GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאורה יהושע: החול זה סיפור מאוד מורכב.
<ליאורה יהושע: לנו יש גם תפישה חינוכית לגבי חול.
<ליאורה יהושע: בעיריית חולון מדי קיץ מסננת את כל החולות בכל הגנים.
יעקב מרגי: את הולכת אתי לחול, בכוונה?
<ליאורה יהושע: לא.
<ליאורה יהושע: אני רוצה להגיד לך - - -
יעקב מרגי: אין לי חול.
יעקב מרגי: אני שיחקתי, הייתי שנתיים בגן ממלכתי בשנות ה-60, נולדתי בשנת 60, קחי את החשבון שלך מתי הייתי בגן ואמרתי לך – שרצתי בארגז החול הזה, כי לא היה כמעט, לא היה מה שיש היום ולא רוצה להגיד לך עם מה אני נתקלתי בידיים שלי ואולי לכי תדעי במחשבה אחורה, אולי הכנסתי את היד שלי לפה.
יעקב מרגי: ואני אדם בריא, בסדר?
יעקב מרגי: לא שאני מזלזל, אני מדבר כרגע על מבנים שאינם ראויים.
יעקב מרגי: גם אם משרד הבריאות לא הוציא צו סגירה והוא בתת תנאים, אני מצפה שעיריית חולון תטפל.
יעקב מרגי: כן, יש לי ציפיות מעיריית חולון.
<ליאורה יהושע: אתה צודק.
<ליאורה יהושע: הציפיות שלך בסדר גמור מכל עירייה.
יעקב מרגי: יש לי ציפיות דווקא מעיריית חולון שמבנים כאלה, גנים כאלה לא צריך לחכות אפילו לקיץ.
יעקב מרגי: אם זה לא שיפוץ יסודי, צריך להעלים את זה.
<ליאורה יהושע: חבר הכנסת מרגי, אין לנו גנים שנמצאים במהלך השנה במצב של תת תנאים.
<ליאורה יהושע: אני אשמח לעשות לך סיור, אני אשמח מאוד.
יעקב מרגי: אמירה חד משמעית, תודה רבה.
<ליאורה יהושע: אני רוצה להגיד לך עוד משהו אחד.
<ליאורה יהושע: יש איזה שהיא נטייה להורים לאיזה שהיא סטריליזציה של ילדים.
<ליאורה יהושע: הם רוצים שהילדים ייכנסו לגן סטריליים.
יעקב מרגי: נתתי לך הרצאה על ארגז החול שלי, אז למה את חוזרת על זה?
יעקב מרגי: אז תודה.
יעקב מרגי: תודה, עיריית חולון, הגנים, לא אלה שבניתם החדשים, מכספי המדינה והוספתם אצלכם את כל הפיתוח ועלויות נוספות.
יעקב מרגי: על מה שצריך להגיד תודה, לא תקבלו תודה.
יעקב מרגי: איפה שאתם לא בסדר, אני מבקשת לשמוע מה בדעתכם לעשות שם.
<אילן קומה: שמי אילן קומה, אני מנהל אגף ארגון ובקרה של מוסדות החינוך בעיר, אני מטפל בכל מה שקשור בתחזוקה השוטפת.
יעקב מרגי: יש לציין ותאמר זאת לראש העיר, נערכתם טוב לדיון.
יעקב מרגי: אני שמח כשעירייה מגיעה עם הפונקציות המקצועיות הרלוונטיות.
יעקב מרגי: לפעמים שולחים איזה פונקציה שלא קשורה לנושא, אז בקטע הזה, יש הערכה.
<אילן קומה: תודה, ונעביר את זה הלאה.
יעקב מרגי: זה לא אומר שלא תקבלו בסוף נזיפה, אבל זה בסדר.
<אילן קומה: בסדר, זה חלק מהעניין.
<אילן קומה: לא ניגע בכל הבנייה שדיברתם עליה קודם.
<אילן קומה: יש היום בעיר 270 גני ילדים, כפי שנאמר קודם – 90 מהם הם חדשים.
<אילן קומה: אכן יש בעיות שאנחנו מודעים להן ומטפלים בהן.
<אילן קומה: העבודה בטיפול בהן מתחלקת לשניים.
<אילן קומה: כמו שאמרה קודם ולרי, אם אנחנו מקבלים דיווח על בעלה, היא מטופלת מיידית, בכל הרמות שלה.
<אילן קומה: יש לנו חברת תחזוקה שמתחזקת את גני הילדים, הם מגיעים לטפל.
יעקב מרגי: תוך כדי תנועה, תוך כדי עבודה?
<אילן קומה: תוך כדי תנועה.
<אילן קומה: אלה בעיות נקודתיות.
<אילן קומה: במקום שבו הבעיה היא מורכבת יותר, במקומות שבהם העבודה דורשת פרק זמן יותר ארוך כמו שיפוץ מסיבי של גן ילדים, העבודה חייבת להתבצע בקיץ, אין מה לעשות.
יעקב מרגי: אין מציאות שזה עובר את הקיץ לשנה הבאה?
<אילן קומה: אני אסביר.
<אילן קומה: בוודאי שיש, כיוון שאנחנו לא יכולים לטפל בכל כמות הגנים הזו בבת אחת, בפרק זמן כזה קצר.
<קריאה: ולבנות מוזיאון – אפשר?
<אילן קומה: לא נכנס לזה.
<אילן קומה: אנחנו מדברים על גני הילדים ולא על המוזיאונים, זו לא אחריות שלנו.
<אילן קומה: יחד עם משרד הבריאות בנינו תוכנית עבודה, בהתאם לרמת הקושי שמשרד הבריאות הציג בפנינו, תוך כך שלקחנו בחשבון מרכיבים נוספים שקשורים לחצר גן הילדים ולגן עצמו, כמה הוא ותיק, כמה הקשיים שם מורכבים יותר או פחות.
<אילן קומה: אנחנו נכנסים היום לגן ילדים ולא מחליפים רק את המטבח.
<אילן קומה: אנחנו נכנסים לגן ילדים ועושים טיפול מסיבי של גן הילדים, החל מחצר המשחקים שלו, כולל ריצוף, דשא סינתטי, שחשוב שידעו שדשא סינתטי זה דשא סינתטי תקני, על-פי כל כללי הבטיחות של חוזר מנכ"ל משרד החינוך, כולל החלפת המתקנים למתקנים שהם בתקן החדש.
<אילן קומה: יש הרבה דברים כאלה שמחייבים אותנו להיערך מחדש, גדרות, איטום, החלפת מטבח, אינסטלציה אם צריך לעשות, שירותים.
<אילן קומה: כשמדברים על שירותים, זה אומר להיכנס לשירותים, לגלח הכל, להחליף את האינסטלציה, לשים שירותים חדשים, אסלות חדשות, מותאמות בגובה, כיורים, ממש ברמה הזאת של לטפל בכל מה שקשור במכלול של הגן.
<אילן קומה: צריך להבין – מחיר שיפוץ גן כזה נע בין 150,000 ל-200,000 שקל, כי זה סכומים אדירים לטפל בה.
<אילן קומה: הגנים של חולון הם ותיקים, כשאתה נכנס לטפל, יש המון מה לעשות.
יעקב מרגי: אחת התלונות שקיבלתי היא שבזמן שאנחנו מעבירים תלמידים ללמוד במדיטק, יש בחולון מבנים של משרד החינוך שייעודם הוא בתי ספר והם משמשים לשימוש חורג אחר, זה נכון?
<אילן קומה: יש בתי ספר בחולון שכתוצאה משינוי דמוגרפי, נסגרו בגלל אזורים שאין בהם מספיק תלמידים כדי למלא בית ספר כזה.
יעקב מרגי: ומה עושים בהם?
<אילן קומה: ייעודים אחרים שהוסכמו עם משרד החינוך.
<אילן קומה: ייעודים לתחום החינוך, כמו למשל מרכז הדרכה למורים ודברים בסגנון הזה.
יעקב מרגי: מהסגנון הזה?
<אילן קומה: כן.
יעקב מרגי: לא דברים שהם חורגים מתחום החינוך?
<אילן קומה: לא, הכל בתחום החינוך.
<אילן קומה: מרכז למידה, מרכז הפעלה, למידה טכנולוגית, מרכז הורים ועוד דברים בסגנון הזה.
יעקב מרגי: מדיטק.
<אילן קומה: כבודו, אני מבקש לומר דבר נוסף.
<אילן קומה: 35 גנים שופצו בשנת 2015, ברגעים אלה מתנהלת בחולון עבודה שאמורה להשלים שיפוץ בעוד 55 גנים נוספים, זה אומר סדר גודל של מעל 80 גנים משופצים ומטופלים.
<קריאה: אילן, הוא לא שמע.
<קריאה: עוד פעם.
<אילן קומה: אני אחזור.
<אילן קומה: אמרתי שבשנת 2015 שופצו בשיפוץ יסודי 35 גני ילדים, השנה ברגעים אלו עובדים בגני ילדים, כולל ביטול קייטנות על-מנת לאפשר לנו עבודה מסיבית בלי לאיים על בטיחות הילדים שם, ב-55 גני ילדים נוספים, בתקווה שנספיק לסיים את כולם במהלך החופש.
<אילן קומה: לא צריך לספר לכם כמה קשה היום לאתר קבלנים ועובדים.
<אילן קומה: זה אומר למעלה מ-80 גני ילדים בשנתיים האחרונות.
<אילן קומה: ובשנתיים הקרובות עוד נשלים.
יעקב מרגי: מדיטק, הורים בנושא זה, בבקשה.
<ירון שקופ: אני ירון, אבא של ליה שעולה לכיתה א'.
<ירון שקופ: קודם כל, אני מייצג פה קבוצה של בערך 30 הורים.
<ירון שקופ: אני חייב לציין שעמדת ועד ההורים - - -
יעקב מרגי: כמה תלמידים יש במדיטק?
<ירון שקופ: למיטב ידיעתי, יש סך-הכל סדר גודל של 75, מהם סדר גודל של 27 עד 30, אנחנו לא מודעים לרשימות כי אף אחד לא מעדכן אותנו מה קרה עם הערעורים, אבל הם בעצם הוצאו מתוך שכונת ח' 300, מתוך רובע ח' 300, שהיה משובץ - - -
יעקב מרגי: שכונה חדשה?
<ירון שקופ: לא, לא מאוד חדשה.
<ירון שקופ: היה לה בית ספר בשם בית ספר שמיר.
<ירון שקופ: לקחו קבוצת ילדים קטנה מתוך השכונה וכדי למלא את המדיטק, העבירו אותם למדיטק.
<ירון שקופ: לקול מחאתנו.
יעקב מרגי: ההורים הסכימו?
<ירון שקופ: לא.
<ירון שקופ: ההורים לא הסכימו.
<ירון שקופ: אני חייב להגיד בהקשר הזה שעמדת ועד ההורים לא מייצגת אותנו בשום פנים ואופן ואני פה כדי לייצג את ההורים שלנו.
יעקב מרגי: אתה מאותם הורים מ-ח' 300?
<ירון שקופ: כן, כן.
<ירון שקופ: במשך חודשים אנחנו מוחים לגבי שיבוץ ילדים לבית ספר יסודי והמערכת העירונית נלחמת בנו ואני מדגיש – נלחמת, במקום לסייע.
<ירון שקופ: בהתחלה רצו להסב את בית ספר גולדה שהיה חטיבת ביניים בלב המיקום הסואן בחולון, בית ספר שכאשר תפקד כיסודי נהרגה בדרכה אליו ילדה, ענת זילברברג ז"ל, וילד נוסף שון בורודין ז"ל נדרס למוות באותם צירי תנועה, ממש לאחרונה.
<ירון שקופ: ראש העיר טען ששיפוץ בית הספר מתעכב בשל אינתיפאדת היחידים שבעקבותיה לא מגיעים פועלים מהשטחים.
<ירון שקופ: הבעיה היחידה שעד היום לא הרימו ולו את חפירה אחד במקום הזה.
<ירון שקופ: העירייה לא התכוונה מצידה לוותר על התקציב של בית הספר החדש, היא אלתרה במהירות רעיון להסבת ספרייה עירונית, המדיטק, לבית ספר יסודי.
<ירון שקופ: הניצבים – הם הילדים שלנו.
<ירון שקופ: בתי ליה שואלת אותי – למה המדיטק לא נראה כמו בית ספר, למה החצר שם קטנה עם קירות גבוהים כמו בכלא ושזה בכלל לא דומה לבית ספר אמתי, שאליו שובצו החברים שלה ולמה היא לא יכולה להמשיך אתם.
<ירון שקופ: אנו יודעים שיש מקומות בבתי ספר אחרים, אז מדוע דחו לנו בצורה גורפת את הערעורים, בטענה של ויסות לבתי הספר?
<ירון שקופ: ויסות לבתי הספר ידעו כבר מהרגע הראשון.
<ירון שקופ: למה משתמשים בילדים שלנו כדי למלא תקן לכיתה ובית ספר משיקולי תקציב מול משרד החינוך?
<ירון שקופ: למה העירייה מפעילה לחץ על מכבי האש לקבלת אישורים למרות שהיו הסתייגויות ולמה מסרבים בעקביות לתת לנו לעיין בתוכניות האלו?
<ירון שקופ: לסיכום, במשך שלוש שנים לפחות, ידעו על כמות ילדים שעתידה לעלות לכיתה א'.
<ירון שקופ: כל המערכות העירוניות שהיו צריכות להיערך כשלו, עכשיו מנסים לאלתר על הגב של הילדים שלנו.
<ירון שקופ: תודה.
יעקב מרגי: עיריית חולון, מדיטק.
<אילן קומה: אני אמשיך.
<אילן קומה: בשכונת קריית אילון, ח' 300, נבנו שני בתי ספר יסודיים בשיתוף משרד החינוך, בית ספר אריאל שרון ובית ספר שמיר, הם נבנו בפרוגרמה של 18 כיתות אם.
<אילן קומה: לאור גדילת מספר התושבים בשכונה, קיבלנו אישורים ואנחנו בשלבי סיום של בניית שש כיתות אם נוספות בבית ספר שמיר ונכנסים לבנייה של שש כיתות אם נוספות בבית ספר שרון, כלומר פרוגרמת בית הספר גדלה ל-24 כיתות.
<אילן קומה: יחד עם זה, היקף התושבים בשכונה ומספר הילדים שם לא מאפשר אכלוס של כל הכיתות האלה, את שני בתי הספר האלה, כי זה מחייב פתיחת כיתה חמישית ושישית בבית ספר וזה היקף תלמידים הרבה מעבר למה שמשרד החינוך רוצה ומוכן לאשר היום בתוך בית ספר, גם מטעמי ביטחון ובטיחות וגודל חצר וכן הלאה.
<אילן קומה: לכן, בתיאום עם משרד החינוך, הוחלט שחטיבת הביניים גולדה תאוחד יחד עם בית ספר קוגל לבית ספר שש שנתי.
<אילן קומה: לטובת העניין נבנה מתחם חדש בבית ספר קוגל, אליו חטיבת הביניים אמורה לעבור ומבנה בית הספר של חטיבת הביניים חוזר לייעודו המקורי – להיות בית ספר יסודי, שזה בתוך מתחם שכונת קרית אילון.
<אילן קומה: בית ספר שלישי במקום, 18 כיתות שאמור לאכלס את תלמידי השכונה וסביבותיה.
יעקב מרגי: מתי המדיטק מפסיק להיות בית ספר?
<אילן קומה: שנה.
יעקב מרגי: שנה ממתי?
<אילן קומה: אני מבקש להשלים.
<אילן קומה: כתוצאה באמת מעיכובי עבודה בבניית חטיבת הביניים גולדה, שעוברת לקוגל, כל העבודה התעכבה לנו.
<אילן קומה: אנחנו בימים אלה מסיימים את העבודה בבית ספר קוגל ועושים את ההתאמות על-מנת לחבר אותה לבית ספר שש שנתי.
<אילן קומה: במהלך שנת 2017 עד יוני-יולי 2017, נשלים את ההתאמה של בית ספר גולדה להיות בית ספר יסודי בתפישת עולם שאם תרצו אוכל להסביר עליה קצת יותר - - -
<אילן קומה: אין זמן להסביר, אז לא נסביר.
<אילן קומה: אנחנו נשלים את העבודה.
<אילן קומה: המדיטק נבנה כבית ספר זמני.
<אילן קומה: אין שום כוונה שהוא יהיה בית ספר של כיתה א'.
<אילן קומה: הוא בית ספר של שלוש כיתות לשנת הלימודים תשע"ז בלבד, השקעה עירונית עצומה על-מנת לעמוד בכל דרישות הבטיחות והביטחון, כולל כיבוי אש, כולל משרד החינוך שממונה הבטיחות הגיע ובדק את המקום ושיבח את כל סידורי הבטיחות שאנחנו עושים במקום.
יעקב מרגי: מהנדס העיר שתכנן את ח' 300, נמצא עדיין בתפקידו?
<קריאה: השינוי נגרם - - -
יעקב מרגי: למה את?
יעקב מרגי: זה עונה על השאלה שלי?
<קריאה: היתה תוכנית אב.
יעקב מרגי: שאלתי לגבי מהנדס העיר.
<קריאה: כן, אבל זה עונה.
יעקב מרגי: יכול להיות שאני אצטרך השלמות.
יעקב מרגי: אני ממוקד מטרה.
<קריאה: היתה תוכנית אב לחינוך.
יעקב מרגי: את עוד פעם מתפרצת.
יעקב מרגי: אני לא מבין, אני שאלתי שאלה פשוטה שהתשובה עליה היא כן או לא, ואתם מפתחים דיון.
<אילן קומה: לא יודע אם זה אותו מהנדס.
יעקב מרגי: גם לא יודע זה תשובה.
יעקב מרגי: סליחה, אז אני אגיד לכם.
יעקב מרגי: ח' 300 עולה לי לא רק בהקשר של בתי ספר.
יעקב מרגי: אני גם הייתי שר, לא בקדנציה הקודמת אלא בזו שלפניה וכבר אז תשתיות סביב מבני דת לא נלקחו בחשבון וראש העיר היה דופק לי בדלת – ח' 300, ח' 300, ח' 300.
יעקב מרגי: והייתי צריך לארגן מן הגורן ומן היקב, כדי לסייע לו שם לאיזה בית כנסת.
יעקב מרגי: שכונה שלמה.
יעקב מרגי: מה, כך מתכננים שכונה?
<יהודית בר און: סליחה, אבל יש שם שלושה בתי ספר.
יעקב מרגי: אני אתן לך להשלים, מדוע את מפריעה לי?
יעקב מרגי: אם לא תפריעי לי לא תצטרכי לבקש סליחה גם כן.
יעקב מרגי: ואני אומר את זה לפרוטוקול, למען ידעו הדורות הבאים – מתכננים שכונה, קודם כל בונים בשביל היזמים, בשביל הקבלנים, ואחר-כך מבני ציבור?
יעקב מרגי: לא בודקים?
יעקב מרגי: אני יודע שאפילו בודקים את כיווני האוויר, את זרימת האבק, את השמש, את הכל, ולא יודעים מה הצפי פחות או יותר לריבוי הטבעי באותה עיר, לגבי אותן שכונות צעירות?
יעקב מרגי: אלו דברים ידועים.
יעקב מרגי: איך קרה שב-ח' 300, ובכוונה שאלתי אותך אם זו שכונה חדשה ואתה תיקנת אותי, היא חדשה במונחים מסוימים, היא לא חדשה במה שאתה מתכוון, כי היא סוחבת על גבה את כל הלקונה הזו.
יעקב מרגי: הילדים האלה, גם אם זה שנה אחת ואתה יודע מה?
יעקב מרגי: אני מצדיע על ההיערכות ועיריית חולון השקיעה.
יעקב מרגי: אבל זה לא צריך היה לקרות.
<טליה פרידמן: אני ד"ר טליה פרידמן, ראש מינהל החינוך.
<טליה פרידמן: קודם כל, במתחם הזה כבר יש שני בתי ספר.
<טליה פרידמן: בית הספר השלישי עומד להיפתח וזה הרביעי.
<טליה פרידמן: עכשיו, למה זה לא מספיק בעת ההיא כל-כך מהר?
<טליה פרידמן: שר החינוך שינה את התקינה לכיתה, מ-40 ל-34 ילדים וזה מה שגרם לכך שהיינו צריכים כרגע באילוץ לפתוח מהר.
<טליה פרידמן: אחרת, יכולנו לחכות שייפתח בית הספר השלישי.
יעקב מרגי: ניסיתם לקבל אישור חריגה?
<טליה פרידמן: ל-מה?
יעקב מרגי: לא להיכלל ברפורמת הכיתה?
<טליה פרידמן: הכיתות שלנו הן כיתות של 40 תלמידים.
<טליה פרידמן: כל ההורים שנמצאים בתוך בתי הספר מאוד מעוניינים שהכיתות תהיינה יותר קטנות, הילדים ילמדו ברווחה.
יעקב מרגי: כן, אבל אנחנו כרגע באילוץ ושולחים 30 ילד.
<טליה פרידמן: אותם 75 ילדים האלה הולכים לקבל תנאים הרבה הרבה יותר טובים מאשר כל הילדים בעיר חולון ואנחנו אומרים את זה בצורה חד משמעית.
<טליה פרידמן: ישנם 25 שלא כל-כך אוהבים את הרעיון וישנם 50 שם שמאוד אוהבים את הרעיון.
<טליה פרידמן: משרד החינוך היה והתלהב מאוד ואמר שהלוואי וכל הרשויות היו בונות בדרך הזאת ויכולים לבוא ממשרד החינוך ולהעיד.
<טליה פרידמן: הכל ייבנה.
<טליה פרידמן: אגב, לגבי אותה ספרייה שאמרו על הספרים, זה לא מדויק, אבל אני לא אכנס לזה.
<טליה פרידמן: היתה תוכנית בשכונה לבנות מספר בתי ספר מספיק בדיוק למספר התלמידים על-פי הפרוגרמה שהיתה, של 40 תלמידים בשכבת גיר.
<ליאורה יהושע: יש גם אמירה של מפקחת היסודי.
<נעה צפליצקי: אפשר לקבל רשות דיבור?
<נעה צפליצקי: כולם מתפרצים.
יעקב מרגי: לא, את היחידה שהתפרצת.
<נעה צפליצקי: שמי נעה צפליצקי, אני חברת מועצה, אני 36 שנה בחינוך בחולון, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד הילד.
<נעה צפליצקי: קודם כל, לגבי ח' 300.
<נעה צפליצקי: היתה תוכנית אב לחינוך ב-2008.
<נעה צפליצקי: היא מפורסמת, אפשר לקרוא והצפי של האוכלוסייה ב-ח' 300 קרית פנחס אילון היה ידוע מראש וכבר אז היו אנשים בחינוך, במשרד החינוך, שראו את הבעיה ואת הצפי של גידול באוכלוסייה ויכלו להיערך מבעוד מועד לגבי בית ספר נוסף.
<נעה צפליצקי: יותר מזה, שאם מדובר רק בשנה אחת לגבי שלוש כיתות א' ואני לא רוצה להרחיב בחוויה של ילד שהולך בפעם הראשונה לכיתה א' והוא צריך ללכת בעצם למדיטק והמדיטק אין לי שום דבר נגדו, זאת ספרייה נהדרת ויכולה לשמש בנושאים אחרים.
<נעה צפליצקי: לגבי ילד שעולה לכיתה א' ובמיקום של המדיטק, יש בעיה.
<נעה צפליצקי: זה לא נכון, זה תקציב שהושקע, אבל הושקע לא נכון, פשוט לא נכון.
<נעה צפליצקי: לגבי גני הילדים.
<נעה צפליצקי: אין בעיה תקציבית.
<נעה צפליצקי: כחברת מועצה אני יודעת – אישרנו תקציב מתחילת השנה שעברה ונכון, מ-2015 יש שיפוצים בגני הילדים, יש היערכות אחרת ממה שהיתה קודם.
<נעה צפליצקי: יש הזנחה של שנים בגנים האלה ונכון, יש היום בעיה לשפץ עם כל הגנים החדשים ועם הרפורמה החדשה ועדיין יש גנים שדורשים טיפול אחר.
<נעה צפליצקי: אני יודעת שיש רצון מצוין, אין בעיה של תקציב.
<נעה צפליצקי: לדעתי, כמו שאני רואה את זה, יש בעיה של כוח אדם וצריך להיערך אחרת.
<נעה צפליצקי: צריך פשוט להיערך אחרת.
יעקב מרגי: את חברת מועצת עיריית חולון?
<נעה צפליצקי: כן.
יעקב מרגי: קואליציה?
יעקב מרגי: אופוזיציה?
<נעה צפליצקי: לשם זה, אני איש חינוך.
<נעה צפליצקי: אני באה מהחינוך.
יעקב מרגי: ובכל-זאת?
<נעה צפליצקי: אופוזיציה.
יעקב מרגי: בכל-זאת, גם אופוזיציה ושמרת על עמדה מאוזנת, כל הכבוד.
<נעה צפליצקי: עוד משהו קטן שרציתי להגיד בנושא הראשון, שלא עלה פה בכלל.
<נעה צפליצקי: אני ניהלתי בית ספר, הייתי בחינוך, ראיתי את חלקת אלוהים הקטנה שלי, לא פחות התעסקתי בנושא של ילדים בגנים וילדים בין אפס לשלוש.
<נעה צפליצקי: פתאום אני נחשפתי למידע שילדים בגיל שבין אפס לשלוש, אין גן שיקומי בחולון.
<נעה צפליצקי: ילדים עם בלוני חמצן, ילדים על סף פיגור ועם כל מיני מוגבלויות אחרות, נוסעים למודיעין, נוסעים לראשון לציון, נוסעים לנס ציונה.
<נעה צפליצקי: איך זה יכול להיות?
<רותי יצקן: א' אמור להיפתח.
<נעה צפליצקי: כן, אני יודעת.
<נעה צפליצקי: רותי, אני מעלה דברים באמת ברמה של חולון שאני חושבת גם ברמה ארצית שלא יכול להיות שילד בגיל בין אפס לשלוש, עם בלון חמצן שבקושי נושם, ייסע מחוץ לעירו.
<אלון שגב: רק שאלה קטנה בקשר למדיטק.
יעקב מרגי: פתרת את הבעיות שלך, עכשיו גם בעניין המדיטק?
<אלון שגב: זו שאלה עקרונית.
<אלון שגב: האבא הנחמד הזה, הילדה שלו עולה לכיתה א'.
<אלון שגב: אין מקום בבית הספר בחולון.
<אלון שגב: למה הוא הולך למדיטק ואנחנו מחוץ לעיר?
<אלון שגב: למה אנחנו לא הולכים למדיטק?
<אלון שגב: אז כשרוצים לפתור בעיות – פותרים בעיות.
<יהודית בר און: אני מבקשת להתייחס.
<יהודית בר און: יהודית בר און, מנהלת האגף לחינוך יסודי, מינהל החינוך, חולון.
<יהודית בר און: הסיטואציה הזו נוצרה בגלל שינוי תקן מספר הילדים בכיתה, כמו שציינה ראש המינהל, מ-40 ילדים ל-34 ילדים.
<יהודית בר און: מתוך רצון לתת לקהילה מענה באזור הטבעי שלה, בשכונה שלה, לכן חיפשנו מקומות בתוך קריית אילון.
<יהודית בר און: כרגע בקריית אילון יש שלושה בתי ספר כך שאנחנו מאיישים את בית הספר השלישי, אבל בשנה הקונקרטית, נותנים את המענה בתוך המדיטק.
<יהודית בר און: יש 50 הורים שמאוד שבעי רצון מהתהליך יש פה נציגות של 25 הורים שמגיעים מהאזור שייכות של בית ספר שמיר.
יעקב מרגי: נראה כאילו שאני לא מקשיב, אבל אני חושב שכבר אמרו את הדברים הללו.
<יהודית בר און: אני רק רוצה לומר על 50 הורים שבנינו אתם צוות היגוי.
<יהודית בר און: הם יושבים חושבים וחולמים איתנו את בית הספר, משתפים פעולה.
<יהודית בר און: היו לנו כבר שישה או שבעה מפגשים שהם בונים יחד איתנו את התפישה החינוכית, עם איזה שהיא אג'נדה שלנו.
<יהודית בר און: כמו כן ובנוסף, אנחנו גם לוקחים את כל הילדים לתוכנית רצפים.
<יהודית בר און: הזמנו את כלל הילדים, זה לא 75, זה כבר יותר, אבל הזמנו את כלל הילדים למפגשי רצפים.
<יהודית בר און: אני רוצה לומר לך שהילדים מאושרים, שמחים, פעילים.
<יהודית בר און: הכירו אחד את השני.
<יהודית בר און: גם אם הם מגיעים מאיזה שהוא גן בודד, הם מאושרים מהתהליך ורואים את הפוטנציאל במקום המיוחד.
<יהודית בר און: המקום הזה גם מאפשר לנו תפישת חינוך אחרת.
<יהודית בר און: מודל עירוני בחולון זה School in the city למידה במרחב העירוני, כך שבתפישה שלנו, הילדים לא ילמדו רק בכיתה, אלא ילמדו קריאה בתוך הספרייה האמתית, על הכריות בספרייה עם ספרים אמתיים, ילמדו מדעים בספריית החומרים שבקומה השלישית, ילמדו אמנות במוזיאון העיצוב.
יעקב מרגי: זו פריבילגיה שניתנה רק להם?
<יהודית בר און: במקרה הזה, זה מאפשר בקלות רב ולגבי שיעורי ספורט, אגב אין שם קאנטרי קלאב, יש שם איזה מתנ"ס, אבל הם לא יעברו את הכביש למתנ"ס שממול, הם יהיו במתחם בתוך המדיטק, אבל ימי שיא מיוחדים יהיו במתנ"ס שמול המקום הזה.
<יהודית בר און: כמובן יחצו את הכביש עם אנשי צוות ועם מורים.
יעקב מרגי: אבל בשגרה, הם לא יצטרכו לצאת לשום פעילות סמך?
<יהודית בר און: מה פתאום?
<יהודית בר און: יש מורי ספורט, יש מנהלת בית ספר.
<יהודית בר און: אלא אם נעשה ימי שיא, אחת לכמה זמן, עם מורים.
יעקב מרגי: הבנתי את ההגדרה של ימי שיא, יכול לקרות פעם, פעמיים בשנה, באיזה אירוע מיוחד.
<יהודית בר און: במענה כל הפונקציות של בית הספר.
יעקב מרגי: אתה רצית רשות דיבור, בבקשה.
<שלומי פינצי: אני דווקא רוצה לדבר.
<שלומי פינצי: שמי שלומי פינצי.
<שלומי פינצי: אני אבא של אחת הילדות שלא הלכו לגן בנושא התברואה בגנים.
<שלומי פינצי: אנחנו ההורים שלא שלחו את הילדה שדיברו פה שלקחו את האחריות על דעת עצמם.
יעקב מרגי: אחריות כבדה, אתה עלול להיות מוזמן לשימוע משפטי של העירייה.
<שלומי פינצי: אני אעמוד בזה ברצון רב.
יעקב מרגי: למה לא שלחת את הילדה?
<שלומי פינצי: אני אסביר.
<שלומי פינצי: כשאני נכנס למסעדה ואומרים לי שבמסעדה יש מפגע תברואתי, אני לא אוכל שם.
<שלומי פינצי: כשמגיע משרד הבריאות למסעדה ומוצא בה ליקויים, הוא סוגר את המסעדה.
<שלומי פינצי: כשמוצא משרד הבריאות ליקויים בגן - - -
יעקב מרגי: שלומי, אני רוצה לעזור לך.
יעקב מרגי: קח אוויר בבקשה, תקשיב.
יעקב מרגי: אתה יוצא מהנחות יסוד לכאורה אם הן נכונות, אתה צודק במאה אחוז.
יעקב מרגי: לכן חידדתי את השאלה מול משרד הבריאות ושאלתי וחידדתי ושאלתי שוב, לא נמצא גן ילדים שמסכן את הילדים בחולון.
יעקב מרגי: אם היא לא אמרה לי נכון, תתקן אותי.
<שלומי פינצי: יש לנו דו"חות.
יעקב מרגי: תן לי רגע, שלומי, אני אתן לך להשלים.
יעקב מרגי: בינתיים קח אוויר, אני עוזר לך.
יעקב מרגי: פעם הייתי בצד שלך, אני מזדהה ומבין.
יעקב מרגי: משרד הבריאות אמר במפורש, לא נמצא גן ילדים שמסכן בריאותית ילד כזה או אחר בחולון, לכן גם לא הוצא אף צו סגירה.
יעקב מרגי: והיא טרחה ואמרה, והיא לא אמרה את זה סתם – משרד הבריאות אמון קודם כל על בריאות הציבור והיא אמרה את זה במפורש.
יעקב מרגי: אתה בא ואומר לי עכשיו – אם יש מסעדה שיש בה מפגע תברואתי, אני לא אוכל שם.
יעקב מרגי: ודאי, מסכים אתך, אבל זה לא המצב.
יעקב מרגי: עכשיו תמשיך, בבקשה.
<שלומי פינצי: קודם כל, זה כן המצב.
<שלומי פינצי: כי הרבה מהילדים היו חוזרים לנו עם מפגעים בריאותיים.
<שלומי פינצי: היא לא מרגישה את זה, אנחנו הרגשנו את זה, כהורים.
<שלומי פינצי: הילדים מקבלים שלשולים, מקבלים הקאות, מקבלים עקיצות, חוזרים עם כל מיני תופעות שאנחנו לא יודעים להסביר אותם וזה כל ההורים בכל המתחם הזה של הגנים.
<שלומי פינצי: במקרה שלנו, היה שם דו"ח של משרד הבריאות שגילה ליקויים בריאותיים בכן.
<שלומי פינצי: אז מה, אני ממציא את זה?
<שלומי פינצי: יש לנו את הדו"ח של משרד הבריאות.
<שלומי פינצי: סתם באתי עם הדו"ח?
<שלומי פינצי: מי נתן את הדו"ח?
<שלומי פינצי: זה אתם נתתם את הדו"ח.
<שלומי פינצי: אני לא המצאתי את הדו"ח.
יעקב מרגי: תקשיב, אפרופו עקיצות, אני יכול לעשות דוקטורט.
יעקב מרגי: אני מאלה, יושב בין 100 איש במקומות מסוימים, היחיד שיוצא נעקץ משם זה אני ואצלי כל עקיצה היא משמעותית.
יעקב מרגי: בשבת בסך-הכל הלכתי להגיד שלום למישהו, התחרטתי, הרגל עקוצה לחלוטין.
יעקב מרגי: אבל זה לא אומר כלום.
יעקב מרגי: מפגע תברואתי, יש כלים למשרד הבריאות, בהגדרה.
<שלומי פינצי: אבל הוציאו דו"ח על הגנים, זה הם הוציאו את הדו"ח, לא אני.
יעקב מרגי: הם ייחסו את השלשולים של הילדה שלך לאותו מפגע?
<שלומי פינצי: מדובר על גן, במקרה הספציפי של הגן שלנו, משנת 2013, יש הבטחה של ראש העיר שהגן הזה ישופץ והוא לא שופץ מאז שנת 2013.
<שלומי פינצי: ההזנחה שם של הגן זה שנים.
<שלומי פינצי: החול הזה לא הוחלף ולא טופל.
יעקב מרגי: זה אותו גן שגב' פור שלחה לי לגביו 80 מכתבים?
<שלומי פינצי: לא.
<שלומי פינצי: יש בחולון 86 גנים שמשרד הבריאות מצא בהם ליקויים בריאותיים.
<שלומי פינצי: משרד הבריאות לא מפרט לנו מה הליקויים הבריאותיים, אבל כהורה ששומע שיש דו"ח של משרד הבריאות שאומר שנמצאו ליקויים בריאותיים, אני אומר שבריאות ילדיי קודמת.
יעקב מרגי: תודה רבה, תודה.
<ליאורה פור: סליחה, בעניין של משרד הבריאות, אני מבקשת להוסיף.
יעקב מרגי: גב' פור?
<ליאורה פור: כן, נעים מוד.
יעקב מרגי: תיארתי לעצמי שזו את.
יעקב מרגי: ראיתי את הקלסרים ואת אקטיבית.
יעקב מרגי: בבקשה, תדברי.
<ליאורה פור: קודם כל, יש לי רק תודות להגיד למשרד הבריאות שאכן שמע והגיע וישב עם ראש העירייה, באמת שאפו, על ההתנהלות שלכם.
יעקב מרגי: מילה טובה לעיריית חולון, כלום?
<ליאורה פור: כרגע, לא.
יעקב מרגי: בואו נראה בהמשך.
<ליאורה פור: בעניין גני הילדים, יש גנים שכן נאמר על-ידי משרד הבריאות שהוא לא ראוי להיות גן.
<ליאורה פור: למה את אומרת שאין?
<ליאורה פור: למה את אומרת לו אין?
<ליאורה פור: יש לי כאן נייר מ-2014.
יעקב מרגי: את לא שואלת אותה שאלות, גברת, את מדברת אתי ולפרוטוקול.
<ליאורה פור: אוקיי, לפרוטוקול.
<ליאורה פור: יש לי כאן דו"ח ממאי 2014 והם כותבים – מכתבנו מיום אוקטובר 2013, זה מופנה ליוני רובינשטיין, שהיה לפני אילן קומה.
<ליאורה פור: והם כותבים שם – טרם תוקנו חלק מהליקויים ממכתבנו שבסימוכין.
<ליאורה פור: ואנחנו ב-2016, מישהו מוכן להגיד לי לגבי גן נורית, מה איתו?
<ליאורה פור: אני עד היום מקבלת תלונות.
יעקב מרגי: אם יש לכם בעיה של תקשורת, אני מוכן לתווך ביניכם שתדברו בחולון.
יעקב מרגי: תציגי לי את הבעיה, למה את פונה אליהם?
<נורית ליסמן: גן נורית שופץ וטופל, הגן מסודר.
<ליאורה פור: מתי?
<אילן קומה: ב-2014.
<אילן קומה: לפני שנכסתי לתפקיד.
<אילן קומה: יש לי תמונות שלו.
יעקב מרגי: זה כבר לא מ-2013 לא שופץ?
<אילן קומה: הוא שופץ בקיץ 2014, קצת לפני כניסתי לתפקיד.
יעקב מרגי: מה מצבו היום, מ-2014?
<אילן קומה: בסדר.
<אילן קומה: יש טיפול שוטף שצריך להמשיך ולתקן בו, אבל זה כמו כל גן אחר בעיר שנמצא יחסית במצב טוב.
<ליאורה פור: יש לי התכתבות עם אימא שעד היום הגן לא ראוי להיות גן.
יעקב מרגי: גב' פור, אני מציע לך, אני רואה שאת לקחת את הנושא הזה ובאמת לוקחת את זה, כך עולה מהמכתבים שלך.
יעקב מרגי: תלכי גם לראות במו עינייך, מותר לך.
<ליאורה פור: הלכנו, מה זאת אומרת?
יעקב מרגי: את אומרת יש לי פנייה, לא ראית במו עינייך?
<ליאורה פור: יש תמונות וצילומי וידיאו.
<ליאורה פור: יש צילומי וידיאו, אני מוכנה להראות פה אם יש פה מקרן שיראה מה קורה בגן ילדים.
יעקב מרגי: היית צריכה לבקש את זה מראש.
<ליאורה פור: אני אלמד איך מתנהלים בכנסת.
<ליאורה פור: יש את נושא של תקציב חול לגנים.
<ליאורה פור: יש תקנה במשרד החינוך שאומרת שהרשות צריכה להחליף את החול בגנים פעמיים בשנה.
<ליאורה פור: זה לא קורה בעיריית חולון ויש לי עדות מעובד שהיה בחברת שחר, אמר לי – בעיריית חולון רק מוסיפים חול, על החול הישן.
יעקב מרגי: אגלה לך סוד, כך זה כמעט בכל הרשויות.
<ליאורה פור: לא, זה לא נכון.
<רויטל לן כהן: סליחה, כחברת מועצה בכפר סבא, אני מבטיחה לך שאנחנו מחליפים.
יעקב מרגי: את יכולה לחתום לי שאת מחליפה בכל הגנים ואת כל החול?
<רויטל לן כהן: אני יכולה להראות לך אפילו תמונות שהורים שלחו לי.
יעקב מרגי: אני שמח שהשאיפות שלנו מעיריית חולון הן שאיפות אופטימליות, בסדר, כך צריך להיות.
<ליאורה פור: אבל אדוני, הבעיה עם החול, צריך להבין, היא לא רק בתחלואה.
<ליאורה פור: החול, יש לו גם מטרה להיות בעצם מגן מפני פגיעות.
<ליאורה פור: הוא נמצא בעצם מתחת למתקנים וצריך להיות גובה של לפחות 30 ס"מ חול רך מתחת למתקן.
<ליאורה פור: חול שלא מחליפים אותו לפחות פעמיים בשנה, לא עובר מכון תקנים.
יעקב מרגי: עיריית חולון עומדת בתקנים של ארגזי החול?
<ליאורה יהושע: מדי קיץ עיריית חולון מסננת את כל החול ומוסיפה במקומות שצריך להוסיף את ה- 30 ס"מ.
יעקב מרגי: שמה לב להבדל במינוחים?
יעקב מרגי: קודם כל, מסננת זו חובתה.
<קריאה: ומרססת.
<ליאורה יהושע: ומרססת את כל הצמחים מסביב.
<ליאורה יהושע: אנחנו בעד חולות בתוך הגנים.
<ליאורה יהושע: דיברתי אתך מקודם על תפישה חינוכית.
<ליאורה יהושע: אנחנו רוצים חול, אנחנו לא רוצים גנים סטריליים.