GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נחמה ליאור-דרורי: אנחנו לא מעבירים אחריות טוטאלית להורים, אנחנו רק מבינים את העוצמה ואת הכוח שלהם ואנחנו רוצים למנף את העוצמה הזאת ואת הכח הזה ולהשפיע עליהם כמובילי דעת קהל ועל הילדים כסוכני שינוי במשפחה.
<נחמה ליאור-דרורי: נראה לנו שזה תחום שעדיין לא נחקר, שעדיין לא השקענו בו מאמצים משמעותיים וזה כר נרחב לעבודה הסברתית.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע את משרד התחבורה.
יעקב מרגי: קודם אני רוצה לדעת ממשרד החינוך האם יש התייחסות למחקר הזה או בכלל האם המשפחה מהווה בסיס לתכנית הלימודים שלכם.
יעקב מרגי: סקור לנו בקצרה, על רגל אחת, כמה שעות שבועיות, באיזה גילאים.
<מקס אבירם: אני רוצה לפני סקירת התכניות לומר שלושה דברים קצרים ברשותך.
<מקס אבירם: א.
<מקס אבירם: העבודה של אגף זה"ב יחד עם הרשות הלאומית היא ככה כל הזמן, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא על מנת לקדם את התכניות הקשורות גם לעולם החינוך.
<מקס אבירם: הדבר השני, הסוגיה הזאת של מעורבות הורים היא סוגיה שאנחנו הולכים להכניס אותה חזק מאוד השנה.
<מקס אבירם: אנחנו כבר יצרנו קשר עם פז כהן, יושב-ראש פורום ועדי ההורים הישוביים, אנחנו הולכים להפגש, אנחנו מקימים צוותים משותפים ואנחנו הולכים לקדם את סוגיית מעורבות ההורים בתוך העבודה שלנו במערכת החינוך כי לצד הזה של תלמידים ומורים שמפעילים את מערכת החינוך יש עוד צד אחד לא פחות חשוב שזה ההורים שצריך למצוא את הדרך איך ליצור מעורבות שלו, אבל לא התערבות, יש איזה שהוא גבול בין שני הדברים האלה.
<מקס אבירם: אנחנו דרך אגב בחנוכה כמו כל שנה מקיימים יחד עם הרשות הלאומית כנס מחנכים לבטיחות בדרכים.
<מקס אבירם: השנה הכנס הזה יהיה תחת הנושא של מעורבות הורים ובכלל משפחה בתוך ההיבט של בטיחות.
<מקס אבירם: אני רוצה לציין עוד דבר אחד, קודם כל, כל השבוע הזה, שבוע הבטיחות והיום אני מבקש להדגיש שהוואטס-אפ שלי מלא בתגובות ובסיטואציות שבהן מערכת החינוך היום גם ביסודי וגם בעל יסודי חוגגת סביב העניין הזה של בטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: אני רוצה שהיא תלמד, לא תחגוג.
<מקס אבירם: לא, חוגגת במובן שעושים מיקוד של פעילויות בנושא של בטיחות בדרכים.
<מקס אבירם: בסקירה קצרה לגבי מה שאנחנו עושים, אני יכול לומר לכם שבגני הילדים יש כמה תכניות שמופעלות על ידי גננות שקשורות להיבט גם הקוגניטיבי וגם הקשור ל- - -
יעקב מרגי: מקס אבירם, בוא נהיה תכליתיים.
יעקב מרגי: הוועדה רוצה לדעת, ביסודי ובחטיבה ובעל יסודי, תן לי גילאים, שנתונים ושנות הוראה בסוגיית הזה"ב.
<מקס אבירם: ללמוד תנועה בכיתות א' ו-ב', שעה שבועית כל השנה.
<מקס אבירם: בכיתה ה' יש לנו תכנית שנקראת "עצמאים בשטח".
<מקס אבירם: אני מוכן לשלוח לך גם את הסקירה.
יעקב מרגי: אל תשלח לי, תגיד לי עכשיו.
<מקס אבירם: בכיתות ה' יש את "עצמאים בשטח" זו תכנית שמחנכת את הילדים לעצמאות במרחב התעבורתי, בהיבטים של מבית הספר לשכונה - - -
יעקב מרגי: כמה שעות שבועיות, אם בכלל?
<מקס אבירם: זה סדר גודל בערך של 3,500 כיתות ה' שלומדות את התכנית הזאת בכל שנה.
יעקב מרגי: במה, בשבועיים, ברבעון?
<מקס אבירם: אני מדבר על שעה בשבוע.
יעקב מרגי: אז תגיד שעה שבועית.
יעקב מרגי: למה צריך לחלוב אתכם.
<מקס אבירם: שעה שבועית בכיתה א', שעה שבועית בכיתה ה'.
<מקס אבירם: יש לנו גם הכשרה בכיתות ה' של תלמידי משמרות הזה"ב על מנת שבכיתות ו' הם יפעילו את משמרות הזה"ב.
<מקס אבירם: בכיתות החטיבה אנחנו בחלל מאוד מאוד ריק שם, יש לנו תכנית שנלמדת בחלקה בכיתות ט' שנקראת "חינוך לבטיחות בדרכים" היא מתמקדת בסוגייה הזאת של רכיבה על אופניים אבל היא חלקית, אין לנו משאבים, יש לנו סדר גודל של בערך 800 כיתות מתוך קפאסיטי של 3,000 ומשהו כיתות אבל אין לנו תקציב לזה.
<מקס אבירם: בכיתות י' בשיתוף פעולה עם הרשות מזה שנים רבות והשנה אנחנו מפעילים תכנית חדשה שבחלקה נסיונית שנקראת "חינוך תעבורתי" בכיתות י' שבסופה אנחנו הולכים לקיים השנה פיילוט שהוא בחינת תיאוריה, פטור מבחינת תיאוריה, ואם העסק יצלח בשנה הבאה אנחנו נרחיב את הפיילוט.
יעקב מרגי: האם שקלתם, בחנתם אפשרות עם החינוך הבלתי פורמלי?
יעקב מרגי: מאגר בלתי נדלה של תנועות וארגוני הנוער.
יעקב מרגי: יכול להיות שאפשר לשקול, תגיד לי "תשמע, זה שטויות במיץ עגבניות, לא יקרה".
יעקב מרגי: ארגוני הנוער, תנועות הנוער, נאמני בטיחות בדרכים, נאמני זה"ב, גם בשעות אחרי הצהריים, חינוך לבטיחות.
יעקב מרגי: אני חושב שנמאס להם לקשקש בקירות ולהרכיב קורות.
יעקב מרגי: הם רוצים תכנים.
<מקס אבירם: אנחנו עושים פעולות יחד עם מינהל חברה ונוער על מנת לקיים פעולות בחינוך הבלתי פורמלי.
יעקב מרגי: תשקלו ספציפית את ארגוני הנוער ותנועות הנוער, מה שאמרתי תשקלו.
<מרדכי בהירי-דואני: אנחנו עושים את זה ברשות באופן - - -
יעקב מרגי: משרד התחבורה נמצאים איתנו?
<אבנר פלור: רק להוסיף על מה שנאמר, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה גם עם הרשות וגם שם משרד החינוך בנושא של החינוך התעבורתי.
<אבנר פלור: אני מקווה שב-2017 שנסיים את הפיילוט ונחיל אותו לעוד בתי ספר, כמו כן בנושא של התרבות, אני גם מקשר את הנושא של הליווי, כמו שאתם יודעים במהלך השנים האחרונות אושרה תקנה וכבר מיושמת בליווי הנהג החדש, למשך שישה חודשים ומחקר שנערך הראה את האפקטיביות ואת התועלת של הנושא הזה.
<אבנר פלור: אני מקווה שבמהלך מושב החורף נגיש לוועדת הכלכלה גם חונך לנהג רכב כבד וציבורי, נהג חדש, בנוסף להשתלמויות וכל הרפורמה שאנחנו עושים בנושא של מבחני הנהיגה המעשיים שבאיזה שהוא מקום גם השפעה על הנושא של התרבות, נכניס יותר כישורי נהיגה במהלך המועמד לנהג ואני מקווה שכל הדברים האלה ישפיעו על התרבות, בנוסף לכל מה שנאמר.
יעקב מרגי: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים יש לו תקנה תקציבית לסוגיה של הטמעה של חינוך לתרבות נהיגה?
<אבנר פלור: זה במסגרת הרשות.
יעקב אשר: הכל אתם זורקים על הרשות.
יעקב מרגי: בסדר, זו גם תשובה.
יעקב מרגי: הוא נתן תשובה.
יעקב מרגי: מה המסקנה שלנו זה בהמשך.
יעקב אשר: קודם כל אני רוצה באמת לשבח את חברנו חמד עמאר שהוא גם היוזם של יום הבטיחות כבר כמה שנים טובות בכנסת.
יעקב אשר: אנחנו קיימנו הבוקר גם דיון של ועדת המשנה של ועדת הכלכלה בנושא בטיחות בדרכים, וגם הדיון כאן עכשיו הוא בהחלט חשוב ודווקא מה שאנחנו רואים, אותו מחקר שנעשה על ידי הרשות הלאומית, זה בעצם התפקיד שאנחנו מייעדים לרשות הלאומית, באמת להתעסק עם המחקר, שהם יהיו הקול הקורא שאומר לנו איפה לשים את המשאבים ועל מה לשים את האצבע ולא מה שהיה פעם שהיום עדיין משתמשים בזה, זה מהרשות, פעם הרשות הפכה להיות הגמ"ח המרכזי, קופת גמילות חסד שדרכה עבר כסף, היה צריך להגיע לניידות, משהו מבולבל, לא מאורגן ולא חכם.
יעקב אשר: היום תקציבה של הרשות שהלך ופחת עם השנים צריך להתמקד רק באמת בנושאים המובילים של מחקר ודברים מהסוג הזה.
יעקב מרגי: ואז אין לנו ניידות.
יעקב אשר: הניידות צריכות לבוא מהתקציב של משרד הות"פ, זה היה דיון שהיה מקודם אצלנו בוועדה, זה היה דיון שלישי אחרי שהיה דיון אחד עם מנכ"לית משרד התחבורה, היום היה ות"פ, והדבר החשוב שאני רוצה לדווח לך כיושב ראש וועדת החינוך, שהדיון הבא יהיה עם מנכ"לית משרד החינוך והצוות, זה דיון שאמור להיות בשבוע הבא.
<קריאה: לדעתי הוא נדחה.
יעקב אשר: לא משנה.
יעקב אשר: הוא יהיה.
יעקב אשר: מטרתו זה השאלות שאתה בדיוק שאלת.
יעקב אשר: כי מה שמתברר אדוני, ואנחנו קצת כבר בתוך העניין, שישנם מספר שעות, למשל בתיכונים זה מכסה חלק קטן מאוד.
יעקב מרגי: מה העניין הזה לוועדת הכלכלה לא הבנתי.
יעקב אשר: אל תיכנס לחלק הזה.
יעקב מרגי: אני תובע את עלבונה של וועדת החינוך.
יעקב אשר: אז אל תתבע את עלבונה ותבוא איתנו לפייט.
יעקב אשר: אבל אני אגיד לך למה.
יעקב אשר: היה שימוע של וועדת הכלכלה, שימוע שנערך במשך שנה שלמה, שבהם נבדקו בעצם ההיבטים של תאונות הדרכים.
יעקב אשר: תאונות דרכים מורכבות, מה לעשות, מארבעה משרדי ממשלה.
יעקב אשר: תחבורה, בין היתר גם חינוך, משרד המשפטים, משרד הות"פ.
יעקב אשר: עלו הצעות באותה מסגרת של שימוע, היה גם דו"ח המבקר שהתייחס לאותן הערות פחות או יותר שהיו מהדו"ח שחמד היה אחד הפעילים בו מאוד, אני לא הייתי בתקופה אז בכנסת.
יעקב אשר: פה נצטרך גם את העזרה שלך לדעתי, לנסות ולהביא את זה למצב - - -
יעקב מרגי: כשתגיעו למסקנות אני אפקח שיישמו אותן.
יעקב אשר: גם, וגם לעזור לנו ברוח גבית בעניין הזה, חייבת להיות תוספת של שעות, חייב להיות ניצול יותר נכון ואפקטיבי של הלימוד, לחדש את התוכניות, לא להישאר עם התכניות הישנות שהיו פעם, היום צורת ההידברות והדיברור, קח רק דוגמה, אם אתה מדבר על הורים או על משפחה, זה סוג אחר של לימוד, זה סוג אחר של הסברה, זה סוג אחר של שיעורי בית שהם צריכים לבוא הביתה וכולי.
יעקב אשר: אני מקווה דבר אחד, אדוני היושב ראש, המאמץ המשותף שלך כיושב ראש הוועדה, של אחרים, שלנו, לא להניח את הנושא הזה מסדר היום כי החינוך הזה ימנע הרבה מאוד אסונות בהמשך הדרך.
יעקב אשר: תודה אדוני.
יעקב מרגי: נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית, שמתמידים בדיוני הוועדות, בניגוד לחבריהם המורים.
יעקב אשר: אני מתנצל שאני חוזר לוועדת הכלכלה.
יעקב מרגי: אנחנו מודים לך על מה שתרמת לדיון.
<יאיר קירשנר: תודה על ההזמנה להשתתף בדיון.
<יאיר קירשנר: אני יושב ראש ועדת נוער וקהילה במועצת התלמידים והנוער הארצית.
<יאיר קירשנר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו כאן במהלך הדיון.
<יאיר קירשנר: הראשון והגדול מביניהם זה כל הנושא של אופניים וכלי תחבורה חשמליים.
<יאיר קירשנר: תראו, יש כיום תופעה בסופו של דבר בני הנוער מתניידים באמצעות אוטובוסים, אופניים וברגל.
יעקב מרגי: בתקופתי קראו לזה קו 11.
<יאיר קירשנר: בעיקר בני הנוער בגילאים הנמוכים, אנחנו מדברים על כבר מגילאי 11-12, בין חטיבות הביניים, כיתה ז' עד כיתה יב'.
<יאיר קירשנר: אופניים חשמליים החוק מאפשר מגיל 16 ומעלה, אבל מה לעשות, אין פיקוח על הנושא, שלא לדבר גם על הגבלת המהירות המותרת.
<יאיר קירשנר: אופניים היום נמכרים מעל המהירות המותרת.
<יאיר קירשנר: המהירות המותרת אם אני לא טועה עומדת על 25 קמ"ש, נמכרים על 50 קמ"ש, ופה אנחנו גם רוצים לצאת בקריאה להורים.
יעקב מרגי: אם תרצו כמה דוגמאות של בני נוער שנפלו במהירות כזאת, מה קורה להם ואיזה שיקום הם עוברים אחרי זה, אפשר ללכת למחלקות האורתופדיות והפלסטיקה בבתי החולים.
<יאיר קירשנר: אז באמת בקריאה להורים, תשימו לב מה הילדים קונים, מה בני הנוער קונים, ומה אנחנו מעודדים.
<נחמה ליאור-דרורי: מה ההורים קונים לילדים.
<יאיר קירשנר: בדיוק.
<יאיר קירשנר: וקצת איזו שהיא דילמה שעלתה לי במהלך הדיון, אנחנו בסופו של דבר אוסרים על בני הנוער לנסוע על המדרכות אבל הם נוסעים על הכבישים, אנחנו מ דברים על אופניים, גם אם אנחנו עומדים בתקן של 25 קמ"ש, זה לא משנה החוק לא מאפשר, נוסעים על הכביש, בכביש נמצאים עוד כלי תחבורה, שמים לב, לא שמים לב, בחושך, במהלך היום, וגם מזה נגרמות המון תאונות שאפשר למנוע אותן בקלות, אם זה בעזרת שבילים לאופניים ואם זה בעזרת חינוך לנהיגה, לא על אופניים.
<יאיר קירשנר: תרבות הנהיגה במדינה לא רגועה וזה במילים עדינות וגם פה הדוגמה האישית באה לידי ביטוי ובנושא שיעורי חינוך תחבורתי, אמרת שדווקא בגילאי חטיבות הביניים אין חינוך תחבורתי.
<יאיר קירשנר: איפה זה נתקל בגילאי התיכון?
<יאיר קירשנר: בכיתות י'-יב', ושוב, אם אנחנו מתמקדים דווקא בגילאי ז' ח' ט', הגילאים שנמצאים עוד בשלב הביניים של כן אופניים חשמליים/ לא אופניים חשמליים, רשיון/ לא רשיון, מעברי חצייה, אם ביסודי יש את משמרות הזה"ב, בחטיבות ובתיכונים כבר אין, אז איפה זה תופס אותנו.
<קריאה: משפט אחד לאבנר פלור, סמנכ"ל משרד התחבורה.
<קריאה: ישבנו ביחד עם שר התחבורה לפני כמעט שנה על נושא ההפרטה של הטסטים ולמורי הנהיגה ובוחני הנהיגה יש כאן תפקיד חשוב.
<קריאה: לא צריך לקחת מהם את ה - - -
יעקב מרגי: היום דווח בתקשורת היומית שנדחתה העתירה.
<קריאה: אולי זה טוב.
<קריאה: התפקיד שלכם זה לאתגר אותנו, אני עוד לא ניגשתי לטסט, תאתגרו אותי.
<קריאה: תראו שאני מוכן לצאת לכביש ולא לסכן אף אחד, לא לסכן את עצמי ואת מי שנוסע איתי, זה התפקיד, אולי עם הרפורמה החדשה יהיה יותר קל לעשות את זה עם האמצעים החדשים שתעמידו.
<קריאה: זה לדעתי תפקיד מאוד חשוב של משרד התחבורה.
יעקב מרגי: צריך לשאול שאלה באמת, האם חייב להיות 40 שיעורים מעשיים על הכביש?
יעקב מרגי: אולי בסימולטורים.
יעקב מרגי: זה הון עתק היום להוציא רשיון נהיגה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה תשובות, אני סתם מהרהר בקול.
יעקב מרגי: אפשר לחשוב, אנחנו באותן שיטות, כל מה שקשור לחינוך במדינת ישראל - - -
חמד עמאר: זו תהייה לא קטנה, אדוני היושב ראש, שנים - - -
יעקב מרגי: אנחנו בחינוך מלפני 100 שנה.
יעקב מרגי: יש מסגרות חינוכיות ואנחנו רק מתקנים.
יעקב מרגי: אין משהו שמתאים את קצב ההתפתחות, גם של בני הנוער, גם של האמצעים.
יעקב מרגי: יכול להיות שזה לא הדיון, אני לא רוצה להרחיב.
<אבנר פלור: רק משפט.
<אבנר פלור: רק שהרפורמה שאנחנו מתכננים תתן מענה למה שאתה מעלה.
יעקב מרגי: אז אני שמח שהרהרתי בקול.
יעקב מרגי: אני מבקש מ"אור ירוק", בבקשה.
<יניב יעקב: תודה אדוני.
<יניב יעקב: אנחנו ביצענו ממש בשבוע שעבר סקר בקרב כלל הציבור שהתמונות שלו הצביעו על זה ש-90% מהציבור מודאג ממצב תאונות הדרכים, שיעור גבוה יותר מהמצב הבטחוני, מהמצב הכלכלי.
<יניב יעקב: למה זה קשור לדיון פה?
<יניב יעקב: למעשה מספיק להסתכל על שיעור ההיפגעות של הילדים במדינת ישראל בהשוואה לעולם ולראות שאנחנו במקום הראשון בשיעור הילדים והנפגעים בקרב המדינות המתקדמות וזו סיבה אחת בנוסף לשאר המצב של הבטיחות בדרכים, התוצאות הקשות הללו.
<יניב יעקב: כמה נקודות של מה אפשר לעשות, כי את הסקירה כבר קיבלנו.
<יניב יעקב: דבר ראשון – חינוך תעבורתי.
<יניב יעקב: כיום כל נושא החינוך התעבורתי מטופל היטב על ידי משרד החינוך.
<יניב יעקב: התכנים הם טובים, מתקדמים, אבל בחטיבה כמו שצויין, חייבים להרחיב את זה.
יעקב מרגי: שבו להם על הזנב.
יעקב מרגי: כשאתם יושבים עליהם הם זזים, סליחה על הביטוי המושאל.
<יניב יעקב: ביטוי נכון ויש גם עם מי לעבוד כמובן.
<יניב יעקב: ההצעה של אדוני לגבי תנועות הנוער, אנחנו בשיתוף פעולה עם הצופים ועם עוד הרבה גופים, זו הצעה שלפחות מבחינתנו כחברה אזרחית זה עובד מצויין, יש שם המון נכונות, המון עניין שאנחנו הופתענו מבני הנוער והיכולת שלהם - - -
<יניב יעקב: להיפך אדוני, אבל היכולת שלהם להעביר חומרים הרבה פעמים יותר טובה משלנו המבוגרים.
<יניב יעקב: נושא נוסף, אופניים חשמליים שעלה פה, אחד הפתרונות כבר נמצא על השולחן, וזה אכיפה על ידי פקחים.
<יניב יעקב: הצעת החוק הזאת, החוק הזה אושר וקיים, בפועל לצערנו זה עדיין לא מתבצע, זה דבר שאם הוא יעבוד, פקחים מקומיים שיסייעו למשטרה זה יכול לעבוד יפה.
יעקב מרגי: חוקק חוק שנותן סמכות?
<יניב יעקב: חוקק חוק שנותן סמכות לאכיפה על אופניים חשמליים.
יעקב מרגי: מתי חוקק החוק?
<יניב יעקב: לפני מספר חודשים.
יעקב מרגי: אז כנראה מחכים לכתיבת התקנות.
יעקב מרגי: זה ממוצע שש שנים בממשלה.
יעקב מרגי: אנחנו מעודדים, משרד המשפטים מתנדבים להרבה משימות ואחר כך יש להם עומסים.
<יניב יעקב: נקודה אחרונה ברשותך.
<יניב יעקב: גם לרשויות המקומיות יש מקום לפעול בנושא, אני חייב להגיד שבדקנו את ההיפגעות בקרב הרשויות.
<יניב יעקב: מספר הילדים שנפגעים ברשויות, הרשויות המובילות לצערנו אני יכול לציין את חדרה, את חיפה, את אום אל פאחם, אפשר לראות גם רשויות מסוימות - - -
יעקב מרגי: למרות שיש בהן שבילי אופניים?
יעקב מרגי: זה בציניות.
<יניב יעקב: בחלקן יש, המון שבילים.
<יניב יעקב: כן.
<יניב יעקב: מגיעים ממקום אחד לאותו מקום.
יעקב מרגי: יחיאל מונטג בבקשה.
<יחיאל מונטג: תודה אדוני.
<יחיאל מונטג: משפט אחד קצר.
<יחיאל מונטג: הגיע הזמן לשנות כיוון בציבור.
<יחיאל מונטג: המוטו המוביל צריך להיות "כולנו אחראים לבטיחות בדרכים".
יעקב מרגי: היית מתחילת הדיון?
<יחיאל מונטג: כן.
יעקב מרגי: שמעת את דברי הפתיחה שלי?
<יחיאל מונטג: כנראה שישנתי באותו רגע.
<יחיאל מונטג: בכל מקרה, לוקחים אחריות ולא מחפשים אשמים.
<יחיאל מונטג: וזה המוטו שלנו במיזמי נשק וסע, כפי שאתה מכיר היטב.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אי אפשר להאשים כל הזמן את התשתיות ואת הגורם האנושי, המשטרה, משרד התחבורה, הממשלה, כל העולם ואחותו אלא באמת כל אחד בתחומו הוא צריך לעשות את הפעולה הנדרשת ונקווה שנגיע לתוצאות יותר טובות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אמיר אוחנה בבקשה.
אמיר אוחנה: תודה רבה אדוני היושב ראש, לצערי לא יכולתי להיות בחלק הראשון של הדיון בגלל ועדה מקבילה אז אני אהיה מאוד קצר ותכליתי.
אמיר אוחנה: אני רוצה לברך אותך, ואותך חבר הכנסת עמאר על הדיון החשוב הזה, את כל המשתתפים שעוסקים בתחום שבעצם איבד לנו הרבה יותר נפשות מאשר כל מלחמות ישראל ואירועי הטרור למיניהם, הנושא של ההרוגים בתאונות הדרכים.
אמיר אוחנה: לפעמים זה עוזר קצת לצאת מהעשייה היום יומית ולחשוב על זה שאתם מצילים חיים ממש.
אמיר אוחנה: וכל המציל נפש אחת, אנחנו יודעים מה נאמר עליו.
אמיר אוחנה: אני חייב לציין כאן במיוחד את נציגי מועצת התלמידים על האופן האחראי, זה היה תענוג ומרשים לראות באיזו אחריות הם מדברים "תאתגרו אותנו" הוא אומר לנציג משרד התחבורה, לראות שאנחנו מספיק בטוחים בשביל לא לסכן אף אחד ולצאת לרחובות.
אמיר אוחנה: אומר נציג מועצת התלמידים שצריך לבדוק את הנושא של אופניים חשמליים, נוסעים בגילאים שאסור לנסוע ונוסעים במהירויות שאסור לנסוע.
אמיר אוחנה: זה נציג ציבור שמדבר באחריות וכל הכבוד לכם על זה וכל הכבוד לעושים במלאכה.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת ושותפים לדיון החשוב הזה, תראו, התוצאות מדברות בעד עצמן.
איתן ברושי: יש בסופו של דבר חוסר הצלחה או אפילו כישלון במניעה והקטנה וצמצום תאונות הדרכים ובסופו של דבר נשאלת השאלה מה עוד לא עשינו ואפשר לעשות.
איתן ברושי: בסך הכל יש הרבה גופים שפועלים ויש ממשלה שהיא חושבת שהיא משקיעה הרבה בתשתיות וזה צריך להקטין, אבל התוצאות לא טובות ואפילו בימים האחרונים.
איתן ברושי: אני חושב שהדבר שמעסקי את הציבור הזה זה הגורם האנושי משום שכאן לא עוסקים בתשתיות, כאן לא עוסקים בנושאים שהם באחריות משרד התחבורה או גורמים אחרים, כאן כשעוסקים בחינוך צריכים לדבר, ולא יכולתי להיות, הייתי בדיון אחר, בעיקר מהו המרכיב של הגורם האנושי בתאונות הדרכים.
איתן ברושי: כשעוסקים בתלמידים שהם בדרך כלל עוד לא נוהגים, הם יושבים ליד הנהגים או ההורים וחלקם הופכים להיות נהגים צעירים.
איתן ברושי: כשהייתה המדיניות לתת ליותר צעירים רישיונות נהיגה, אני בא מהמגזר הכפרי שבגיל 16 אפשר לקבל רשיון על טרקטור ואני בא ממקום שנהיגה היא גם - - -
יעקב מרגי: במידה ומוציאים רשיון.
איתן ברושי: אני אגיד לך שאין ברירה כי היו צריכים את זה לתאילנדים אז השאירו את זה גם לנו.
איתן ברושי: אבל בסופו של דבר אני בא ואומר שהמרכיב האנושי הוא הנושא המרכזי שעוסקים עם התלמידים ועם הורים ועם ה משפחות.
איתן ברושי: יושבים פה אנשי מקצוע, גם אור ירוק, אני לא יודע להגיד אם חלה החמרה או מרכיב הטעות האנושית או ההתנהלות האנושית גם של הולכי הרגל וגם של הנהגים הוא יותר ויותר תופס תאוצה.
איתן ברושי: לפחות בימים האחרונים זה נראה כך.
איתן ברושי: אבל כשאתם, מועצת התלמידים, ואני בא לכאן מפגישה עם ילדים שהתארחו בכנסת מתוך מגמה של חינוך לטיפוח ופיתוח המנהיגות, אני שואל את עצמי עם מועצת התלמידים או גורמים מקצועיים, מה אפשר להפיק מדיון של מערכת החינוך?
איתן ברושי: קודם כל הייתה נטייה, לא יודע אם היא נכונה גם היום, לקצר את הזמן ולהקדים את גיל הרישיון, לתת אחר כך יותר חונכות.
איתן ברושי: אני לא יודע אם זה תרם או לא תרם, שמעתי שיש פה חברי כנסת שבכלל רוצים להקדים את גיל ההצבעה לכנסת, כאילו זה הדבר שבאמת הוא בשל, האם להצעיר את גיל הרישיון זה נכון - - -
יעקב מרגי: זו הצעת חוק שלי.
יעקב מרגי: ברשויות המקומיות נותנים להם, אין שום סיבה שבכנסת לא יתנו להם.
<מתן בן גיגי: להגביל זה לא מה שיביא את - - -
איתן ברושי: לא אמרתי להגביל.
איתן ברושי: אמרתי מה הם הכלים שנותנים לאנשים צעירים להשתתף בהכרעות לאומיות, בשביל זה צריך גם מערכת חינוך ודבר שני מהם התנאים לקבל רישיון.
איתן ברושי: הרישיון, ראיתם, לפעמים הוא הופך להיות רישיון שיכול לגרום לתקלה, ולא רק צעירים, אני אומר את זה על כולם.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, היו קמפיינים בעבר שמי שהוביל אותם זה דווקא היו התלמידים, למשל הקמפיין ההיסטורי שאולי חלק לא מכיר שאסור לקטוף את פרחי הבר, להבדיל אלפי הבדלות, היה בעצם בנוי על ציבור צעיר וילדים שגם חינכו את ההורים שלהם.
איתן ברושי: אני חושב שאם אור ירוק ומשרד התחבורה וגורמים נוספים, ומשרד החינוך יזהה את המרכיב האנושי כמרכיב חשוב בתאונות הדרכים וימקד את החינוך בבתי הספר שחלקם גם משמשים נערים במשמרות הזה"ב, יכול להיות שכמו שנותנים לאנשים להיות משקיפי תחבורה, יכול להיות שצריך מסלול שיביא תלמידים ב-יא', יב' להיות גם משקיפי תחבורה.
איתן ברושי: שיהיה להם תעודה ותהיה להם אפשרות להיות גם כאלה שמדווחים, גם על צעירים וגם על מבוגרים.
איתן ברושי: איך להפוך את בית הספר, את תנועות הנוער, את האחריות שמגלים צעירים לעתים יותר ממבוגרים, כל אחד יודע על עצמו, מה הילדים שלו הולכים להגיד לו מה שפעם לא העזו "אל תעשן" ו"איך תנהג" ומה עם הפלאפון וכולי.
איתן ברושי: אני אומר לכם, צריך להפוך דיונים כאלה לתכנית עבודה, אחרת זה עוד יום בכנסת.
איתן ברושי: אם היעד הוא להקטין את התאונות, אם האמצעי הוא מערכת החינוך, אם השליחים זה נוער וזה הדיון, צריך לראות מה יוצא מזה ואני בעד שאנחנו ניצור הזדמנות לשלב את מערכת החינוך ואת הנוער יותר.
איתן ברושי: כל מי שיוצא ממערכת החינוך רובם ככולם נוהגים וחלק גדול נוהג בצה"ל.
איתן ברושי: חלק גדול הופך להיות נהגים ממטוסים ואפילו עד צוללות לאחרונה וגם האמרים.
איתן ברושי: בסופו של דבר צריך לקחת את זה בחשבון.
איתן ברושי: לכן מה שצריך לפי דעתי זה תכנית שלמה שתטפל במרכיב האנושי ולראות בבית הספר, בחינוך, בתנועות הנוער ובתלמידים אמצעי למימוש היעדים והמטרות של "לא לקטוף את פרחי הבר" לא לקטוף חיי אדם.
יעקב מרגי: ממועצת התלמידים רציתם להוסיף משהו?
<אדר גיציס: תודה.
<אדר גיציס: אני מנהריה, מייצג כאן את ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<אדר גיציס: אני רוצה להעלות שני דברים.
<אדר גיציס: קודם כל דיברנו על המדגם המייצג כביכול של הרשות הלאומית - - -
<נחמה ליאור-דרורי: לא כביכול.
<נחמה ליאור-דרורי: הוא מייצג.
יעקב מרגי: כאיש סטטיסטיקה ומספרים זה כביכול.
יעקב מרגי: טעות סטטיסטית זה כביכול.
<אדר גיציס: כנער שחי בנהריה וגם פעיל בעיר הזאת, אני לא ראיתי בחצי השנה האחרונה לפחות נער עם קסדה.
<אדר גיציס: בשורה התחתונה, גם בחוק אין אכיפה משמעותית בנושא הזה, אני רואה בני נוער נוסעים על אופניים חשמליים על המדרכה ונוסעים ללא קסדה, עוברים באדום וגם כשהמשטרה רואה את זה לא עושים משהו מיוחד, בסופו של דבר מדובר כביכול בנערים וגם גיל ההגבלה שיהל דיבר עליו קודם, לא פועל בשטח.
<אדר גיציס: דבר נוסף, ואני מצטער שאני גוזל ממך עוד משפט, חבר הכנסת.
<אדר גיציס: לך, נציג משרד החינוך, אני לומד בכיתה יא' ואחת לשבוע יש לי שיעור חינוך תעבורתי, כך זה נקרא.
<אדר גיציס: דיברתם על פיילוט נפלא שיכול לעבוד אך בשורה התחתונה מה שקורה כרגע בנהריה בשכבה ובכתה שלי, אנחנו לומדים את חוקי התיאוריה במהלך השיעורים.
<אדר גיציס: אני כנער שעברתי תיאוריה, השיעור הזה בעצם לא מדבר אלי.
<קריאה: אתה לומד בכיתה יא'?
<אדר גיציס: אני לומד בכיתה יא'.
<אדר גיציס: ואני רוצה רק להוסיף, בשיעורים האלה שניתנים לנו הייתי רוצה שבאמת, ה המקום שלכם להשפיע, תלמדו אותנו את החשיבות בשמירה על החוק, זה אחד הדברים הכי חשובים - - -
יעקב מרגי: יואב פינק בבקשה.
<יואב פינק: כבוד היושב ראש, מכובדיי, אני הצטרפתי באמצע הדיון אז אני לא אוסיף על דברים שוודאי נאמרו.
<יואב פינק: אני גם מגיע מהמגזר הכפרי, אני חבר קיבוץ משמר העמק, אני מתנדב שנים רבות במשטרת התנועה הארצית ולאחרונה הצטרפתי למיזם "שומרי הדרך".
<יואב פינק: באזור שלי התחלתי ביוזמה שהיא פרטית שלי, ניגשתי למנהלת בית הספר היסודי אצלנו, מדובר על חינוך, אני חושב שהדגש, וזה היה גם בכנס ביום שישי בבר אילן, נאמר בקטנה אבל לא ירדו לפרטים, חינוך מגיל היסוד, אותו חינוך שבו מי מהדוברים פה הזכיר שהילד או הילדה יגידו להורים, והמסר שלי שאני מעביר מיוזמתי עושה הדרכות בבתי הספר בשעות שהמנהלת נתנה לי, אפילו אני לא יודע של מי השעות האלה, בשיתוף עם מי שאחראית על הדרכת זה"ב בבית הספר, המסר שלי הוא נורא פשוט, אני לוקח ילדים מכיתה א' עד ו' ואני אומר להם "ילדים יקרים, מהיום נכנסים לרכב, אתם לא מחפשים את הטאבלט, את הנייד, מהיום אתם השגרירים ברכב לוודא שהוריכם מבצעים את הדברים כהלכה" וזה עובד.
<יואב פינק: חזרו אלי הורים ואמרו לי "מה עשית לנו" שאלתי "מה עשיתי?" "מעכשיו הילדים - - -
יעקב מרגי: אין ספק שפניה של ילד כפי שאמרנו בתחילת הדיון, נוגעת בהורה והולכת איתו במשך כל היום.
יעקב מרגי: משה בר בבקשה.
<משה בר: תודה אדוני היושב ראש.
<משה בר: אני רוצה להתריע על דבר הכי חשוב שלא דנים בו.
<משה בר: בזמן שילדים יוצאים מבתי הספר ההורים שלהם חונים בשלוש חניות וחוסמים את כל הכבישים, הילדים עוברים בין רכבים וזו הסכנה הכי גדולה.
<משה בר: אני חושב שההורה במקום לחנך את הילד הוא הורס את הילד במצב הזה.
<משה בר: אם מותר לו לעבור בצורה כזאת אז מה אתה רוצה לבקש ממנו אחרי זה?
<משה בר: דבר שני, כל הרכבים שחונים על המדרכות שאותם ילדים צריכים ללכת ברחובות ומסכנים את עצמם ודבר שלישי, אני וידידיי עושים הכשרה בהתנדבות לחנך את הילדים לזהירות והכל, ובתי הספר עושים לנו טובה שנותנים לנו לבוא על חשבוננו עם הכל כדי שנוכל להעביר את ההדרכה לילדים.
<משה בר: זה מתחיל מהמנהלים ויורד לתלמידים וזה דבר גרוע ביותר.
יעקב מרגי: אם כבר הזכרת, יש את הפרויקט שנחשפתי אליו, "נשק וסע", לדוגמה משרד החינוך, רשות מקומית בונה בית ספר, והיא בונה את בית הספר בסמיכות לככר תנועה, כשהשער בסמיכות לככר התנועה.
יעקב מרגי: אתה מכשיל את ההורים, אתה רואה בשעות הבוקר פקקים בכיכר, עוצרים באמצע כיכר התנועה.
יעקב מרגי: צריך לחשוב על הכל מ-א' ועד ת' אין ספק שא תה מעלה נקודות חשובות.
יעקב מרגי: עוד מישהו רוצה לדבר לפני שאני מסכם את הדיון?
<מתן בן גיגי: אני מזכ"ל מועצת התלמידים והנוער הארצית, אני מבת ים, אני בכיתה יב' ועדיין לא היה לי שיעור חינוך תעבורתי.
יעקב מרגי: מכיתה א' עד כיתה יב' לא נתקלת?
<מתן בן גיגי: לא, ביסודי היה אבל בתיכון לא נתקלתי.
יעקב מרגי: שום שעת חינוך תעבורתי?
<מתן בן גיגי: לא.
<קריאה: אמרו 3,500 בתי הספר.
<קריאה: אז הוא לא בין ה-3,500.
<מקס אבירם: לא כל שכבת הגיל מקבלת.
<מקס אבירם: זה משהו שיכול לקרות.
<מקס אבירם: אני מצטער שזה קורה, אבל זה יכול לקרות.
<מתן בן גיגי: רציתי לציין את העובדה שחוץ מאשר שמדברים על החינוך התעבורתי ועל התכנים שלו, לוודא שבאמת זה קורה בכל בית ספר.
<יצחק גלר: אפשר משפט אחד בבקשה?
<יצחק גלר: תודה.
<יצחק גלר: אני עוסק בנושא הזה 12 שנים ו-30 שנה בהרצאות לתכניות.
<יצחק גלר: משפט אחד.
<יצחק גלר: הייתי במושב ניר בנים, אמר לי אדם בן 85 בשם יוחנן מיינרג, "אתה רוצה לשמוע בדיחה?" "למה לא?"
יעקב מרגי: תספר איפה נמצא המושב, לא כולם יודעים איפה זה.
<יצחק גלר: לא כולם יודעים, אחרי קריית מלאכי, כמה קילומטרים בצד ימין חצי קילומטר, שמאלה עוד קילומטר, מגיעים לבית העם אחרי 200 מטר.
<יצחק גלר: אני אספר לכם משפט פתיחה ואני אשתמש בזה.
<יצחק גלר: הוא אמר לי כך "האם אתה יודע איך מכנים אדם בן 50, 60, 70 שקם בבוקר ולא כואב לו שום דבר?
<יצחק גלר: " אני לא ידעתי שזו בדיחה ידועה, אבל כשהוא אמר לי לא ידעתי, לצעירים צריך להסביר למבוגרים לא, הוא אומר לי "מת.
<יצחק גלר: כי אדם בן 50, 60, 70 תמיד כואב לו.
<יצחק גלר: כאן, שם, קם בבוקר ולא כואב שום דבר" ככה הוא סיפר לי.
<יצחק גלר: אמרתי לו "אתה מרשה לי להפוך את זה לבדיחה שלי?" "כן".
<יצחק גלר: אדם קם בבוקר, בן 20, 40, 60 או 80 ולא כואב לו כלום הוא אומר לי "סליחה, אתה חוזר על הבדיחה שלי" אמרתי לו "אני לא חוזר על הבדיחה שלך, תן לי עוד משפט אחד "אם הוא קם בבוקר, לא חשוב באיזה גיל ולא כואב לו שכואב לאחרים הוא מת" וזו הנקודה המרכזית שיש.
<יצחק גלר: לא צריך רישיון נהיגה, צריך רישיון להתנהג.
<יצחק גלר: לא צריך לדעת איך להחזיק הגה, צריך לדעת מתי לא להוציא הגה ואיך להגות בנושא הזה כמו שצריך.
<יצחק גלר: בכנס למטה אני כותב להם שיר שלם מתוך 30,000 בתים בחריזה שכתבתי על הבן ששואל את אבא שלו שאלה, הבדואי, והאבא אומר לו "אם לא תשאל איך תדע" והאבא לא יודע כלום.