GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: בסוף יש מקום לכולם - - -
עליזה לביא: אין מקום.
עודד פורר: יש מקום לכולם.
עליזה לביא: אתה יודע כמה סטודנטים לומדים רפואה בחוץ?
יעקב מרגי: זו דעתו.
יעקב מרגי: לא לא, עליזה, עליזה.
יעקב מרגי: רבותי בואו נעשה סדר.
עודד פורר: - - - אני מבטיח לך שהלימודים, ללימודים של יחסים בין לאומיים ולימודים של משפטים - - -
יעקב מרגי: - - - הדיון, חברי הכנסת, הדיון מוגבל בזמן.
יעקב מרגי: זו דעתו של חבר הכנסת עודד פורר - - -
עודד פורר: אני מבין שמרגיז אותה שיגיעו לפה עוד עולים, אבל אין מה לעשות, זה המצב, זאת מדינת ישראל.
יעקב מרגי: רגע, לא צריך לחזור לויכוח כי כל אחד ידבר בזמנו, אני רוצה להספיק את כל חברי הכנסת - - -
חנין זועבי: אז תענה לעליזה לביא, אל תענה לי.
חנין זועבי: אל תענה לי.
עודד פורר: יש לנו, יש לנו - - -
חנין זועבי: הרי עליזה לביא דואגת ל - - , אז תענה לה.
עודד פורר: יש 30,000 סטודנטים יהודים ברחבי העולם, אני חושב שיש מקום לשים יד ש- 10% מהם יבואו ללמוד כאן.
עודד פורר: בסופו של דבר רבים מהם, ואנחנו רואים את זה בתכניות הבינלאומיות, עושים עליה.
עודד פורר: משתקעים כאן.
עודד פורר: אנחנו בעצם משלבים פה אינטרס כפול של מדינת ישראל – האחד, הוא באמת יצירה של תכניות בינלאומיות והפתיחה שלנו בעולם הגלובלי במובן הזה, והשני הוא עליה.
עודד פורר: עליה שתאפשר באמת עוד צמיחה דמוגרפית על כל החשיבות הכלכלית והבטחונית של העליה למדינת ישראל, זה נושא אחד.
עודד פורר: הנושא השני, שמאוד מאוד מטריד גם מהנתונים פה – תראו, לי יש חשש שיש מכללות או מתוקצבות או לא מתוקצבות שעלולות להגיע לסכנת סגירה לאור הסטגנציה הזו.
עודד פורר: האם יש היערכות כזו?
עודד פורר: והאם אתם יודעים גם על מוסדות שנמצאים בסכנה כזו?
עודד פורר: ואם יש, ככל שיש מוסדות כאלה- איך המל"ג ערוך?
עודד פורר: שלא נמצא את עצמנו עם סטודנטים שפתאום נסגר להם המוסד.
יעקב מרגי: תודה, עד כאן חברי הכנסת המציעים, אני אתן לוות"ת מל"ג להציג ולאחר מכן נתחיל סבב של חברי כנסת.
יעקב מרגי: להציג את עצמך.
<מרב שביב: בוקר טוב, מרב שביב, סמנכ"ל לתכנון ומדיניות במל"ג.
יעקב מרגי: אנחנו לא שומעים.
עליזה לביא: לא שומעים אותך, את יודעת.
<מרב שביב: טוב, בוקר טוב לכולם.
<מרב שביב: קודם כל, הדיון, הנושא, הוא חשוב וכבד.
<מרב שביב: אני מניחה שלא נספיק לכסות אותו בזמן הקצר ואני מניחה שזה התחלה של סדרת דיונים חשובים בנושא הזה.
<מרב שביב: אני שמתי על השולחן, על שולחנכם, מספר שקפים.
<מרב שביב: רק כדי ליישר את המספרים, בסדר?
<מרב שביב: כי הכותרת של הדיון הוא ירידה במספר הסטודנטים, אבל כמו שאמרתם בהמשך – אין בכל המערכת ירידה, יש לנו בסה"כ פחות או יותר יש גידול קל אבל התייצבות בסה"כ מספרי הסטודנטים.
<מרב שביב: אנחנו פועלים היום במסגרת של 63 מוסדות להשכלה גבוהה, 9 אוניברסיטאות כולל אריאל, 20 מכללות מתוקצבות, 13 מכללות שאינן מתוקצבות, כשבשנים האחרונות אנחנו עדים לצמצום מספר המכללות החוץ תקציביות, יש 3 או 4 מכללות שנסגרו והסטודנטים הועברו למוסדות אחרים, ו- 21 מכללות לחינוך - - -
יעקב מרגי: שגם הם בשלב מסוים יאוחדו.
<מרב שביב: שאנחנו היום בשלב, שאנחנו כבר - - -
חנין זועבי: 21 מה?
<מרב שביב: 21 מכללות לחינוך - - -
<קריאה: הכשרת מורים.
<מרב שביב: אם תרצו, אנחנו, יש לנו מצגת מאוד גדולה, אני יודעת שהייתה לכם כבר כאן הצגה - - -
יעקב מרגי: אני מבקש להתייחס, גברתי, תתייחסי קודם כל לכותרת של הדיון ולאחר מכן גם לשאלות שהעלו או יעלו גם כן.
<מרב שביב: אוקיי, אז קודם מבחינת המגמות במערכת בשנים האחרונות.
<מרב שביב: אנחנו מדברים היום על 310,000 סטודנטים כולל האוניברסיטה הפתוחה.
<מרב שביב: בגרפים אתם רואים קצת פחות, זה בלי הסטודנטים של הפתוחה.
<מרב שביב: בסך הכל, בתואר הראשון, יש גידול ממוצע של קצת יותר מאחוז, אנחנו מדברים על האטה משמעותית.
<מרב שביב: מבחינת המוסדות עצמם, אם תסתכלו על השקף של הסטודנטים לתואר ראשון, אתם רואים את הגידול המאוד גדול בשנים האחרונות של המכללות המתוקצבות, ולעומת זאת את הירידה המשמעותית של האוניברסיטאות וזה הסיפור של השנים האחרונות.
<מרב שביב: בשנה האחרונה אתם רואים את הקפיצה של האוניברסיטאות ואת הירידה של המכללות המתוקצבות – לא קרה שום דבר מהותי, זה רק שינוי בסיווג שלנו של אריאל שהפכה לאוניברסיטה, כידוע, ואנחנו כוללים אותה מהשנה הזאת בנתונים של האוניברסיטאות, בסדר?
<מרב שביב: אז הנתון של האוניברסיטאות שהוא הולך - - -
עודד פורר: זו גם אוניברסיטה שגדלה, זאת אומרת, שמספר הסטודנטים בה הלך וגדל.
<מרב שביב: והיא גם גדלה, כן, נכון.
<מרב שביב: יש בערך 10,000 סטודנטים, יש גידול של 3000 אם אני לא טועה בשנה האחרונה.
<מרב שביב: ולעומת זאת אנחנו הורדנו אותה מהמכללות ולכן אתם רואים ירידה.
<מרב שביב: אבל מבחינת המגמות המכללות המתוקצבות גדלות, המכללות החוץ תקציביות גדלות, בסך הכל בערך ב-3700 סטודנטים.
<מרב שביב: האוניברסיטאות מתחילות לרדת – ירידה מתמשכת של השנים האחרונות, והיום הן נמצאות מתחת למכסה המתוקצבת שלנו, כלומר - - -
יעקב מרגי: יש תכנית פעולה ל - - - ?
<מרב שביב: אז כן, אז אני - - -
<קריאה: זה הפתעה עבורכם?
<מרב שביב: זה לא הפתעה.
<מרב שביב: בואו תסתכלו על אחוז הזכאים לבגרות - - -
מירב בן ארי: למה שזה יהיה הפתעה?
מירב בן ארי: הרי סטודנטים הרבה יותר מרוצים במכללות מאשר - - -
יעקב מרגי: רגע, נו.
יעקב מרגי: לא לא, זה לא רק זה - - -
<קריאה: בסדר, מבחינת ההיערכות שלהם.
יעקב מרגי: תקשיבו, רבותי, החכמה, סליחה, בבקשה.
יעקב מרגי: הידע והחכמה לא נמצאים במקום אחד.
יעקב מרגי: יש בפרקטיקה, מתעסקים, אם ביטלו לנו אז מסתמא הם חקרו את זה.
מירב בן ארי: לא צריך לחקור את זה, מספיק לדבר עם סטודנטים.
<מרב שביב: זה לא הפתעה ואפשר להתחיל להסתכל על המגמות של השנים האחרונות, של אחוז המתחילים ללמוד משנתון.
<מרב שביב: אנחנו מדברים על שנתון של גיל 20-24 ואלה הגילאים של המגיעים להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: אם תסתכלו על הנתונים, אנחנו רואים שיש דשדוש סביב האיזשהי מגמה, אפילו קטנה של ירידה, של מספר המתחילים, של אחוז המתחילים ללמוד במערכת ההשכלה הגבוהה מתוך שנתון.
<מרב שביב: אחוז זכאי הבגרויות קצת גדלים בשנים האחרונות, זה בפיגור מגיע אלינו, כן?
<מרב שביב: הגרפים האלה הם לא אחד מול אחד, זה נמצא בפיגור, כי יש זמן עד שזכאי תעודת הבגרות מגיעים למערכת.
<מרב שביב: אנחנו לא יודעים איזה תעודות בגרות אלה, האם הן תעודות איכותיות מספיק כדי שהם יגדילו את אחוז הנכנסים לאקדמיה, אבל הסיפור הוא באמת שמבחינת השנתונים – השנתונים לא גדלים וההרכב משתנה.
<מרב שביב: יש לנו יותר גידול, כמובן, יותר גידול של ערבים וחרדים לעומת האחרים.
<מרב שביב: אם תסתכלו על השקפים של החרדים, יש שני שקפים - - -
יעקב מרגי: אבל לפני שאת קופצת לחרדים וערבים, אני רוצה לשאול - - -
<מרב שביב: אתה מדבר על ה- - - ?
יעקב מרגי: לא לא לא, בהתייחס למה שאמרת.
יעקב מרגי: רק נקודה.
יעקב מרגי: האם רמזת או אמרת, ברגע שאת אומרת "תסתכלו על הגרף של זכאי תעודת הבגרות" – אתם מצד אחד מאפשרים חופש פעולה למוסדות להשכלה גבוהה בתנאי הקבלה.
יעקב מרגי: האם אתם ערים לכך שזה עלול ליצור מצב שאנשים, רק כדי להיקרא "בעל תואר אקדמי", יבחרו מקצועות שלא נדרשים – כפי שהעלו כאן, שתנאי הקבלה שלהם נמוכים ואחר כך אי אפשר לעשות עם זה כלום.
יעקב מרגי: זה משאב של המדינה.
<מרב שביב: אוקיי.
יעקב מרגי: השאלה אם אתם מתייחסים לזה.
<מרב שביב: אז, כן.
<מרב שביב: אז יש לנו תכניות בכמה רמות.
<מרב שביב: קודם כל בשלב של הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה, יש לנו את תכנית הישגים, שהיא תכנית שהורחבה לאחרונה גם לחברה הערבית.
<מרב שביב: במסגרת התכנית הזאת אנחנו נותנים ייעוץ והכוון קריירה בכלל, לתלמידי בתי הספר התיכוניים, בעיקר בחברה הערבית, בבתי הספר התיכוניים ולפני השחרור מהצבא לתלמידים שמגיעים מהפריפריה.
<מרב שביב: אז במסגרת הזו של תכנית הישגים אנחנו כן נותנים ומשקפים את המצב בשוק העבודה, בשוק התעסוקה ואת ההיצע של תכניות הלימוד במערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: אז זאת נקודה אחת.
<מרב שביב: נקודה שניה, במסגרת החומש, כל 5-6 שנים אנחנו בעצם מתכננים את תכניות הלימודים החדשות שיפתחו במוסדות להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: אנחנו עכשיו ממש לקראת תהליך מאוד כבד כזה של כל המערכת, כאשר התהליך נעשה מלמטה למעלה ולא הפוך, אוקיי?
<מרב שביב: אנחנו לא מכתיבים את תכניות הלימודים, אנחנו מקבלים אותם מהשטח, כאשר מה שאנחנו הולכים לעשות עכשיו זה כן לברור את תכניות הלימודים, את התחומים שהם בעלי עדיפות לאומית כמו נושאים של הנדסה וטכנולוגיה, במסגרת התכנית הרב שנתית עם משרד האוצר נקבע שלפחות 40% מהתכניות החדשות יהיו בתחומים האלה, אז אנחנו הולכים לתת להם עדיפות.
<מרב שביב: עוד נושאים שניתן להם עדיפות, זה כמובן תכניות שמתייחסות לחברה החרדית והערבית - - -
חנין זועבי: 40%, סליחה, 40% ממה?
<מרב שביב: 40% מהתכניות שיפתחו – הם יהיו בתחומים האלה.
<מרב שביב: אוקיי?
<מרב שביב: אז זה כל ה - - -
יעקב מרגי: ארבעים אחוז.
יעקב מרגי: אתם ערים לכך גם שמוסדות להשכלה הם גם, בחלקם הגדול הם גם מוסדות עם כוונת רווח למרות שהם מוגדרים מלכ"רים או כל דבר אחר.
יעקב מרגי: יש תארים שמכניסים יותר ויש תארים שמכניסים פחות, השאלה אם יש לכם את הבאלנסים האלה - - -
<מרב שביב: זו סוגיה מאוד כבדה, אני חושבת שאתה רומז למוסדות החוץ תקציביים בעיקר, שיש בהם תחומים - - -
יעקב מרגי: לאחרונה רואים זליגה של הנושא הזה גם לתוך המוסדות - - -
<מרב שביב: כן, אז בוא נעשה רגע הפרדה.
<מרב שביב: השאלה של התכנון של המערכת היא שונה בהתייחסות בין מוסדות מתוקצבים לחוץ תקציביים.
<מרב שביב: המכללות שאינן מתוקצבות, למעשה אין לנו שום מנדט לתכנן אותם או להכתיב להם איזה תחומי לימוד ללמד, מה שאנחנו יכולים שם לעשות, זה רק למנוע פתיחה של תכניות חדשות שיש בהם אלמנטים של תשתית לאומית, כמו למשל מקצועות הבריאות.
<מרב שביב: לעומת זאת המכללות המתוקצבות, הן מכללות שהן בשליטה מלאה בעצם שלנו.
<מרב שביב: אנחנו למשל הפחתנו את התעריפים לפני מספר שנים של מנהל עסקים או של משפטים, מכיוון שראינו את הרוויה בתחומים האלה ורצינו כן לתת - - -
עודד פורר: מה מונע ממוסד כמו, לא יודע, המוסד הבינתחומי בהרצליה, שהוא לא מוסד מתוקצב מלפתוח פקולטה לרפואה?
<מרב שביב: זו סוגיה כבדה.
<מרב שביב: אני חושבת ש - - -
עודד פורר: אני יודע, ברמת מדיניות.
עודד פורר: נניח שהוא רוצה ללכת ומוכן להשקיע את המשאבים לעניין הזה והולך לשם, האם ברמת מדיניות המועצה להשכלה גבוהה תאפשר לו?
<מרב שביב: אז אני חושבת שהמועצה להשכלה גבוהה תבחן לעומק את ההיבטים האקדמיים של הסיפור הזה, קודם כל.
<מרב שביב: בסדר?
<מרב שביב: קודם כל את ההיבטים האקדמיים.
<מרב שביב: כדי לפתוח בית ספר לרפואה, צריכה להיות תשתית מאוד רחבה שצריכה - - -
עליזה לביא: גם של בתי חולים, כלומר - - -
<מרב שביב: וגם של בתי חולים, במקומות - - -
יעקב מרגי: אני מבקש להעביר מסר, אני מבקש - - -
עודד פורר: בהנחה שהוא יודע להעמיד את התשתית - - -
יעקב מרגי: אני מיד עובר לחברי הכנסת.
עודד פורר: הסטודנטים האלה שלא לומדים רפואה שם, טסים ללמוד קפואה בהונגריה ובאיטליה ובמקומות אחרים - - -
עליזה לביא: נכון, בצ'כיה.
עודד פורר: מבזבזים את הכסף שם, את הכסף מפה מבזבזים שם.
עליזה לביא: אני פגשתי עכשיו 50 תכניתים בצ'כיה באיזה - - -
<מרב שביב: אם אתה שואל את הסוגיה התכנונית בהקשר לבית ספר לרפואה, היא בעיקר הסוגיה של ההתנסות הקלינית בבתי החולים - - -
יעקב מרגי: גבירתי, גברתי - - -
<מרב שביב: - - - הציבוריים.
יעקב מרגי: גברתי, ידוע.
יעקב מרגי: אני חסיד של הרגולציה, לא מקובלת עלי התפיסה, האמירה.
יעקב מרגי: קודם כל אני מודע לכך שאתם לא אוהבים את הקטע של התכנון בות"ת.
יעקב מרגי: אוהבים יותר את הקטע של התקצוב ולא של התכנון, אתם לא אוהבים להיות אקטיביים בקטע של - - - תנו לי רגע.
יעקב מרגי: לא מקובל עליי - סליחה, חברי הכנסת, ומיד אני עובר לרשות הדיבור ואני אתן לך, תשמעי אותם שוב – לא מקובל עלי עכשיו כחבר כנסת, כיושב ראש ועדת החינוך, חברי הכנסת יחלקו עלי או יסכימו איתי.
יעקב מרגי: אנחנו נמצאים במדינה ריבונית שלפחות מתפארים בקטע של המשילות.
יעקב מרגי: גם מכללה אקדמית שלא מתוקצבת, שלא מתוקצבת – יש למדינה מה לומר.
יעקב מרגי: היא מקבלת את אישור ההפעלה מהמדינה.
יעקב מרגי: אי אפשר לומר "אין לי מה לומר" ואז אני מציף את השוק עם - - - ואנחנו רואים מה קורה.
יעקב מרגי: אני שבוע הבא נדרש לקיים דיון על הקטסטרופה בקטע של מבחני ההסמכה.
יעקב מרגי: אם הלימודים האקדמיים לא מתאימים לבחינות הסמכה של לשכת עורכי הדין, אנא תתכבדו לווסת שם.
יעקב מרגי: אם יש הצפה - - -
<קריאה: גם במכללות הלא מתוקצבות הם שמים שם כסף - - -
<קריאה: זה ביזנס.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, מרגע שהמדינה נותנת רשיון הפעלה, אישור הפעלה, את נותנת לי את הזכות לשחק במגרש של המדינה, יש למדינה מה לומר.
יעקב מרגי: ואני כופר בזה דיון אחר דיון ואני מבקש שסוף סוף תהיו עם אוזן כרויה, כי בסוף בסוף, אני לא מדבר על עשור אבוד, אני מדבר על שני עשורים אבודים.
יעקב מרגי: אני מבקש, חברי הכנסת הדוברים, בקצרה.
אוסאמה סעדי: רק לזמן קצר אדוני.
אוסאמה סעדי: תודה על הדיון וגם על היוזמים על הדיון.
אוסאמה סעדי: אנחנו היינו בוועדת חינוך ושמענו את התכנית של המל"ג ושל הות"ת - - -
יעקב מרגי: החומש.
אוסאמה סעדי: - - - ושמענו את המספרים.
אוסאמה סעדי: שמענו את המספרים שיש יותר היום מ- 60%, אדוני היו"ר, סטודנטים במכללות.
אוסאמה סעדי: פחות מ- 40% באוניברסיטאות.
אוסאמה סעדי: והמגמה הזו הולכת ומחריפה, כך שבעוד עשור אולי המכללות יגיעו ל- 80% והאוניברסיטאות יצטמקו ל- 20%.
אוסאמה סעדי: אני מסתכל על השקף של הסטודנטים הערבים, ואני רואה שלפני עשר שנים המספר היה 22,000, היום המספר הוא 43,000.
אוסאמה סעדי: אבל תסתכלו שבתואר השני זה כמעט 11%, וגם תואר שלישי כמעט מכפיל את עצמו, בעוד שהתואר הראשון מדשדש.
אוסאמה סעדי: זה מעיד על הרצון של המצוינות וההצטיינות של הסטודנטים הערבים וזה, אנחנו מברכים על המגמה הזאתי.
אוסאמה סעדי: אבל אי אפשר שלא לדבר על החסמים שיש בפני הסטודנטים הערבים, דוגמת המבחנים והוועדות של - - -
יעקב מרגי: תרשמי לך את ההערות כי אחר כך תצטרכי להשיב.
אוסאמה סעדי: - - - הסטודנטים שרוצים ללמוד לרפואה שהם מצטיינים בבגרות, מקבלים יותר מ- 100 בבגרות, מקבלים כמעט 780 בפסיכומטרי – ולא מתקבלים ללימודי רפואה.
עליזה לביא: לא, זה לא רק ערבים.
עליזה לביא: זה גם יהודים.
אוסאמה סעדי: אז אני אומר, זה בעיקר אצלנו - - -
עליזה לביא: אין פה - - -
יעקב מרגי: היצע וביקוש.
עליזה לביא: אצלנו אותו דבר.
אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, הסטודנטים הערבים - - -
יעקב מרגי: יש העדפה, הפוך, במקצועות הרפואה יש העדפה לסטודנטים ערבים.
עליזה לביא: נכון, יש העדפה.
עליזה לביא: הסטודנטים - - -
אוסאמה סעדי: הסטודנטים הערבים נאלצים ללמוד - - -
יעקב מרגי: נאלצים ללמוד בחוץ.
עליזה לביא: הסטודנטים בכלל - - -
יעקב מרגי: אה, תנו לו.
יעקב מרגי: אני מבקש - -
עליזה לביא: הסטודנטים הישראלים - - - אתה רואה כמה מהם - - -
עודד פורר: יש הטבה לסטודנטים ערבים - - -
אוסאמה סעדי: אין שום הטבה, תפסיקו עם זה, אין שום הטבה.
יעקב מרגי: אני אשמע , אני אשמע את זה, אוסאמה.
אוסאמה סעדי: אני אומר, אם היום יש 5000 סטודנטים שלומדים באוניברסיטה הערבית האמריקאית בג'נין.
אוסאמה סעדי: שלומדים סיעוד, שלומדים פיזיותרפיה, שלומדים ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת – אלפי סטודנטים שלומדים רפואה, אז יש בעיה - - -
עודד פורר: בירדן, אלפי סטודנטים, אלפי סטודנטים.
עליזה לביא: בקפריסין תכנית חדשה של תל השומר עכשיו, תראה כמה חבר'ה וכמה זה עולה - - -
אוסאמה סעדי: אנחנו צריכים לבדוק למה החסמים האלה קיימים, להנגיש את המקצועות האלה, ואם צריך לבנות אוניברסיטאות – כן לבנות.
יעקב מרגי: ולתקצב מיטות גם, בבתי חולים.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת - - -
אוסאמה סעדי: יש מחסור ברופאים, יש מחסור במיטות, כל הזמן מדברים על זה - - -
עליזה לביא: אדוני, אם אפשר שנעשה על זה דיון בנפרד.
יעקב מרגי: בנפרד.
איתן ברושי: אדוני היו"ר, חברי הכנסת.
איתן ברושי: זה דיון חשוב, אבל כמו תמיד בנושאים מרכזיים, הם הרבה יותר מורכבים, הייתי אומר רב תחומיים, בין משרדיים.
איתן ברושי: הבעיה העיקרית, אדוני היו"ר, שאלת ההשכלה הגבוהה, היא לא רק שאלה של המוסדות להשכלה גבוהה.
איתן ברושי: אין ספק שמי שלומד תואר ראשון, לא חשוב במה, יש לו יתרון בכל מקום עבודה וגם בשכר שלו.
איתן ברושי: אבל הבעיה העיקרית לדעתי זה שני דברים: להבין את מה שלא באחריותם, זה מרכיב הלימודים המקצועיים, ואנחנו יודעים שיש, רק לאחרונה יצא לנו להיפגש גם עם גורמים מקצועיים כמו התאחדות התעשיינים.
איתן ברושי: אדוני יושב ראש הוועדה, ואני רוצה שתקשיב מרגי - - -
איתן ברושי: לייחד דיון ללימודים המקצועיים, משום שאנחנו צריכים לתת מעמד שווה, ומירב ואני פעלנו ופועלים לכך שיהיה מאמץ שווה ואולי אפילו יתרון יחסי ללימודים המקצועיים, משום שישראל חסרה בכוחות כאלה וודאי לשנים הבאות.
איתן ברושי: הדבר השני שהוא מתקשר, אמרתי את זה אתמול גם בוועדת הכספים.
איתן ברושי: אין תכנית לממשלה לתעסוקה.
איתן ברושי: נאמר שיוצאים משלוש שנים תואר ראשון, מכל מקצוע, וודאי גם במקצועות של מדעי הרוח והחברה, אני אתן דוגמא דווקא למגזר הערבי.
איתן ברושי: יש הרבה מאוד שלומדים הוראה במגזר הערבי, אין להם מה לעשות עם זה.
איתן ברושי: אין יום שאני לא מקבל פניות, ואני מטפל בערבים בכלל ובצפון במיוחד – אנשים שלמדו וגרים בעמק יזרעאל או בצפון ונוסעים כל יום לבאר שבע, אמהות לילדים.
איתן ברושי: אני מתחנן עבורם, לתת להם משרות אפילו חלקיות כדי שלא יסעו מ - - - לבאר שבע, אמא לילדה.
יעקב מרגי: אני שמח שאתה לא מצליח, כי אז הייתי חושב שיש פרוטקציות.
איתן ברושי: לא, קודם כל אני מצליח.
איתן ברושי: בכלל, אני לא רגיל, מרגי.
איתן ברושי: אנחנו רגילים להצליח כי אנחנו - - - מרגי, תן לי, כשאתה עושה דברים נכונים אז מותר לי גם לסבול בשביל דברים טובים, אני לא מתבייש.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד, אבל, שאין הלימה בין ההכשרה לתעסוקה.
איתן ברושי: יש עוד מקצוע שלומדים הרבה במגזר הערבי – רוקחים.
איתן ברושי: יש גבול כמה רוקחים צריך, גם אז זורקים אותם בכל הארץ.
איתן ברושי: חייבת להיות תכנית העסקה שממנה נגזרת תכנית ההכשרה, ולא הפוך.
איתן ברושי: מצד שני יש מקומות, אני בא מעמק יזרעאל, למשל שם לומדים מקצועות סיעוד.
איתן ברושי: יכול להיות שבצפון יכולים לעשות יותר בתחום הסיעוד כדי שיהיה אפשר לעבוד אחר כך ולהיפך.
איתן ברושי: יש בעיה עצומה ולכן זה לא ברמה שלהם, ממשלה חייבת לראות תמונה שלמה, לא תמיד המנכ"לים והשרים מבינים את זה, אבל הבעיה העיקרית זה תכנית תעסוקה, מה עושים?
איתן ברושי: עכשיו התעסוקה המודרנית של היום שעונה על המאווים האישיים ורמת שכר גבוהה, היא לא ברמת ראשי רשויות.
איתן ברושי: הייתי ראש רשות, מה שנדרשת פה זה תכנית לאומית.
איתן ברושי: לתעסוקה, וודאי עדיפות לנגב והגליל, וודאי למגזר החרדי והערבי כי הם המפתחות לצמיחה.
איתן ברושי: אתמול שמעתי דבר הזוי, שאמיר לוי ושי בהרט מציגים שיהיה צמיחה, אתם יודעים ממה?
איתן ברושי: מנסיעות לחו"ל וקניית מכוניות.
איתן ברושי: אבל אף מפעל לא הוקם בארץ בשנה האחרונה.
איתן ברושי: להיפך, מקימים מפעלים מחוץ לארץ.
איתן ברושי: אם לא יצרו מקומות תעסוקה, גם בוגרי השכלה גבוהה ילכו מפה.
איתן ברושי: ועכשיו יש תכניות להחזיר יהודים - - -
איתן ברושי: רגע, משפט אחרון.
איתן ברושי: אני מפנה אותו אליכם.
איתן ברושי: תראו, אני ביקרתי לא מזמן במכללת אור יהודה.
איתן ברושי: אני שואל אותך, אדוני היושב ראש, מה פשר האפליה הגדולה, הגדולה, כי יש אפליות קטנות, בין מכללות כאלה וכאלה?
איתן ברושי: למה לא - - - בחשבון שאם ציבור גדול לומד לתואר שהוא מוכר במכללות פרטיות – למה להיות מנוכר אליהם?
איתן ברושי: הרי זה חלק מהמענה למכללות האזוריות, ואני בא משם ויש לי תפקיד חשוב - - - היה צריך להיות דיון חשוב, לא יודע מה יצא ממנו, על נצרת, לאפשר למכללה בנצרת בגלל הזיקה למגזר הערבי והיכולת לגור שם ולאכול שם ובבית של ההורים.
איתן ברושי: הדברים הידועים.
איתן ברושי: עכשיו יש לנו ויכוח עם הוות"ת, ואני כבר רץ אחרי גדי פרנק – למה הוא לא בא לאל קאסם?
איתן ברושי: יצא מכרז למכללות - למה זה מתעכב?
איתן ברושי: למה אתם עובדים כל כך לאט?
איתן ברושי: אבל אתם לא היחידים, זה מאפיין את הפקידים.
יעקב מרגי: המכרז למכללה הערבית אתה מדבר?
יעקב מרגי: התנאים שמה הם כמעט בלתי אפשריים.
איתן ברושי: רגע, אדוני בא ממקום שעונה על הקריטריונים.
איתן ברושי: אני לא רוצה לשווק.
איתן ברושי: בוא, אני שואל למה לא באים לבקר?
איתן ברושי: היה מכרז, הגישו הצעות, אתם לא מקדמים מספיק את הדברים.
איתן ברושי: יש דברים מוסכמים, אל תהפכו אותם למי שדואג לערבים, ואותי ל - - - אני דואג להם אותו דבר.
איתן ברושי: אזרחי המדינה, 21% מהאוכלוסיה.
איתן ברושי: הם הפתרון לצמיחה יחד עם החרדים.
איתן ברושי: מה הם יעשו כדי שיתפרנסו, כולל האישה הערביה?
איתן ברושי: אתם לא ערים לזה, ולכן, מרגי, הבעיה של התקציב שלהם היא היעדר תכנית לאומית.
איתן ברושי: אם הייתה תכנית לאומית זה היה נפתר.
איתן ברושי: רגע, אבל אני רוצה לומר - - -
איתן ברושי: אחרון לגמרי.
איתן ברושי: כי אני הולך מפה לנאום את הנאום בוועידת הכלכלה, אבל בהיבט הכלכלי.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד לך, מרגי.
איתן ברושי: אני רוצה שתעשה דיון על המכללות הפרטיות פה הבלתי מתוקצבות, לומדים שמה הילדים שלנו.
איתן ברושי: הם לומדים מקצועות שהם מאושרים, הם מפנים מקום במקום אחר, הם משלמים שכר ענק, הוצאות ענקיות.
איתן ברושי: בוא ניתן להם את הדלתא, בוא ניתן להם את החלק היחסי.
איתן ברושי: זה מקום שמוכר וניתן להם את העלות שהיינו נותנים למכללה רגילה, למה להוציא אותם מכלל ישראל - - - ?
יעקב מרגי: הצעה חשובה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין - - -
<מרב שביב: אני פשוט מתנצלת, אני חייבת לצאת לדיון על הפרא- רפואי, ואני רוצה מאוד להגיב - - -
יעקב מרגי: את תגיבי, אני לא אוותר לך.
<מרב שביב: ברבע ל-10 מתחיל הדיון.
<קריאה: גם אנחנו - - -
יעקב מרגי: אני אומר לך מראש, את תאחרי ואף פעם זה לא מתחיל בזמן.
יעקב מרגי: אל דאגה.
יעקב מרגי: שמעתם את האזהרה?
<קריאה: כן, שמענו את האזהרה.
<קריאה: יש לנו שאלות למל"ג.
דב חנין: אדוני היושב ראש, ראשית תודה על הדיון ותודה ליוזמים וליוזמות על הדיון החשוב הזה.
דב חנין: הנתונים הם נתונים מאוד קשים.
דב חנין: אני רוצה להגיב, גברתי, לדברים שלך, זה נכון שהתמונה היא תמונה של דשדוש, דשדוש במקום.
דב חנין: אבל כאשר אנחנו מתקננים את הנתונים ואנחנו יודעים שהחברה הישראלית היא חברה שבה יש ריבוי טבעי – גם אצל ערבים, גם אצל יהודים, אז יחסית למה שיש בחברה אנחנו יורדים למטה, אנחנו לא עומדים במקום וזה מאוד מאוד מדאיג.
דב חנין: השאלה היא מה קורה כאן.
דב חנין: וכאן, אדוני היושב ראש, התשובה צריכה להיות בכמה מישורים.
דב חנין: בואו נתחיל בשאלת ההיצע, המערכת לא מתאימה לביקושים, לא מתאימה לביקושים.
דב חנין: ניקח למשל את תחום הרפואה, אנחנו במדינת ישראל נמצאים במצוקה קשה בתחום הרפואה, חסרים לנו רופאים.
דב חנין: הרופאים שיש בישראל הם ברובם הגדול מבוגרים, עומדים לצאת - - -
יעקב מרגי: ולא רוצים לצאת.
דב חנין: אנחנו שנים קיבלנו בחינם ייבוא, היה לנו מזל גדול, קיבלנו יבוא של רופאים מצוינים שלמדו בברית המועצות ובכל מיני מדינות אחרות – ישראל לא השקיעה בהם כסף, זה נגמר.
דב חנין: עכשיו, אם אנחנו לא נכשיר רופאים בישראל – לא יהיו.
דב חנין: אנשים רוצים ללמוד רפואה, אני מסתכל על המספרים.
דב חנין: אלפי - - -
<קריאה: לומדים ברחבי העולם.
דב חנין: - - - סטודנטים לומדים, עשרות אלפי סטודנטים לומדים בחו"ל, אגב, ערבים, יהודים - - -
דב חנין: בציבור הערבי זה תמונה מדהימה.
דב חנין: אני מזמין, אותך, גברתי, תעשי סיור בחוץ לארץ הקרוב, ברשות הפלסטינית, או בירדן, ותראי באוניברסיטאות מאות סטודנטים ערבים בכל האוניברסיטה, מאות.
יעקב מרגי: ישראליים.
דב חנין: מצוינים.
דב חנין: ערבים אזרחי ישראל, לומדים רפואה, משלמים המון כסף, זה טרטור לנסוע.
דב חנין: הם היו מעדיפים ללמוד בארץ, הם רוצים ללמוד בארץ – אין להם מקומות.
דב חנין: אז זה פרדוקס שאי אפשר להבין אותו, פשוט אי אפשר להבין אותו - - -
<קריאה: במערכת הישראלים מעדיפים ל - - -
<קריאה: גם המשק הישראלי - - -
עליזה לביא: למעלה מ- 50% לא עומדים בבחינה והם לא חוזרים להיות רופאים בישראל.
עליזה לביא: הם לא חוזרים להיות רופאים בישראל, הם לא עומדים בבחינה של מדינת ישראל.
עליזה לביא: בואו נגיד את זה.
יעקב מרגי: אני מכיר את דב חנין, הוא יודע - - -
דב חנין: אני, אני - - -
יעקב מרגי: אני מכיר את חבר הכנסת דב חנין, הוא יודע להתבטא היטב.
עודד פורר: גם אחיות, גם אחיות - - -
דב חנין: גם אחיות, אכן.
דב חנין: צודק חבר הכנסת פורר, גם אחיות.
דב חנין: כל מקצועות הרפואה.
דב חנין: אנחנו נמצאים בפרדוקס שאי אפשר להסביר אותו אלא כמחדל בקנה מידה עצום, שיש לו משמעות, לא רק על החיים של הסטודנטים האלה – על חיי אדם, על מערכת רפואית שלא מצליחה לעמוד בנטלים.
דב חנין: אני דיברתי על הצד של ההיצע.
דב חנין: בואו נדבר רגע על הצד של הביקושים.
דב חנין: יש בעיה בתחום הזה, והבעיה פה, כמו שאמרת חברתי, חברת הכנסת לביא, גם אנחנו צריכים לבחון מה קורה באוניברסיטאות ובמכללות.
דב חנין: יש מה לשפר, האוניברסיטאות והמכללות נמצאות בתקצוב חסר, התוצאה היא שמערכות לא עובדות, עומס בספריות, אין כיתות תרגול – המערכת הזאת לא עובדת טוב, אני אומר את זה בהרבה צער.
דב חנין: אני באתי מהאוניברסיטה, אני לימדתי בפקולטה למשפטים בתל אביב.
דב חנין: אני זוכר את המציאות באוניברסיטאות הרבה יותר מרווחת.
דב חנין: היום בכל דבר יש תור, קבוצות תרגול, אין מקום.
דב חנין: מה הולך?
דב חנין: המערכת קורסת.
דב חנין: ולכן, אנשים גם מחליטים, אולי, שהם לא רוצים.
דב חנין: וגם זו בעיה.
דב חנין: יש פה בעיה שהיא לא רק בעיה של מערכת החינוך, היא בעיה של החברה.
דב חנין: אנחנו הרי סיפרנו לילדים שלנו, לילדים שלי אני אמרתי – "רק אם אתם תלמדו, תלכו לאוניברסיטה, הכל יהיה בסדר" – לומדים באוניברסיטה, יוצאים מהאוניברסיטה, אין עבודה, אין - - - ההשכלה הגבוהה לא באמת נותנת לאנשים את כל הפתרונות שהם צריכים לקבל.
דב חנין: ומשפט אחרון, אדוני היו"ר.
דב חנין: בגלל החשיבות של הנושא הזה, אני הייתי מציע לך להזמין לכאן את שר החינוך.
דב חנין: אני מבין שלשר החינוך יש הרבה זמן, חוקי ההסדרה, עניינים, מתעסק בהמון דברים, כל הכבוד, הוא בנאדם חרוץ ומוכשר.
דב חנין: אבל קודם כל התפקיד שלו זה לטפל בבעיות של מערכת החינוך ומערכת ההשכלה הגבוהה.
דב חנין: הוא צריך לתת תשובות לשאלות שהן פשוט שאלות של מחדל בקנה מידה פנטסטי.
חנין זועבי: אה, תודה רבה.
יעקב מרגי: אם אתם רוצים תשובות, רק תקצרו ואל תחזרו על מה שנאמר כבר.
חנין זועבי: אני חושבת שכשאנחנו מדברים על בעיה שהיא בשלוש רמות.
חנין זועבי: הרמה הראשונה היא רמת האוניברסיטאות עצמן – כלומר, לפתח כישורים אקדמאיים.
חנין זועבי: ונכון שהבעיה היא בעיה כללית, אבל יש שתי קבוצות שהן השקעה לא כל כך היא גדולה – והם נותנים לכם את התפוקה היותר גדולה, מה לעשות?
חנין זועבי: ואני מסכימה עם חבר הכנסת איתן ברושי, שהן המפתח גם לצמיחה הכלכלית, גם לצמיחה בתחום ההשכלה, והם הערבים והם החרדים, וכמובן ההשקעה בהן גם תשפיע על הכלל.
חנין זועבי: אני חושבת ש- 100% מאלפי סטודנטים ערבים שלומדים בירדן, הם מוכשרים ללמוד באוניברסיטאות.
חנין זועבי: אנחנו לא רוצים להנמיך את הרמה האקדמאית.
חנין זועבי: אנחנו לא רוצים את ה- 50% שבאים ולא עומדים במבחנים, אנחנו לא רוצים שום ויתור אקדמאי.
חנין זועבי: אנחנו משלמים את זה, החברה משלמת על זה – אנחנו לא רוצים גם להנפיח גם את המספר, חברת הכנסת עליזה - - -
יעקב מרגי: ובזה אני יכול לומר שאת עקבית.
חנין זועבי: - - - הסטודנטים הערבים, תשכחי מאירופה, שלא 50% לא מתקבלים למבחנים, אולי יותר, 100% מ- 8,000 או 10,000 בירדן – מצטיינים.
חנין זועבי: עם ציונים הכי גבוהים.
חנין זועבי: זה האוכלוסיה - - -
<קריאה: כולם עוברים את המבחן ברפואה.
חנין זועבי: אז אם אנחנו מנתחים את הבעיה, היינו ממקדים עם אוכלוסיות מסויימות.
חנין זועבי: תמקדו את הבעיה.
חנין זועבי: תתחילו באוכלוסיה הזאת של אלפים, ששמה הם מוכשרים, אבל, לא יודעת, אולי בגלל השפה הם לא התקבלו?
חנין זועבי: אולי בגלל שהם בני 18,19?
חנין זועבי: גם גיל הקבלה הוא לא כל כך נכון - - -
יעקב מרגי: בין 3,000 מועמדים לרפואה?
יעקב מרגי: ל- 600 מיטות, או 700 מיטות, זה בלתי אפשרי.
<קריאה: אם הם ישרתו בשירות לאומי - - לגיל 21 - - -
עליזה לביא: חברים, אני - -
חנין זועבי: - - אם רק שינוי.
חנין זועבי: שניה, שניה.