המכון, סגן המנהל הכללי לענייני כספים של המכון וחבר מועצה שמונה לפי סעיפים 5(א)(1) עד (4); שזה עובד מדינה.
יעקב מרגי: אם לא תגיבו אני מתקדם.
<מירב ישראלי: את עובד המדינה שזה לא אקסופיציו, מי ממנה לדירקטוריון?
<הדס פרבר: המועצה.
<יוסי שרעבי: לא, את עובד המדינה.
<גיא אטיאס: עובד המדינה – המועצה.
<גיא אטיאס: זה סמכות המועצה.
<גיא אטיאס: זאת חברת בת של המועצה.
<מירב ישראלי: זה צריך להיות כתוב.
<הדס פרבר: המועצה היא האסיפה הכללית.
<הדס פרבר: זה לא משנה את הכללים של חוק החברות.
<מירב ישראלי: אני מוסיפה.
<מירב ישראלי: בסעיף (1) הכוונה היא גם להקצאה לגוף חיצוני וגם להקצאה בתוך השלושה.
<הדס פרבר: הם רוצים שהוא לא יחזיק בשום מניות וגם לא באמצעי שליטה.
<מירב ישראלי: לא רק אמצעי שליטה?
<מירב ישראלי: זה מה שאתם אומרים?
<מירב ישראלי: בחוקים שונים יש הגדרות שונות של אמצעי שליטה.
<מירב ישראלי: לכן שאלתי - -
<מירב ישראלי: אז אנחנו צריכים לוודא שכל הדברים האלה - -
<הדס פרבר: אמצעי שליטה זה החזקת מניות שאת נותנת להם זכות - - -
<אמיר שרף: אמצעי שליטה זה מניות, זה לא שליטה.
<מירב ישראלי: אני מציעה כדי לא לבזבז על זה זמן - -
<מירב ישראלי: אז כדי לא לבזבז על זה זמן בואו נחליט מה ההגדרה המהותית של אמצעי שליטה, ואחר כך נראה.
<הדס פרבר: לא, מירב, נחליט שאין החזקה במניות ולא ב- - -
<גיא אטיאס: אין מניות.
<לימור תוסייה כהן: הם דיברו על (ה), ואתם מדברים על (ו).
<לימור תוסייה כהן: לגבי סעיף קטן (ו) האוצר רוצה לומר: "המכון רשאי לפעול לפירוק מרצון של תאגיד הבת באישור השר ושר האוצר".
<לימור תוסייה כהן: זהו.
<לימור תוסייה כהן: לא תתאפשר מכירת אמצעי השליטה של המכון.
<מירב ישראלי: אבל הם דיברו על (ה).
<מירב ישראלי: מה ב-(ה)?
<לימור תוסייה כהן: ב-(ה) מה שאמרתי.
<מירב ישראלי: הגדרה כוללת מניות.
יעקב מרגי: לפי חוק ניירות ערך, זה אמצעי שליטה.
יעקב מרגי: פרק ז'.
יעקב מרגי: תתעוררו, ואחר כך תדברו.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, זאת פעם ראשונה אחרי ארבע עשרה שנה בהליכי חקיקה שצוות מקצועי לא מגיע מוכן, ומידיין לי פה.
יעקב מרגי: קורה על סעיף אחד או שניים.
יעקב מרגי: לא על כל דבר שזז.
<גיא אטיאס: חברת הבת זאת הסוגיה.
<מירב ישראלי: סעיף התחילה – מוצע בהסכמת כל משרדי הממשלה לדחות אותה בעוד כמה חודשים מכיוון שזה נראה זמן קצר.
<מירב ישראלי: אז זה 1 באפריל 2018 במקום 1 בינואר 2018.
<מירב ישראלי: (ב) עד יום התחילה ימונו המועצה ויושב ראש המועצה, לפי הוראות סעיף 8.
<מירב ישראלי: כאן אני חושב שיש לנו קצת בעיה כי יש בסעיף של הוראת המעבר אפשרות למנות כמה מחברי המועצה בתקופת הביניים כדי שהם יפעלו להעברת הנכסים מהעמותה למכון.
<מירב ישראלי: לכן יכול להיות שאת המינוי הזה אנחנו צריכים לעשות לא עד יום התחילה, אלא קודם.
<גיא אטיאס: כמה זמן קודם?
<לימור תוסייה כהן: יום התחילה אינו מונע מצב של קודם.
<מירב ישראלי: לא מונע, אבל לא מחייב.
<לימור תוסייה כהן: אז אפשר להגיד יותר מזה – אולי צריך למנות את כל המועצה.
<מירב ישראלי: את כל המועצה.
<מירב ישראלי: אז אני שואלת אתכם תוך כמה זמן - -
<חביב קטן: עד 1 במרס.
<חביב קטן: זה יאפשר בחודש הזה לחתום - - -
<מירב ישראלי: 1 במרס 2018?
<גיא אטיאס: חודש לפני כן זה בסדר?
<לימור תוסייה כהן: אתה יכול גם קודם.
<גיא אטיאס: אני יכול, אבל החוק קובע מינימום.
יעקב מרגי: אתה רוצה את החוק?
<אמיר שרף: אני רוצה - - -
יעקב מרגי: תחשוב ארבע פעמים לפני שאתה שואל.
<אמיר שרף: מנגנון המעבר של פירוק מרצון – הדגשתי בישיבה הקודמת, ואני מדגיש עכשיו – הוא מנגנון שעלול לגרום לחוק הזה לא להתממש.
<אמיר שרף: מנגנון של פירוק מרצון מחייב שחברי הוועד המנהל יצהירו שלעמותה יש יכולת לפרוע את כל חובותיה בשנה הקרובה.
<אמיר שרף: זה דבר שאני מתקשה לראות את חברי הוועד המנהל מצהירים עליו לאור המצב הכלכלי של המכון.
<אמיר שרף: דבר שני צריך לפרסם הודעות בעיתון לכל הנושים - -
<יוסי שרעבי: מה אתה רוצה?
<אמיר שרף: העברתי הצעה למנגנון של נקודת חתך גם ליועצת המשפטית של הוועדה וגם ליועץ המשפטי של משרד החינוך - - -
<גיא אטיאס: סוכם.
<מירב ישראלי: אז אני אגיד מה סוכם.
<מירב ישראלי: ראינו את ההצעה, ואתמול ישבנו וניסינו למצוא מנגנון.
<מירב ישראלי: המנגנון שבסופו של דבר נמצא הוא מצד אחד פירוק מרצון של העמותה והעברה של הנכסים שלה בצורה וולונטרית למכון, ומצד שני נקבע פה שכל הנכסים והעובדים עוברים בנקודת זמן מסוימת - -
<אמיר שרף: זה לא כתוב.
<מירב ישראלי: זה כתוב בנוסח החדש.
<אמיר שרף: יש משפט אחד שאומר שהעמותה תפעל לפירוקה מרצון ולהעברת נכסיה, התחייבויותיה וחובותיה למכון בהתאם להוראות כל דין.
<אמיר שרף: זה אומר שצריך לעשות התקשרות חדשה עם כל לקוח, עם כל ספק, עם כל תלמיד כשעל כל משא ומתן כזה יש גם הצד השני וגם המשרדים הרלוונטיים.
יעקב מרגי: את רוצה 1 באפריל 2019?
<אמיר שרף: אני חושב שזה חבל.
<אמיר שרף: כדי שזה יקרה מהר - -
יעקב מרגי: בינתיים ההכרעה היא לפי הנוסח המוסכם.
יעקב מרגי: בהמשך תקבלו החלטה.
חיים ילין: יש שקיפות מלאה.
חיים ילין: אתה מעביר מפה לפה.
חיים ילין: כמו שזה, as is.
<אמיר שרף: זאת ההצעה שלנו, שתהיה נקודת חתך שיום אחד כל הנכסים, ההתחייבויות והזכויות יעברו מהעמותה לתאגיד.
<מירב ישראלי: הוא רוצה שזה יהיה סטטוטורי ומה שנעשה פה זה בעצם שאנחנו קובעים תאריך - -
<אמיר שרף: אתם עושים טעות חמורה.
<יוסי שרעבי: בסדר, אנחנו מבינים שאנחנו עושים טעות חמורה.
<יוסי שרעבי: בואו נמשיך.
יעקב מרגי: הוכרע.
<הדס פרבר: מירב, אולי להוסיף אפשרות הארכה בצו?
<מירב ישראלי: תכף.
<מירב ישראלי: נדבר בסוף.
<מירב ישראלי: צריך לראות של איזה תאריכים צריך אפשרות הארכה.
<מירב ישראלי: אמרנו שעד 1 במרס 2018 ימונו המועצה ויושב-ראש המועצה.
<מירב ישראלי: פה הורדנו את פרסום ההודעה של רשם העמותות על פירוק.
<מירב ישראלי: אז מה נשאר ב-(ג) מבחינת התחילה של סעיפים?
<מירב ישראלי: כי זה לא יכול להיות ביום פרסומו.
<הדס פרבר: אמרנו שהזכויות והחובות עוברות ביום התחילה.
<קריאה: ב-1 באפריל.
<מירב ישראלי: אז זה יהיה ב-1 באפריל?
<הדס פרבר: הגדרנו את יום התחילה, מירב.
<מירב ישראלי: לא, כי פרסום ההודעה זה משהו אחר.
<לימור תוסייה כהן: אבל ההודעה הייתה בהמשך.
<לימור תוסייה כהן: (ג) נשאר.
<מירב ישראלי: הורדנו את ההודעה של רשם העמותות.
<מירב ישראלי: עכשיו ל-(ג) אין משמעות.
<הדס פרבר: העמותה צריכה לעשות.
חיים ילין: זה לא ייגמר.
יעקב מרגי: זה לא ייגמר.
יעקב מרגי: זה טעון דיון.
יעקב מרגי: אי אפשר לחפף.
יעקב מרגי: הצבעה לא תהיה היום.
יעקב מרגי: אני אומר לך מראש.
יעקב מרגי: אנחנו נמצה את הדיון פה על העובדים עד 11:10.
יעקב מרגי: אם לא אנחנו נמצה את הדיון על תאגיד.
יעקב מרגי: על העובדים זה יהיה בתחילת הדיון הבא.
יעקב מרגי: תמשיכו, תעשו שיעורי בית על הגב שלי פה.
<מירב ישראלי: אני מרגישה שאנחנו חייבים לשבת על המועדים בצורה מסודרת.
<מירב ישראלי: אני לא מרגישה שאני - -
יעקב מרגי: אבל אני לא סומך עליכם יותר.
יעקב מרגי: אני רוצה למצות את זה פה, ותשבו על המועדים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשבת פה על מה שאתם הולכים לשבת.
<מירב ישראלי: אין בעיה, בשמחה.
יעקב מרגי: מפסיק לסמוך עליכם.
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לראות מה אומר סעיף (ג) ומה המועד של - - - פרסום הודעה.
<הדס פרבר: מרב, סעיף (ג) הוא הנעת התהליך על ידי העמותה.
<הדס פרבר: צריך לקצוב לו זמן.
<מירב ישראלי: איזה זמן?
יעקב מרגי: מהו יום פרסום ההודעה?
יעקב מרגי: א', ב' של קריאת נוסח.
<מירב ישראלי: המנגנון שהוגש בהצעת החוק בנוסח הכחול היה מנגנון אחר.
<מירב ישראלי: עכשיו אנחנו משנים אותו, אבל לא חשבנו על כל הפרטים שלו כי לא היה זמן.
<מירב ישראלי: אני אומרת את זה על השולחן.
<מירב ישראלי: לכן אני מרגישה שאנחנו לא סגורים על כל המנגנון של החברה הבת.
<מירב ישראלי: אני חייבת להגיד את זה.
<גיא אטיאס: אמרנו 1 באפריל, נכון?
<מירב ישראלי: אבל אני לא יודעת מה זה אומר כי אני צריכה לעבור על הסעיפים האלה, לראות מה הם אומרים.
<מירב ישראלי: הודעה של רשם העמותות היא הודעה שהייתה במנגנון הקודם שביטלנו אותו שאמרה שביום הזה העמותה מפורקת.
<מירב ישראלי: עכשיו אנחנו עושים שני תהליכים מקבילים.
<מירב ישראלי: עשינו משהו שונה.
<מירב ישראלי: מצד אחד יש פירוק מרצון של העמותה שהוא ממשיך.
<מירב ישראלי: הוא יכול לקחת גם שנים.
<מירב ישראלי: אם נושים יתבעו אז לא יפרקו את העמותה, וזה יכול להיות גם שנתיים-שלוש.
<מירב ישראלי: במקביל אנחנו אומרים שלא נחכה שיפרקו את העמותה, אלא נעביר ביום התחילה מכוח החוק – לא מכוח החוק, אבל החוק יגיד שההסכמים צריכים להגיד שעד יום התחילה כל הנכסים, ההתחייבות וכדומה של העמותה עוברים למכון.
<מירב ישראלי: במקביל העמותה ממשיכה להתקיים עד שרשם העמותות מפרק אותה.
<מירב ישראלי: הורדנו את ההודעה של רשם העמותות כי שינינו את המנגנון.
<מירב ישראלי: העובדים עוברים ביום התחילה ולא ביום הפירוק.
<מירב ישראלי: שינינו את זה.
<מירב ישראלי: עכשיו אנחנו צריכים לחשוב על הפרטים – איזה מועדים, איזה סעיפים מתחילים ואיפה, מתי ממנים את מי.
<מירב ישראלי: אני לא חשבתי על זה, אני אומרת.
<מירב ישראלי: זה משהו שדורש בדיקה בפרטים.
יעקב מרגי: ספק אם יהיה לי איפה להכניס בשבוע הבא.
יעקב מרגי: אלה דברים שהייתם צריכים לעשות משבוע שעבר.
<גיא אטיאס: ישבנו שבוע שלם.
יעקב מרגי: ישבתם ולא גמרתם שיעורי בית.
יעקב מרגי: תשלימי את התאריכים ואת הסעיף ההוא.
<מירב ישראלי: נבדוק איזה תאריך זה צריך להיות.
<מירב ישראלי: הוראות המעבר.
<מירב ישראלי: בסיפא של סעיף (ב) הסעיף הוא הסעיף הקודם שהקראנו.
<מירב ישראלי: בסעיף (ה) הכוונה לפעילות של רואה החשבון.
<מירב ישראלי: ב-(ו) – כאן הוחלט שזה לא יהיה שר האוצר, אלא שר התרבות והספורט שימנה את רואה החשבון.
<מירב ישראלי: כל זה צריך הגדרות וניסוחים.
<אביעד נימקובסקי: יש לנו גם הערה אחת לנוסח שעלתה תוך כדי דיונים שהעמותה לא תוכל להתחייב בעד מינוי רואה החשבון שלא ייווצר פער זמנים.
<גיא אטיאס: אתה לא יכול.
<אביעד נימקובסקי: אז הם יצטרכו לקבל כל התחייבות שיש להם?
<גיא אטיאס: אתה צריך לסמוך עלינו.
<הדס פרבר: תזדרזו עם רואה החשבון.
<מירב ישראלי: אתם ממנים.
<אביעד נימקובסקי: יש שלושים יום שניתן לקבל כל התחייבות.
<הדס פרבר: אז תעשו את זה לפני כן.
יעקב מרגי: תודה, שמענו את ההערה.
יעקב מרגי: תסגרו אחר כך.
יעקב מרגי: בינתיים זה הנוסח שהוכרע.
<מירב ישראלי: לצורך זה צריך למנות את המועצה כדי שהם יוכלו כבר לפעול בשם התאגיד למרות שהוא עוד לא קם.
<מירב ישראלי: אמרנו שזה יהיה חודש לפני יום התחילה.
<מירב ישראלי: אני עדיין שואלת האם חודש זה מספיק.
<מירב ישראלי: יכול להיות שחודש זה לא מספיק.
<גיא אטיאס: את רוצה חודשיים?
<מירב ישראלי: אתם תגידו.
<גיא אטיאס: אנחנו חושבים שחודש זה מספיק.
<מירב ישראלי: השאלה היא כמה אתם צריכים כדי למנות ושייתנו להם כמה שיותר זמן.
<יוסי שרעבי: מה אכפת לך שזה יהיה יותר זמן?
<גיא אטיאס: אין לי בעיה.
<מירב ישראלי: קחו את המינימום שאתם צריכים למינוי כי כדאי שיהיה זמן לפעול.
<לימור תוסייה כהן: את צודקת במה שאת אומרת אבל מגבלת שלושים הימים היא מועד סופי שבו הם חייבים למנות.
<לימור תוסייה כהן: הם יוכלו למנות גם הרבה לפני כן כדי לדעת.
<מירב ישראלי: אז אני מציעה שאם יש - -
<הדס פרבר: מירב, אני לא רציתי לתת זמן.
<הדס פרבר: אני רוצה שמישהו יתחיל לעשות את זה כמה שיותר מהר.
<מירב ישראלי: אבל נתת זמן.
יעקב מרגי: נתת עד חודש לפני.
יעקב מרגי: נתת את המקסימום.
<מירב ישראלי: זה לא יהיה זמן מספיק.
<מירב ישראלי: בחודש הם לא יעבירו את כל הדברים המשפטיים.
<מירב ישראלי: זה מסובך.
<מירב ישראלי: איך אתם יכולים להספיק בחודש?
<הדס פרבר: צריך להתארגן.
<מירב ישראלי: זה לא יקרה.
יעקב מרגי: זה הנוסח.
יעקב מרגי: אם תחליטו אחרת נאפשר להם.
<מירב ישראלי: לדעתי, זה לא מספיק זמן.
<מירב ישראלי: אמרנו שזה מיום התחילה, לא יום הפרסום.
<לימור תוסייה כהן: ביום התחילה עוברים כל הנכסים וגם העובדים.
<מירב ישראלי: וגם העובדים, נכון?
<מירב ישראלי: אז פה זה יהיה מיום התחילה ולא מיום פרסום הודעה.
<מירב ישראלי: על אפשרות הארכה אני מציעה שנדבר על זה אחרי שנקבע את כל התאריכים, ונראה לאיזה תאריכים צריך.
יעקב מרגי: טעון דיון?
<מירב ישראלי: אני צריכה לדבר איתם על זה.
יעקב מרגי: ואחר כך טעון דיון?
יעקב מרגי: לא יהיו שום דיונים.
<גיא אטיאס: אנחנו מדברים רק על עובדים חדשים.
<יאיר אברהם אלגאוי: אני אומר, יש חוק מתן הודעה לעובד בדבר תנאי עבודה ושכר מ-2002.
<יאיר אברהם אלגאוי: למה רואה חשבון צריך לאשר את זה?
<יאיר אברהם אלגאוי: שתבוא הנהלת העמותה- -
<גיא אטיאס: פסיקה חדשה, יאיר.
<לימור תוסייה כהן: פסיקה חדשה בתקופת המעבר.
יעקב מרגי: יאיר, אתה משפטן.
יעקב מרגי: אתה נמצא בסעיף של הוראות המעבר.
יעקב מרגי: בתקופת המעבר יש התייחסות מיוחדת לעובד חדש.
יעקב מרגי: מה זה נוגע לך?
יעקב מרגי: מה הקשר פה?
יעקב מרגי: מה כתוב פה?
<יאיר אברהם אלגאוי: אנחנו מנהלים משא ומתן קיבוצי.
<יאיר אברהם אלגאוי: הוועדה מתנהלת בפני יושב-ראש הוועדה מאוקטובר.
<יאיר אברהם אלגאוי: אנחנו היום בפברואר ותראה את גרירת הרגליים.
<יאיר אברהם אלגאוי: אף אחד לא מסכם אתנו את כל ההסכמות שאנחנו מגיעים אליהן, ואנחנו לא מקבלים ניירות ולא כלום.
<יאיר אברהם אלגאוי: אם אני אגיע איתם להסכמות על ברירות מחדל או על פעימות שכר, ויקבלו עובד במהלך תהליך הפירוק, והוא יהיה זכאי לפעימת שכר, למה שיקבלו אותו בשכר מינימום?
יעקב מרגי: אני לא רוצה להתעצבן.
יעקב מרגי: הכעס שלי על הצד - - - של משרד התרבות יותר גדול משלך.
יעקב מרגי: אז בוא תקשיב: סעיף ברור – לא יהיה אדם לעובד עמותה, אלא אם כן אישר רואה חשבון מראש ובכתב את העסקתו ותנאי העסקתו.
יעקב מרגי: כרגע בהוראת המעבר יש עמותה של רואי חשבון.
יעקב מרגי: אתה רוצה להעסיק עובד לצורך כלשהו.
יעקב מרגי: ודאי שצריך אישור.
יעקב מרגי: החוק מחייב את רואה החשבון לאשר העסקת עובד כדי שלא תהיה הפקרות מסוימת בתקופת המעבר שאחר כך נצטרך להנציח אותה.
יעקב מרגי: מה זה נוגע כרגע?
יעקב מרגי: כרגע אתה רוצה לבנות אפילו את רצח ארלוזורוב.
יעקב מרגי: "על אף האמור בכל דין עובד העמותה שעבר להיות עובד המכון - -
<אבי פרידמן: אני שואל, למה?
<אבי פרידמן: יש לנו הסכמים - -
יעקב מרגי: תסלחו לי שאני מחליף אתכם.
יעקב מרגי: יש הביטוי "אי אפשר להחזיק בחבל משני קצותיו"?
יעקב מרגי: מצד אחד אתה הולך להסכם איתם.
יעקב מרגי: הם הולכים לקחת אותך עם כל הגיבנת שלך.
יעקב מרגי: הם לוקחים אותך עם כל העובדים, מצלמים מצב, אפילו משפרים קצת ונותנים תוספות.
<קריאה: זה לא גיבנת, זה כסף.
יעקב מרגי: בסדר, סליחה על הביטוי "גיבנת".
יעקב מרגי: אני עכשיו בראש שלו, מה אכפת לך?
יעקב מרגי: לא בראש שלו.
<קריאה: גם הוא חושב שזה כתר.
<קריאה: זה יהיה גיבנת על כתר - - -
יעקב מרגי: - - לוקח את כל מצבת העובדים – כשמעבירים עובדים במכירה או בהעברת אחריות נותנים פיצוי כשאומרים לך שזה החלפת מעביד.
יעקב מרגי: לוקח אותך, מסדיר הכול, מסדיר את זה במעמד של עובדי מדינה, נותן 2 נקודה- -
<גיא אטיאס: 12 נקודה.
יעקב מרגי: אתה רואה אי אפשר לגנוב אותם בעשירית האחוז.
יעקב מרגי: עכשיו אתה רוצה להכניס?
יעקב מרגי: תחליט – או זה או זה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להיות במקומכם.
יעקב מרגי: תחליט או זה או זה.
יעקב מרגי: תקבל פיצויים מוגדלים.
יעקב מרגי: אל תחייב אותם.
יעקב מרגי: תיתן לי אוקיי ללכת למשא ומתן כזה?
<אבי פרידמן: את המשא ומתן אני משאיר למשא ומתן.
<לימור תוסייה כהן: אנחנו עוד לא קיבלנו - - - ממה שאמרת.
יעקב מרגי: אתה מבין מה שאני אומר לך?
יעקב מרגי: אי אפשר לאחוז את החבל משני קצותיו – זה הרציונל של הסעיף.
יעקב מרגי: אלא אם לא עניתי לכם, תענו לו.
<מירב ישראלי: יש משהו בהסכם הקיבוצי שעשוי לסתור את הסעיף הזה?
<אבי פרידמן: ההסכם הקיבוצי קובע שהמעבר מקובל.
<מירב ישראלי: אבל אם אתה קורא את סעיף 29 לחוק יסוד התקציב יש דברים שיש לך בעיה איתם במקביל?
יעקב מרגי: אני ב-(2).
יעקב מרגי: למה קפצת ל-(3)?
יעקב מרגי: "לא יהיה זכאי להטבות פרישה כלשהן בשל המעבר".
<מירב ישראלי: זה מקובל.
יעקב מרגי: מה שעניתי מקובל?
<אבי פרידמן: מקובל.
<מירב ישראלי: זאת המשכיות.
<מירב ישראלי: זה בעצם כאילו אותו - -
יעקב מרגי: סעיף (3).
יעקב מרגי: איפה שכתוב "עובד" תעבור בדקדקנות.
<יאיר אברהם אלגאוי: לגבי סעיף (3) אנחנו רוצים להבהיר שיש הסכם קיבוצי במכון.
<יאיר אברהם אלגאוי: אנחנו מבקשים שמשרד האוצר יכיר ויבין שיש הסכם קיבוצי.
<יאיר אברהם אלגאוי: תגידו בפיכם.
יעקב מרגי: "ובלבד שאושרו לפי הוראות סעיף 29 לחוק יסודות התקציב".
יעקב מרגי: אני שואל שאלה שהם היו צריכים לשאול אותה.
יעקב מרגי: אני אשאל אותך, ואני אומר לך שבמצב הנוכחי המכון העסיק עובד לא לפי סעיף 29 לחוק יסודות התקציב בחריגות שכר.
יעקב מרגי: מופיע אפילו בדוח הצבעוני השנתי.
<גיא אטיאס: זה הסעיף.
יעקב מרגי: אז אמרתי לך שעכשיו אני איתו, לא איתך.
<מירב ישראלי: השאלה האם ההסכם הקיבוצי יכול לסתור את זה.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש מצבים כאלה – שלא תבינו אותי לא נכון.
יעקב מרגי: הסעיף הזה בא לשריין.
יעקב מרגי: הוא אומר לך, מצד אחד אתה אומר לי, אני עושה העתקה מוחלטת, אבל אתה מכניס לפה עז.
<מירב ישראלי: זה עושה לך בעיה הסעיף הזה?
יעקב מרגי: זה עושה להם בעיה.
<מירב ישראלי: אני שואל אותו במשא ומתן.
<אבי פרידמן: המשא ומתן מדבר על הסדרה של תנאי השכר של העובדים במכון.
<אבי פרידמן: הוא אומר מה יהיו תנאי השכר החוקיים במכון.
<אבי פרידמן: כרגע מבחינת המשאבים של האגף עוד לא בוצעה ביקורת שכר מקיפה במכון, ולכן יכולות להיות חריגות שכר במכון.
<אבי פרידמן: אם יש חריגות שכר - -
יעקב מרגי: אז אתה בא לא בתום לב.
יעקב מרגי: כי בסעיפים הקודמים היית צריך לומר את זה.
יעקב מרגי: אתה אמרת בסעיפים הקודמים "סעיף כולל" שאומר שכל העובדים עוברים למכון.
יעקב מרגי: עכשיו אתה מכניס לי עז ומשאיר אותם חשופים?
<אבי פרידמן: כבוד היושב-ראש, אנחנו דיברנו על זה לכל אורך המשא ומתן ולכל אורך המשא ומתן אנחנו באנו ואמרנו שלא נעשתה ביקורת שכר, ושהן לא חלק מהמשחק פה.
יעקב מרגי: יש לי יצר הרע לומר לך שהצבעה תהיה כשיהיה מסמך חתום ביניכם.
יעקב מרגי: אי אפשר?
יעקב מרגי: דברו ברור.
<גיא אטיאס: אמרנו ברור לכל אורך המשא ומתן, כבוד היושב-ראש.
<יוסי שרעבי: האמירה הזאת לא מוכרת להם?
<גיא אטיאס: מאוד מוכרת.
<גיא אטיאס: שההסתדרות תגיד שהם לא מכירים את האמירה הזאת.
<גיא אטיאס: אני מאוד אשמח לשמוע את זה.
יעקב מרגי: בבקשה, גיא, נאמר לכם בצורה מפורשת.
<גיא אטיאס: קיבלתם.
<יאיר אברהם אלגאוי: - - גם אתמול - ישבנו איתם ארבע שעות, וביקשנו הסכם עקרונות.
<יאיר אברהם אלגאוי: לא שמים לנו נייר על השולחן.
<יאיר אברהם אלגאוי: כשהמכון היה גוף נתמך הוא היה תחת ביקורת – אף אחד לא מנע מהם לעשות ביקורת.
<יאיר אברהם אלגאוי: היום מבקשים לחפש ולבקש את ראש העובדים – לא מוכנים לתת להם.
<יאיר אברהם אלגאוי: קיבלתם מכון לאומי – תכירו שיש הסכם קיבוצי - -
יעקב מרגי: תוך שנייה אימצת את מה שאמרתי לך על הסעיף הקודם.
יעקב מרגי: כל הכבוד, יאיר.
יעקב מרגי: לפני שלושה דיונים דיברנו וסיכמנו שהעקרונות של המשא ומתן מקובלים עליהם ועליכם.
יעקב מרגי: מה מנע מכם לגמור את זה?
<אבי פרידמן: בשביל משא ומתן קיבוצי צריך הרבה גורמים.
<אבי פרידמן: אנחנו כבר העברנו הסכם קיבוצי ביום ראשון אחרי ההערות שלנו.
<אבי פרידמן: ביקשנו לקבל הערות על ההסכם הקיבוצי בהתאם להסכמות.
<אבי פרידמן: עד לשעה זאת לא קיבלנו הערות על ההסכם הקיבוצי.
<אבי פרידמן: אנחנו חושבים - -
<יאיר אברהם אלגאוי: לא נכון.
<יאיר אברהם אלגאוי: העברתם טיוטה ביום ראשון.
<יאיר אברהם אלגאוי: אתמול באנו במיוחד עם יועצת משפטית כדי לנהל איתכם את השיח ולגמור איתכם.
<יאיר אברהם אלגאוי: אמרתם שהיועצת המשפטית שלנו מאור לא פנויה לכך.
<יאיר אברהם אלגאוי: לא הבאתם אותה.
<יאיר אברהם אלגאוי: היינו איתכם שעות.
יעקב מרגי: תקשיבו - -
<יאיר אברהם אלגאוי: מאוקטובר אנחנו יושבים אתכם - -
יעקב מרגי: יאיר, סיכמתי.
יעקב מרגי: מה לעשות – ביבי לא יודע להיות גננת, ואני אוהב להיות גננת.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם: עד למועד הדיון הבא של ההצבעות שאני לא יודע מתי הוא, אני מבקש את כל השאלות שלכם בכתב – נייר עמדה מסודר של משרד האוצר לגבי הסט.
יעקב מרגי: אם לא, אני לא מביא את זה.
יעקב מרגי: אני מבקש נייר עמדה מפורש מה הולך להיות בהסכם.
יעקב מרגי: הכוונה היא לקווי יסוד.
<גיא אטיאס: קווי היסוד כבר סגורים.
יעקב מרגי: עשיתם את העבודה שלכם כל כך טוב שיש לכם עזות מצח?
יעקב מרגי: אל תתפרצו לפחות.
יעקב מרגי: עד לדיון הבא אני רוצה את כל השאלות שלכם בכתב; אני מבקש נייר עמדה - -
<אבי פרידמן: כבוד היושב-ראש, יש לנו כבר הסכם קיבוצי לפי ההסכמות.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל מה ששלחת להם.
מירב בן ארי: אנחנו מתחילים את ישיבת ועדת המשנה של ועדת החינוך, התרבות והספורט לחינוך בלתי פורמלי.
מירב בן ארי: היום ה- 28.11.2016 כ"ז בחשוון תשע"ז, השעה 09:30.
מירב בן ארי: הנושא הוא תקצוב מכינות אופק, תודה רבה.
מירב בן ארי: ראשית אני מודה לכל מי שהגיע לדיון הזה, אני חושבת שזו פעם ראשונה שיש בכלל בכנסת דיון על מכינות אופק.
מירב בן ארי: עד היום זה לא היה ואני כבר מברכת על הדיון הזה ומהדיון הזה יהיו כמובן השלכות, אנחנו גם נעשה מעקב כאן של הוועדה אבל נעשה גם מול המשרדים הרלוונטיים.
מירב בן ארי: אני גם ביקרתי בשבוע שעבר אצל יוסי במרכז מעשה ביום חמישי, שמעתי את החבר'ה גם הבוגרים, החיילים והחיילות, שמעתי גם את החבר'ה שבתוך המכינה, את מנהל המכינה, זה כמובן דוגמה אחת ואני אבוא ואכיר עוד, תזמינו אותי, אני אבוא.
מירב בן ארי: מעבר לזה אני כבר ביולי הגשתי שאילתה לשר הביטחון לגבי תקצוב מכינות אופק, ענה לי על השאילתה במליאה סגן השר ואמר לי בצורה, קודם כל די מסמסו את התשובה שלי, אבל הוא אמר לי בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, אל תוותרי, תמשיכי, אין סיבה שזה ימשיך במתכונת הזו.
מירב בן ארי: ולכן מאז יולי אני כבר נכנסתי לעניינים של אופק ובעיני זו משימה לאומית.
מירב בן ארי: אני דיברתי גם עם שר החינוך ביום חמישי, כשהייתי במכינה הוא התקשר אלי, והוא אמר כמה שזה בסדר עדיפויות גבוה מאד אצלו, יש לציין כמובן שהיום המשרד היחיד הממשלתי שמתקצב את אופק זה משרד החינוך, כך שגם בעניין הזה יש לנו שותפות ברורה של משרד החינוך, גם דני פה והוא גם ידבר אחרי זה על השותפות והליווי.
מירב בן ארי: מי שחסר לנו במשוואה הזאת זה משרד הביטחון ומשרד האוצר - - -
<אודי דרור: משרד הביטחון פה.
מירב בן ארי: לא, במשוואה של הכסף.
מירב בן ארי: אל תדאג אודי אני ראיתי אותך.
מירב בן ארי: במשוואה של הכסף שכמובן, אני גם באחריות לטפל בנושא מול שר האוצר, יש לנו נציג גם של משרד האוצר, אנחנו נשמע.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד מעבר לעניין הטכני הכלכלי של לתקצב את מכינות אופק, אני חושבת שמכינות אופק עושות, לא יודעת אפילו איך להגדיר את זה בכמה מילים, אבל עושות פשוט מהפך בחברה הישראלית.
מירב בן ארי: הן לוקחות נערים ונערות שגם בלי לשמוע אותם ביום חמישי, גם מלראות את המספרים, את הגידול גם המרשים שזה אחד המקרים הנדירים, איך אני ודני אמרנו?
מירב בן ארי: שאתה נותן כסף וגם זה גדל בהתאם, זאת אומרת מספר חניכים גדל.
מירב בן ארי: לא ישבו ואמרו אוקיי, קיבלנו כסף אז בואו נראה מה נעשה, אלא ישר הלכו והעצימו את זה ולכן אני חושב שזו מהפכה בקרב בני נוער, אני חושבת שדווקא, נכון שיש דיון האם מכינות אם זה לאלופים או לאלפים, האם בעצם מכינות הן באות להכין או שהן באות להיות עוד שלב מעבר.
מירב בן ארי: מה שבטוח שבמכינות אופק הן מכינות לצבא ואני יושבת גם בוועדת חוץ וביטחון, סיפרתי גם ליוסי וכל הזמן כשיש סקירה של אק"א אנחנו מגלים על תופעת הנשר מהצבא.
מירב בן ארי: זאת אומרת אם יש משהו שהצבא אומר, יש לי בעיה אני רוצה לטפל בו, זה הנשר.
מירב בן ארי: אגב, בצעירים יוצאי אתיופיה שזה בצורה רצינית - - -
<יהודית גידלי: נשר זה הנשירה?
מירב בן ארי: כן, הוא קורא לזה נשר בצבא, זו המילה הצבאית שלו.
מירב בן ארי: אבל יהודית, צריך להקפיד על העברית, נשירה.
מירב בן ארי: אז גם בכלל חבר'ה מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית, חבר'ה שהוגדרו כנוער בסיכון, זאת אומרת שהצבא למרות שהוא שם תכניות, לא מצליח להחזיק.
מירב בן ארי: כל הזמן כשאנחנו מדברים, אנחנו יודעים כמה משמעותית המכינה ואני חייבת לספר לכם סיפור אחד, על צעיר יוצא אתיופיה שפגשתי אצל יוסי ומה שהרשים אותי אצלו וסיפרתי את זה גם אחרי זה, אז דיברנו על זה שמה שהיה יפה שאותו צעיר יוצא אתיופיה, המקסים הזה שגם בדקתי אתו, הוא לא נולד בארץ הוא נולד באתיופיה, אומר לי בדיון, מירב אנחנו המכיניסטים, הוא לוחם בצנחנים 890.
מירב בן ארי: הוא אמר לי, אנחנו המכיניסטים, אנחנו בעניינים, זה קשה לנו אבל אנחנו יודעים למה לצפות והוא אומר לי שיש מחלקה שלמה של שוקיסטים, הוא קרא להם.
מירב בן ארי: מי אלה השוקיסטים?
מירב בן ארי: חבר'ה שנולדו בארץ, אז אני רואה את הבחור הזה שהגיע מאתיופיה, שאני מניחה שעבר קשיי קליטה כמו כל משפחה של מהגרים והוא אומר לי, אני הרבה יותר בעניינים מאותו בחור שנולד בארץ, למד בתיכון בארץ והוא בשוק מהצבא.
מירב בן ארי: וזה בעיני היה מקסים, כי אמרתי גם ליוסי, אתה שומע מהם, הם אומרים לך את האמת, הם לא מתבלבלים.
מירב בן ארי: הם אומרים את האמת, עוזר לי, לא עוזר לי, אומר לי בחור, אם אני לא הייתי במכינה הזאת כנראה שהייתי טבח או עובד רס"ר או שבכלל לא הייתי בצבא.
מירב בן ארי: ואז יושב מולי לוחם מקרקל ולוחמת מקרקל ולוחם בכפיר ולוחם בשייטת 7 של הצוללות ואני פשוט נפעמתי.
מירב בן ארי: לכן, א', אני מביאה את זה לדיון פה.
מירב בן ארי: ב', יהיה לזה המשך.
מירב בן ארי: אני התחייבתי לבוא ולעשות את זה גם במשרד הביטחון, גם משרד האוצר, לא יכול להיות שבמדינת ישראל 2016 יש ילד שהולך למכינת רבין לשנה והמדינה משלמת עליו כבר 26 אלף וילד שהולך למכינה באופק, אני הייתי אומרת 12 אלף שקל אבל ה- 12 אלף שקל זה לא הכל על חשבון המדינה.
מירב בן ארי: יש פה את הסוכנות היהודית שתדבר גם אבל בוא נגיד שזה משהו במספרים, אולי 8,000, אולי פחות.
מירב בן ארי: אין היגיון, מה גם שזה דווקא במכינות שהכי צריך אותן שזה האבסורד בעיני.
מירב בן ארי: שהתהליך של הריצ'ינג אאוט (להושיט יד), לבוא ולהביא את החבר'ה האלה שהם יחזיקו, יתמידו וגם כמובן שיתגייסו לשירות משמעותי.
מירב בן ארי: זאת אומרת לא מספיק שאנחנו נותנים להם פחות משאבים, אנחנו גם לא נותנים להם את הצוות המקצועי שיכול באמת וצריך ללוות את החבר'ה האלה.