GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אני אמרתי לכם שאני לא אחזור חזרה.
<לימור תוסייה כהן: לא, זה סעיף שהקראתם עכשיו.
יעקב מרגי: (ו) כבר גמרנו.
יעקב מרגי: גיא, אתם רוצים דחייה?
יעקב מרגי: יש לי דברים אחרים לדון בהם.
<גיא אטיאס: סליחה, אדוני היושב-ראש.
יעקב מרגי: תבהירי מה רצית ב-(ו).
יעקב מרגי: לגבי המדיניות?
יעקב מרגי: תקריאי שוב את הנוסח.
<לימור תוסייה כהן: זה פשוט בהלימה למדיניות הספורט הלאומי שקבענו בחוק.
<מירב ישראלי: בסעיף 6 נפנה ברישא לסעיף הרלוונטי.
<מירב ישראלי: הייתה פה הערה של האוצר.
<מירב ישראלי: הכוונה היא להגיד שהפעילות הנוספת זה לא גורע מהאפשרות להפעיל את תאגיד הבת.
<מירב ישראלי: הניסוח עוד יתוקן.
<הדס פרבר: בסעיף של הוועד האולימפי –"הפעלת היחידה לספורט הישגי" – "בהתאם לתכנית עבודה שתיקבע באישור המנהל הכללי של המשרד".
<מירב ישראלי: זה בדיוק מה ששאלתי אתכם.
<הדס פרבר: זאת טעות שלי.
<מירב ישראלי: זה לא היה שנוי במחלוקת?
יעקב מרגי: אני שואל אתכם שאלה – כשאומרים "מדיניות משרד התרבות והספורט" – אין משילות במדינת ישראל?
יעקב מרגי: אז איפה המנכ"ל?
יעקב מרגי: הלך?
יעקב מרגי: פקיד זוטר יהיה?
יעקב מרגי: ואם יקבע מישהו שהמנכ"ל הסמיך?
<מירב ישראלי: הם שותפים ביחידה לספורט הישגי.
<לימור תוסייה כהן: אני לא מבינה.
יעקב מרגי: אם את כותבת "מדיניות משרד ממשלתי", למה צריך להדגיש את המנכ"ל במשרד הממשלתי?
<לימור תוסייה כהן: אני לא אמרתי מנכ"ל.
יעקב מרגי: היא ביקשה עכשיו להכניס את המנכ"ל.
<הדס פרבר: כתוב "תכנית עבודה", לא כתוב "מדיניות המשרד הממשלתי".
<הדס פרבר: "המכון ישתף פעולה עם הוועד האולימפי לצורך הפעלת היחידה לספורט הישגי בהתאם לתכנית עבודה שתיקבע" – זה הנוסח שדיברנו עליו, ואנחנו מבקשים להוסיף: "באישור המנהל הכללי של המשרד".
יעקב מרגי: ככה זה כשלא מקשיבים.
יעקב מרגי: אנחנו חזרנו ל-(ו) בשבילה, ואת מחזירה אותי ל-(ד) בשבילך.
יעקב מרגי: גיא, לאיזה סעיף אתה רוצה לחזור בגלל שלא הקשבת?
חיים ילין: תעשה הפוך.
חיים ילין: נתחיל מחברות בת.
אז הוספתי: בסעיף 6 הנוסח עם המיזם המשותף היה מוסכם אז הייתה לי שוב הערה של האוצר על זה.
אז הוספתי: זה נשאר?
<תמיר כהן: נשאר עם ההבהרה שאמרת לנו.
יעקב מרגי: בנוסף לפעילות תאגיד הבת?
<מירב ישראלי: זה דבר אחד, ויש גם "לרבות בדרך של מיזם משותף" – זה גם היה בחוק.
<מירב ישראלי: פשוט העברנו את זה סעיף.
<מירב ישראלי: בסעיף 6(4) – יש פה תיקון שעשינו בישיבה הקודמת: "היא מנוהלת כמשק סגור מבחינה תקציבית וחשבונאית, ואולם רווחים שהתקבלו מפעולות לפי סעיף זה יכול שישמשו גם למטרות המכון לפי סעיף 5".
<מירב ישראלי: זאת אומרת גם למטרות הלאומיות.
האוצר ב-: בסעיף 8 תיקנו לפי מה שהוחלט בישיבה הקודמת – אחד עשר חברים.
<תמיר כהן: פה יש לנו הערה.
יעקב מרגי: חכה, אני עוד לא יודע על מה צריך להעיר.
<תמיר כהן: על נושא הוועדה.
יעקב מרגי: חכה, תן לה לסיים.
יעקב מרגי: אתם לא רוצים גם נציג לממונה השכר באוצר?
<תמיר כהן: היה דיון על הוועד בדיון המקורי, והיה דיון האם למדינה יש רוב או אין לה רוב.
<תמיר כהן: כל הדיון הזה התנהל ברקע על כך שלא קמות לתאגיד וינגייט שאנחנו עכשיו מקימים, תאגידי בת.
<תמיר כהן: עכשיו אנחנו במגעים עם משרד התרבות והספורט שהיו מאז הישיבה בשבוע שעבר.
<תמיר כהן: הוחלט שבסופו של דבר מלון בית הנבחרות – תאגיד הבת – כן יקום פה.
<תמיר כהן: זה בתור משרד האוצר מאוד מדאיג אותנו.
<תמיר כהן: לאור זאת עשינו מנגנונים שישביעו את רצוננו, אבל אנחנו מבקשים את יושב-ראש הוועדה שלמדינה יהיה רוב בוועד המנהל.
<מירב ישראלי: לא, אין.
<מירב ישראלי: הייתה החלטה מפורשת בפעם הקודמת בגלל עניין עצמאות התאגיד.
<מירב ישראלי: זה לא קשור לתאגיד הבת.
<מירב ישראלי: אם מדאיג אותך משהו בתאגיד הבת תעשה מנגנונים בתאגיד הבת.
<מירב ישראלי: זה לא קשור.
<אמיר שרף: בתאגיד הבת לא נותנים לו לזוז מילימטר.
<גיא אטיאס: זאת המטרה.
<מירב ישראלי: אתה רוצה, תחשק אותו עוד.
<יוסי שרעבי: לדעתי, אפשר לפתור את זה.
<יוסי שרעבי: יש כאן ארבעה נציגי ציבור, ויש מנגנון.
<יוסי שרעבי: אפשר לפתור את זה.
יעקב מרגי: אנחנו הולכים לדון - - - תאגידי הבת?
יעקב מרגי: תכניס את זה שם.
יעקב מרגי: למה אתה פותח את זה?
<יוסי שרעבי: יש לזה גם פתרון.
<משה סמיה: אפשר גם להוסיף משקיף לעובדים.
<מירב ישראלי: זה מבחינת מבנה המועצה.
<מירב ישראלי: גם עשינו תיקון שיושב-ראש המועצה יהיה מנציגי הציבור.
<מירב ישראלי: זה כבר היה.
<מירב ישראלי: הוספנו את ממלא מקומו הקבוע מבין חברי המועצה שמונו לפי סעיף קטן (א)(5).
<מירב ישראלי: זאת אומרת הוא יכול לבחור או עובד מדינה או עובד ציבור.
<הדס פרבר: לא, לא.
<הדס פרבר: הסיכום היה - -
<מירב ישראלי: זה מה שהוחלט.
<הדס פרבר: הסיכום היה שממלא המקום הקבוע הוא מקרב עובדי המדינה.
<מירב ישראלי: אמרנו שהוא, כנראה, יהיה מקרב עובדי המדינה, אבל לשר יש סמכות אם הוא ירצה.
<מירב ישראלי: את יכולה לבדוק את זה.
יעקב מרגי: גם אני זוכר עובד מדינה.
<הדס פרבר: זה מה שתמיד עושים.
<מירב ישראלי: כן, אבל אמרנו, למה להגביל את השר.
<מירב ישראלי: אם הוא רוצה הוא יבחר עובד מדינה, ואם הוא רוצה הוא יבחר נציג ציבור.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים להגביל את השר.
<מירב ישראלי: זאת שאלה אחרת.
<מירב ישראלי: הם לא רוצים להגביל אותו.
יעקב מרגי: הגבלנו את השר שלא ימנה מקרב עובדי המדינה - -
<יוסי שרעבי: זה קיים בכל התאגידים.
יעקב מרגי: מירב, כמי שהיה שם, אני כרגע מהגורמים המקצועיים של המשרד.
יעקב מרגי: אם אני השר, ודעתי היא לא בקו ישר עם הגורמים המקצועיים.
יעקב מרגי: הגורמים המקצועיים מנווטים אותי לפרסונה מסוימת במשרד.
יעקב מרגי: כשר אני גורם פוליטי, ודעתי לא נוחה.
יעקב מרגי: אז אני לא רוצה נציג - - - מה שהשר רוצה.
יעקב מרגי: למה לתת לו עוד חופש פעולה?
<מירב ישראלי: עקרונית אין חובה שהסגן יהיה עובד מדינה.
<מירב ישראלי: השאלה אם אתם רוצים לקבוע שתהיה חובה כזאת על השר.
<מירב ישראלי: פה יש לו חופש פעולה.
<מירב ישראלי: הוא יכול לבחור או עובד מדינה או נציג ציבור.
<מירב ישראלי: למה להגביל את שיקול הדעת שלו?
יעקב מרגי: על זה לא יקום וייפול.
יעקב מרגי: בבקשה, הכרעה.
חיים ילין: אם אנחנו בסעיף הזה אין סיכוי שהספורט יתקדם ככה לשום מקום.
חיים ילין: שר האוצר הקים את רשות שוק ההון – שלושה טריליון שקל הוא נתן כדי שינהלו את זה אנשי מקצוע - -
יעקב מרגי: טוב, אני מכריע.
חיים ילין: הנוסח שמופיע בחוק.
חיים ילין: או-או.
חיים ילין: דרך אגב, בחוק איה כורם ישבו פה נציגי משרדי הממשלה, ואני שואל אותם, רבותי, הנוסח הזה מוסכם עליכם?
חיים ילין: הם אומרים לי, כן.
חיים ילין: אני מגיע, השרה אומרת, זה לא על דעתי, זאת לא הפשרה שלי.
חיים ילין: לכן התעכבתי חצי דקה ויותר.
חיים ילין: אני חייב לתבוע את עלבוני.
חיים ילין: אני פעלתי בגניבה?
חיים ילין: אני אביא את הפרוטוקול.
חיים ילין: לכן התעקשתי פה ונתתי עוד חצי דקה כדי שלא תגידו, גנבנו את השרה.
נורית קורן: אדוני היושב-ראש, תמיד אפשר להאשים את חברי הכנסת.
יעקב מרגי: בבקשה, סעיף (ג).
<מירב ישראלי: ב-(ג) הבהרנו שמדובר בכתב אישום גם בעבירה פלילית וגם בעבירת משמעת.
<מירב ישראלי: סעיף 9 – יש פה כמה תוספות.
<מירב ישראלי: אני אקרא את (1): "תקבע את המדיניות הכללית של המכון ואת קווי הפעולה שלו בהתחשב במדיניות הספורט הלאומית שקבע השר, ככל שקבע, ואשר נמסרה למועצה בכתב ופורסמה באתר האינטרנט של המשרד (בחוק זה – מדיניות הספורט הלאומית)".
<מירב ישראלי: זה מקובל, נכון?
<לימור תוסייה כהן: באתר האינטרנט של המשרד ושל המכון.
<מירב ישראלי: יש הנושא של רואה החשבון המבקר.
<מירב ישראלי: לאחר דיונים פנימיים בנושא הזה, מכיוון שמדובר בנושא רוחב הוחלט להוריד את "רואה חשבון המבקר" מהחוק.
<מירב ישראלי: גם בהמשך ירד הסימן שמחייב מינוי בצורה מסוימת לפי החוק.
<מירב ישראלי: כמובן, יהיה רואה חשבון מבקר, והדוחות הכספיים יהיו מבוקרים.
<מירב ישראלי: לכן התייחסנו בכל מקום שיש דוחות כספיים ל"דוחות כספיים מבוקרים".
<מירב ישראלי: כשייצא תזכיר התאגידים הסטטוטוריים הכללי הנושא יוסדר באופן כללי לגבי כל התאגידים הסטטוטוריים.
יעקב מרגי: נאמר לפרוטוקול.
<מירב ישראלי: אז כבר ירד פה הנושא של רואה חשבון מבקר.
<מירב ישראלי: נשארו התפקידים: לאשר תכניות עבודה, תקציב, לעקוב ברציפות אחרי הגשמת המדיניות, לאשר דוחות כספיים מבוקרים במקום רואה חשבון, מינוי מבקר פנימי, מינוי ועדת מחקר ואמות מידה.
<מירב ישראלי: היו כל מיני טענות בישיבות הקודמות שצריך להכניס דברים נוספים.
<מירב ישראלי: בדקתי את זה, ולא צריך להכניס את זה לניסוח.
יעקב מרגי: שתיקה כהודאה זה נוגע גם לכם, נציגי המשרדים.
<מירב ישראלי: כן, בדקנו את זה יחד.
<מירב ישראלי: בסעיף 10(ד) הוספנו בעקבות החלטת הוועדה שהמניין החוקי בישיבות המועצה – מכיוון ששינינו את המבנה – ובלבד שלפחות אחד הוא עובד המדינה.
<מירב ישראלי: הוספנו את זה.
<מירב ישראלי: בסעיף (ז) רציתם שהמכון יערוך פרוטוקולים?
<מירב ישראלי: לא המועצה?
<מירב ישראלי: זה ברור מה זה המכון?
<לימור תוסייה כהן: כך זה מופיע.
<מירב ישראלי: אז אני מתקנת.
<מירב ישראלי: משרד המשפטים העיר שהחובה היא על המכון ולא על המועצה.
<מירב ישראלי: ב-12(ב) – דיברנו בישיבה הקודמת מה קורה אם השר לא ממנה בתוך שנה חבר חדש כי אמרנו שהוא ימשיך לכהן.
<מירב ישראלי: גם על זה היה ויכוח אז תגידו לי מה הוחלט בסוף מבחינתכם.
חיים ילין: רק בתום התקופה?
חיים ילין: זאת אומרת בעצם השר יראה את זה - -
<לימור תוסייה כהן: לא.
<לימור תוסייה כהן: תקופת הכהונה הנוספת היא של שנה נוספת.
<לימור תוסייה כהן: בתום תקופת הכהונה הנוספת - -
<מירב ישראלי: פשוט יש חוקים שבהם אין הגבלה על התקופה הזאת.
<מירב ישראלי: הרעיון הוא שאם השר לא ממנה תוך שנה - -
יעקב מרגי: לא לתת לו חופש פעולה מדי.
<מירב ישראלי: זה דווקא להגביל אותו.
<לימור תוסייה כהן: זה הפתרון שהיושב-ראש ביקש.
<מירב ישראלי: אז זה תעבירו - - -
יעקב מרגי: דרך אגב, בונים על זה שביבי ימשיך עוד שתי קדנציות, ויש לו יחסים טובים וחלק לא טובים עם שרים כאלה ואחרים, אז לא בהכרח השר יקבל מהממשלה מה שהוא רוצה.
<לימור תוסייה כהן: בסופו של דבר אנחנו מגיעים לקדנציה שלא תעלה על חמש שנים לכל היותר.
<מירב ישראלי: ב-13 אין תיקונים.
יעקב מרגי: נציג איל"ת.
<מירב ישראלי: זה כבר הכנסנו.
<מירב ישראלי: זה כבר משהו שהיה בישיבה הקודמת.
<מירב ישראלי: אני אומרת רק דברים חדשים.
<לימור תוסייה כהן: ב-13(ב)?
<מירב ישראלי: כן, רציתם להוסיף גם את המשמעתי.
<לימור תוסייה כהן: צריכה להיות הלימה לכל האורך בעניין הזה לגבי חברי המועצה ולגבי המנכ"ל.
<מירב ישראלי: אז צריך להבהיר שזאת גם עבירה פלילית וגם עבירה משמעתית.
<מירב ישראלי: זה משהו של ניסוח שנדאג בסוף לסדר.
<מירב ישראלי: סעיף 14 – "העברה מכהונה" – גם פה הכנסנו תיקונים בעקבות החלטות בישיבה הקודמת.
<מירב ישראלי: הוספנו מחצית מהישיבות במשך שנה אחת – אם אתם זוכרים.
<מירב ישראלי: זה חדש.
<מירב ישראלי: סעיף 15 – "ניגוד עניינים" נשאר כמו שהוא.
<מירב ישראלי: סעיף 16 – "תוקף פעולות" – פשוט התאמנו את הניסוח לניסוח מחקיקה אחרת: "קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שהתפנה מקום של חבר מחבריה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין".
<מירב ישראלי: זה גם תיקון רוחב ניסוחי.
<מירב ישראלי: סעיף 18 – "החלת דינים" – נשאר אותו דבר.
<מירב ישראלי: כל עניין מספרי הסעיפים נעשה בסוף.
<מירב ישראלי: פשוט הכול משתנה כל הזמן.
מירב בן ארי: מרגי רואה - - - התעוררת פתאום מהחוק.
יעקב מרגי: אני רואה ילדים אני רואה חיות.
יעקב מרגי: את מי אנחנו מקדמים בברכה?
<קריאה: אנחנו כיתה ט' 7 מבית ספר "ברנקו וייס" בבית שמש.
יעקב מרגי: במערכת הבחירות הייתם בכיתה ח'.
יעקב מרגי: במערכת הבחירות האחרונה אני הייתי בעין הסערה כנציג ש"ס ב"ברנקו וייס".
יעקב מרגי: אחלה בית ספר.
יעקב מרגי: היה שם פאנל שהנושא המרכזי שלו היה חרדים וחילונים.
יעקב מרגי: אמרתי שם, אתם יודעים מי אשם שהעיר פה חרדית?
יעקב מרגי: נציגי אלה שיושבים פה.
יעקב מרגי: הם לא פתרו את הבעיה בירושלים, ושלחו את כל החרדים לבית שמש.
יעקב מרגי: אל תבחרו בהם.
יעקב מרגי: הם שלחו לכם את החרדים.
יעקב מרגי: ברכת ברוכים הבאים.
יעקב מרגי: מאחל לכם שהעיר שלכם תמשיך להתפתח ולשגשג וגם המושבים מסביב.
יעקב מרגי: אני יודע שחלקכם משם.
יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים, בבקשה.
חיים ילין: אזורי רישום.
<מירב ישראלי: סעיף 19 – ועדות משנה – אין תיקונים.
<מירב ישראלי: סעיף 20 – ועדת ביקורת – עשינו כבר תיקון בישיבה הקודמת.
<מירב ישראלי: אמרנו שוועדת הביקורת תהיה עם שלושה - -
יעקב מרגי: משרד התרבות, תרבות הדיון אצלכם חלשה.
<מירב ישראלי: זה כבר תיקנו בפעם הקודמת – שלושה חברים, עובד מדינה ולא עובדי מדינה.
<מירב ישראלי: ב-20(ב) עשיתם רק תיקון ניסוחי.
<מירב ישראלי: נכון, לימור?
יעקב מרגי: תלמידות ותלמידים יקרים, אנחנו נמצאים בעיצומה של חקיקת חוק מכון וינגייט – המכון הלאומי לספורט.
יעקב מרגי: מאחר שיש לנו רק שתי מדליות ארד באולימפיאדה אנחנו רוצים שיהיו יותר מדליות.
יעקב מרגי: מתקנים אותי שיש לנו שלוש מדליות.
חיים ילין: כשיתחילו בספורט בבוקר זה יפתור את הבעיה.
יעקב מרגי: הממשלה החליטה לחזק את כל עניין הספורט במדינת ישראל, להעצים אותו על-ידי שהיא מקימה מכון לאומי למצוינות בספורט שייקרא "המכון הלאומי לספורט" שהיה בעבר מכון וינגייט.
יעקב מרגי: בשיעור אזרחות תוכלו לומר שהייתם שותפים להליך חקיקה בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: אנחנו לקראת הצבעות על הכנתו של החוק בניסוח סופי.
יעקב מרגי: אתם הייתם חלק ממנו.
מירב בן ארי: הוספת ממד דרמטי לחוק הזה.
יעקב מרגי: חכו שנגיע לסוגית העובדים.
<מירב ישראלי: בסעיף הזה זה רק תיקון ניסוחי.
<מירב ישראלי: כי הפניתם לסעיפים?
<מירב ישראלי: אז זה נשאר.
<מירב ישראלי: ב-(ג) יש כבר התחלה של התייחסות לתאגיד הבת.
<מירב ישראלי: אולי תגידו כמה מילים על תאגיד הבת כדי להציג את הנושא.
יעקב מרגי: אולי לא נקדים את המאוחר ונשאיר את זה לסעיפים?
<מירב ישראלי: אבל צריך להסביר כדי להבין מה אנחנו עושים.
יעקב מרגי: מ
<הדס פרבר: אני אעשה את זה.
יעקב מרגי: רק תעשו את זה ב - -
<הדס פרבר: בקצרה.
<הדס פרבר: תמיד בקצרה.
יעקב מרגי: לא, עניינית.
יעקב מרגי: אנחנו לא נאיץ בכם.
יעקב מרגי: בהליך חקיקה אנחנו לא מאיצים.
בשתי חברות: בזמנו היו דיונים לגבי החזקת חברות הבת על-ידי המכון שישמשו לפעילות הכלכלית של המכון.
בשתי חברות: זאת הייתה גם ההמלצה של אהרון פוגל שבזמנו ישב בוועדה למעמדו של מכון וינגייט.
בשתי חברות: האוצר לא הסכים, אבל עדיין נשארנו עם הבעיה מה עושים עם חברת בית הנבחרות.
בשתי חברות: לפיכך סוכם שמניות העמותה בחברת בית הנבחרות עוברות למכון, ותהיה מערכת של מגבלות ושל - - - על ההתנהלות של חברת הבת.
בשתי חברות: המקום הראשון שבו אנחנו נתקלים בזה זה בוועדת הביקורת שתהיה רשאית להיות גם ועדת הביקורת של תאגיד הבת.
<מירב ישראלי: זאת אומרת תאגיד הבת נשאר תאגיד נפרד, והמניות של העמותה עוברות להיות המניות של המכון.
<גיא אטיאס: חברת הבת שנשארת תפעיל רק את בית הנבחרות.
<גיא אטיאס: לא תהיה לה שום הגדלה של פעילות מעבר לפעילות הקיימת.
<גיא אטיאס: זאת ההתחייבות, ואנחנו גם מעגנים את זה בחוק.
<יוסי שרעבי: גם בחוק וגם בהסכם.
<גיא אטיאס: גם בחוק וגם בהסכם.
יעקב מרגי: בדיון על חברות הבת עשיתם את המיגונים?
יעקב מרגי: אנחנו שבעים מחברות בת שמפתחות מה שבמכון לא יכול להיעשות, ואחר כך נכנסות להרפתקאות כאלה, ויש הרמת מסך, ומבחינה משפטית הכול נופל על המדינה.
יעקב מרגי: יש מיגונים, הגנות, משרד האוצר או משרד המשפטים?
<תמיר כהן: בגדול אני מתואם עם משרד התרבות והספורט.
<תמיר כהן: אנחנו לא רוצים להתייחס מה ההסכם הכולל ומה הכוונות העתידיות כדי לא לפגוע ולא ליצור - -
יעקב מרגי: אז נעשה ועדת משנה לנושאים חסויים?
<תמיר כהן: לא, לא.
<תמיר כהן: מסיבה של - -
<יוסי שרעבי: אנחנו נסדיר את זה בהסכם הצו בין האוצר לבין משרד התרבות.
<מירב ישראלי: אבל גם בחקיקה יש בהחלט הגנות.
<תמיר כהן: יש פה הגנות.
<מירב ישראלי: הפעם הראשונה שאנחנו מתייחסים לתאגיד הבת הזה הוא בוועדת הביקורת.
<מירב ישראלי: תפקידי ועדת הביקורת הם לעמוד על ליקויים בניהול המכון, אז הוסף כאן: "לרבות ליקויים הנוגעים לתאגיד הבת".
<מירב ישראלי: גם פה יש תיקון: לא רואה חשבון מבקר, אלא רואה החשבון שביקר את הדוחות הכספיים בהתאם למה שאמרתי קודם.
<מירב ישראלי: אלה התיקונים מהפעם הקודמת.
<מירב ישראלי: אותו דבר בסעיף קטן (ז) לגבי רואה החשבון המבקר.
<מירב ישראלי: בסעיף 21(ג) – לגבי תכניות עבודה היה גם דיון בין המשרדים: "המנהל הכללי יכין את תכניות העבודה של המכון בהתחשב במדיניות הספורט הלאומית" – שהגדרנו אותה קודם.
<מירב ישראלי: כאן רציתי לוודא שזה הנוסח הסופי או שהסכמתם על משהו אחר.
<מירב ישראלי: דיברנו על תכניות העבודה אתמול.
<מירב ישראלי: מה הוחלט שם בסוף?
<לימור תוסייה כהן: שאין אישור של תכניות עבודה.
<מירב ישראלי: אז זה כמו פה?
<יוסי שרעבי: לא, לא.
<יוסי שרעבי: יש סעיף התקציב.
<יוסי שרעבי: סעיף התקציב מכסה גם את - - - העבודה.
<מירב ישראלי: אז כאן זה נשאר ככה, ונתייחס לזה בסעיף התקציב?
<יוסי שרעבי: בסעיף התקציב יש התייחסות.
יעקב מרגי: זה נשאר.
<מירב ישראלי: אז כרגע הנוסח הוא "המנהל יכין תכניות עבודה של המכון בהתחשב במדיניות הספורט הלאומית ובתקציב השנתי שלה, יביאם לאישור המועצה, וידווח למועצה על פעילויות המכון".
<מירב ישראלי: אני מוחקת את ההערה.
<מירב ישראלי: 22(ב)(2) –לגבי "הורשע או הוגש נגדו כתב אישום" – בנוסח הכחול היה, נדמה לי, "הורשע או הוגש נגדו כתב אישום".
<מירב ישראלי: לימור, מה החלטתם פה בסוף?
<מירב ישראלי: כתבת שיש סתירה, ופשוט שמנו שתי חלופות.
<לימור תוסייה כהן: זה שתי החלופות?
<מירב ישראלי: ברישא כתוב שהוא לא יכול לכהן, ובסיפא כתוב שהוא מושעה.
<לימור תוסייה כהן: אני חושבת שסוכם על החלופה השנייה.
<מירב ישראלי: השעיה.
חיים ילין: השעיה וממלא מקום.
חיים ילין: זה הכי הגיוני.
<מירב ישראלי: אז נתקן את הנוסח בהתאם.
<מירב ישראלי: הגענו לעובדים.
יעקב מרגי: תקריאי אותו.
יעקב מרגי: אם יש תיקונים ניכנס עכשיו לשלב השאלות.
<מירב ישראלי: יש לנו שאלה שאני עדיין לא קיבלתי עליה תשובה אז אולי תגידו לפרוטוקול – מה קורה עם העובדים של תאגיד הבת?
<אמיר שרף: לבית הנבחרות, חברת הספורט, אין עובדים משל עצמה.
<אמיר שרף: כל העובדים והשירותים מראש מקבלים מהמכון.
יעקב מרגי: אז ממילא אנחנו דנים על עובדי המכון ודנים על העובדים.
יעקב מרגי: נאמר לפרוטוקול ונרשם.
<מירב ישראלי: צריך להבהיר את זה באיזושהי דרך?
<אמיר שרף: לא.
<אמיר שרף: יש פה גם הוראה לעובדים.
<מירב ישראלי: היום אין להם, מחר הם יעסיקו.
יעקב מרגי: אבל זה לא נוגע לעובדים הקיימים.
<מירב ישראלי: לא, אבל בחוק צריך להגיד.
<מירב ישראלי: אז זה מקובל גם על האוצר שזה לא יהיה כשל עובדי המדינה?
<אבי פרידמן: הנוסח מקובל עלינו.
<אבי פרידמן: אני נציג אגף השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר.
<אבי פרידמן: אנחנו רק רוצים לציין שהשכר בתאגיד יהיה של עובדי חברת הבת על-ידי תאגיד הבת, ככל שיהיה, גם כפוף לאותם תנאים.
<אבי פרידמן: לכן אנחנו מציעים: "תנאי העסקתם של עובדי המכון ושל עובדי תאגיד הבת יהיו כשל עובדי המדינה".
<לימור תוסייה כהן: זה סעיף (ב).
יעקב מרגי: (א) ו-(ב).
<לימור תוסייה כהן: סעיף קטן (א) מדבר על סדרי הקבלה של עובדים, וזה נוסח שהקראתי קודם לפרוטוקול; לעומת זאת סעיף קטן (ב) שמדבר על - - -
יעקב מרגי: היא צודקת בהבחנה.
<מירב ישראלי: השאלה שלי הייתה האם ב-(א) אתה מסכים שזה לא יהיה כשל עובדי המדינה, אלא הנוסח החלופי שלימור הקריאה עכשיו.
<מירב ישראלי: זה שוויוני כפי שתקבע המועצה.
<אבי פרידמן: אין לנו בעיה.
יעקב מרגי: שוויוני.
יעקב מרגי: תנאי שכר.
יעקב מרגי: אתה הולך לטוהר מידות ושקיפות שזה מובן מאליו.
יעקב מרגי: אני מדבר על תנאי שכר ותנאי העסקה.
יעקב מרגי: ההדגשה שלך הקפיצה אותי.
יעקב מרגי: ברגע שאתה מדגיש לי שקיפות וטוהר מידות באת לי עם האצבע.
יעקב מרגי: ואני אומר לך חד משמעית – זה כולל תנאי ההעסקה שלהם.
איציק שמולי: לא, הם צריכים להגיד את זה.
<קריאה: נאמר פה בסעיף (ב).
יעקב מרגי: סעיף (ב), בבקשה.
<מירב ישראלי: - - - של עובדי המדינה.
<מירב ישראלי: על עובדי המדינה זה בוודאי חל.
יעקב מרגי: מה הנוסח המוסכם בסעיף (ב)?
יעקב מרגי: כל המוסיף גורע.
<הדס פרבר: אמרנו שנחליף את הסדר, אבל זה רק עניין ניסוחי.
<אבי פרידמן: הסדר לא משנה.
יעקב מרגי: אני רוצה לחדד.
יעקב מרגי: אני אתן ליאיר לשאול עכשיו את השאלות.
יעקב מרגי: כרגע לחברות הבת אין עובדים.
יעקב מרגי: העובדים של חברות הבת הם עובדי המכון - -
<אבי פרידמן: לכל דבר ועניין.
<אבי פרידמן: נאמר לפרוטוקול.
יעקב מרגי: הדבק הוא כל כך חזק, לא צריך גם מסמרים.
יעקב מרגי: מדאגה שלא תהיה דלת מסתובבת שיכניסו מפה עובדים ויוציאו את אלה שאלנו איך הליך קבלת העובדים לחברות הבת, כי החוק לא קובע שלחברות הבת לעולם לא יהיו עובדים.
יעקב מרגי: בעתיד בהתאם למדיניות שתיקבע ושאישרנו בכל הסעיפים יגייסו עובדים.
יעקב מרגי: מהם תנאי הקבלה ומהם תנאי ההעסקה?
יעקב מרגי: אז עכשיו אנחנו מתמקדים על אלה שבאים.
איציק שמולי: על הקבלה.
יעקב מרגי: מה השאלות?
מירב בן ארי: אני רוצה להבין.
מירב בן ארי: יש פה קצת סלט.
מירב בן ארי: יש פה שני שרים שמודגשים: שר האוצר ואחר כך כתוב "השר".
<מירב ישראלי: השר שמופיע בהגדרה.
מירב בן ארי: אז למה צריך את כל הסיפור הזה?
יעקב מרגי: כדי לא לומר כל פעם "שר התרבות".
מירב בן ארי: אבל זה קבלה של עובדים, מה קרה?
מירב בן ארי: גם באישור של שר האוצר וגם בהתייעצות עם שר התרבות והספורט?
יעקב מרגי: מחר-מחרתיים שר התרבות ישתגע ורוצה להעסיק מאמנים בשכר של שופט עליון - -
מירב בן ארי: כן, אבל - -
יעקב מרגי: - - זה צריך אישור של שר האוצר.
איציק שמולי: אפשר להוריד את האוצר.
<תמיר כהן: אנחנו מתנגדים.
מירב בן ארי: אני לא אומרת, אני רק אומרת, למה צריך את כל זה?
יעקב מרגי: שאלת למה, וקיבלת תשובות.
מירב בן ארי: תראה, זה שאתה צועק עלי זה לא אומר שקיבלתי את התשובה שרציתי.
יעקב מרגי: אז, בבקשה.
יעקב מרגי: במה לא הנחתי את דעתך?
<קריאה: על הכור הגרעיני.
מירב בן ארי: האמת היא שגם בכור לא נראה לי שיש שני שרים שמאשרים מינוי.
יעקב מרגי: ארבעה שרים.
מירב בן ארי: תגידו לי.
מירב בן ארי: אל נשכח שיש גם עוד התייעצות עם המלצת המועצה.
מירב בן ארי: תגיד לי, מה אנחנו מקבלים כאן?
יעקב מרגי: חוק וינגייט – תראי כמה עובדי אוצר וכמה עובדי משרד התרבות.
נורית קורן: וכמה ישיבות כבר עשינו.
מירב בן ארי: אנחנו באים לעשות חקיקה שתפחית את הנטל ולא כל עובד ימונה על ידי שני שרים והתייעצות מועצה?
מירב בן ארי: למה אנחנו מקבלים אותו?
מירב בן ארי: להיות מאמן ספורט.
<מירב ישראלי: צריך להסביר שאם הם הולכים לפי התנאים של עובד מדינה אז לא צריך כלום.
מירב בן ארי: אז אם הוא עובד מדינה כמו שכתוב כאן - -
<מירב ישראלי: אם הם רוצים לחרוג מהתנאים ולתת יותר בדרך כלל אז הם יכולים לחרוג - -
מירב בן ארי: אין בעיה, מירב, אז תחליפי את (א).
מירב בן ארי: אם את כותבת ב-(א) שסדרי קבלה של עובדים למכון יהיו כשל עובדי מדינה, אז כמו כל עובד מדינה.
מירב בן ארי: אבל את לא יכולה לרשום (א), ואז ב-(ב) - -
יעקב מרגי: ואם מחר יש מדיניות חדשה?
<גיא אטיאס: יש הבדל בין קבלה להעסקה.
מירב בן ארי: יש שר, יש שרה, יש לו מדיניות.
<גיא אטיאס: כבוד היושב-ראש, אלה שני סעיפים שונים – קבלה ותנאי העסקה.
יעקב מרגי: הבהרתי.
מירב בן ארי: אז תחליט לאן אתה הולך.
יעקב מרגי: אני אשתדל לענות, ואם לא תשלימו אותי.
יעקב מרגי: אם אני מצמצם, כפי שאמרת "כשל עובדי מדינה", באמת את צודקת – לא צריך שום דבר אחר.
יעקב מרגי: "כשל עובדי מדינה" זה דבר מוגדר, ברור וידוע איך זה עובד - -
מירב בן ארי: אז למה צריך גם את - - -
<מירב ישראלי: כי לפעמים רוצים לתת יותר.
יעקב מרגי: מאחר שבחקיקה נתנו אפשרות לשרה ולמכון לקבוע מדיניות ספורט חדשה שתאושר על-ידי שר התרבות ושר האוצר - -
מירב בן ארי: והמלצה של המועצה.
יעקב מרגי: בסדר, זה בסוף.
<גיא אטיאס: איזו מועצה?
<גיא אטיאס: המועצה קודם כול צריכה להמליץ על השכר.
<גיא אטיאס: מי ממליץ על השכר?
<גיא אטיאס: המועצה והדירקטוריון?
יעקב מרגי: אבל אני לא רוצה לתת למועצה חופש פעולה.
מירב בן ארי: זאת בעיה.
מירב בן ארי: אני לא מבינה על כל הסלט הזה.
יעקב מרגי: מירב, החשש שלך מיותר.
מירב בן ארי: זה מה שיקל עליכם קבלה של עובדים?
מירב בן ארי: מי יעצור אתכם?
יעקב מרגי: יאיר, שאלות עכשיו.
יעקב מרגי: על מה אתה שואל?
יעקב מרגי: אתה רוצה לפתוח את כל סוגית העובדים?
<יאיר אברהם אלגאוי: כן.
<יאיר אברהם אלגאוי: קודם כול הופתענו משינוי הנוסח של סעיף 23, והיה ראוי שכשמנהלים אתנו משא ומתן קיבוצי יישבו אתנו ויביאו בשקיפות ויאמרו לנו שיש כוונה לשנות את הנוסח.
יעקב מרגי: מה מפתיע אותך בנוסח?
<יאיר אברהם אלגאוי: אם ניכנס לקטע של השינויים שהוצגו פה – אנחנו לא יודעים מה השינויים בפועל - -
יעקב מרגי: לא, רגע, יאיר.
יעקב מרגי: אני לא הולך לחזור על כל הדיון.
יעקב מרגי: אין פה שינוי.
יעקב מרגי: אני אסביר לך מה נעשה.
יעקב מרגי: שינוי הנוסח הזה בא במקום ובצדק.
יעקב מרגי: מרגע שהחוק נתן סמכות לקבוע מדיניות ספורט מדי פעם כשצריך, ויכול להיות שבמדיניות החדשה הוא יצטרך לתת העדפה לעובדים מסוימים ראוי שהמכון והמועצה שחושבים שכך צריך תביא את ההחלטה שלה לאישור שר התרבות והספורט ולאישור שר האוצר.
יעקב מרגי: זה נוסח מתקבל.
יעקב מרגי: אין פה עיזים שהכניסו לך.
יעקב מרגי: לכן אל תיתלה על זה.
יעקב מרגי: תשאל את השאלות המהותיות שאתה באמת חושש לגביהן.
<יאיר אברהם אלגאוי: אנחנו לא נתלים, אנחנו רק מבהירים את ההתנהלות.
<יאיר אברהם אלגאוי: סדרי קבלת העובדים הם כמו בשירות המדינה – מקובל עלינו; לעניין סעיף (ב) – תנאי העסקתם של עובדי המכון - -
יעקב מרגי: וחברות הבת.
<יאיר אברהם אלגאוי: אם הנוסח הוא "כשל עובדי מדינה" – אין לנו בעיה.
<יאיר אברהם אלגאוי: אם משנים את הנוסח יש לנו בעיה.
יעקב מרגי: ב-(א) לא שינינו.
<מירב ישראלי: זה מה שלימור התריעה.
יעקב מרגי: שונה?
<מירב ישראלי: לימור הקריאה עכשיו נוסח אחר.
יעקב מרגי: לימור, תקריאי לי אותו מחדש.
<לימור תוסייה כהן: "קבלתו של אדם לעבודה במכון ובתאגיד הבת תיעשה בהתאם לעקרונות השוויון והייצוג ההולם, השקיפות, הפומביות וטוהר המידות על-פי נהלים וכללים שתקבע מועצת התאגיד".
<מירב ישראלי: כלומר זה לא עובדי מדינה.
<מירב ישראלי: מועצת התאגיד - -
<אבי פרידמן: לא יהיו כשל עובדי מדינה.
<מירב ישראלי: רק הקבלה.
<מירב ישראלי: לא תנאי ההעסקה.
<מירב ישראלי: לדעתי, הוא מקל.
יעקב מרגי: אתה אומר דברים על דעת עצמך?
<גיא אטיאס: הוא מקל, בדיוק.
<קריאה: אני רק רוצה לחדד את השינויים שנעשו.
<קריאה: יש פה שני שינויים – אחד בסעיף (א) והשני בסעיף (ב).
<קריאה: השינוי שנעשה בסעיף (א) נוגע לתנאי הקבלה.
<קריאה: תנאי הקבלה – אני אומר את הדברים כפי שאני מבין אותם – כל עוד הם עומדים בקריטריונים שאמורים שם אין לאף אחד התנגדות שהם יהיו כמו שהם יהיו, לאו דווקא בהכרח כמו עובדי המדינה כדי לתת למכון קצת יותר גמישות.
יעקב מרגי: זה סעיף מקל.
<גיא אטיאס: זאת הייתה דרישה של המשרד כי אם אתה רוצה לקלוט עובדים לפי תנאי העסקה של עובדי מדינה יש בירוקרטיה מאוד סבוכה.
<גיא אטיאס: אפשר לעשות בירוקרטיה יותר קטנה ובלבד שיש קריטריונים שוויוניים.
יעקב מרגי: יאיר, אומרים לך שהתיקונים בסעיף - - -
<גיא אטיאס: ההפך, זה בא להקל על העובדים.
יעקב מרגי: - - למרות שלא התייעצו אתך הם באים בסך הכול להקל.
יעקב מרגי: זה לטובת העובדים.
<יאיר אברהם אלגאוי: לי אין בעיה עם פישוט הכללים.
<יאיר אברהם אלגאוי: אבל צריך להבין מה קורה.
<יאיר אברהם אלגאוי: מדובר פה קודם כול על העסקת עובדים בתאגיד הבת שהיום זה לא קיים.
<יאיר אברהם אלגאוי: זאת אומרת מחר יכול להיות שתהיה דיפרנציאציה.
<יאיר אברהם אלגאוי: יעדיפו לקלוט עובדים בתאגיד הבת כדי לא לקלוט עובדים במכון.
<יאיר אברהם אלגאוי: זה משפיע.
<יאיר אברהם אלגאוי: נניח שמחר יגידו לנו שעקב מצב כלכלי במכון מבקשים לפטר עובדים, ויקלטו עובדים בתאגיד הבת - -
<מירב ישראלי: אבל הם יכולים לעבוד רק בבית הנבחרות.
<גיא אטיאס: הגבלנו את תאגיד הבת רק לבית הנבחרות.
<יאיר אברהם אלגאוי: אבל הם גם יכולים להרחיב.
יעקב מרגי: יאיר, שאלת שאלה?
חיים ילין: יאיר, לפי החוק, הכול חייב לעבור לתאגיד.
חיים ילין: עזוב את העובדים כרגע – הכול חייב לעבור לתאגיד.
חיים ילין: אם כל הנכסים עוברים לתאגיד, עובדים שהם גם נכס עוברים לשם ככה כמו שהוא.
חיים ילין: אני לא מבין מה החשש.
יעקב מרגי: יש הצעה של היועצת המשפטית.