GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: לא, ההגדרה לא נכונה, אני מצטערת.
<אתי וייסבלאי: רק למוזיאון מוכר.
איתן ברושי: כמו שחוק הארכיונים.
מאיר כהן: ליישב את המיני ויכוח.
מאיר כהן: כל עירייה בסוף השנה מחליטה על צו הארנונה.
מאיר כהן: עכשיו, אם עירייה היא עצמאית, מאשרים את שינויי הצו.
מאיר כהן: לכן לתל אביב קל לבוא ולתת הנחה למוזיאון גדול.
מאיר כהן: נגיד אני רוצה לתת לו הנחה, מאשרים.
מאיר כהן: אם עירייה כמו ערד, או ירוחם, אם עירייה כזו היא עירייה שמקבלת מענקי איזון והיא לא עצמאית מבחינה כלכלית, אומר שר הפנים, 'אני לא משנה את צו הארנונה.
מאיר כהן: בכל מקום שהצו רוצה להפחית, אני לא מאשר.
מאיר כהן: במקום שהצו רוצה להוסיף ארנונה, את זה אני מאשר'.
איתן ברושי: אבל אל תעשו חיים קלים - - -
טלי פלוסקוב: עוד פעם אנחנו חוזרים לאותם המקומות שמתמודדים עם הקשיים.
איתן ברושי: טלי, אבל אסור לחשוב שהארנונה תפתור את הבעיה של המוזיאונים, הבעיה הרבה יותר גדולה מהארנונה - - -
טלי פלוסקוב: לא, זה כבר הנושא הבא.
יעקב מרגי: איתן ברושי, אני אחדש לך משהו.
יעקב מרגי: בשלהי כהונתה כראשת עיר בערד, היה את המשבר של מגבות ערד, אם היא הייתה מצליחה והייתה רשאית לתת הקלה או פטור למפעל מגבות ערד בסוגיה של הארנונה, היינו מצילים את המפעל
יעקב מרגי: אבל בוא, אנחנו במוזיאון, אנחנו כרגע במוזיאון.
איתן ברושי: הבעיה הרבה יותר גדולה מארנונה.
<אתי וייסבלאי: אני אמשיך בנוגע לנתונים, אז על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שכמו שאמרתי היא הגורם היחיד שאוסף בשנתיים האחרונות נתונים על מוזיאונים מוכרים ושאינם מוכרים, יש בישראל 151 מוזיאונים, 55 מוזיאונים שמוכרים על פי חוק המוזיאונים ו-94 שאינם מוכרים על פי חוק.
<אתי וייסבלאי: 2 מוזיאונים נוספים, בית התפוצות ומוזיאון יד ושם, מוכרים ומתוקצבים מכוח חוקים ייעודיים להם.
יעקב מרגי: גם שם צריך לשאול שאלות.
יעקב מרגי: למה לוחמי הגטאות לא, יד מרדכי למה לא, בלי לפגוע ביד ושם.
יעקב מרגי: אם כבר אנחנו מדברים, נעלה את זה אחר כך.
<אתי וייסבלאי: מבין 64 המוזיאונים שדיברתי עליהם מחוץ לערים הגדולות, 36 מהם הם מוזיאונים שאינם מוכרים.
<אתי וייסבלאי: לגבי המבקרים במוזיאונים, בשנת 2014 ביקרו במוזיאונים כ-6.7 מיליון מבקרים, מתוכם 4.4 מיליון מבקרים במוזיאונים המוכרים ו-2.8 מיליון מבקרים במוזיאונים שאינם מוכרים.
יעקב מרגי: 2.8 לא ראויים לתמיכה במדינה.
<אתי וייסבלאי: קרוב ל-70% מכלל המבקרים במוזיאונים ביקרו במוזיאונים באחת מן הערים הגדולות, שבהם 3 מוזיאונים או יותר, ירושלים, תל אביב, חיפה, חולון ורמת גן.
<אתי וייסבלאי: התפלגות המבקרים לפי מחוזות מראה לנו - - -
יעקב מרגי: ועוד לא ספרת לנו כמה ביקרו בלונדון במוזיאונים.
יעקב מרגי: ישראלים, אני מדבר על ישראלים שביקרו.
מאיר כהן: בבית ספר בלונדון, כשיוצאים לטיול שנתי יש חובה לבקר במוזיאון.
מאיר כהן: במדינת ישראל, בחוק הטיולים השנתיים של משרד החינוך, לא חובה לבקר במוזיאון.
יעקב מרגי: כי זה לא שייך לעמותות ייעודיות.
מאיר כהן: זה עושה שינוי מהותי.
איתן ברושי: אבל אם היה סל תרבות למוזיאונים היינו יכולים לחייב.
איתן ברושי: עשיתי את זה כראש מועצה.
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו רק פורסים את המצע.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה, יכול להיות שתיקחו לנו, תמשכו לנו את השמיכה והכל מסודר, נשמע אחר כך.
<אתי וייסבלאי: הנתונים על ביקורי תלמידים ומלוויהם במוזיאונים במסגרת פעילות חינוכית מעידים על תמונה דומה.
<אתי וייסבלאי: בשנת 2014 ביקרו במוזיאונים כמיליון וחצי תלמידים ומלוויהם, בהם כ-900,000 מבקרים במוזיאונים המוכרים וכ-600,000 במוזיאונים שאינם מוכרים.
<אתי וייסבלאי: כמחצית מהתלמידים שביקרו במוזיאונים באותה שנה ביקרו במוזיאונים בערים הגדולות, כ-8.5% במוזיאונים בדרום.
<אתי וייסבלאי: זה סוף הנתונים.
<אתי וייסבלאי: הגורם הממשלתי המרכזי שמשתתף בתקציביהם של המוזיאונים הוא מינהל התרבות במשרד התרבות, שתומך במוזיאונים המוכרים באמצעות תקנה תקציבית ייעודית.
<אתי וייסבלאי: בשנת 2015 חולקו באמצעות התקנה כ-45 מיליון שקלים ל-51 מוזיאונים.
<אתי וייסבלאי: מאז שנת 2000 גדל תקציב התקנה במידה משמעותית, אבל חלקה של התקנה בתקציב מינהל התרבות נותר קטן, כ-7% מתקציב מינהל התרבות.
<אתי וייסבלאי: המינהל מחלק את תקציב התקנה למוזיאונים באמצעות חלוקה לקבוצות סיווג על פי אופי הפעילות המוזיאונית והיקפה, כך שלכל קבוצה ניתן חלק מהתקציב ואז המוזיאונים בתוכם מחלקים את התקציב ביניהם על פי הגודל ומאפיינים נוספים.
<אתי וייסבלאי: בקבוצה א' מוזיאון אחד הוא מוזיאון ישראל, בקבוצה ב' ארבעה מוזיאונים, בקבוצה ג' תשעה מוזיאונים, ובקבוצה ד' 37 מוזיאונים.
<אתי וייסבלאי: 39% מתקציב התקנה הועבר למוזיאון בקבוצה א', 29% למוזיאונים בקבוצה ב', כ- 12% למוזיאונים בקבוצה ג' וכ-19% למוזיאונים בקבוצה ד'.
יוסף ג'בארין: עוד פעם, מה סך כל התקציב של התקנה?
<אתי וייסבלאי: סך כל התקציב של התקנה 45 מיליון שקלים בשנת 2015.
איתן ברושי: וכמה מוזיאונים לא יכלו לקבל את הכסף כי לא היה להם את המצ'ינג?
<אתי וייסבלאי: אני לא חושבת שזה תלוי בזה, זה התקציב של ה - - -
יעקב מרגי: זה לא תלוי מצ'ינג.
איתן ברושי: אין מוזיאונים שלא מימשו את התקציב?
יעקב מרגי: זה לא קשור למצ'ינג, איתן.
יוסף ג'בארין: רק שאלת הבהרה, אתי, אנחנו מדברים על התקציב הזה רק למוזיאונים המוכרים?
<אתי וייסבלאי: אני מדברת על השתתפות ב - - -
יוסף ג'בארין: כדי שאני אדייק, בכל המוכרים אין מוזיאון ביישוב ערבי, נכון?
איתן ברושי: יש לך באום אל פחם, לא?
טלי פלוסקוב: אדוני, זה בדיוק מה שאני אומרת.
<אתי וייסבלאי: בסוף המסמך יש רשימה.
טלי פלוסקוב: לא מעניין אותי מה מקבלים המוזיאונים המוכרים, כי הם שם מקבלים.
יעקב מרגי: חבריי, הוא רק שואל.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להפנות את הדיון לנושא - - -
יעקב מרגי: חבריי, זו פריסה, אנחנו פורסים כרגע את המפה על השולחן.
יוסף ג'בארין: כן, שאלה עובדתית כדי להבין את הפריסה.
<אתי וייסבלאי: יש רשימה של המוזיאונים בסוף המסמך, רשימה מפורטת, של המוזיאונים המוכרים כמובן.
<אתי וייסבלאי: אז אני אגיד מילה על המוזיאונים הלא מוכרים פה.
<אתי וייסבלאי: כמו שאמרתי, יש 94 מוזיאונים שהם לא מוכרים, שבעצם מלבד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שאוספת מהם נתונים, אבל למעשה לא מפרסמת את שמות המוזיאונים והיכן הם נמצאים כי הנתונים כפופים לסודיות, אין אף גורם בישראל שאוסף נתונים על המוזיאונים, שיודע אפילו איזה מוזיאונים יש, שמבחין בין מוזיאונים מסוגים שונים.
<אתי וייסבלאי: יש הערכות שלפיהם יש יותר מ-150 מוזיאונים בישראל, ראיתי גם 200 ו-250, אבל אלו רק הערכות.
טלי פלוסקוב: ועדיין אנחנו קוראים לזה מוזיאון אדוני היושב ראש, שים לב, כן?
<אתי וייסבלאי: והנתונים שיש לנו, הנתונים התקציביים, הם רק על המוזיאונים המוכרים, חלק מהמוזיאונים שלא מוכרים נתמכים מתקנות אחרות של משרד התרבות כמו תקנת אמנות פלסטית, אבל זה ממש מספר קטן ואנחנו לא יודעים שום דבר על התקציב שלהם, לכן אני אעסוק פה במוזיאונים המוכרים בלבד.
יעקב מרגי: לפי הגרף, 51% מהתקציב של מינהל התרבות למוזיאונים הולך, אפשר לומר, על הערים הגדולות, תל אביב, ירושלים.
<אתי וייסבלאי: יותר מ-50%, 50% מגיע לירושלים בלבד, למעלה מ-80% מהתקציב מגיע למוזיאונים בירושלים, תל אביב וחיפה.
<אתי וייסבלאי: 1.5% מתקציב התקנה מגיע למוזיאונים בדרום.
מאיר כהן: אבל צריך לעשות עוד אבחנה אחת לגבי איזה סוג של מוזיאונים המשרד תומך.
מאיר כהן: הוא לא תומך במוזיאונים של - - -
יעקב מרגי: תשמע, יום ארוך עוד היום.
מאיר כהן: אם אני זוכר, רק של מורשת, נכון?
<קריאה: של ארכיאולוגיה, של היסטוריה, של מורשת, של אמנות, של מדע.
מאיר כהן: של אמנות אתם גם תומכים?
<קריאה: משרד החינוך לא.
מאיר כהן: על משרד החינוך אני מדבר.
<חגית מאיר: במשרד החינוך יש שני תקנות מבחינה היסטורית שמטפלות - - -
מאיר כהן: אני שואל, במשרד החינוך, אם זיכרוני לא מטעה אותי, לא נתן לאמנות, הוא נתן למורשת ולמדעים.
<חגית מאיר: מוזיאוני אמנות נתמכים באמצעות סל תרבות, מתקציב משרד החינוך.
מאיר כהן: תעזבי את סל התרבות.
<חגית מאיר: זה לא תעזבי, כי משרד החינוך שֹם שם הרבה מיליונים.
מאיר כהן: ב-1982 הייתי בוועדת ההיגוי של סל תרבות.
מאיר כהן: בחיאת, אני יודע מה זה.
<קריאה: ועברו כמה שינויים מאז, כולל בשנתיים האחרונות.
מאיר כהן: כן אבל תעזבי סל תרבות זה משהו אחר.
מאיר כהן: אם אני, מדימונה, פותח מוזיאון לציור אני לא פונה אלייך כי את לא תומכת בי.
<חגית מאיר: אני לא תומכת במוזיאון בשום מקרה - - -
יעקב מרגי: את שולחת, את מפנה?
<חגית מאיר: אנחנו תומכים אך ורק בתלמידים שמקבלים פעילות - - -
יעקב מרגי: גב' חגית מאיר, אני אתן לך הזדמנות להבהיר.
יעקב מרגי: מאחר ואנחנו דנים במוזיאונים בפריפריה אנחנו ניתן לך הזדמנות להבהיר האם אותם מוזיאונים המוכרים והלא מוכרים, באיזו מידה יש סייגים, אם יש סייגים בכלל לשר תרבות או אין סייגים, ונשמע גם על גודל התקצוב של התקנה הזאת.
יעקב מרגי: אתי, רק תסיימי, אני רוצה להבהיר - - -
<אתי וייסבלאי: אני רק אדבר על הסיוע למוזיאונים בפריפריה שזה הנושא של הדיון.
<אתי וייסבלאי: במבחני התמיכה של מינהל התרבות ניתן מקדם מסוים למוזיאונים בפריפריה, על פי המרחק מתל אביב.
<אתי וייסבלאי: לדברי מינהל התרבות בכוונתם לתקן את מבחני התמיכה באופן שיסייע יותר למוזיאונים בפריפריה אבל כרגע זה לא נעשה בגלל שאין מועצת מוזיאונים מכהנת.
<אתי וייסבלאי: בנוסף, יש תקנה של מוסדות - - -
איתן ברושי: טוב, אם אין ראש מל"ל אז זה לא נורא אם אין מוזיאונים.
איתן ברושי: מדינה בהקמה.
איתן ברושי: כמה זמן לוקח למנות?
יעקב מרגי: אני חולק עלייך, זה נורא כאן וזה נורא גם כאן.
איתן ברושי: אתה בקואליציה, בשביל זה הערתי את ההערה.
יעקב מרגי: עוד פעם, החטא הזה לא יעבור לנו.
איתן ברושי: תדאג לזה כבר.
יעקב מרגי: בקרוב אצלך, בעזרת השם.
יעקב מרגי: נוכל להתעלל בך גם.
איתן ברושי: לא, תעשו פעם משבר קואליציוני על משהו אמיתי, על המוזיאונים.
איתן ברושי: בוא נעשה משבר על המוזיאונים.
יעקב מרגי: אני מתוך חמש קדנציות שתיים הייתי באופוזיציה, אז אל - - - אני יודע מה זה להיות במדבר האופוזיציה.
איתן ברושי: לא מדבר, הבעיה היא שזה לא קורה.
טלי פלוסקוב: בגלל זה הוא מאחל לך.
איתן ברושי: אני מאחל לך שתמנו ראש למוזיאונים.
איתן ברושי: יש כסף ששנתיים לא מחלקים אותו כי אין יושב ראש במועצה.
יעקב מרגי: אני לא יודע, הכול בהסתייגות.
<אתי וייסברג: בנוסף, 15 מבין המוזיאונים מקבלים תקצוב באמצעות תקנה נפרדת, תקנת מוסדות תרבות בפריפריה, בסך הכול קיבלו המוזיאונים באמצעות התקנה כ- 1.4 מיליון שקלים, פחות מ-3% מהתקציב הכולל שהועבר לידי מינהל התרבות למוזיאונים באותה שנה.
<אתי וייסברג: אני אגיד רק מילה על התקציב של משרד החינוך, שזה הגורם הממשלתי השני שתומך במוזיאונים המוכרים, וכמו שנאמר פה, הוא לא תומך במוזיאונים לאמנות.
<אתי וייסברג: משרד החינוך תומך בפעילות חינוך במוזיאונים, בשנת 2015 הועברו באמצעות התקנה למוזיאונים 7.3 מיליון שקלים.
<אתי וייסברג: 65% מתמיכות המשרד ניתנו למוזיאונים בערים הגדולות, ובמוזיאונים אלה ביקרו כ-60% מן התלמידים.
<אתי וייסברג: 1% מהתלמידים ביקרו במוזיאון יחיד בדרום, שנתמך על ידי משרד החינוך, ולמוזיאון זה הוקצתה 1.3% אחוזים מתמיכת משרד החינוך בשנה זו.
יעקב מרגי: מה זה המוזיאון הזה?
<אתי וייסברג: מוזיאון ג'ו אלון.
<אתי וייסברג: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: רק שאלה, בתקציב של המוזיאונים המוכרים זה שילוב של משרד התרבות ומשרד החינוך?
<אתי וייסברג: אכן.
יוסף ג'בארין: יש לך נתון מה התקציב בסך הכול במוזיאונים המוכרים של שני המשרדים?
<אתי וייסברג: יש נתונים מקיפים על תקצוב המוזיאונים במסמך שלא נכנסתי אליהם במצגת הקצרה פה, אבל אם אנחנו רואים - - -
יעקב מרגי: מצגת מאד איכותית, חבל שלא הוצגה.
טלי פלוסקוב: לפחות אולי בנייר תעבירו לנו אותה אחר כך.
<יהודית גידלי: אני אעביר לך אותה במייל.
<אתי וייסברג: כמו שאנחנו רואים בסך הכול, התקציב הכללי של המוזיאונים בשנת 2014 היה 435 מיליון שקלים, 35% מתוכם הקצבה ציבורית מגורמים שונים, כולל משרדי ממשלה, הרשויות המקומיות, מפעל הפיס וגורמים אחרים.
<אתי וייסברג: הרשויות המקומיות הם הגורם המרכזי שתומך במוזיאונים, כ-60% מההקצבה הציבורית מגיעה מהרשויות המקומיות.
טלי פלוסקוב: נו בוודאי, תל אביב יכולה להרשות לעצמה לתמוך ב"הבימה" לצורך העניין.
יעקב מרגי: אתי, תודה.
יעקב מרגי: איתן, אתה עומד.
יעקב מרגי: אתה עוד צריך לדבר, לא?
יעקב מרגי: או שאני אעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת כהן?
איתן ברושי: קודם כל, אתה יכול לתת לכהן לפניי - - -
יעקב מרגי: לא, בבקשה, איתן.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת והנציגים שהגיעו גם, הזכרת מספר מקומות, אני רוצה לומר קודם כל שהנושא חשוב ולברך את חברת הכנסת טלי פלוסקוב שהעלתה אותו, אבל זה מתחיל ונגמר בפער תקציבי אדיר.
איתן ברושי: אני לא בטוח שיש תשובה מהדיון הזה, כי חסר תקציב.
איתן ברושי: תקציב התרבות בישראל הוא מהנמוכים בעולם, וכשתקציב התרבות, גם הספורט, אבל תקציב התרבות הוא תקציב קטן, אז המוזיאונים נפגעים מגודל התקציב.
איתן ברושי: רצינו וניסינו והיו כמה מהלכים, ויצא לי להיות שנה במשרד, והתקציב היה מעוגן בהחלטות רב שנתיות, אבל סך הכול התקציב קטן.
איתן ברושי: אני שאלתי על המצ'ינג מקודם לא בגלל שזה מותנה, אבל שום מוזיאון לא יכול לחיות מהתמיכה בלבד של משרד התרבות או משרד החינוך.
איתן ברושי: נדרש מאמץ נוסף.
איתן ברושי: והתקציב מהכנסות עצמיות הוא מאוד קטן.
איתן ברושי: יושבת פה מנהלת המוזיאון בלוחמי הגטאות שהצטרפה, ד"ר ענת ליבנה, פעם דיברתי עם קצין חינוך ראשי על המוזיאון הזה - - -
יעקב מרגי: מה זה שווה, כשהערנו את ההערה היא לא הייתה פה.
איתן ברושי: הנה, רציתי שתדע שהיא פה.
איתן ברושי: אמר לי אלי שרמייסטר, שהיה קצין חינוך, הוא אמר לי, "המוזיאון בלוחמי הגטאות הוא מצוין, רק המיקום דופק אותו".
איתן ברושי: הוא לא אמר את זה בשביל לגנות, הוא אמר את מה שאנחנו יודעים, ההסעות למוזיאונים הן יותר יקרות מהכניסה.
איתן ברושי: חיילי צה"ל משלמים למוזיאונים מה שלא מכסה את העלות, ולמורים ולתלמידים אין כסף, והיה צריך להגיע להבנה.
איתן ברושי: יותר מהארנונה, טלי.
איתן ברושי: למשל, שאפשר לנסוע בהנחות בתחבורה הציבורית או ברכבת כשמגיעים לביקורים באתרים כאלה היסטוריים, מוזיאונים, שימור אתרים, דיברנו על חבילה.
איתן ברושי: כראש רשות אני הנהגתי בעמק יזרעאל סל תרבות למוזיאונים.
איתן ברושי: כמו שיש תרבות בימי ראשון, שעוד שומרים עליה בקושי, שהרשות הייתה מסבסדת ביקורים במוזיאונים, גם של עצמה וגם של השכנים.
איתן ברושי: כלומר צריך לתת כלים נוספים.
איתן ברושי: אני לא מזלזל בארנונה, אני לא חושב שצריך לראות בזה את הדבר המרכזי, בוודאי זה יותר קל לרשות.
יעקב מרגי: איתן, הפנתה את תשומת ליבי חברת הכנסת טלי פלוסקוב, שחברי הכנסת כאן, כולם היו ראשי רשויות.
טלי פלוסקוב: כמה ראשי רשויות יש פה, תראו כמה, חיים, מאיר, כולם.
איתן ברושי: זה לא מפתיע - - -
טלי פלוסקוב: כי זה בוער מהשטח.
איתן ברושי: כן, בואו ננסה לסיים - - -
מאיר כהן: אל"ף, יש פה סולידריות של ראשי ערים לשעבר, אנחנו מבינים כמעט בכל תחום, אנחנו מעורבים בהרבה תחומים.
איתן ברושי: מצד שני, הייתה בעבר נטייה להקים הרבה מוזיאונים, אבל לא בטוח שמה שחסר עכשיו זה עוד מוזיאונים.
איתן ברושי: שאלו פה איך הופכים מלא מוכר למוכר, חייבת להיות איזושהי תכנית ארצית, ואולי לעיתים גם למזג במקומות שצריך למזג, כי בסופו של דבר יכולת הקיום, היא הופכת להיות מאוד מאוד קשה.
איתן ברושי: יש פה מאמץ גדול שמוטל על מי שמנהל את המוזיאונים.
איתן ברושי: הרשויות המקומיות, השלטון המקומי עוזר, זה לא תמיד מספיק.
איתן ברושי: המדינה, שמענו פה על תקציב מוגבל, ולכן אני חושב שנדרשות פה פעולות נוספות.
איתן ברושי: לכן אני מציע בדיון הזה, מה שמעלה חברת הכנסת טלי פלוסקוב זה בסדר וצריך לקדם, אבל אני חושב שצריך אחרי אישור התקציב – כי כבר לא נספיק – לקיים דיון עם השרה, כמו שהיא נלחמת על הספורט, להילחם על תקציב יותר גדול לתרבות בכלל ולסעיף הזה בפרט.
איתן ברושי: זה לא ייפתר בלי סיוע משמעותי בתקציב נוסף.
מאיר כהן: אדוני, תודה בעד הדיון הזה, טלי.
מאיר כהן: בשנת 2005 החלטתי לבנות תיאטרון בדימונה ומאותו הרגע התחלתי להבין שיש במדינה הזו שתי ישויות, יש את הישות המרכזית, שנמצאת במדינה מאד מוגדרת, ממקום עד מקום, ויש את הפריפריה.
מאיר כהן: אנחנו משתמשים בטרמינולוגיה של ידידי הטוב, כי הוא אמר משהו מאד נכון, צריכים להילחם על תרבות.
מאיר כהן: בפריפריה צריכים להילחם על תרבות, שזה דבר איום ונורא.
מאיר כהן: מה אנחנו צריכים להילחם על זה?
מאיר כהן: אנחנו צריכים להילחם להקים תיאטרון בפריפריה, אנחנו צריכים להילחם להקים מוזיאון, זה נראה כאילו זה משהו מיותר.
מאיר כהן: שאלו אותי, למה אתה צריך תיאטרון בדימונה?
מאיר כהן: למה אתה צריך מוזיאון בדימונה?
מאיר כהן: מה, זה הבעיה שלך?
יעקב מרגי: יש לך מזל שלא שאלו למה אתה צריך לנשום.
מאיר כהן: אז אמרתי שעיר שאין בה אמנות, או יישוב שאין בו אמנות, הוא כמו גוף שאין לו נשמה.
מאיר כהן: וככה מרגישים כל החברים שלי שיושבים כאן וכל ראש עיר שמתחיל בפריפריה לעשות הכול בכדי ששעות הפנאי של תושביו יהיו מלאות משמעות.
מאיר כהן: אני לא אחזור על מה שנאמר כאן, אני רק אומר ומבקש, זו צריכה להיות הצעת חוק.
מאיר כהן: זו צריכה להיות הצעת חוק כמו שקיימת, בדקתי, בצרפת.
מאיר כהן: בצרפת ככל שאתה פריפריאלי, התמיכה בך היא הרבה יותר עמוקה.
מאיר כהן: אני רוצה שתבינו, לנפש בצרפת, אני מכיר את הנתונים האלה מהיותי ראש עיר, הלכתי לבדוק את זה, לנפש ההשקעה הייתה 32 דולר לאדם בתקציב התרבות.
מאיר כהן: אז, במדינת ישראל, ההשקעה הייתה 1.7 דולר.
מאיר כהן: תבינו מה המשמעות.
מאיר כהן: בנושא של ארנונה, אני חייב להגיד שאנחנו ניסינו, במרכז השלטון המקומי, כשהייתי ראש עיר ובניתי את התיאטרון, לבוא לחבריי ולהגיד לראשי ערים, תתמכו בהצעת חוק שפוטרת את כל המוזיאונים, כמובן בקריטריונים מסוימים, לא כל מוזיאון אזוטרי של ארבע תמונות צריך לפטור אותו - - -
מאיר כהן: הייתה התנגדות נחרצת של השטח, ואמרו בצדק לא מבוטל, אנחנו לא יכולים שכל פעם אתם תתערבו - - -
יעקב מרגי: בסעיף אחר.
מאיר כהן: כן, בדיוק.
מאיר כהן: זה התחיל במקוואות - - - ואתה פוגע בהכנסות.
מאיר כהן: אבל אם תהיה החלטה בחוק, אני חושב שאני זורק כאן כפפה.
מאיר כהן: טלי, תנסחי את החוק אני חושב שכל מי שיושב כאן צריך - - -
טלי פלוסקוב: אני רוצה ללמוד קצת יותר חומר ולכן הדיון הזה, אמרתי את זה בדבריי שאני רוצה חומר - - -
מאיר כהן: שום דבר, שתדלנות לא תעזור ולפשוט יד לא יעזור ולא נצליח.
מאיר כהן: מה שלא נחוקק בחקיקה, ותלכו לשרה כמה שתרצו והיא על הכיפק והיא עושה כמיטב יכולתה, אבל ברגע שהתקציב מצומצם זה מה שקורה.
מאיר כהן: צריך חוק שפוטר, אנחנו יודעים לנסח הצעת חוק.
מאיר כהן: תודה רבה
טלי פלוסקוב: משפט, אדוני היושב ראש.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד משפט על אמנית בשם דורית רות יעקבי ז"ל.
טלי פלוסקוב: אני מדברת על האמנית והמשוררת רות דורית יעקבי, היא הציגה ב-67 תערוכות יחיד על פני חמש יבשות בגלריית המוזיאונים המרכזיים.
טלי פלוסקוב: הייתה לה גלריה מוזיאון, וגם היום, היא כבר לא בחיים, בעלה עדיין משאיר את זה ואני הבנתי שהוא ממשיך לשלם גם ארנונה, והיה לה חוב ארנונה כמעט חצי מיליון שקל, שמה שיכולתי לעשות, זה על פי החוק, למחוק לה 49% או 51% מהחוב, כראש העיר, כן?
טלי פלוסקוב: למה היא, האמנית הזאת, תגידו שזה לא מוזיאון?
טלי פלוסקוב: אז מי המוזיאון?
יעקב מרגי: יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: תודה באמת על הדיון החשוב.
יוסף ג'בארין: אני גם שותף לביקורת מבחינת הנגשת המשאב התרבותי במדינה לכלל האוכלוסייה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהנתון שמדבר על כך שרוב התקציבים מועברים למוזיאונים בירושלים ובתל אביב אומר הרבה, מבחינת חלוקת התקציב ומבחינת חלקה של הפריפריה בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני התחברתי לנושא הזה בשנתיים האחרונות מאז שאני בכנסת, בהקשר של העובדה שאין כיום מוזיאון מוכר בחברה הערבית, מתוך 55 מוזיאונים.
יוסף ג'בארין: אין שום ספק שזה מצב בלתי מתקבל על הדעת.
יוסף ג'בארין: אני לא אפתיע אתכם אם אני אומר שגם בחברה הערבית יש תרבות, ויש גם פעילות של אמנים, ובפרספקטיבה היסטורית, אני רק אומר, אם כל השנים האלה עשרות מוזיאונים ולא הוקצה תקציב מהתקנה הזו לציבור הערבי, זה אומר הרבה מבחינת ההשקעה הזו.
יוסף ג'בארין: אני יודע שיש התקדמות במישור של הכרה במוזיאון באום אל פחם, אז אני אשמח לשמוע איפה זה עומד כיום, אבל האמת היא שגם אחרי ההכרה, שאני מקווה שתהיה באום אל פחם, זה עדיין יהיה אחד מתוך 55.
יוסף ג'בארין: השאלה גם מה המשרד מתכנן כדי להרחיב את ההכרה שלו ואת התמיכה וההשקעה שלו במוזיאונים ביישובים הערביים.
חיים ילין: אני מברך על הדיון, לא יודע למה רק מוזיאונים, כאילו, זה תמיד - - -
טלי פלוסקוב: תלוי מה כואב.
טלי פלוסקוב: אני אחרי שנסגרו אחד אחרי השני המוזיאונים בערד אני - - -
יעקב מרגי: יש בנביא ישעיה, "כולו פצע וחבורה ומכה טריה אין בו מתום".
יעקב מרגי: אז לוקחים כל פעם פצע אחר בפריפריה.
יעקב מרגי: אנחנו כרגע בפצע של המוזיאונים.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד גם שחוץ מירושלים שהיא בסוציו-אקונומי 4, אין כמעט - - -
טלי פלוסקוב: יש פה הרבה דברים מעניינים בדוח הממ"מ.
חיים ילין: דרך אגב אני גם מברך על הדו"ח הזה שצריך לעבור עליו וללמוד - - -
יעקב מרגי: אתי, פה מפרגנים לך.
טלי פלוסקוב: באמת ישר כוח.
טלי פלוסקוב: זו עבודה מאוד מקצועית ועמוקה.
איתן ברושי: חלוצית, לא היה דוח כזה לפני.
חיים ילין: נכון שהכותרת זה מוזיאונים, אבל כל המוזיאונים שיש פה, אפשר לדון רק על המוזיאונים שמאושרים ובאים לשם מטעם משרד החינוך ובאים גם חיילי צה"ל, אבל יש הרבה מאד גלריות ומרכזי תרבות, במיוחד בפריפריה, לא מוכרים, אין להם מספיק את התקציב בשביל להפוך, וגם לא רוצים להפוך למוזיאונים.
חיים ילין: יש או שחור או לבן, או שאתה מוזיאון או שאתה לא שום דבר.
יעקב מרגי: יש או מאושר או עצוב, אמרה לי המנהלת.
חיים ילין: תקשיב, יש עוד קריטריון שאני מכיר אותו באופן אישי, של גלריות, בסדר?
חיים ילין: זאת אומרת, גם מוזיאונים וגם גלריות שהם מוכרים.
חיים ילין: אבל זהו, בין לבין אין שום דבר.
חיים ילין: אני אקח אותך למושב עין הבשור, יש מוזיאון שהביא בן אדם שהוא אספן של ענתיקות, יש שם דברים שלא קיימים אפילו במוזיאון ישראל.
חיים ילין: אין, לא תמצאו שום דבר, מתקופת בן גוריון בנגב.
חיים ילין: לא תמצאו, לא יעזור כלום.
חיים ילין: אבל הוא לא עומד בסטנדרטים האלה, ואז מה קורה?
חיים ילין: אני לא רוצה שהוא ירוויח, אבל כולנו מפסידים.
חיים ילין: הוא לא מפסיד, הוא יודע שזה קיים אצלו, אבל אנחנו, כאזרחי מדינת ישראל שלא נחשפים לאוצרות האלה, אנחנו מפסידים.
חיים ילין: זה ההפסד, בוא נשים את זה על ה - - - הנגישות להגיע למקומות האלה, איזה הגדרות זה מוזיאון, האם יש אפשרות שתהיה הגדרה שונה.
חיים ילין: עזבו תקציבים כרגע, משהו שהוא ביניים, שהוא לא מוזיאון בדיוק, אבל הוא מאפשר לפריפריה כן להקים אותם בתקציבים - - -
יעקב מרגי: בזמנו דיברו על תקנת הינוקא.
יעקב מרגי: נשמע עליה, אם זה גם קשור למוזיאונים ואם היא קיימת.
חיים ילין: כן, אבל בסוף גם, כבוד היושב ראש, צריך תקציבים להקים את הדבר הזה.
יעקב מרגי: יש תקציב.
חיים ילין: כן, ואז באה האחזקה.
חיים ילין: הקמתי מוזיאון שהוא מוזיאון של מפוני ימית.
חיים ילין: חבר'ה, עד שאני אראה שם משהו וראש המועצה, אין סיכוי בכלל לכלום, כל פעם יש תקנה חדשה, עד שהוא יקבל את החותמת של מוזיאון הוא כבר יקרוס.
חיים ילין: זה תמיד מזכיר לי את התב"עות.
חיים ילין: אנחנו כולנו באנו מהשלטון המקומי, שים לב, כל מי שהגיע לפה, עד שמאושרת התב"ע כבר יש לך עוד 20 נספחים, שאתה כבר רודף אחרי הזנב של עצמך, אתה לא יכול לעמוד בזה.
חיים ילין: לכן אני חושב שצריך לבוא לקראת, לתת, כמו שנותנים גם לגן וגם נותנים למעון יום, סמל זמני, שצריך לעמוד בדברים האלה, וצריך לעמוד בהם.
חיים ילין: וצריך להעביר את התקציבים, במיוחד לפריפריה, ואז ההסעות, ההנגשה היא שונה לגמרי, הכול נראה אחרת לחלוטין.
יעקב מרגי: ראש עיריית ערד, בבקשה.
<ניסן בן חמו: טוב, אני רוצה להתחיל באיזה שיר קטן שמתחבר לכל הדברים שנאמרו פה: "כשלונדון הופצצה במלחמת העולם השנייה, צ'רצ'יל הביט בחלון, פתאום התקרב אליו שר ההגנה ואמר לו, 'יש לי רעיון, נוכל להגדיל את תקציב הביטחון אם נבטל את תקציב התרבות.
<ניסן בן חמו: אין טעם ללכת לתיאטרון אם בכל מקרה כולנו נמות'.
<ניסן בן חמו: צ'רצ'יל הביט בחלון בעצבות, הקשיב לתותחים רועמים ואמר, 'אבל אם לא תהיה לנו תרבות, אז על מה בדיוק אנחנו נלחמים?
<ניסן בן חמו: ' " ופה זה בדיוק הסיפור.
<ניסן בן חמו: אני בא מעיר שאני חושב, אחרי עין הוד, וטלי הייתה פה לפניי, אין עוד עיר עם כמות אמנים וכמות גלריות כזו בארץ.
<ניסן בן חמו: אנחנו עיר בפריפריה, עיר שעומדת מול אתגרים תקציביים לא פשוטים.
<ניסן בן חמו: העירייה לא יכולה לתמוך בשום דבר, היא נאבקת גם על תקציב הרווחה וגם על תקציב החינוך וגם על כל התקציבים, ובסופו של יום עדיין, אף על פי כן, אמנים מגיעים לערד, ויש לנו פעילות מדהימה עם משרד התרבות והספורט.
<ניסן בן חמו: זה עוד התחיל בתקופה של טלי וזה נמשך היום, יש פעילות מדהימה של משרד התרבות והספורט בערד, אבל יש לנו בעיה קשה, חוק המוזיאונים הוא לא רלוונטי לנו.
<ניסן בן חמו: דרך אגב, דעתי האישית, אני לא חושב שצריך להכניס פה תיקון.
<ניסן בן חמו: זה ייצור זילות של מוזיאונים אחרים, אבל חייבים לפעול בדרך של חקיקה אחרת, שתיתן תמיכה ודגש על הפריפריה.
<ניסן בן חמו: עיריית תל אביב, ושוב אני אומר עם כל הכבוד, הרשויות האיתנות לא צריכות בכלל את התמיכה.
<ניסן בן חמו: לדעתי, הערים האלה יכולות לתת מכספן והן עושות את זה ותומכות בכל פעילות שהן רק רוצות.
<ניסן בן חמו: לנו אין שום אפשרות אחרת, אם לא תהיה הכוונה ממשלתית והכוונה ואמירה שהגלריות האלה חשובות, ולצערי הרב, זה תהליך שהתחיל, אנשים בפריפריה, אמנים, לא רק שהם לא מרוויחים, גם במרכז הם לא מרוויחים, אז בפריפריה הם בכלל לא מצליחים להתמודד עם כלום.
טלי פלוסקוב: הם מפסידים.
<ניסן בן חמו: וזה עוגן, עוגן תרבותי לעיר.
<ניסן בן חמו: אני לא רוצה לאבד אותו.
<ניסן בן חמו: אני לא מדבר על מפעלים, ולא מדבר על דברים אחרים, אני מדבר על תרבות שמבחינת החזון העירוני זה עוגן.
<ניסן בן חמו: אנשים הגיעו לערד כי יש בה את מרחב ההשראה הזה.
יעקב מרגי: יש יישוב הדעת, השקט המיוחד שלה.
טלי פלוסקוב: כן, מקום מיוחד.
<ניסן בן חמו: ויצאו יוצרים לא מעטים מהעיר הזאת, ועדיין מגיעים, אבל חייבים, ואני מדבר בכלל על פריפריה ותרבות בפריפריה, חייבת להיות איזה סוג של אמירה.
יעקב מרגי: בני ג'אג'אטי, מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<בני ג'אג'אטי: תודה רבה, אדוני יושב הראש.
<בני ג'אג'אטי: אני בני ג'אג'אטי, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<בני ג'אג'אטי: אני לא באתי לכאן לדבר על תקציבים זה לא מתפקידי וזה לא - - -
יעקב מרגי: זה יעבור לך.
<בני ג'אג'אטי: אבל כן אני רוצה להתייחס ולדבר על הנושא הזה, מוזיאונים בפריפריה צריכים לקבל מקום של כבוד, ומוזיאונים בכלל.
<בני ג'אג'אטי: יש צורך בתמריצים שיעזרו להעלות את המודעות והחשיבות שלהם בקרב אזרחי המדינה בכלל והתלמידים בפרט.
<בני ג'אג'אטי: אני חושב שראוי שמשרד החינוך כן יחייב יציאה למוזיאונים, בדיוק כמו שבגרויות זה חובה.
<בני ג'אג'אטי: מוזיאונים הם גם ערכים ואסור לוותר על ערכים.
יעקב מרגי: בבקשה, 'יד ושם', נכון?
יעקב מרגי: לא, מורדי הגטאות.
<ענת ליבנה: זה בסדר, זו טעות נפוצה.
טלי פלוסקוב: היא אומרת הלוואי.
יעקב מרגי: זו הייתה התגרות מכוונת.
<ענת ליבנה: זו הייתה התגרות מכוונת.
יעקב מרגי: את לא היית כאן, אבל הערנו את זה.
<ענת ליבנה: אני מצטערת שאיחרתי, אבל זה מחיר הפריפריה.
<ענת ליבנה: קוראים לי ענת ליבנה, אני מנהלת בית לוחמי הגטאות מזה חמש שנים, נאבקת כבר חמש שנים על התקציב של בית לוחמי הגטאות, שהוא מוזיאון גדול, ענק אפילו, שיושב על 40 דונם, עם קמפוס שלם שעוסק בחינוך, שעוסק בשימור, וארכיון ענק בתוכו, שעוסק הרבה מאד בבניית תערוכות והבאת תערוכות, והמקום הגדול הזה שבאים אליו כ-100,000 מבקרים בשנה, לא מצליח לקבל מהמדינה יותר מ-20% מתקציבו.
<ענת ליבנה: ומשום שאנחנו צריכים לסבסד את החיילים והתלמידים שבאים אלינו, כי אחרת אין שום סיכוי שיבואו, אז יוצא ש-60% מהתקציב שלנו הוא תקציב של תרומות.
<ענת ליבנה: אני עוסקת מבוקר עד לילה בריצה אחרי תרומות.
<ענת ליבנה: המקצוע שלי הוא חינוך, הדוקטורט שלי הוא בהיסטוריה, אבל כל היום אני עוסקת בלעלות ולרדת - - -
יעקב מרגי: חשבתי אולי בזכות אמת המים העתיקה, יבואו יותר מבקרים.
<ענת ליבנה: כן, הם באים לטיולים ונשארים מאחורי אמת המים.