GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאורה פור: סליחה, אני מבקשת מאוד, אם יש אפשרות ואני פועלת לנושא הזה, להביא לכאן את העובדים מחברת שחר, הם יהיו מוכנים להעיד על ההתנהלות של עיריית חולון בנושא הזה, של תחזוקת גני הילדים.
<ליאורה פור: יש דו"ח של מבקר העירייה ועד היום לא טופלו הליקויים.
<ליאורה פור: מבקר העירייה רושם דו"ח, אז מה עושים עם זה?
<ליאורה פור: מנערים את האבק.
<אילן קומה: מאוד חשוב לענות לכם.
<אילן קומה: כי החברה הזאת הפסידה את המכרז.
יעקב מרגי: אתה יודע כמה קדנציות אני בכנסת?
<אילן קומה: לא.
יעקב מרגי: זו קדנציה חמישית.
יעקב מרגי: כששואלים אותי מה שלומך, אני אומר – ברוך השם.
יעקב מרגי: וכששואלים אותי – מה נשמע?
יעקב מרגי: אני אומר – תלוי איפה אני שם את האוזן.
<רויטל לן כהן: עוד משפט אחד קטן, בבקשה.
<רויטל לן כהן: יש 270 גנים בעיריית חולון, התקציב של עיריית חולון לחול בגנים – 30,000 ש"ח.
<רויטל לן כהן: תעשה את החשבון ותראה אם יש כאן החלפת חול.
<רויטל לן כהן: אין כאן החלפת חול, חד משמעית.
יעקב מרגי: כן, אבנר, בבקשה.
<אבנר עורקבי: יושב ראש ארגון אהב"ה.
<אבנר עורקבי: שמתי לב על הדיון פה, הדיון היה מאוד פורה.
<אבנר עורקבי: אני מוחה בפניך על שנתת מעט זמן לחינוך המיוחד.
<אבנר עורקבי: אני מאוד מודה לך, זה לא טוב מה שעשית עכשיו.
יעקב מרגי: אני מקבל את הביקורת שלך, אבל היית צריך - - -
<אבנר עורקבי: אני יותר לא מתווכח אתך.
יעקב מרגי: רגע, אבנר, תשמע את הסיכום, אולי הסיכום ירצה אותך.
<אבנר עורקבי: לא ירצה אותי כי אני רציתי - - -
יעקב מרגי: התכלית זה הדיבור?
<אבנר עורקבי: אני רוצה דיון ממצה בנושא של החינוך המיוחד.
<אבנר עורקבי: בשביל זה אני ישבתי שעה שלמה, שעה שלמה ושמעתי את ההורים כועסים עלי.
<אבנר עורקבי: לא הולך בצורה כזו.
יעקב מרגי: מאחר ואצלי התכלית זה לא הדברת, והתוצאות, אם בסיכום משהו לא יספק אותך, תוכל להרים יד לדרוש משהו, נראה אם זה נכון או לא נכון.
יעקב מרגי: אני נאלץ לסיים את הדיון.
<רויטל לן כהן: אדוני, עוד דבר שהיה בנושאים ולא דיברנו.
יעקב מרגי: רויטל, לא.
<אמיתי שוחט: שלום.
<אמיתי שוחט: אמיתי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<אמיתי שוחט: אז קודם כל, אני רוצה להגיד לעיריית חולון, קודם כל, באמת 300 ילדים משולבים זה הרבה ובאמת כל הכבוד לכם.
<קריאה: 60 בגנים.
<אמיתי שוחט: אתם מדברים על ארגו מחדש במערכת החינוך ובניית בתי ספר, אז באמת - - -
<רויטל לן כהן: תשאלו את ההורים אם הם מרוצים מהשילוב הזה או סובלים ממנו.
<אמיתי שוחט: רויטל, נכון, זה קיים, השאלה, על זה אפשר לדבר אחר-כך.
<אמיתי שוחט: אבל זה באמת משהו שלא מובן מאליו, אני באמת רוצה להגיד כל הכבוד על זה ואני מציע שאם מדברים על ארגון מחדש וכו', יש לנו כאן מקרים של הורים ואני מבין איך עובד משרד החינוך מבחינת מחוזות ואיגום משאבים וכו' ובאמת יש אילוצים, אבל אני פונה אליכם, תרימו את הכפפה, מדברים על חדשנות בעיר הילדים, תראו איך אתם קולטים את הילדים האלו, כדי שאף ילד לא יצטרך לנסוע מחולון להרצלייה.
<רויטל לן כהן: יש נושא בסדר היום שלא דיברנו עליו.
<אבנר עורקבי: ברמת-גן אין בית ספר לאוטיסטים.
<אבנר עורקבי: ראש העיר התחיל לבנות בית ספר לאוטיסטים.
<רויטל לן כהן: בסדר היום יש נושא של סייעות ולא אמרנו עליו אפילו מילה.
<רויטל לן כהן: אני רוצה להגיד משפט על הנושא הזה של הסייעות.
יעקב מרגי: תאמרי משפט, אבל משפט אחד.
<רויטל לן כהן: למרות שהיה שינוי בהסכם הקיבוצי והסייעות המשלבות צריכות להיות עובדות של הרשות המקומית, ממשיכים להעסיק אותם דרך חברת מוסדות שהיא חברת בת, פוגעים בזכויות שלהן, מרחיקים אותן מההורים.
<רויטל לן כהן: עדיין אוסרים על קשר בין הורים וסייעת, לא נותנים לעשות שילוב מיטבי עם סייעות איכותיות, מפחידים אותם ומאיימים עליהם שאם ידברו עם ההורים – יפטרו אותן.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל פנייה פרטנית בנושא הזה, יהיה דיון בנפרד.
<רויטל לן כהן: שלחתי אליך המון ואני אשלח שוב.
יעקב מרגי: פרטני, תודה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת המציע ולכל מי שהשתתף בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לעיריית חולון על היערכותה לדיון, זה מרשים עם כל בעלי התפקידים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולעיריית חולון להיכנס לתוכנית עבודה שכבר בשנת הלימודים תשע"ז יינתן מענה לילדים שאובחנו בספקטרום האוטיסטי בתפקוד נמוך, שהמסגרות שלהם יהיו בתחום העירייה ולא ייאלצו להסיעם לערים סמוכות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לעיריית חולון להכין תוכנית שיפוץ כללית לכלל הגנים הסובלים מבעיות תחזוקה, הדורשים התערבות, ולעשות הכל על-מנת ששנת הלימודים תשע"ז תיפתח לאחר טיפול בכל הבעיות התחזוקתיות.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לעיריית חולון על היערכותה לפתיחת שנת הלימודים תשע"ז לגבי המחסור בכיתות ב-ח' 300 וההעירכות בתחום המדיטק.
יעקב מרגי: יחד עם זאת, קוראת הוועדה לעיריית חולון להיות קשובים להורים שהופנו למדיטק ואינם שבעי רצון, להשתדל לבוא לקראתם ולתת להם מענה כבר בתחילת הלימודים תשע"ז.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, 22 בנובמבר 2016, כ"א בחשון תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – משפחה בטוחה בדרך, מצב תרבות הבטיחות בדרכים במשפחה הישראלית לציון יום הבטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: אנחנו כמדי שנה מציינים בכנסת את יום הבטיחות בדרכים, מוביל את היום הזה חבר הכנסת חמד עמאר וכאן המקום לברך אותו על ההתמדה.
יעקב מרגי: לא רק מיום ליום, אנחנו מרגישים את הפעילות שלו לאורך כל השנה הן בהצעות לסדר, הן בשאילתות, הן בניסיונות חקיקה.
יעקב מרגי: כולנו ערים בתקופה האחרונה לתחושה, וזו לא רק תחושה, אני לא יודע את הנתונים הסטטיסטיים, נתוודע אליהם בדיון אבל התחושה שהתוצאות של תאונות הדרכים לאחרונה הן תוצאות קשות, תאונות דרכים שכולנו רואים אותן כמעט בשידור חי, מזעזעות, רואים את הקלות הבלתי נסבלת.
יעקב מרגי: אני אומר לכם כמי שנוהג הרבה ונוסע הרבה בכבישים.
יעקב מרגי: לאחרונה אנחנו רואים גם נהגים פושעים, עברייני תנועה שמעזים פניהם, מצפצפים, למרות שהיום כמעט כל רכב מצויד במצלמה, אפילו הטלפון שמחובר על ווייז, תוך שניה אתה יכול להפוך אותו למצלמה בכיוון הנסיעה, ועוקפים אותך בפס לבן, ללא טווח ראייה, בעזות מצח, התחושה שאותם נהגים משדרים היא שהם יודעים שלא יקרה להם כלום מבחינת האכיפה.
יעקב מרגי: ואת התופעה הזאת צריך לעקור מן השורש, לצערי הרב אני לא רואה בדיון את נציגי משטרת ישראל, למרות שהדיון הוא סביב מערכת החינוך והמשפחה, החינוך לבטיחות הדרכים.
יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת חמד עמאר, שמעתי בדרך לכאן דיון באחד מערוצי הרדיו ואמר אחד הפרשנים שם, נתן עצה קלה, לא אומר שהיא תפתור את כל הבעיות אבל היא נגעה בי ויכול להיות שהיא תיגע, הוא אומר "כשאתה מדבר על חינוך שהמשפחה תהיה עם חינוך לבטיחות בדרכים, מה יותר עוצמתי מזה שאבא בא להיפרד והבן שלו בתחילת יום העבודה ואומר לו הבן 'אבא צא לשלום ואני רוצה לקבל אותך בסוף היום בריא ושלם'.
יעקב מרגי: קריאה כזאת של הילד לאבא נשארת מהדהדת במוחו של האב שהוא גם נהג, גם עובד, כללי הבטיחות גם בדרכים וגם בעבודה".
יעקב מרגי: אני חושב שכשמדברים על משפחה בטוחה בדרך זה דבר חשוב מאוד, אי אפשר לזרוק הכל על משטרת התנועה, אי אפשר לזרוק הכל על תשתיות, אי אפשר לזרוק הכל ולסמוך על כך שעברייני תנועה לא יהיו.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לתרום כל אחד את חלקו וכרגע אנחנו בפן של המשפחה.
יעקב מרגי: מה תרומתה של משפחה ומערכת החינוך לסוגיית הבטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת חמד עמאר שהוא מוביל את היום הזה.
חמד עמאר: צהריים טובים לכולם, קודם כל אני רוצה להודות ליושב הראש חבר הכנסת יעקב מרגי, אני מלווה ומכיר אותו שנים רבות, אני יודע את הנושא של תאונות הדרכים וכל מה שקשור לבטיחות הדרכים ולמשפחה, קרוב לליבו והוא עושה הכל בדברים האלה כדי לקדם, ואני אומר, הנושא של בטיחות בדרכים הוא לא נושא של חבר כנסת אחד בכנסת ישראל.
חמד עמאר: אני חושב שכל חברי הכנסת מגויסים לנושא של בטיחות בדרכים.
חמד עמאר: אני חושב שגם ממשלת ישראל לנושא של בטיחות בדרכים ואני רוצה שהיא תתגייס יותר.
חמד עמאר: כמו שאנחנו מתייחסים לזה בכנסת אני רוצה גם שיתייחסו לזה בממשלה, אני רוצה שראש הממשלה יקים ועדת שרים, לא ועדת מנכ"לים, אדוני היושב-ראש, כי בבדיקה שלי גם ועדת המנכ"לים לא התכנסה, אפילו לא פעם אחת.
חמד עמאר: כשאתה מאבד 360 בני אדם בשנה לא רק ועדת מנכ"לים צריכה להתכנס, גם ועדת שרים, גם צריך להקים קבינט לנושא של בטיחות בדרכים, כמו שיש קבינט בטחוני, כמו שאנחנו מתייחסים לנושא של הטרור, אנחנו צריכים להתייחס גם לנושא של תאונות הדרכים.
חמד עמאר: אני בהזדמנות הזאת גם רוצה להודות למנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים, שוב, אני מודה לך, עכשיו בשידור אני מודה לך על העשייה שלך והתרומה שלך וכל מה שעשית בתקופה שהיית מנכ"ל הרשות מודי, עשית עבודה מעולה, פגשתי אותך הרבה, נפגשנו גם אצלי במשרד, נפגשנו גם בוועדות, נפגשנו גם בשטח.
חמד עמאר: אני מאמין שתרמת רבות לנושא של בטיחות בדרכים ואני רוצה לאחל לך בהצלחה בהמשך הדרך שלך.
<מרדכי בהירי-דואני: תודה רבה.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אתה דיברת על נתונים, מתחילת השנה נהרגו 328 בני אדם בדרכים.
חמד עמאר: עלייה של קרוב ל-4% אם אני לא טועה, משנה קודמת.
חמד עמאר: עליה משנת 2012 של אחוזים רבים.
חמד עמאר: אנחנו בשנת 2012 היינו על 290 הרוגים.
חמד עמאר: המשימה של מדינת ישראל והתכנית של ממשלת ישראל הייתה לרדת מ-300 הרוגים.
חמד עמאר: בשנת 2012 הגענו לזה, היינו על 290 הרוגים, אנחנו ב-2016 במגמה של עלייה מ-2015 שאמרו ש-2015 היא חריגה.
חמד עמאר: שמעתי את זה ממשרד התחבורה, שמעתי את זה משר התחבורה, שמעתי את זה מכולם ש-2015 הייתה שנה חריגה ואנחנו נראה ירידה בשנת 2016.
חמד עמאר: ההיפך הוא הנכון, אנחנו רואים עליה בשנת 2016.
חמד עמאר: אנחנו חייבים לעצור את זה.
חמד עמאר: אנחנו חייבים לעשות הכל, כל אחד מאיתנו שיושב כאן חייב לעשות את הכל על מנת להוריד את מספר תאונות הדרכים.
חמד עמאר: אני אומר שנושא המשפחה הוא הנושא החשוב ביותר כי חינוך שאתה מקבל בבית זה ישפיע, ואני אספר לך סיפור אדוני היושב-ראש.
חמד עמאר: בכנסת ה-18 הייתי חבר בוועדת הכלכלה, ואז הביאו הצעת חוק להוריד את הקסדה, אלה שעולים על אופניים, להוריד את הקסדה, ולמה רצו להוריד את הקסדה?
חמד עמאר: כי רצו לקדם את זה בתל אביב, אמרו שישכירו אופניים, ואמרו נשאיר את הילדים עם קסדה ואת ההורים בלי קסדה ואני אמרתי שם ואני חוזר ואומר: מי הדוגמה הכי טובה לילד?
חמד עמאר: זה המשפחה, זה האבא, האימא, זה האח הגדול.
חמד עמאר: אם אני בא וכאן בכנסת ישראל אז החלטנו להוריד ואני היחיד שהתנגד לזה, היחיד שישב בוועדה והתנגד ואמר "אסור לנו להוריד" כי המשפחה היא הדוגמה, האבא והאימא הם הדוגמה.
חמד עמאר: וגם בלחגור חגורה, פשוט.
חמד עמאר: אבא יושב ליד ההגה, אימא יושבת ליד ההגה, שמים את החגורה, אם הילד מאחורה רואה את האבא האימא שמים את החגורה, הדבר הראשון שהוא עושה הוא שם את החגורה.
חמד עמאר: זה טבעו של אדם, אנחנו לא יכולים לשנות את טבע האדם.
חמד עמאר: לכן הנושא של המשפחה והבטיחות במשפחה יכול לשדר לכולם.
חמד עמאר: זה אולי יכול לעזור.
חמד עמאר: ונקודה חשובה שניה, נקודה של המגזר הערבי ואני דיברתי על זה היום גם בוועדות.
חמד עמאר: המגזר הערבי היום מהווה קרוב ל-16% מהנהגים במדינת ישראל.
חמד עמאר: לא 20% לפי גודלו באוכלוסייה.
חמד עמאר: הוא מהווה 16% מהנהגים, מעורבותו בתאונות דרכים קרוב ל-30%.
חמד עמאר: אם אנחנו מדברים עד היום על 98 הרוגים במגזר הערבי עד היום בשנת 2016, עלייה של 10%.
יעקב מרגי: פעולה נקודתית במגזר הערבי.
חמד עמאר: פעולה נקודתית במגזר הערבי להוריד אותם למספרם באוכלוסייה, אני אומר לכם, הגענו ליעד שהממשלה קבעה, לרדת מ-300 הרוגים.
חמד עמאר: נקודה שניה – הולכי רגל, הם מהווים שליש מההרוגים במדינת ישראל.
חמד עמאר: שנה שעברה נהרגו 98 הולכי רגל.
חמד עמאר: השנה נהרגו כבר 95 בני אדם.
חמד עמאר: במדינת ישראל הולך רגל שצריך ללכת על המדרכה ומהנתונים שקיבלתי הרבה מהם נהרגים במעברי חצייה.
יעקב מרגי: ראינו את התאונה באור יהודה.
חמד עמאר: במעברי חצייה נהרגים אנשים שחוצים, שהמקום הכי בטוח בשבילם שהם צריכים לחצות.
חמד עמאר: אני השבוע הגשתי לוועדת שרים שברגע שאתה פונה ימינה לא יכול להיות שיהיה לך ירוק וגם להולך הרגל ירוק, ואמרתי בואו נפריד, כשיש ירוק להולך רגל הנהג יעצור, אמרו שזה יגרום לפקקים.
חמד עמאר: אמרתי כמה פקקים, חצי דקה?
חמד עמאר: דקה?
חמד עמאר: האם זה שווה חיי אדם אם אני מתעכב חצי דקה או דקה בפקק או שאני עוצר ונותן להולך רגל לעבור בבטחה?
חמד עמאר: אלה הדברים החשובים, אלה הדברים הקטנים שאנחנו יכולים לשנות ואני אומר לכם, זו לא גזרה משמים, תאונות הדרכים.
חמד עמאר: יש לנו את היכולת גם בחוקים שנחוקק כאן, גם בתקציבים שנשקיע, והיום היינו בבוקר בוועדת הכלכלה, אדוני היושב ראש, בנושא אכיפה, והמשטרה דיברה על 450 ומנכ"ל משרד ות"פ דיבר על 450 ניידות.
חמד עמאר: אנחנו היום עובדים על 70 ניידות.
חמד עמאר: 70 ניידות במשטרת ישראל ב-2016 נמצאות בדרכים.
חמד עמאר: מדברים על כך שבסוף 2017 נהיה עם 170 ניידות, אני מקווה שנהיה עם 170, כאשר הצורך שלנו הוא 450 ניידות.
חמד עמאר: אלה דברים שביכולתנו להשקיע, כמדינה.
חמד עמאר: אנחנו מדינה שמסוגלת לעשות הרבה דברים, אבל בנושא תאונות דרכים אנחנו לא עושים מספיק.
חמד עמאר: כמה שאנחנו עושים, לא עושים מספיק ויכולים לעשות יותר כדי לחסוך בחיי אדם.
יעקב מרגי: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יש לכם מצגת?
<מרדכי בהירי-דואני: אני מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<מרדכי בהירי-דואני: דבר ראשון אני רוצה להודות לך על כינוס הוועדה ביום החשוב הזה, ההירתמות לנושא, וכמובן חברנו הטוב חמד עמאר שלמעשה דוחף, הוא הקטר שבחבורה.
<מרדכי בהירי-דואני: בחרנו את הסיפור של משפחה בטוחה כי כולם מדברים על מצב שבו אנחנו ההורים משפיעים על ההתנהגות של הילדים.
<מרדכי בהירי-דואני: ברשות הלאומית לא חיים מהשערות, חיים ממחקרים.
<מרדכי בהירי-דואני: אנחנו לא יודעים, אנחנו בודקים ואז מנתחים ואז פועלים, ולכן קיימנו מחקר בקרב 500 משפחות שמצביע על הקשר החזק בין ההתנהגות של ההורים, המודעות של ההורים, להתנהגות של יתר בני המשפחה.
<מרדכי בהירי-דואני: מה שנציג פה עכשיו זה לא רק את ממצאי המחקר אלא איך הרשות לוקחת את ממצאי המחקר, מהמחקר, הלכה למעשה וזה מה שחשוב.
<מרדכי בהירי-דואני: מחקר כמחקר כמחקר, הוא פה.
<מרדכי בהירי-דואני: מחקר שמתורגם לפעילות לטובת האוכלוסייה לשיפור הבטיחות הוא המחקר הנכון.
<מרדכי בהירי-דואני: בשם הרשות תציג את זה גברת נחמה ליאור דרורי, שהיא מנהלת חטיבת חינוך והסברה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<נחמה ליאור-דרורי: שלום.
<נחמה ליאור-דרורי: בעצם כמו שאנחנו חשים אינטואיטיבית ובאמת יש כאן עיגון מחקרי לדברים, מצאנו שלמשפחה הישראלית יש עוצמה מאוד גדולה בטיפוח של התנהגות בטוחה בדרכים.
<נחמה ליאור-דרורי: הממצאים מראים בצורה חד משמעית שככל שלהורים יש עמדות בטיחותיות והתנהגות בטיחותית ונורמות גבוהות יותר, כך הילדים אחריהם יחזיקו בנורמות בטיחותיות יותר ויתנהגו בצורה הרבה יותר בטיחותית.
<נחמה ליאור-דרורי: מצאנו שההורים – וזה גם דבר שנשמע טבעי – יש להם רמת נורמות בטיחות גבוהה יותר מאשר הילדים, זה אומר לנו שככל שנצליח להגביר את המודעות של ההורים ואת ההתנהגות הבטיחותית שלהם, כך אנחנו מושכים אחרינו את הילדים לעבר התנהלות בטיחותית יותר.
<נחמה ליאור-דרורי: אני רוצה עכשיו לרדת לרזולוציה קצת יותר נקודתית של הדברים.
<נחמה ליאור-דרורי: מצאנו נושאים שבהם יש נורמות בטיחות גבוהה במשפחה ונושאים שדורשים או טעונים שיפור גדול.
<נחמה ליאור-דרורי: הנושאים שמצאנו שבהם יש נורמות בטיחות גבוהה, היא בנושא של חצייה בטוחה.
<נחמה ליאור-דרורי: בעצם הורים העידו שהם עוצרים לפני מעבר חצייה ובודקים שהכביש פנוי ב-93% מהמקרים, נורמת בטיחות יחסית גבוהה.
<נחמה ליאור-דרורי: כמובן שכרשות לאומית לבטיחות בדרכים אנחנו שואפים תמיד ל-100%, אבל כאן יש ממצא שהוא ממצא יפה, הילדים אחריהם כמו שאמרנו, ב-91.4% מהמקרים יעצרו לפני מעבר חצייה.
<נחמה ליאור-דרורי: אותו דבר לגבי חגירת חגורות בטיחות.
<נחמה ליאור-דרורי: יש נורמות בטיחות גבוהות לגבי חגירה, 95% מהמקרים, והילדים דואגים אגב, ששאר בני המשפחה שלהם חגורים ב-74% מהמקרים.
<נחמה ליאור-דרורי: אני רק אעיר נקודה לגבי הילדים, אנחנו מתייחסים במחקר הזה להורים כמודל לחיקוי של הילדים.
חמד עמאר: לאיזה גיל של ילדים התייחסתם?
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו מדברים על ילדים מגיל 12 עד גיל 19.
<נחמה ליאור-דרורי: זה טווח הגילאים.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו רואים כאן שילדים מרגישים שהם אחראים על המשפחה שלהם יותר ממה שהם מעריכים כך.
<נחמה ליאור-דרורי: זה אומר שאנחנו יכולים הרבה פעמים להשתמש בהם ואנחנו עושים את זה במערכת החינוך, כסוכני שינוי וכמובילי דעה גם בתוך המשפחה שלהם.
<נחמה ליאור-דרורי: לא ניקח את האחריות מהאחריות ההורית, אבל עדיין זו נקודה מעניינת להסתכל עליה.
<נחמה ליאור-דרורי: בואו נסתכל רגע על הנתונים שלנו לגבי מקומות שדורשים מאיתנו עבודה.
<נחמה ליאור-דרורי: לגבי חבישת קסדות – ילדים חובשים קסדה רק ב-60% מהפעמים שהם יוצאים לרכוב על אופניים.
<נחמה ליאור-דרורי: ההורים יעירו להם על זה רק ב-70% מהמקרים, זאת אומרת הורים ב-30% מהמקרים יראו את הילד שלהם יוצא עם אופניים לרכוב בלי קסדה ולא יעירו על זה.
<נחמה ליאור-דרורי: מרווח לעבודה כאן.
<נחמה ליאור-דרורי: לגבי אופניים חשמליים, שאלנו את הילדים מגיל 16 ומעלה כמובן, מה לגבי הרכיבה על מדרכה.
<נחמה ליאור-דרורי: הם העידו שרק ב-48% מהמקרים הם יקפידו לא לרכוב על אופניים חשמליים במדרכה.
<נחמה ליאור-דרורי: זה אומר שאחת משתי נסיעות של ילדים על אופניים חשמליים מתבצעת במדרכות.
יעקב מרגי: בדקתם מה הסיבה?
יעקב מרגי: שיש מפריעים במדרכה.
יעקב מרגי: אם לא היו הפרעות במדרכה יכול להיות ש - - -
<נחמה ליאור-דרורי: לגבי ההורים, איך ההורים מתייחסים לתופעה הזאת?
<נחמה ליאור-דרורי: ב-60% מהמקרים הורים יזכירו לילד שלהם לא לרכוב על המדרכה, אבל יש לנו 40% נוספים שהם לא יעירו להם.
<נחמה ליאור-דרורי: נושא אחרון שבו מצאנו שהנורמות במשפחה דורשות שיפור זה הנושא של שימוש בטלפון הנייד בזמן של חציית כביש.
<נחמה ליאור-דרורי: הורים יימנעו בטלפון הנייד רק ב-66% מהמקרים, וילדים יימנעו מכך ב-60% מהמקרים.
<נחמה ליאור-דרורי: בשלושת הנושאים האלה יש לנו עבודה לעשות עם המשפחה.
<נחמה ליאור-דרורי: עוד נושא שאני רוצה להעיר אותו לפני שאני עוברת למסקנות ומה אנחנו עושים עם הנתונים שקיבלנו, זה לגבי השאלה מה קורה להורה שהילדים נמצאים איתנו ברכב.
<נחמה ליאור-דרורי: האם נוכחותם של הילדים מרסנת את ההתנהגות הלא בטיחותית שלהם.
<נחמה ליאור-דרורי: מה בדיוק מתרחש בדינמיקה שם, ומצאנו שני ממצאים שמעידים על השפעה שונה.
<נחמה ליאור-דרורי: לגבי סימוס תוך כדי נהיגה – הורים העידו שאם הם לבד הם נמנעים לסמס ב-80% מהמקרים אבל אם הילדים נמצאים ברכב אנחנו מגלים התנהגות בטיחותית יותר, זה עולה ל-87% מהמקרים.
<נחמה ליאור-דרורי: אבל לגבי התנהגות בריונית בכביש, ואנחנו מכירים את ההשפעה של ההתנהגות הבריונית בכביש על הבטיחות של הנוסעים ברכב, במקרה הזה לא מצאנו הבדל בשאלה "האם כשהילדים שלך נמצאים אתה נמנע מלהתנהג באופן בריוני" וכאן זו נקודה מאוד משמעותי.
<נחמה ליאור-דרורי: חבר הכנסת עמאר דיבר על זה שהורה הוא מוביל דעה בעניין החינוך לבטיחות בדרכים, ולכן הילדים מסתכלים עלינו, הם מחקים את ההתנהגות שלנו.
<נחמה ליאור-דרורי: אם אנחנו מתנהגים בצורה בריונית בכביש, זה מה שיקרה אחר כך, זה מודל החיקוי של הילדים.
<נחמה ליאור-דרורי: עכשיו אני רוצה לסכם ולהגיד, בעצם מצאנו שמשפחה הוא גורם משמעותי, הוא גורם שתומך בבטיחות בדרכים בצורה בינונית או בצורה רבה, ועדיין יש לנו עבודה, ושיש פער בין הורים לילדים, אנחנו צריכים לדאוג שמודל החיקוי, הנורמות שלו יהיו גבוהות ככל הניתן.
<נחמה ליאור-דרורי: מה אנחנו עושים עם זה הלכה למעשה?
<נחמה ליאור-דרורי: ראשית, המחקר הזה מלמד אותנו איפה אנחנו צריכים להתמקד, באיזה נושאים נדרשת עבודה יותר משמעותית.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו לא מרפים מלמידה על איך עוברים כביש ועל החובה לחגירה ואנחנו יודעים שהנורמות יחסית גבוהות ומה שנשאר לנו זה זה לשמר אותן.
<נחמה ליאור-דרורי: עבודה יותר מעמיקה ומשמעותית אנחנו צריכים לעשות בנושאים של אופניים חשמליים, של חבישת קסדות ברכיבה, שזה דבר מציל חיים ומפחית את הפגיעה, ובעניין של שימוש בטלפונים הניידים.
<נחמה ליאור-דרורי: אז קודם כל המיקוד הנושאי.
<נחמה ליאור-דרורי: הדבר השני שאנחנו יכולים לעשות, כמו שדיברנו עליו קודם, זה ההגברה של המודעות ההורית לעניין הזה, הממצא של המחקר הזה לא אומר לנו "אוקיי, עכשיו יש אחריות הורית ואנחנו פשוט נעביר את האחריות להורים ונשב על זרי הדפנה" לא זו הכוונה בכלל.
<נחמה ליאור-דרורי: הכוונה להיות אקטיביים באיך אנחנו מגייסים את המשפחה ואת ההורים להעצים נורמות של בטיחות, ואיך אנחנו עושים את זה?
<נחמה ליאור-דרורי: בשיתוף עם משרד החינוך שהוא שותף מאוד משמעותי לנו בהרבה נושאים ובנושא הזה בעיקר, אנחנו מדברים על מימוש של מדיניות לשיתוף הורים, אנחנו כאן נכנסנו או התפרצנו לדלת פתוחה בגלל שמשרד החינוך ממילא מוביל השנה מיזם שעוסק בשיתוף הורים בכלל, בכל תחומי הלמידה, ואנחנו רוצים לתת את הזרקור לנושא הזה של בטיחות בדרכים בגלל החשיבות שלו ובגלל שאנחנו יודעים מהמחקר הזה בצורה מאוד משמעותית שיהיה לזה תרומה לבטיחות המשתמשים בדרך.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו מגבשים מסרים של הסברה שהם ממוקדים על אחריות הורית.
<נחמה ליאור-דרורי: אני אציג עכשיו תשדיר שהפקנו ומשודר.
<נחמה ליאור-דרורי: (מוקרן תשדיר) מה שאנחנו עושים בעצם בתשדיר הזה, זה קוראים לאחריות הורית על הנושא הזה.
<נחמה ליאור-דרורי: כי בעצם במקרה הזה הורים רוכשים את האופניים החשמליים לילדים שלהם, הם צריכים א.
<נחמה ליאור-דרורי: לדעת את החוקים - - -
חמד עמאר: איפה אתם מפרסמים את זה?
<נחמה ליאור-דרורי: ברדיו, זה משודר עכשיו בגלי צה"ל, זה משודר בערוץ 1.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו עושים קמפיין גם ברשתות הדיגיטליות.
יעקב מרגי: יש לכם שיתופי פעולה עם מערכת החינוך?
<נחמה ליאור-דרורי: בהחלט.
יעקב מרגי: בסוגייה הזאת?
חמד עמאר: בחברה הערבית זה משודר?
<נחמה ליאור-דרורי: כן.
חמד עמאר: איפה?
<נחמה ליאור-דרורי: ברשת ד'.
<נחמה ליאור-דרורי: נושא נוסף זה הסיפור של העמקת המחקר בגלל שאנחנו יודעים שאם אנחנו מבוססי מחקר ואנחנו באים עם נתונים אמיתיים, אנחנו יכולים להשפיע בעניין הזה.
<נחמה ליאור-דרורי: נושא נוסף שאנחנו רוצים לשים עליו את הדעת זה העניין של עידוד השיחה על בטיחות בדרכים בתוך המשפחה.
<נחמה ליאור-דרורי: מצאנו במחקר שהנושא הזה לא מדובר מספיק בתוך המשפחה ולכן אנחנו מבקשים לעשות איזה שהוא - - -
יעקב מרגי: אין זמן לדבר על זה, אנחנו מדברים שבוע על צוללות.
יעקב מרגי: חצי שבוע על קסטיאל.
חמד עמאר: אני אפתיע אותך יותר, משפחות יושבות וכל אחד עסוק בפייסבוק שלו היום ובקושי מדברים אחד עם השני.
חמד עמאר: תיכנס למסעדות ותסתכל.
חמד עמאר: עשרה אנשים יושבים, אף אחד לא מדבר אחד עם השני.
חמד עמאר: כולם בפלאפון.
<נחמה ליאור-דרורי: אז איך אנחנו מתכוונים להתמודד עם זה?
<נחמה ליאור-דרורי: הרעיון הוא בעצם לפתח דברים שקורים במערכת החינוך ואנחנו קוראים להורים להצטרף אליהם.
<נחמה ליאור-דרורי: למשל, לעדכן הורים על מה לומדים בבטיחות בדרכים, מה אנחנו מבקשים שהם יחזקו בבית.
יעקב מרגי: לומדים על בטיחות בדרכים?
<נחמה ליאור-דרורי: לומדים על בטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: כמה שעות שבועיות.
<נחמה ליאור-דרורי: זה נושא לישיבה אחרת שתתקיים בטח בקרוב.
יעקב מרגי: לא, נשמע את משרד החינוך כבר כאן עכשיו.
חמד עמאר: מהנתונים שקיבלתי הולכים להשקיע בנושא 18 מיליון שקל, וקרוב ל-5,000 בתי ספר יצאו עם תיאוריה, הילדים שם ילמדו.
<נחמה ליאור-דרורי: זאת ההשקעה של הרשות הלאומית.
<נחמה ליאור-דרורי: ומעבר לזה יש את הפעילות השוטפת של משרד החינוך.
חמד עמאר: זה עכשיו בעצם מתבצע.
<נחמה ליאור-דרורי: נכון.
<נחמה ליאור-דרורי: למשל בשנה שעברה בשבוע הבטיחות הפקנו איגרת שנמסרה לילדים במהלך לימודם בבית הספר אבל היא הייתה בעצם מיועדת להורים.
<נחמה ליאור-דרורי: ביקשנו מהם להחתים את ההורים על האיגרת ולנהל שיחה בבית על הנושאים שקשורים לחצייה בטוחה.
<נחמה ליאור-דרורי: זו דרך, זה איזה שהוא כלי לגייס את הבית לעניין.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו הפקנו השנה מערך שיעור יחד עם משרד החינוך שנוגע להתארגנות של משפחה, איך משפחה מתארגנת לנסיעה בטוחה בדרך.
<נחמה ליאור-דרורי: זה מערך שיעור שמתחיל בסרט אנימטיבי מאוד נעים לצפייה, שיש בו את כל מסרי הבטיחות שאנחנו מבקשים להעביר בנושא הזה, למשל "תתכננו את הדרך לפני שאתם יוצאים", "תשימו את הווייז שלכם לפני היציאה מהבית ולא תוך כדי נסיעה", "תקחו משחקים לילדים", "תעסיקו אותם בדברים שונים תוך כדי נסיעה כדי שתוכלו להיות מרוכזים בדרך ושלא יהיו היסחי דעת מסביבכם".
יעקב מרגי: כמה נהגים משקרים לווייז ואומרים לו "איני הנהג".
<מרדכי בהירי-דואני: אני חושב שזה השקר הכי נפוץ במדינה.
יעקב מרגי: אני כבר ארבע שנים מנסה לאלף את הנהג שלי שהווייז לפני שאני עולה לאוטו, אבל לא הולך.
<נחמה ליאור-דרורי: אז תשלח אותו אלי לסדרת חינוך.
<נחמה ליאור-דרורי: אני רוצה אבל להגיד משהו בעניין הזה, אני שומעת הרבה סיפורים - - -
יעקב מרגי: את יודעת מה חסר לי במחקר שלך?
יעקב מרגי: יכול להיות שכל ההרצאה המאלפת שאת נותנת לי שייכת לאחוז שולי באוכלוסייה.
יעקב מרגי: כשאת אומרת לי שהכותרת שלך ויצאת מתוך תובנה שמשפחות בהן נורמות הבטיחות היא גבוהה והתוצרים גבוהים, איך לא בדקתם, או יכול להיות שבדקתם ולא הצגת לי את זה, בכמה משפחות בחברה הישראלית נורמות הבטיחות שלהם בדרכים היא גבוהה או נמוכה.
יעקב מרגי: חקרתם את אלה שבהן נורמות הבטיחות גבוהה.
יעקב מרגי: השאלה אם את יכולה לומר לי כמה בחברה הישראלית 30%, 20%, 70%, 80% מהמשפחות מתנהלות לפי נורמות בטיחות גבוהה/ בינונית/ נמוכה?
<נחמה ליאור-דרורי: אז אני אסביר מה עשינו.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו בעצם שאלנו 500 משפחות גם את ההורים וגם את הילדים, השאלון שהועבר הוא בדיוק השאלות שאתה שואל.
<נחמה ליאור-דרורי: "תגידו לי מה העמדות שלכם, מה התפיסות שלכם ומה ההתנהגות שלכם".
יעקב מרגי: השאלה אם מתוך ה-500, אם זה מדגם מייצג?
<נחמה ליאור-דרורי: זה מדגם מייצג.
יעקב מרגי: היו משפחות שאמרו לכם "זה לא בסדר היום שלנו"?
<נחמה ליאור-דרורי: זה נכנס לתוך נתוני המחקר שאני מראה עכשיו.
<נחמה ליאור-דרורי: מי שאמר שהעמדות שלו, ההתנהגות שלו לא בטיחותית, משפיע על המספרים.
יעקב מרגי: כמה מהם אמרו לך שהעמדות וההתנהגות שלהם לא בטיחותית?
<נחמה ליאור-דרורי: זה הנתונים שמופיעים כאן.
<נחמה ליאור-דרורי: כשאני אומרת למשל שרק 60% מהילדים אומרים שהם חובשים קסדות, זה אומר ש-40% אמרו לי שהם לא חובשים קסדות.
יעקב מרגי: מתוך ה"הן" את רוצה שאני אלמד את ה"לאו".
<נחמה ליאור-דרורי: הנתונים הם על כל המשפחות הישראליות.
יעקב מרגי: את מסיקה מכך שזה 60%-40%?
<נחמה ליאור-דרורי: זה הנתון.
<נחמה ליאור-דרורי: אין לי מה להסיק.
<נחמה ליאור-דרורי: 60% אמרו שהם חובשים קסדות, ואני יודעת שיש לי 40% מקרים שבהם לא חובשים קסדות.
חמד עמאר: הסקר מדבר על כלל האוכלוסייה?
יעקב מרגי: חוץ מהרוכבים המקצועיים, בבודדת אני רואה רוכב לא מקצועי שחובש קסדה, אבל לא משנה.
יעקב מרגי: ואני בישוב, שהנורמות הן גבוהות.
<נחמה ליאור-דרורי: מחקר הוא מחקר, ואלה הנתונים שעלו בו.
חמד עמאר: או על האוכלוסייה היהודית בלבד?
<נחמה ליאור-דרורי: זו שאלה מצויינת.
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו ערכנו מחקר גם על האוכלוסייה הערבית - - -
חמד עמאר: אז מה שאת מציגה לנו עכשיו זה רק על המשפחות היהודיות?
<נחמה ליאור-דרורי: כרגע כן ואני אסביר למה.
<נחמה ליאור-דרורי: קיבלנו נתונים שהם מאוד - - -
חמד עמאר: אז 30% מעורבים בתאונות דרכים בישראל ו - - -
<נחמה ליאור-דרורי: לכן ההיפך.
<נחמה ליאור-דרורי: לכן הקדשנו מחקר ספציפי לאוכלוסייה הזאת וקיבלנו את הנתונים, אבל הנתונים שונים מהנתונים כאן וזה מצריך מאיתנו לעשות עוד כמה בדיקות על העניין הזה, לברר למה ומה מתרחש שם בדיוק ואני אשמח להראות את הנתונים האלה כשאנחנו נסיים את תהליך הבדיקה שלנו.
יעקב אשר: אני אמשיך בשאלת פולו אפ.
יעקב אשר: לגבי המיעוטים, האם בתוך החברה היהודית גם סקרתם במשקל הנכון בחברה החרדית?
<נחמה ליאור-דרורי: בוודאי.
<נחמה ליאור-דרורי: המדגם הזה מייצג גם את האוכלוסייה הדתית על כל גווניה.
יעקב מרגי: את מסכמת?
<נחמה ליאור-דרורי: נראה לי שמה שחשוב להגיד כאן שאנחנו לוקחים אחריות על העניין הזה.