GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: - - יגיעו לגיל 21 זה יהיה מצוין.
חנין זועבי: רק שניה, אני רוצה, כלומר, למקד את הבעיה באיפה שקל לפתור, לא איפה שקשה לפתור.
חנין זועבי: אז אני אומרת ככה, אדוני.
חנין זועבי: אנחנו מתחילים כמעט ב- 30% מאלה שלומדים בחו"ל ואיתם אנחנו ממקדים.
חנין זועבי: אנחנו targeting, אנחנו שמים אותם למטרה, והם יכולים להיכנס לאוניברסיטה.
חנין זועבי: אז זו הבעיה הראשונה.
חנין זועבי: הבעיה השניה היא אי ההלימה בין המוסדות, בין האוניברסיטאות, לבין לשוק העבודה ועל זה דיברו.
חנין זועבי: יש אינפלציה בתכניות מסוימות, במסלולים מסויימים ויש מחסור במסלולים אחרים, ואף אחד לא חושב - - -
יעקב מרגי: רבותי, אנחנו קרבים לסיום ולא - - -
חנין זועבי: אף אחד לא חושב על ההלימה הזאת - - -
יעקב מרגי: לקצר.
חנין זועבי: והרמה השלישית, אדוני, ואני חושבת שצריכים לחלק לרמות והמכללות שלא מתוקצבות.
חנין זועבי: זה קטסטרופה לחברה, ואין שום פיקוח, גם משרד החינוך ומשרד הכלכלה אומרים: "אין לנו שליטה, אין לנו שליטה" אבל הם יודעים, הם יודעים כמה הם מרוויחים על גבי התלמידים, התלמידים יוצאים לשוק האבטלה, יוצאים לשוק התסכול, מתוסכלים, שמו את הכל – וזה ההפקר, זה שטח הפקר.
חנין זועבי: ואתם אומרים "אנחנו אין לנו שליטה", זה לא תירוץ – זה דווקא אשמה שאין לכם שליטה, צריכים שתהיה לכם שליטה - - -
חנין זועבי: אני רוצה שאתם, שוועדת החינוך, אנחנו נייחד דיון למכללות הלא מתוקצבות.
מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש- - -
יעקב מרגי: ממש בקצרה, כי אני ב- 10:00 נועל.
מסעוד גנאים: קצר, ממש.
מסעוד גנאים: רבע שעה, בסדר?
מסעוד גנאים: אני מודה למציעים ועל הדיון החשוב הזה.
מסעוד גנאים: תחילה, אני חושב שיש שתי בעיות: בעיה בכניסה למוסדות האקדמיים ובעיה כאשר יסיימו בשוק העבודה.
מסעוד גנאים: את עניין הנגשת האוניברסיטאות והאקדמיה לכל התלמידים – במיוחד לאוכלוסיות שאנחנו הזכרנו – אם הם ערבים או חרדים.
מסעוד גנאים: אני חושב שעל המל"ג ועל משרד החינוך לעשות את זה ובמהירות, משום שדיברתם על אלפים – אנחנו מלפני 2009, היה חבר ועדת החינוך, בא חוקר ערבי והציג בפנינו כמה מדינת ישראל מפסידה כסף, מפסידה כסף, בגלל זה שאלפי תלמידים וסטודנטים ערבים לומדים – אם זה בירדן, אם זה בגדה המערבית, אם זה באירופה.
עודד פורר: למה רק ערבים?
עודד פורר: סטודנטים ישראלים.
עליזה לביא: סטודנטים, בואו נדבר על סטודנטים.
עודד פורר: ערבים ישראלים.
<קריאה: לא, הוא אומר שהשיעור שלהם הוא יותר גבוה, מה הבעיה?
<קריאה: לא עניין של יותר גבוה.
עליזה לביא: ברפואה?
עודד פורר: זה לא נכון, ממש לא נכון.
עודד פורר: אתם נוהגים בגזענות, אני חייב לומר לכם.
יעקב מרגי: תן לו לגמור, חבל .
יעקב מרגי: מסעוד, בבקשה, אתה ברשות דיבור, תמשיך.
מסעוד גנאים: אני אמשיך, אבל - - -
יעקב מרגי: עזוב, אתה לא חייב להתייחס.
יעקב מרגי: אם אתה רוצה, עודד יסלח לך אם לא תתייחס.
מסעוד גנאים: כאשר אני אומר חרדים – אני גם גזען?
יעקב מרגי: לא, בוא, קדימה.
מסעוד גנאים: אז קדימה.
מסעוד גנאים: אני חושב שיש חסמים.
מסעוד גנאים: אני נחשפתי לאחרונה, לא אני לבד, גם חברי – למבחן היע"ל.
מסעוד גנאים: אני מפנה עכשיו את השאלה לנציגת המל"ג כי אני רוצה באמת תשובה.
מסעוד גנאים: לא כל האוניברסיטאות יש בהם את המבחן הזה, הוא מבחן בשפה העברית.
מסעוד גנאים: במיוחד באוניברסיטת חיפה, עשרות תלמידים פנו אלינו, פנו לאוניברסיטה, ריבונו של עולם – משנים את הממוצע או את הציון.
מסעוד גנאים: היה בהתחלה 116, אחר כך 120.
מסעוד גנאים: אם אתה מביא 120 גם, יש תלמידה, הרבה תלמידים – 120 הביאו, האוניברסיטה אומרת אנחנו עושים חישובים בין החיבור לבין משהו ומנמיכים את זה ל- 119.
מסעוד גנאים: תלמיד שהוא מצטיין, שנה ראשונה למשל, תואר ראשון בהסטוריה, והוא מצטיין, ריבונו של עולם, יש פקפוק באיכות של שפתו העברית?
מסעוד גנאים: בסוף מכשילים אותו, או אומרים לו: "הלימודים שלך מופסקים עוד סימסטר אם אתה לא מביא עוד ציון?".
מסעוד גנאים: אני רוצה תשובה מהמל"ג.
יעקב מרגי: יהודה גליק.
יהודה גליק: אני מוותר על רשות הדיבור.
יעקב מרגי: תודה, יוסף ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להתחיל במילה טובה דווקא על העשיה של מירב בשנים האחרונות.
יוסף ג'בארין: אני, יצא לי לעבוד איתה אישית בשנים האחרונות בכל מה שקשור לתכניות החומש, ואני מאוד התרשמתי לטובה.
יוסף ג'בארין: אני מבין שתכנית החומש, בחומש הקרוב, הולכת וגדלה גם וזה לשמחתנו.
יוסף ג'בארין: אבל, מה שקורה, שתכנית החומש אינה מתייחסת לנושאים שאנחנו מדברים עליהם, ולכן אני חושב שהאתגר של המל"ג היום זה פשוט להסתכל בראיה יותר - - -
יעקב מרגי: היית בדיון של הצגת תכנית החומש?
יוסף ג'בארין: כן, כן כן.
יוסף ג'בארין: וגם הערתי ליפה על העניין הזה.
יוסף ג'בארין: עד עכשיו המל"ג לא רואה את הסטודנטים שלומדים מחוץ לישראל.
יוסף ג'בארין: כל תכניות העבודה שלו ממוקדות יותר באוניברסיטאות בישראל.
יוסף ג'בארין: עודד ועליזה, אתם צודקים בעניין הזה שאנחנו - - - על הסטודנטים מישראל שלומדים בחו"ל, אין לנו בעיה עם זה, אנחנו רק אומרים שלפי הנתונים שיש לנו, ומירב תתקן אותי – שמבחינה יחסית - - -
יעקב מרגי: הכמויות, יחסית לגודלם באוכלוסיה, זו כמות גדולה.
יוסף ג'בארין: - - - אם אנחנו מחשיבים גם את הגדה המערבית כי רק בג'נין, רק בג'נין יש 4000 סטודנטים, ובשכם עוד 1500 וכו' וכו'.
יוסף ג'בארין: ולכן כל הסוגיות שהעלו חברי, קודם כל מבחינת תכנון חזרתם של הסטודנטים הללו, מבחינת הקודם כל, התאמות למקצעות שלהם.
יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו נתקלים בהרבה בעיות, של סטודנטים שצריכים לעבור כל מיני התאמות ובחינות וכדומה, כמו למשל טכנאי תקשורת ועובדים סוציאליים – אלו נושאים שצריך לתת עליהם את הדעת.
יוסף ג'בארין: והנושאים שהעלו חברי, כל מה שקשור בסף הקבלה לאוניברסיטאות.
יוסף ג'בארין: יע"ל, הבחינה הפסיכומטרית, הגבלת הגיל שעדיין קיימת בכמה מקומות, אלה נושאים שלדעתי המל"ג גם יצטרך לתת עליהם את הדעת, בנוסף גם לסוגיה היותר ספציפית של בית הספר לאחיות בנצרת, שבעצם נשאר כמעט - - -
יעקב מרגי: תן לי שתי דקות אחרונות שהיא תשיב לנו, ואני רוצה לסכם.
יוסף ג'בארין: - - שעדיין לא קיבל אקדמיזציה - - -
יעקב מרגי: בסדר אתה אל תדאג לי לבסאל.
יעקב מרגי: היא קודם כל תשיב, כי בסוף הוא ידבר ולא יהיו לנו תשובות.
יעקב מרגי: הוא יסלח לי ויסלח לך ולחבריו - - -
באסל גטאס: אני יכול להעשיר את הדיון בהיותי אקדמאי - - -
יעקב מרגי: אחרי שהיא תגיב, אם יישאר זמן אני אתן לך.
יעקב מרגי: אין לי ספק, באסל.
<מרב שביב: אז קודם כל, אנחנו מצטרפים לכל האמירות שהמיקוד המערכת הוא גם היה והוא גם ימשך בסטודנטים מהחברה הערבית והחרדית וזה הפוטנציאל של הצמיחה, לפחות בשנים הקרובות, של מערכת ההשכלה הגבוהה ואנחנו רוצים להכין את האוכלוסיות האלה לשילוב טוב ואיכותי בשוק התעסוקה.
<מרב שביב: יש תכנית חומש שהוכנה בחומש הקודם, חבר הכנסת ג'בארין הזכיר אותה, לחברה הערבית, שהיא תכנית שהשקענו בה גם הרבה מאוד מחשבה וגם מאות מליוני שקלים, הרבה מאוד משאבים.
<מרב שביב: ובין השאר היא גם מתייחסת לנושאים של תחומי הלימוד של הסטודנטים הערבים ולסטודנטים שהולכים לירדן ולחברון וכו'.
<מרב שביב: כמה נקודות בקצרה: הקמנו קרן מלגות לתואר ראשון שנקראת "אירתיקה".
<מרב שביב: במסגרת קרן המלגות, יש דירוג, יש ניקוד לסטודנטים, בין השאר על תחומי הלימוד שהם פונים אליהם, אוקיי?
<מרב שביב: אז בראש סדר העדיפויות, נמצאים תחומים נדרשים למשק ולחברה הערבית, אוקיי?
<מרב שביב: אז זה כן דבר שאנחנו מתייחסים אליו - - -
יעקב מרגי: נתתם את דעתכם.
<מרב שביב: שתיים, הנושא של הקמת מוסד להשכלה גבוהה ביישוב ערבי הוא חלק מהניסיון שלנו לפתור את בעיית הסטודנטים ש- - -
<קריאה: איפה עומד העניין הזה?
<מרב שביב: שאני לא - - -
<קריאה: אפשר לדעת איפה עומד - - -
יעקב מרגי: הליך מכרוז, הליך מכרוז תקוע.
<מרב שביב: - - במכרז, בשלב - - -
<קריאה: נו, מחכים לתשובה.
<מרב שביב: זה פשוט במכרז ואני לא יושבת שם בוועדה אז אני לא יודעת להגיד לך למה זה תקוע, אבל אני יכולה להעביר את המסר.
<קריאה: זה לא תקוע, זה מתקדם, זה הליך.
<מרב שביב: הליך מכרזי.
<מרב שביב: אז קודם כל, אז שוב, הנושא של הסטודנטים שהולכים ללמוד בירדן – בין השאר יקבל מענה במוסד החדש שאנחנו מקימים אותו, אבל יחד עם זאת, אני לא בטוחה שבמקצועות האלה אנחנו נוכל לשלב עוד סטודנטים בכלל, כן?
<מרב שביב: זה כבר הדיון של הוועדה של המקצועות הפרא רפואיים, כי יש לנו מגבלה של מקומות - - -
יעקב מרגי: משרד הבריאות, תקציב, אוצר, מיטות, השתלמות, התמחות - - -
<מרב שביב: זה סיפור בפני עצמו.
<מרב שביב: הנושא של הפסיכומטרי, אנחנו ניגע בנושא של חלופות לפסיכומטרי, ממש ב - - -
יעקב מרגי: תמשיכו עם המגמה שהתחלתם?
יעקב מרגי: עדיין, עדיין, יש חלקים בפסיכומטרי שאפשר לוותר עליהם.
<מרב שביב: לא לא, אז שוב.
<מרב שביב: זה נושא שהוא משפטי, מה שקבוע בכללי המל"ג זה נושא של בגרות ולא של פסיכומטרי, יש עכשיו בג"צ ברקע, אני לא רוצה להתייחס רגע להיבטים המשפטיים.
<מרב שביב: מה שאנחנו רוצים כן להביא, זה לקדם חלופות לפסיכומטרי.
<מרב שביב: ואנחנו בזמן הקרוב נביא את זה למל"ג, זה היה כבר בות"ת.
<מרב שביב: אנחנו רוצים כן לתמוך תקציבים במבחנים מסוג אחר, בסדר?
<מרב שביב: שיהוו חלופות למוסדות להשכלה גבוהה לעומת הפסיכומטרי.
<מרב שביב: נושא של הגבלת גיל, אנחנו חד משמעית - - -
יעקב מרגי: הורדתם.
<מרב שביב: - - - הקודם, אנחנו הורדנו את זה.
<מרב שביב: אסור להגביל כניסה של סטודנטים למקצועות שונים בגיל.
<מרב שביב: בית ספר לאחיות בנצרת, אני חושבת שהנושא הזה הולך להיפתר, אבל אני יכולה לבדוק ולתת לך תשובה - - -
<מרב שביב: ואם תרצו, שוב, מצגת רק על הנושא של החברה הערבית או אם אתם רוצים לשבת איתנו, בשמחה רבה.
יעקב מרגי: נראה, אנחנו נעשה - - - באסל גאטס, דקה.
באסל גטאס: אני, אדוני היושב ראש וחברי, חושב שאנחנו חיים בזמן שתואר ראשון הוא חובה, כמו בגרות.
באסל גטאס: בארצות הברית אין כמעט, זה שכיח בצורה שהוא לא חשוב.
באסל גטאס: מגיל 65 ועד בוגר תיכון – השכלה ראשונית זה נחשב ללמוד מקצוע.
באסל גטאס: והשיטה היא, גברתי, אני חושב שהגיע הזמן גם לחשוב על זה במובנים האלה בישראל, שהתואר הראשון הוא גם צעד לקראת משהו.
באסל גטאס: לא רק כאילו עושה BA פסיכולוגיה, כמו היום, נגיד, אני אקח דוגמא טובה מפסיכולוגיה: BA בפסיכולוגיה אתה לא יכול עם זה שום דבר - - -
יעקב מרגי: אין לך כלום.
באסל גטאס: אז זה step one בשביל לעשות מאסטר.
באסל גטאס: או ב - - - מה יש?
חנין זועבי: בבקשה, אני רוצה לעצור אותך בגלל שנספיק את הדיון - - -
באסל גטאס: היום לרפואה - - -
באסל גטאס: - - - ועריכת דין, אולי הגיע הזמן לחשוב, שבמקום להיכנס לשנה ראשונה רפואה, שאתה צריך לעשות תואר, אתה עושה שלוש שנים, אתה מתבגר שלוש שנים, או את מתבגרת, ואז אתה מחליט גם אם זה המקצוע המתאים.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה עוקבת ודאגה בהמשך מגמת ההאטה של הנרשמים להשכלה גבוהה ולתואר ראשון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג לחקור את המגמות שמתחוללות במוסדות להשכלה גבוהה ולקבוע מדיניות תכנון ותקצוב ולנתב את הלימודים האקדמיים למקצועות הנדרשים גם לחברה וגם למשק.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג ולות"ת לתת דעתה למגמות הלימודים והיציאה של סטודנטים ישראליים ללימודים להשכלה גבוהה מחוץ למדינה.
יעקב מרגי: תודה רבה, הוועדה תמשיך לעקוב.
חנין זועבי: - - - כשאתה קובע דיון למכללות הלא מתוקצבות.
יעקב מרגי: אמרתי, הוועדה תמשיך לעקוב אחרי זה, אנחנו נשב ביחד לגבי תכנית העבודה של הוועדה.
יעקב מרגי: אני מתנצל בפני מי שלא הספיק לדבר ורצה לדבר.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 15 בפברואר 2017, י"ט בשבט התשע"ז.
יעקב מרגי: הצעת חוק המכון הלאומי למצוינות בספורט (מכון וינגייט), התשע"ן-2016, הצעת חוק ממשלתית 1066.
יעקב מרגי: אנחנו הקראנו את כל החוק.
יעקב מרגי: היו תיקוני נוסח שהיינו צריכים לסכם אותם.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור על התיקונים היום.
יעקב מרגי: יש עוד שני סעיפים בנושא חברות הבת.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע הבהרות מדויקות מה קרה בסוגיית העובדים.
יעקב מרגי: הבנתי שהיו משאים ומתנים.
יעקב מרגי: נשמע את השאלות של ההסתדרות ואת התגובה של המשרד ושל הממונה על השכר באוצר.
יעקב מרגי: הנה, הגיעה גם נציגת משרד המשפטים.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת שמולי.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני בעיקר מוטרד מהעניין של העובדים.
איציק שמולי: לא היה פה דיון אחד מהותי בגלל שאתה, כמובן, אפשרת את זה, שיתנהל בינתיים המשא ומתן באופן מקביל.
איציק שמולי: אבל דווקא לאור ההיסטוריה שדברים שהובטחו והיה ברור שהם מסוכמים ולא סוכמו, אנחנו חייבים לדעת במה דברים אמורים, וגם לדעת לוח זמנים ברור מתי יש הסכם.
איציק שמולי: עצם זה שהולכים להעביר את החוק בלי שהדברים סוכמו עד הסוף בכתב עם העובדים.
איציק שמולי: זה משהו שמטריד אותי מאוד.
יעקב מרגי: לכן הדגשתי שנציגי העובדים בהסתדרות ישאלו את השאלות ומה הדברים הפתוחים.
יעקב מרגי: יש לנו כאן נציג המשרד וגם נציג - - - יצטרכו לתת תשובות לשאלות האלה אם יש תשובות.
יעקב מרגי: לא בהכרח כל מה שהעובדים רוצים הם מקבלים, אבל בזכויות הבסיסיות ביותר אף אחד לא ייגע, ואנחנו נגן עליהן.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בדיון הראשון – כולנו נולדנו עם שאיפות גדולות, ובסוף אין אדם מת וחצי תאוותו בידו.
יעקב מרגי: אבל נראה.
יעקב מרגי: השאיפה שלנו היא כמה שיותר עם פנים לציבור העובדים.
יעקב מרגי: זה ודאי הצהרה ידועה.
יעקב מרגי: נשמע בהמשך הדיון.
חיים ילין: דיברתי עם המנכ"ל, וביקשתי הבהרה גם בנושא הקרקעות כי בדיון הקודם לא הייתי.
חיים ילין: הסוכנות היהודית העלתה אותי לארץ.
חיים ילין: היא אחראית עלי, אז אני לפעמים דואג לה קצת.
יעקב מרגי: נציג הסוכנות הגיע היום?
חיים ילין: אני רוצה לדעת אם יש הסכמות.
חיים ילין: שלא יהיה מצב כזה שאין.
חיים ילין: אני שמעתי שיש, אבל אני רוצה לשמוע.
יעקב מרגי: יש הסכמות.
יעקב מרגי: הן נאמרו בדיון הקודם, ונחזור עליהן.
יעקב מרגי: התקבל מכתב מהמכללה האקדמית וינגייט, נכון?
<שלמה בן גל: כן.
יעקב מרגי: אתם רוצים להתייחס אליו עכשיו לפני שנתחיל להקריא?
<שלמה בן גל: בדיון הקודם העליתי את הסוגיה של הקרקעות, הרחבת המכללה להתפתחות, נושא המתקנים שהיו תחת אחריות משרד החינוך.
<שלמה בן גל: אז משרד הספורט היה תחת משרד החינוך - -
יעקב מרגי: יש לי תחושה שלא הובנתי טוב בדיונים הקודמים.
יעקב מרגי: אין לי בעיה עם המכתב.
יעקב מרגי: אני לא הספקתי לקרוא אותו.
יעקב מרגי: אבל מה שהעלית שם נגענו בו בדיונים?
יעקב מרגי: אם אני זוכר נגענו במתקנים.
<שלמה בן גל: אני אעשה את זה בקצרה כמו שאתה רוצה.
<שלמה בן גל: יש מסמך של ד"ר אורי שפר, ראש מנהל הספורט, ליושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת חבר הכנסת עמרם מצנע וגם בידיעת השרה לימור לבנת.
<שלמה בן גל: אני מקריא סעיף 3: "לגבי פיתוח המכללה ובעיית הקרקע במקום, ככל הידוע לנו, סוכם בעבר כי בכל עת בו המכללה תבקש מקרקעין מהמכון לצורך המשך התפתחותה האקדמית היא תקבל מקרקעין למטרה זאת".
<שלמה בן גל: אמרת מסמכים – יש מסמך.
<שלמה בן גל: יש מסמך נוסף לגבי בנייה שהייתה במקום.
<שלמה בן גל: כל המבנים שנבנו נבנו תחת משרד החינוך, ואין הצדקה היום להקים מבנים נוספים עבור המכללה.
<שלמה בן גל: פשוט צריך לשריין.
<שלמה בן גל: אנחנו לא נגד החוק.
<שלמה בן גל: אנחנו רוצים שתהיה הסדרה של המתקנים עבור השימוש של המסלול האקדמי שלא ייפגע ולא יהיו שיבושים.
<שלמה בן גל: תמיד הייתה העדפה לבוא בבוקר בלימודים למכללה.
<שלמה בן גל: זאת הבקשה, כולל המעונות לסטודנטים.
<שלמה בן גל: בעבר הוקצו חמש מאות שלושים מיטות וירדנו למאתיים עשרים.
<שלמה בן גל: הרבה סטודנטים מעוטי יכולת מהפריפריה לא ניתנה להם האפשרות ללמוד במכללה בגלל המרחק.
<שלמה בן גל: זאת הבקשה שלנו.
<שלמה בן גל: אם זה יוסדר אנחנו נשמח, ואין לנו שום טענות נגד החוק.
יעקב מרגי: נשמע התייחסות לטענה.
יעקב מרגי: ככל שידוע לנו, אומר נציג משרד ממשלתי מסמך כתוב זה כמו התחייבות שלטונית.
יעקב מרגי: נכון שזה לא מנכ"ל וחשב - -
חיים ילין: יש לי חדשות בשבילך.
<שלמה בן גל: אורי שפר הוא סמנכ"ל.
יעקב מרגי: אתה רוצה להפריע לי או לעזור לי?
יעקב מרגי: אז בוא אני אגיד לך מה זה, זה מפריע לי.
יעקב מרגי: כפי שידוע לי, אלא אם כן שונה, מסמך מנכ"ל וחשב מהווה התחייבות שלטונית.
יעקב מרגי: הוכרע, מוכח בכל ערכאה משפטית.
יעקב מרגי: אז ככל שידוע לנו, יש התחייבות או סוכם, אז גיא, בבקשה.
<גיא אטיאס: אני אתחיל את התהליך.
<גיא אטיאס: המכללה יושבת על 6.2 דונם – יתקן אותי אמוץ אם אני טועה.
<גיא אטיאס: אנחנו במסגרת החוק הולכים לאשר 11.2 דונם לטובת המכון כדי להסדיר את המצב הקיים.
<גיא אטיאס: בנוסף לזה זה נעשה כדי לתת מענה למכתב הזה.
<גיא אטיאס: אנחנו הולכים להסדיר מצב שלכאורה לא היה תקין, ואנחנו הולכים להסדיר את זה בחוק.
<גיא אטיאס: מוסיפים עוד חמישה מיליון בטאבו - -
חיים ילין: אתה שם עוד חמישה מיליון בטאבו?
חיים ילין: המנהל מעביר לסוכנות?
<גיא אטיאס: אם מעבירים את זה לסוכנות או למכללה זה עדיין לא נסגר.
<גיא אטיאס: לטובת המכללה יוקצו 11.2 דונם.
חיים ילין: עם זכויות בנייה?
<גיא אטיאס: עם זכויות כפי שהן ממומשות בפועל.
<גיא אטיאס: הם בנו כבר בפועל על 11.2.
חיים ילין: להסדיר את המצב הקיים.
<גיא אטיאס: בנושא האולמות – אמרנו שאחרי הספורט תינתן עדיפות למכללה לפי מחירי השוק.
<גיא אטיאס: הם יהיו השחקן הראשון מבין כל המשתתפים האחרים.
יעקב מרגי: אמרנו את זה בדיון הקודם.
יעקב מרגי: מעונות?
<גיא אטיאס: בכל נושא המעונות, לפי דרישה שלהם והתחייבות שלהם למיטות, יינתן מענה מלא.
<גיא אטיאס: התחייבנו על זה לאוצר.
<גיא אטיאס: הייתי שמח לשמוע את משרד האוצר בסוגיה הזאת כי יש כאן סוגיה של המקרקעין.
חיים ילין: בגלל זה שמענו מה הזכויות.
חיים ילין: אם הם יכולים לבנות שם מיטות זה מצוין.
<גיא אטיאס: המיטות ייבנו במסגרת המקרקעין של המכון, והם ישכירו את זה לטובת המכללה לפי הצרכים שלהם.
<גיא אטיאס: תחת כל התחייבות שלהם למיטות אנחנו נעמיד את המיטות לפי המטרז'.
<אמוץ בכר: רק להוסיף בנושא המעונות.
<אמוץ בכר: יש הסכם בינינו לבין המכללה לגבי פרויקט B.O.T בנושא בניית מיטות חדשות בוינגייט שמתוכן מוקצות בהסכם למכללה.
<אמוץ בכר: יש אינטרס כזה גם למכון למאתיים מיטות נוספות.
<גיא אטיאס: אמרתי את זה.
יעקב מרגי: תמיר, בבקשה.
יעקב מרגי: אם אין בעיות אל תוסיף.
<תמיר כהן: אין בעיות, אבל לבקשתו של משרד התרבות והספורט, אני אבהיר את הנקודה וגם לטובת שלמה והחברים.
<תמיר כהן: בהסכם שבינינו לבין משרד התרבות והספורט אנחנו סיכמנו – ומה שעולה בקנה אחד עם רוח החקיקה – שאנחנו נפעל להסדיר את המקרקעין של התאגיד שהוקם בשים לב לשומה הקיימת ולמצב הקיים.
<תמיר כהן: מתוך ההסדרה הזאת עד 11.2 כפי שגיא ציין, יעמדו לטובת המכללה.
<תמיר כהן: מבחינתנו העניין מוסדר.
יעקב מרגי: חשוב לציין שהנושא לא היה מוסדר.
יעקב מרגי: אילו לא היינו מחוקקים את החוק הזה זה היה נמשך כאורך הגלות.
יעקב מרגי: אבל אומר - - - שזה מסדיר את המצב הקיים; אומרים נציגי המכללה שהם גם רוצים אופק שירות.
יעקב מרגי: הם רוצים שלא מחר-מחרתיים ייעשה מעשה הרצליה; שבנו בית עלמין, ואמרו שאין יותר עתודות קרקע, ולכן אי אפשר יותר - -
<יהודית גידלי: אי אפשר יותר למות.
יעקב מרגי: למות זה לא תלוי בך.
חיים ילין: גם לזה, כנראה, לא יהיה מקום עוד מעט.
יעקב מרגי: יש התייחסות לעניין העתידי הזה?
יעקב מרגי: אתה רואה שאני עושה את זה טוב?
<רוני לידור: אנחנו מודים לך, אבל בכל זאת זה לא תשובות - -
יעקב מרגי: עוד לא נתת תשובה להבהרה לשאלות שלי.
<רוני לידור: התשובות האלה זאת אחיזת עיניים.
<רוני לידור: סליחה שאני אומר את זה.
יעקב מרגי: הוא נתן תשובה לגבי הסדרת המצב הקיים, ואתם צריכים להיות מרוצים שגם המצב הקיים מוסדר.
יעקב מרגי: לא היה מוסדר אילולא החוק.
<גיא אטיאס: לגבי העתיד, ברגע שתהיה הסדרת הקרקע של המכון זה יהיה על שטחי המכון.
<גיא אטיאס: מבחינתנו אין התחייבות שלטונית לגבי התפתחות עתידית.
יעקב מרגי: למרות שזה לא עונה לך, אבל כל הכבוד שהוא לא מנסה לתת מצג מעוות.
<גיא אטיאס: אני אומר את המציאות כפי שהיא.
יעקב מרגי: אין לך ברירה.
<רוני לידור: אני נשיא המכללה.
<רוני לידור: אני רק רוצה לשאול שאלה אחת את גיא ואת יוסי.
<רוני לידור: אתה אומר שאנחנו בעדיפות אחרי הספורט.
<רוני לידור: מה יקרה אם תהיה התעוררות במדינת ישראל – שאני מאחל לה; אני איש ספורט.
<רוני לידור: זה שאני פרופסור באקדמיה זה בסדר, אבל אני אוהב ספורט לא פחות מכם.
<רוני לידור: מה יקרה במצב שיהיו אימונים במכון וינגייט בכל האולמות – יש שם בסך הכול ארבעה או חמישה אולמות – אנחנו לא מדברים על חמישים-שישים – מ-8:00 בבוקר עד 20:00 בערב.
<רוני לידור: נבחרת ג'ודו מ-8:00 עד 10:00, היאבקות 10:00 עד 12:00, משקלות וכדומה.
יעקב מרגי: אני עונה, ואם לא אשלים אתה תענה.
יעקב מרגי: אני אומר את זה עכשיו לנציגי משרדי הממשלה: האוצר, התרבות.
יעקב מרגי: אם אני הולך לחוקק היום את החוק הזה, ואני נשאר במצב של חוק וינגייט הנוכחי אז כדאי שלא נצביע ולא נחוקק אותו.
יעקב מרגי: כל החששות שלך הם עתידיים.
יעקב מרגי: מצד אחד החשש שלך הוא בגלל ההתפתחות הצפויה, ומצד שני אתה חושש שבמצב הקיים - - הולך להיות שם, כנראה, משהו אחר ממה שיש היום וגדול יותר.
<רוני לידור: אבל לא קיבלתי תשובה על השאלה שלי.
<רוני לידור: מה יקרה במצב שהספורט ישתלט על הגבעה?
יעקב מרגי: אני יודע שבאקדמיה אוהבים להרצות שעה אקדמית.
יעקב מרגי: אני נתתי לך תשובה במשפט וחצי.
יעקב מרגי: אתה רוצה תשובה ארוכה יותר?
<גיא אטיאס: אין לי מה להגיד.
<גיא אטיאס: אחרת אין באמת טעם לזה.
<שלמה בן גל: היו לנו חמש מאות שלושים מיטות שמשרד החינוך בנה עבור הסטודנטים - -
<גיא אטיאס: בנה?
<שלמה בן גל: בנה.
<שלמה בן גל: יש מסמכים.
<שלמה בן גל: אנחנו נביא את כל המסמכים בצורה מסודרת.
<גיא אטיאס: משרד החינוך, התרבות והספורט.
<שלמה בן גל: ודאי.
<שלמה בן גל: זה כולל את הספורט.
<שלמה בן גל: משרד החינוך בכל העולם כולל גם את הספורט.
<גיא אטיאס: - - -
יעקב מרגי: אני ארגיע את כולכם – זה המדינה בנתה.
<שלמה בן גל: מסכים.
<שלמה בן גל: היו חמש מאות שלושים מיטות, ומתוכן ירדנו למאתיים עשרים מיטות.
<שלמה בן גל: מעל שלוש מאות מיטות ירדו, וסטודנטים מיעוטי יכולת לא יכלו להגיע ללמוד.
<שלמה בן גל: גם היום יש צמצום בגלל פעילויות מוגברות של המכון על חשבון המסלול האקדמי.
<שלמה בן גל: המשמעות היא שאם מחר ייכנס הספורט סוגרים את המכללה.
<שלמה בן גל: אם אתם רוצים לסגור את המכללה זה מה שיהיה.
<גיא אטיאס: כל מיטה שתידרש תקבל מענה.
<שלמה בן גל: אנחנו רוצים עכשיו חמש מאות מיטות.
<שלמה בן גל: אתה יכול לתת מיטה נוספת?
<שלמה בן גל: אתה לא יכול לתת.
<גיא אטיאס: נתחייב על חמש מאות מיטות תשלום – תקבל חמש מאות מיטות.
<גיא אטיאס: אומר את זה גיא לפרוטוקול.
חיים ילין: אי אפשר להכניס את זה לחוק.
יעקב מרגי: אני מבין את הרצון שלך.
יעקב מרגי: שאיפות, תכניות זה דבר גדול - -
<שלמה בן גל: אני מדבר על היום שאנחנו מקבלים.
יעקב מרגי: גם היום אין לך חמש מאות.
<רוני לידור: היו לי חמש מאות שלושים מיטות.
יעקב מרגי: מה יש לך היום?
יעקב מרגי: עזוב מה היה.
<רוני לידור: מאתיים עשרים מיטות.
<רוני לידור: אבל יש חמש מאות מיטות במכון.
יעקב מרגי: חמש מאות האלה הוקצו כל הזמן למכללה?
יעקב מרגי: ניצלת אותן?
<רוני לידור: תמיד.
<רוני לידור: אנחנו החזקנו את המעונות.
<רוני לידור: המעונות נבנו עבור סטודנטים במכללה.
<רוני לידור: אין לנו בעיה עם הספורט, חבר'ה.
<רוני לידור: אנחנו לא נגד הספורט.
<רוני לידור: רק המגמה הזאת תגרום לכך שהפעילות של המכללה תיסגר בעוד עשר שנים אם כל האולמות יהיו תפוסים.
<רוני לידור: זה הכול.
<רוני לידור: זאת הטענה שלנו.
<אמוץ בכר: המעונות נבנו לא רק לסטודנטים, אלא גם לספורטאים.
<אמוץ בכר: שנית הירידה במספר המיטות במכללה היא בהלימה עם הירידה במספר המיטות גם לספורטאים מאחר שבשנים האלה נגרטו הרבה מאוד מיטות ומבנים בגלל הגיל שלהם.
<אמוץ בכר: אלה מבנים שנבנו בשנות ה-60 וה-70.
יעקב מרגי: מה עשו איתם?
<אמוץ בכר: הם נגרטו.
<אמוץ בכר: פשוט הורידו אותם.
<אמוץ בכר: אי אפשר לתחזק אותם יותר, והם ירדו.
<אמוץ בכר: כשם שהם ירדו לספורטאים הם ירדו גם למכללה.
חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אנחנו מדברים פה על חוק שצריך לתת תשתית לעתיד.
חיים ילין: אין שום חוק בחיים שיכול להיכתב בו שהספורט והמכללה צריכים להסתדר.
חיים ילין: זה נראה מגוחך לגמרי.
חיים ילין: בסוף יש פה בני אדם שיש להם אינטרס אחד – אני מקווה – לקדם את הספורט.
חיים ילין: אם המצב הוא שחסרים אולמות וחסרות מיטות – קלסי.
חיים ילין: אני לא עונה במקום האוצר, אבל אי אפשר להכניס בחוק.
חיים ילין: אבל אפשר להגיד לפרוטוקול – שמה?
<גיא אטיאס: על מיטות עתידיות.
חיים ילין: שגם אולמות וגם מיטות ייבנו, לפי הצורך.
חיים ילין: זה מה שצריך להגיד לפרוטוקול, והאוצר מתחייב שכך זה יהיה.
חיים ילין: גם בנושא הקרקעות – כי בחוק אתה לא יכול להכניס את מה שאני אמרתי עכשיו.
<גיא אטיאס: אני עונה - -
חיים ילין: לא אתה.
יעקב מרגי: הוא נציג משרד התרבות.
<גיא אטיאס: האוצר יכול לתקן אותי.
<גיא אטיאס: במשרד התרבות והספורט אנחנו מקדמים תכנית מתקנים לאומית שהמקור הכספי שלה נמצא במועצה להסדר ההימורים בספורט.
<גיא אטיאס: במסגרת תכנית המתקנים הלאומית הוקצו - -
חיים ילין: בסוסים?
<גיא אטיאס: רגע.
<גיא אטיאס: אני מוכן ציניות, אבל עזוב רגע.
<גיא אטיאס: במסגרת תכנית המתקנים שפורסמה ברשומות יש מאה מיליון שקל לטובת בתים לאומיים שהחלק העיקרי של הכסף יגיע לטובת המכון לבניית מתקנים חדשים ושדרוג מתקנים קיימים.
חיים ילין: זה נאמר לפרוטוקול?
יעקב מרגי: חששות נאמרו לפרוטוקול, התשובות נאמרו לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אנחנו עוברים עכשיו להקראת תיקוני הנוסח.
<מירב ישראלי: לא רק נוסח.
יעקב מרגי: תיקוני נוסח – אם זה ללא שינוי מהותי אנחנו רק מקריאים אותם ולא פותחים דיון.
יעקב מרגי: אם יש שינויים מהותיים נתייחס אליהם.
<מירב ישראלי: מה שמסומן בצהוב במה שמונח אצלכם זה דברים - -
חיים ילין: תגידי מה יש אצלנו.
יעקב מרגי: אצלנו יש קווים.
<מירב ישראלי: באפור.
<מירב ישראלי: בסעיף 1 נוספה הגדרה של אמצעי שליטה.
<מירב ישראלי: זה נדרש לצורך נושא תאגיד הבת.
<מירב ישראלי: אז רק לסגור עם משרד המשפטים שאנחנו מאמצים את ההגדרה מניירות ערך.
<מירב ישראלי: הוספנו הגדרה של תאגיד הבת, שמדובר על בית הנבחרות, על מלון הספורט.
<מירב ישראלי: זה השם של החברה.
<לימור תוסייה כהן: זה תאגיד ספציפי שאותו יורשה המכון להחזיק.
<מירב ישראלי: גם אחרי החוק.
<מירב ישראלי: בהמשך יש הסדר - -
חיים ילין: הכול עובר לתאגיד?
יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לחברות הבת בסוף.
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו בשלב ההגדרות.
<מירב ישראלי: בסעיף 5 לחוק בעמ' 3 למטה, אם אתם זוכרים הוחלט להשאיר את בית הספר הלאומי למאמנים אז נמחקה מהמטרות הלאומיות המילה "לאומיות", וזה יישאר רק בבית הספר - -
יעקב מרגי: בצלאל סמוטריץ' ביקש לבטל?
יעקב מרגי: כי רק הוא אחראי ללאומיות פה.
<מירב ישראלי: זה פשוט לא נדרש פה.
<מירב ישראלי: בעמ' 5 למטה בסעיף 5(ד) – נושא שיתוף הפעולה עם הוועד האולימפי.
<מירב ישראלי: מה הנוסח הסופי?
<מירב ישראלי: אצלי יש עוד כל מיני הערות אז רציתי שתגידו לי מה הנוסח הסופי.
<הדס פרבר: זה הנוסח המקורי בלי השינויים.
<הדס פרבר: "המכון ישתף פעולה עם הוועד האולימפי בישראל לצורך הפעלת היחידה לספורט בהתאם לתכנית עבודה שתיקבע".
<מירב ישראלי: בסעיף קטן (ו) – "המרכז לקידום ספורט הנשים בישראל" – גם פה יש כל מיני הערות.
<מירב ישראלי: מה הוחלט?
<הדס פרבר: (ו) "המרכז לקידום ספורט הנשים בישראל כאמור בסעיף קטן (ב)(1)(ד) יפעל בהתאם למדיניות משרד התרבות והספורט בנושא זה".
<מירב ישראלי: זה גם אושר.
<מירב ישראלי: סעיף 6.
<אמיר שרף: אני לא מוצא את סעיף 5(ב)(4).
<אמיר שרף: מה זה?
<מירב ישראלי: דיברנו על סעיף (ו) עכשיו.
<אמיר שרף: לא בהתחלה של סעיף 6.
<מירב ישראלי: פשוט המספרים של הסעיפים השתנו, וכרגע לא נגעתי בזה בגלל שזה שב והשתנה.
<מירב ישראלי: הכוונה היא שלמרות מה שכתוב שהפעילות תהיה ללא כוונת רווח.
<אמיר שרף: ב-6 ההפניה היא ל-3?
<מירב ישראלי: זה על אף האמור בסעיף 5(ג)(3).
<מירב ישראלי: הכוונה היא שלמרות שנאמר שפעילות נוספת צריכה להיות שלא למטרות רווח במצבים מסוימים ובתנאים מסוימים אפשר לקיים פעילות למטרות רווח.
<מירב ישראלי: אז את הניסוח נעשה אחר כך.
<מירב ישראלי: אני רושמת לי את זה בסימן שאלה.
<לימור תוסייה כהן: בסעיף (ו) – "מדיניות משרד התרבות והספורט בנושא זה שתימסר למכון בכתב ותפורסם באתר המכון והמשרד".
<מירב ישראלי: זה מוסכם?