GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: התקנות שאתם הולכים לתקן שונות מהתקנות הקודמות?
<לירן שפיגל: מה שסגן השר שואל זה אם אני מבטל את המושג תקן הבסיס.
<לירן שפיגל: אנחנו בוחנים את הדבר הזה.
<לירן שפיגל: אני חושב שגם לאור ההליך המשפטי שהיה, שעדיף שהרכיבים יהיו ברורים בתוך התקנות ולא שונים.
<לירן שפיגל: לכן יכול להיות שעדיף לכתוב בצורה מפורשת בתקנות שעות תמריץ ושעות טיפוח כך שיהיה ברור בדיוק מה מקבלים, במקום להשאיר את הנוסח שהיה קודם שמדבר על השתתפות בתקציב שעות לימוד ואז התחילה להתעורר שאלה משפטית מה נכנס בפנים ומה לא נכנס בפנים.
משולם נהרי: אתה יודע שבתקנות האלה זה לא רק התמריץ והטיפוח.
משולם נהרי: אני אמרתי את זה.
משולם נהרי: יש עוד דברים אחרים שהם לא מקבלים אותם.
<לירן שפיגל: אבל הם גם לא קיבלו אותם קודם לכן.
משולם נהרי: אז הם יקבלו עכשיו.
משולם נהרי: אז זה לא בסדר.
משולם נהרי: אתה אומר לי שהיה מגיע להם והם לא קיבלו?
<לירן שפיגל: יש דברים שהם קיבלו והם נמצאים כבר בתקנות.
משולם נהרי: אני שואל אותך שאלה פשוטה.
משולם נהרי: לפי התקנות הקודמות, יש דברים שהיו צריכים לקבל ולא קיבלו?
<לירן שפיגל: לא שאני יודע.
משולם נהרי: אבל אתה אומר שהן שונות מאלה.
<לירן שפיגל: אנחנו מחזירים את המצב לקדמותו.
משולם נהרי: תחזיר את המצב לקדמותו כמו התקנות ההן.
משולם נהרי: מה זה משנה לך?
משולם נהרי: אתה ראית את התקנות האלה של 2014?
משולם נהרי: הן שונות.
משולם נהרי: יש כאן הרבה עזים.
משולם נהרי: אני לא רוצה להיכנס לפירוט אבל התקנות הללו גרמו להם נזק ופגעו בהם קשות וזו הייתה המטרה.
משולם נהרי: בוא נקרא לנער בשמו.
משולם נהרי: זו הייתה המטרה, לחסום אותם ולהציק להם ולפגוע בהם כמו שביטלו את החוק.
<לירן שפיגל: סגן השר, מה שהפחיתו בשנת 2014 ממוסדות החינוך, היו שעות תמריץ ושעות טיפוח.
<לירן שפיגל: לא הפחיתו דברים אחרים.
<לירן שפיגל: לא נגעו בדברים אחרים.
יעקב מרגי: אני אשאל בשפתי אני.
יעקב מרגי: אני לא ארד לעומק כפי ששואל סגן השר נהרי.
יעקב מרגי: הרציונל של ההסכם הקואליציוני הוא לחזור למצב של 2012.
יעקב מרגי: התקנות שאתם עומדים לתקן, שהבטחת שכנראה הן יהיו לפני תחילת שנת הלימודים, מחזירות את המצב לקדמותו ככתבו וכלשונו כפי שהיה ב-2012?
<לירן שפיגל: מחזירים את המצב לקדמותו.
<לירן שפיגל: כלומר - - -
יעקב מרגי: כפי שהיה ב-2012?
<לירן שפיגל: הם קיבלו שעות תמריץ ושעות טיפוח ב-2012, הם יקבלו גם לפי התקנות שעות תמריץ ושעות טיפוח ב-2016.
יעקב אשר: מה עוד יש במסמך הזה?
יעקב אשר: האם יש דברים אחרים?
יעקב מרגי: אני רוצה להקל עליכם.
יעקב מרגי: אתה מבין את הדרישה של סגן השר נהרי?
יעקב מרגי: אתה מבין את השאלה שלו?
<לירן שפיגל: אני מבין לחלוטין את הדרישה של סגן השר.
<לירן שפיגל: אני הסברתי.
<לירן שפיגל: אנחנו נחזיר את המצב לקדמותו כך שמוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים, יסודיים, יתוקצבו כפי שהם תוקצבו לפני התיקון של 2014.
<לירן שפיגל: הדברים יהיו ברורים בתקנות.
<דוד שרפר: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת.
<דוד שרפר: אני מפורום המוכר אינו רשמי, פורום בתי הספר המוכרים שאינם רשמיים.
<דוד שרפר: אני רוצה לומר משפט אחד על הנושא הזה אבל אני רוצה טיפה להרחיב את היריעה ולראות מי עומד מאחורי התקנות האלה.
<דוד שרפר: התקנות מחזירות רק את המצב הכספי אבל באמת כמו שאומר סגן השר נהרי יש הרבה מעבר לשורה הכספית וזה איך מתייחסים לתלמידי המוכר שאינו רשמי.
יעקב מרגי: אני אומר מה שלא אומר לירן.
יעקב מרגי: אני אומר לך שההסכם הקואליציוני ותיקון החקיקה מחייב אותי לחזור למה שהיה ב-2012.
יעקב מרגי: אתה רוצה דברים מעבר למה שהיה ב-2013?
יעקב מרגי: זה לא המגרש שלי.
<דוד שרפר: לא.
<דוד שרפר: אני רוצה שיחזור – או יותר נכון ההסכם הקואליציוני רוצה שיחזור - למה שהיה ב-2012 גם בכסף אבל גם בחוק, בתקנות.
<דוד שרפר: אי אפשר להגיד שאת התקנות שינינו והם הופכים את כל התמונה, הכסף חזר.
<דוד שרפר: במלים אחרות, זה כמו שסגן השר אומר, הרבה עזים יש בתקנות האלה.
<דוד שרפר: את הכסף הם החזירו ומחר הם יכולים להוריד אותו.
<דוד שרפר: התקנות מעגנות את זה שאף פעם הם לא יוכלו להוריד אותו אלא אם כן יחזרו שוב לשינוי תקנות.
יעקב מרגי: איפה יש עזים, בתקנות שבוטלו?
<דוד שרפר: בתקנות החדשות.
<דוד שרפר: התקנות שבוטלו, במקומן הותקנו תקנות חדשות ושם יש עזים, וגם בחדשות נשארו העזים.
יעקב אשר: והעזים האלה, בסוף הן שווי כסף.
<דוד שרפר: ודאי.
מנחם אליעזר מוזס: אלה לא עזים אלא אלה שוורים.
<דוד שרפר: אם אפשר ברשות היושב ראש, כמה מלים לגבי מי שעומד מאחורי התקנות.
יעקב מרגי: מה ההשלכות של זה?
יעקב מרגי: אני אומר לכם מה התחושה שלי.
יעקב מרגי: סגן השר יודע על מה מדובר, אתה יודע על מה מדובר ולירן יודע על מה מדובר ואתם עובדים אתנו באיזה עשרים מטרים מעל פני הקרקע, לא לגעת בבר מינן, בהגדרות.
יעקב מרגי: דברו אתי בשפת העם ותאמרו לי מה זה אומר.
יעקב מרגי: תאמר לי מה אתה רוצה.
מנחם אליעזר מוזס: 55 אחוזים מהתקציב.
מנחם אליעזר מוזס: זה ריאלי ולהתאים את התקנות לזה.
יעקב מרגי: אני רוצה שהוא יסביר לי.
<דוד שרפר: זה נכון.
<דוד שרפר: אני אדבר בשפה הזאת.
<דוד שרפר: לפי התקנות החדשות יש באופן ריאלי ארבעים אחוזים ממה שמקבל תלמיד בחינוך הרשמי.
<דוד שרפר: לפי הנוסח של התקנות הישנות אמור להיות 75 אחוזים אמיתי.
<דוד שרפר: כך כל אחד במדינה יודע שהמוכש"ר מקבל 75 אחוזים.
ישראל אייכלר: האם זה כולל שעות טיפוח ותמרוץ מעבר לתקן?
יעקב אשר: על זה מדובר.
ישראל אייכלר: אני עקבתי אחרי הדיון הזה מהרגע הראשון ואני חייב לומר שהיום יש HD כל כך ברור, יותר ברור מכפי שאני רואה כאן.
ישראל אייכלר: שמעתי את דברי סגן השר ובאתי לכאן כדי לדעת האם אתה מדבר על 75 אחוזים מהכול או רק מהבסיס.
<דוד שרפר: מהכול.
יעקב מרגי: משרד החינוך, סיגל, את מבינה את הקושי שלנו?
יעקב מרגי: בואי תגידי לנו ברחל בתך הקטנה האם יש לכם עניין ואתם מתכוננים להיענות לבקשה של חברי הכנסת ושל סגן השר לעשות את זה 75 אחוזים?
יעקב מרגי: יותר ממה שהיה ב-2012.
<סיגל אלה: אני לא יודעת בדיוק מה הדרישה.
<סיגל אלה: אנחנו מתקצבים בשעות בדיוק מה שמוסדות מוכרים אמורים לקבל ביחס לרשמי.
יעקב מרגי: 75 אחוזים מהשעות?
<סיגל אלה: בחינוך מוכר אין יוח"א.
יעקב מרגי: אילו אני שר החינוך, אני עונה לך.
משולם נהרי: פיצול כיתות.
<דוד שרפר: א'-ב'.
<דוד שרפר: לא מתוקצב.
משולם נהרי: אני בכוונה לא נכנסתי לפרטי פרטים.
יעקב מרגי: תיכנס.
יעקב מרגי: בוא נשים את זה על השולחן.
יעקב מרגי: אי אפשר לדבר סחור סחור.
משולם נהרי: זה לא הדיון.
משולם נהרי: אנחנו לא נשחק במשחקי מלים מפני שכאשר אני מדבר על תקנות, ישבנו עם משרד החינוך ימים ולילות ועם היועצים המשפטיים, עם היועץ המשפטי לממשלה, וחשבנו על כל מילה ועל ההשלכות שלה, אני לא רוצה היום להיכנס למשחקים של מילה פה ומילה פה ותיקון פה ותיקון שם ומחר הם נופלים בכל מיני דברים אחרים.
משולם נהרי: אני רוצה להחזיר את המצב לקדמותו ולקיים אותו ככתבו וכלשונו.
משולם נהרי: ככתבו וכלשונו, זה אומר 75 אחוזים מכל מה שמקבל ילד בחינוך הרשמי.
משולם נהרי: בחינוך הרשמי כולנו יודעים שזאת לא חקיקה אלא זה תלוי בשר.
משולם נהרי: מחר הוא יכול להתחיל לתת תוספת של עוד כמה שעות ואתה לא תהיה בפנים.
משולם נהרי: או עכשיו צריכה להיות החלטת ממשלה, יש הצעת מחליטים, לקצץ לכל המערכת מהבסיס שעה אחת, אז מה יקרה?
משולם נהרי: תחסר להם עוד שעה אחת והם לא יקבלו כי זה תקן.
יעקב אשר: יש גם הבדל בסל.
משולם נהרי: זה יהיה תקן הבסיס החדש והם יוכלו להיפגע לאורך זמן.
משולם נהרי: אם אני מצמיד אותם לחינוך הרשמי באופן קבוע, כל מה שמקבל ילד בחינוך הרשמי, הם יכולים להתנהל אבל הם לא יכולים להשתגע וכל פעם למצוא את עצמם בלי אפשרות לתכנן לא העסקת מורים, לא בתי ספר, לא שום דבר כי הם לא יודעים מה הם הולכים לקבל.
יעקב אשר: משפט הבהרה.
יעקב אשר: זה נכון שמדובר על להחזיר את המצב כפי שהיה ב-2012 וזה אמר גם לירן שפיגל, אבל עד 2012 הדבר הזה היה בעייתי.
יעקב אשר: תמיד בעניין הזה היינו מקופחים.
יעקב אשר: באנו ואמרנו רק דבר אחד, קחו את המצב של ילד ותמחרו אותו אד-הוק להיום ומזה תגזרו 75 אחוזים.
יעקב אשר: גם אנחנו יודעים לעשות את החשבון.
יעקב אשר: זאת הדרישה.
יעקב אשר: זה שחזר המצב לקדמותו בחוזר – תודה רבה, זה בסדר, כך צריך להיות בהסכמים קואליציוניים, נקודה.
יעקב אשר: אנחנו באים ואומרים שאת העוול הזה צריך לתקן.
יעקב אשר: הוא נורא פשוט, הוא נורא ברור, הוא נורא חד.
יעקב אשר: 75 אחוזים ממה שילד אחר מקבל.
יעקב אשר: יוח"א, אם יש פרויקט של יוח"א וכאן יש בעיה במוכר שאינו רשמי, צריך להיות מטופל לחוד אבל יש אלף פרמטרים אחרים שקיימים וגם משתנים והילדים האלה לא מקבלים אותם.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אנחנו עזבנו את הבניין הזה בשעה 5:00 לפנות בוקר.
ישראל אייכלר: שאלתי את עצמי, מדינה שיש לה בעיות ביטחוניות, יש לה בעיות כלכליות, יש יוקר מחייה, יש בעיות דיור, כמה שעות עוסקים בליבה והאם ילד קטן ביסודי, ארבעים אלף ילדים, ילמד כך או אחרת.
ישראל אייכלר: הם רצו שהכול יהיה רשמי לפי התקנון, זכות דיבור לכל האופוזיציה, שעות ארוכות.
ישראל אייכלר: אמרתי, למה זה?
ישראל אייכלר: עכשיו שמעתי את סגן השר נהרי והוא אומר דבר פשוט.
ישראל אייכלר: מה שלא כתוב בתקנות, כל ההבטחות וכל הרצון הטוב – ובאמת יש רצון טוב לבוא ולתקן פה ושם – לא יתקן את הבסיס.
ישראל אייכלר: לכן אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לעמוד בכל תוקף על כך שכל מה שמקבל כל ילד אחר במדינה, כל הסלים – אני רואה כאן שורה של ביצים של תקציבים – יקבל גם הילד במוכש"ר.
יעקב מרגי: עולם הדימויים שלך בעייתי.
ישראל אייכלר: הכול ביצים שבורות.
ישראל אייכלר: כל הסלים האלה, אני רוצה שיהיו בסל אחד כמו שעושים צירוף סל בהפרשת חלה ואז יגידו ש-75 אחוזים ממה שמקבל ילד אחר, מקבל ילד במוכש"ר.
ישראל אייכלר: זה מה שצריך להיות בתקנות.
משולם נהרי: שיהיה יחס קבוע.
מנחם אליעזר מוזס: נער הייתי וגם זקנתי.
מנחם אליעזר מוזס: הייתי במשרד החינוך, ליוויתי את כל הסיפור הזה של הקמת המוכר שאינו רשמי ואז הייתה ועדת לאור.
מנחם אליעזר מוזס: הדור החדש לא יודע על כך.
<יהודית גידלי: תקצוב פנימיות.
מנחם אליעזר מוזס: הייתה גם ועדת לאור לתקציב המוכר שאינו רשמי.
מנחם אליעזר מוזס: אורי לאור היה סגן הממונה על התקציבים ואז ישבנו בישיבות בהן אני השתתפתי בכולן.
מנחם אליעזר מוזס: הייתי אז משנה למנכ"ל.
מנחם אליעזר מוזס: הוועדה הזאת הביאה רובריקות ממלכתי, ממלכתי דתי, חרדי, מוכר שאינו רשמי ומזה נגזרו ה-75 אחוזים.
מנחם אליעזר מוזס: לא משכר ולא מדברים אחרים.
מנחם אליעזר מוזס: הייתה רובריקה.
מנחם אליעזר מוזס: יש לי את זה אצלי במוזיאון.
מנחם אליעזר מוזס: זה מה שהיה.
מנחם אליעזר מוזס: היום הגענו למצב שאנחנו עומדים על שלושים אחוזים.
מנחם אליעזר מוזס: השאלה היא האם בתקציב 2017 ו-2018, לפני התקנות, דאגנו לכך שתהיה רזרבה על מנת שנוכל משם למלא את השלושים אחוזים ולהעלות בחזרה ל-75 אחוזים.
מנחם אליעזר מוזס: האם זה מופיע בתקציב או לא.
יעקב מרגי: לירן וסיגל, תקשיבו.
יעקב מרגי: לא התעמקתי בתקנות אבל מפנים את תשומת לבי.
יעקב מרגי: אני רוצה שנבין ביחד מה כולם הולכים עם הדיפלומטיה שלהם.
יעקב מרגי: אני לא יודע דיפלומטיה ואני שם את זה על השולחן.
יעקב מרגי: כתוב לנו בתקנה 9: תקנת משנה, במקום 75 אחוזים מתקציב שעות הלימוד, יבוא 75 אחוזים מתקן הבסיס.
יעקב מרגי: תראו מה זה תקן הבסיס.
יעקב מרגי: אני עולה למעלה, להגדרת תקן הבסיס.
יעקב מרגי: "תקן הבסיס – השתתפות המדינה בקיום מוסד חינוך רשמי בכל התחומים האלה: התקצוב ניתן בעבור שעות אורך של מספר שעות המזערי שלומדים תלמידים בכיתתם כפי שמורה המשרד מזמן לזמן.
יעקב מרגי: בצירוף התקצוב הניתן למוסדות חינוך רשמיים שאינם משתתפים בתכנית החדשה ובלא התוספות הניתנות למוסדות רשמיים בלבד לרבות לפי דבר חקיקה.
יעקב מרגי: תוספת בשל מדד הטיפוח או גודל הכיתה או תוספות בשל תכניות מיוחדות".
יעקב מרגי: הייתי יותר ממוקד?
יעקב מרגי: יכול להיות שתאמרי שאת לא הכתובת אבל את מבינה את הרציונל?
יעקב מרגי: אני אהיה יותר מחודד.
יעקב מרגי: נכון שהרציונל כפי שאמרתי היה לחזור למצב של 2012.
יעקב מרגי: אנחנו כבר מתקנים מצב.
יעקב מרגי: אני חושב שלא יתכן שילד במדינת ישראל לא יטופל.
יעקב מרגי: עזבי יקבל.
יעקב מרגי: לא יטופל בצורה שוויונית כמו שאר ילדי ישראל.
יעקב מרגי: אני מבין את הרציונל של הממלכה, של הממלכתי לעומת זה.
יעקב מרגי: לא יתכן להשתמש לטובת הרציונל הזה של לתת תמריץ להעדפה של הממלכתי, של הממלכה, גם בקטע של מאה אחוזים מול 75 אחוזים ואני מכיר זרם שיש לו יותר ממאה אחוזים.
יעקב מרגי: אם הממלכתי הוא מאה אחוזים, יש מעל מאה אחוזים.
יעקב מרגי: זה מופיע במסמכים שלכם.
יעקב מרגי: לא יתכן גם בקטע של המאה מול ה-75 אחוזים, אל מול מה?
יעקב מרגי: המאה שמדברים, הוא לא הבסיס שמדברים עליו ב-75 אחוזים.
יעקב מרגי: זה אפילו לא 75 אחוזים בחישובים שעשיתי עד כמה שאני יודע לעשות.
יעקב מרגי: אנחנו באמת שואלים.
יעקב מרגי: יש לי קושי כרגע.
יעקב מרגי: לו יצויר שהמצב ב-2012 היה כפי שאנחנו מבקשים לתקן, הייתי יותר נחרץ ואומר לך שתלכו ותבואו עם תשובות.
יעקב מרגי: זה ההסכם וכך צריך להיות.
יעקב מרגי: אנחנו באים ואומרים שכבר מתקנים, ורצוננו לתת הזדמנות שווה.
יעקב מרגי: כולם חרדים משום מה בשנים האחרונות לנקודת הזינוק ותנאים לילדי החרדים ולעתידם של ילדי החרדים.
יעקב מרגי: אני חושב שזאת ההזדמנות לפחות את ה-75 אחוזים להשוות לשאר ילדי ישראל.
יעקב מרגי: הבעתי את עצמי נכון?
יעקב מרגי: מה את הולכת לומר לי?
<סיגל אלה: אני מסכימה עם כל מילה שלך.
<סיגל אלה: אתה תסכים אתי שאני לא הכתובת שלך.
<סיגל אלה: אנחנו החזרנו את המצב לקדמותו כמו שנדרשנו לעשות ב-2012.
<סיגל אלה: כל מה שנלקח, ישולם היום.
יעקב מרגי: אומר לך השר נהרי, נכון, אבל.
<סיגל אלה: אני לא הכתובת.
יעקב מרגי: הפילוסופיה של החינוך היא לא אחד הצדדים החזקים שלי.
יעקב מרגי: אומר לך סגן השר נהרי שזה לא נכון שאת חוזרת ל-2012.
<סיגל אלה: כמו שנדרשנו.
יעקב מרגי: הוא מבקש את לשון התקנות כפי שהייתה ב-2012.
<סיגל אלה: אני לא משפטנית.
<סיגל אלה: אני לא יודעת להגיד.
יעקב מרגי: מה אומר לירן?
<לירן שפיגל: אנחנו ננסח את התקנות כך שזה יחזור למצב שהיה ב-2012.
<לירן שפיגל: לגבי הנוסח, זאת שאלה.
יעקב מרגי: יש מישהו סביב השולחן שרוצה להתבטא?
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו רואים כאן את המטרה.
יעקב מרגי: תשאיר לי את זה לסיכום.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו באותו ראש.
<יוסף בוסו: אופק חדש, גני ילדים, מוכר שאינו רשמי.
<לירן שפיגל: גני ילדים, לא רלוונטי לתקנות האלה.
<יוסף בוסו: אני לא מדבר על התקנות.
<יוסף בוסו: שואלים האם אופק חדש יכול לחול בגני הילדים גם למוכר שאינו רשמי.
<יוסף בוסו: מדובר כאן בדרישה שהם דורשים מהגנים שעות.
<יוסף בוסו: מי שרוצה לעמוד בדרישה, האם אופק חדש יכול להיות שוויוני לגני הילדים גם במוכר שאינו רשמי?
<יוסף בוסו: למה מדירים אותם?
<יוסף בוסו: מה התשובה של משרד החינוך?
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, מדברים כאן על הסכמים קואליציוניים.
ישראל אייכלר: אני יודע שהסכמים קואליציוניים, זה פויה.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על צדק ועל שוויון.
ישראל אייכלר: למדנו מהמכון לדמוקרטיה באיזה מלים צריך להשתמש.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על הזדמנות שווה לכל ילד כדי שהוא יוכל לגדול ולהשתלב בגן עדן שנקרא מדינת ישראל.
ישראל אייכלר: יש ילדים נוצרים, חמישים אלף ילדים במוכר שאינו רשמי וגם הם קופחו מאוד חזק בתהליך.
ישראל אייכלר: אין להם הסכמים קואליציוניים אבל הם קופחו במשך השנים כמו שקופח המוכש"ר החרדי.
ישראל אייכלר: להם תיקנו ובצדק והוסיפו להם חמישים מיליון שקלים כדי שהם יהיו 75 אחוזים משאר ילדי ישראל.
ישראל אייכלר: אנחנו דורשים בשם הצדק, אדוני היושב ראש - לא הסכמים קואליציוניים – שדינו של ילד שלומד תורת ישראל, לא יהיה פחות מילד שלומד תורת הנצרות ולא מי שלומד את תורת דרוויניזם או המערב או לימודים אחרים שמלמדים אותו.
ישראל אייכלר: לא יעלה על הדעת שאנחנו כמשלמי מסים, לא הסכמים קואליציוניים ולא שום דבר, נסכים בכלל שיהיו 75 אחוזים.
ישראל אייכלר: אבל רבותינו אמרו לנו להסתפק ב-75 אחוזים, אז זה חייב להיות 75 אחוזים מהמקסימום.
ישראל אייכלר: אם נציגת משרד החינוך צודקת שהיא לא מייצגת את משרד החינוך, הפנייה שלנו כאנשי ציבור היא אל שר החינוך.
ישראל אייכלר: אם לא סר חינך בעיני ראש הממשלה והוא יפטר אותך ואתה תישאר שר חינוך, אתה חייב להחזיר עטרה ליושנה - שיתמודד מול ש"ס, אין לי בעיה, שישתמש בסיסמה הזאת – ולבטל את העוול הזה שספירת הילד שמקבל את המאה אחוזים תהיה שונה לגבי הילד שמקבל 75 אחוזים מזה.
ישראל אייכלר: זה חייב להיות, כמו שאמר היושב ראש, הכול.
ישראל אייכלר: כל תבנית הביצים או כל הסלים שיש כאן, צריכים להיות כלולים בחקיקה ובתקנות כי אחרת זאת אפליה, זאת גזענות.
ישראל אייכלר: היום היו לי שעות לשמוע ברדיו על גזענות כאשר קוברים אנשים ממוצא רוסי בחלקה ואמרו שזאת גזענות.
ישראל אייכלר: כל התקשורת עסקה בגזענות בעניין הזה.
ישראל אייכלר: זאת הגזענות החמורה ביותר שנוגעת לכספי המסים שהילד החרדי ואביו משלמים והמדינה באה ואומרת לו שהוא מקבל 75 אחוזים, לא ממאה אחוזים אלא מהחמישים אחוזים.
ישראל אייכלר: זה עוול.
<יוסף בוסו: הרב אייכלר, חזרת למה שהיה לפני כן.
<יוסף בוסו: אם אפשר לקבל תשובה.
<יוסף בוסו: שם אין לימוד תורה.
יעקב מרגי: יש לכם תשובות?
<יוסף בוסו: לגבי אופק חדש.
<לירן שפיגל: אופק חדש חל בחינוך הרשמי וכרגע הוא לא חל בחינוך המוכר שאינו רשמי.
<לירן שפיגל: זה הסכם קיבוצי ש המדינה עם הסתדרות המורים.
<יוסף בוסו: אין הסכם קיבוצי שקיים כיום שלא חל גם על המוכר שאינו רשמי.
<יוסף בוסו: תראה לי אחד כזה.
<יוסף בוסו: דבר שני, יצרת פער תקציבי וזה פער עצום.
<יוסף בוסו: אני מדבר אתך על גנים שכולם שם זה לא לימוד תורה.
<יוסף בוסו: במסלול, דרך הסכם קיבוצי של אלפי שקלים תקצוב לגן, 5,000 שקלים לכל גן.
<יוסף בוסו: אני אתן לך עוד עצה.
<יוסף בוסו: דרך ההסכם הקיבוצי תחליט שכל גננת במדינת ישראל מקבלת פי שלוש מהמוכר שאינו רשמי.
<יוסף בוסו: תעשה את זה רק דרך ההסכם הקיבוצי.
<יוסף בוסו: זה לא שוויוניות ואין לזה שום אחיזה לא משפטית, לא במציאות, לא בכלום.
<יוסף בוסו: כל הסכם קיבוצי חל עד היום על המוכר שאינו רשמי במדינת ישראל.
<יוסף בוסו: אופק חדש, זה שהוא לא קיים, זאת שערורייה.
<יוסף בוסו: אני מייצג גני ילדים שם לומדים יותר מהממלכתי בכל המושגים שקיימים בעולם ויצרו פער תקציבי ללא כל הצדקה.
<יוסף בוסו: אני יודע שזה עולה הרבה כסף.
<יוסף בוסו: מדובר כאן גם על ערבים וגם על יהודים.
<אבנר פורת: מאוד כואב הדבר – הרב אייכלר הזכיר את זה - שיש כאן איזושהי הנחת יסוד לגבי ה-75 אחוזים וזה נתון שאסור לערער עליו.
<אבנר פורת: יש כאן דבר שבסופו של דבר נובע מאיזושהי תפיסה, אני לא יודע אם להגיד קומוניסטית או מה, שיש מי שרוצה להחליט מה הם הערכים הנכונים על פיהם מחנכים.
<אבנר פורת: יש כאן מוסדות, גם חרדים וגם דתיים לאומיים, שכל החטא שלהם הוא שהם רוצים להיות נאמנים לדרך החינוך של עם ישראל לדורותיו.
<אבנר פורת: אז מוצאים את כל הדרכים להילחם בהם.
<אבנר פורת: פעם זה ב-75 אחוזים, פעם זה אפליה לטובת הנוצרים, פעם זאת אפליה בתוך המוכר שאינו רשמי של רשתות להן יש הסעות ולאחרות אין הסעות, פעם זאת מלחמה של חמ"ד ושל אלה במוסדות האלה.
<אבנר פורת: זה כל הזמן חוזר וחוזר.
<אבנר פורת: אני חושב שבוודאי שצריך לחזור לבסיס, ל-75 אחוזים מלא וזאת בכלל לא שאלה, ואני חושב שחברי הכנסת, אלה שיושבים כאן, שהם מייצגים את התורה, לערער על הנחת היסוד הזאת.
<אבנר פורת: מותר לילד, גם אם הוא לא לומד אנגלית, הוא נאמן לדרך התורה ואין שום סיבה שהוא יתוקצב פחות מכל ילד אחר במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אנחנו כרגע, מה לעשות, הולכים צעד אחר צעד.
יעקב מרגי: להעלות לקומה שלישית אתה חייב להיכנס דרך הלובי ודרך הקומה הראשונה.
יעקב מרגי: הלוואי ויכולנו להביא אותך לשם אבל אנחנו לא שם.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון, לסגן השר על נוכחותו ועל תרומתו לדיון, וכן לאורחים הרבים שהשתתפו ותרמו לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת משר החינוך להסדיר את נוסח תקנות חינוך ממלכתי, מוסדות מוכרים, כפי שהיו בתוקף בשנת 2012 ולבטל את התקנות שהותקנו ב-2014.
יעקב מרגי: הוועדה תעקוב אחר ביצוע התיקון של התקנות.
יעקב מרגי: כמו כן הוועדה קוראת לשר החינוך להחיל את אופק חדש על גני הילדים של המוכר שאינו רשמי.
יעקב מרגי: על סדר היום הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 6) (ארגון סטודנטים יציג), התשע"ו-2016.
יעקב מרגי: הצעת חוק פרטית 2361 של חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מירב בן ארי, עליזה לביא, איציק שמולי, איתן כבל, יפעת שאשא ביטון, אברהם נגוסה ויואב קיש.
יעקב מרגי: חיים כץ לימד אותי שמקריאים רק את אלה שעובדים על הצעת החוק.
יעקב מרגי: אני מבין שאנחנו לקראת גיבוש נוסח סופי להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית של הוועדה תציג את מה שהיה, מה היה הרציונל, מה התיקונים ונתקדם.
<מירב ישראלי: מה שמונח לפניכם, הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה ואני אסביר בקצרה את הדברים ואתעכב רק על השינויים.
<מירב ישראלי: יש לנו תיקונים בהגדרות של ארגון סטודנטים ארצי יציג במוסד להשכלה גבוהה.
<מירב ישראלי: הנושא של תשלומים נלווים לשכר הלימוד, לא דיברנו עליהם.
<מירב ישראלי: זה נשאר?
יעקב מרגי: עבר תיקון עקיף בחוק המל"ג.
<מירב ישראלי: נדון בזה שם.
<מירב ישראלי: נוסף לחוק זכויות הסטודנט, פרק ד(1), שעוסק בארגון סטודנטים ארצי יציג, בעצם אפשר להכיר, מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה יכול להכיר בארגון, בעמותה או בחברה לתועלת הציבור שמתקיימים בה שני דברים.
<מירב ישראלי: האחד, שרוב אגודות הסטודנטים בארץ חברות בו, והשני, שבאגודות שחברות בו חברים רוב הסטודנטים בארץ.
<מירב ישראלי: אלה שני התנאים להכרה בארגון יציג.
<מירב ישראלי: התאגיד מגיש בקשה בחודש ינואר.
<מירב ישראלי: בסוף נדבר על התחילה.
יעקב מרגי: הסעיף הקודם יוצר מצב שאין יותר ארגון יציג.
יעקב מרגי: הסעיף שקראת קודם.
יעקב מרגי: לפי התנאים שמתקיים בו, כדי שיתקיים בו ארגון יציג, צריך שרוב האגודות חברות בו.
יעקב מרגי: אין יותר מצב של יותר מארגון יציג אחד.
<מירב ישראלי: כאמור, אפשר להגיש בקשת הכרה והבקשה תוגש בכל שנה.
<מירב ישראלי: דיברנו על זה בפעם הקודמת.
<מירב ישראלי: כל שנה ייבדקו התנאים מחדש על ידי המנכ"ל.
<מירב ישראלי: הוא רשאי להכיר – אם הוכח להנחת דעתו שמתקיימים שני התנאים – והוא רשאי לא לחדש הכרה או לבטל אותה אם התנאים לא מתקיימים.
יעקב מרגי: עומדת לו הזכות לשיקולים אחרים מעבר לתנאים האלה?
<מירב ישראלי: נוסף שמכיוון שהארגון חייב לפעול לטובת הסטודנטים - - -
שולי מועלם-רפאלי: הוא ממלא את המטרות.
<מירב ישראלי: זה משהו חדש שתכף נגיע אליו.
<מירב ישראלי: המנגנון שנקבע הוא שאם הייתה בדיקה של רשם העמותות או רשם ההקדשות, תלוי בסוג התאגיד, הארגון חייב להעביר את ממצאי הבדיקה, לא משנה מה הם היו, הם יכולים להיות חיוביים או שליליים, למנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה ואז מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה בעצם יכול לראות האם הוא ממלא או לא.
יעקב מרגי: העילה באה קודם כל מהביקורת של אותם רשמים.
<מירב ישראלי: נכון, כי לא בעצם אין דרך לדעת את זה.
יעקב מרגי: לו יצויר שמחר יש עימות מהותי בין האגודה או העמותה לבין המל"ג - - -
<מירב ישראלי: זה לא שרירותי.
יעקב מרגי: זה לא שרירותי.
יעקב מרגי: זה בא כפועל יוצא כביקורת של התנהלות תקינה או לא תקינה או אי מילוי אחר היעדים.
יעקב מרגי: זה לא משהו שרירותי.
<מירב ישראלי: זה גם נובע כמובן מעקרונות של מינהל תקין.
יעקב מרגי: ועמידה במהות של ההקמה.
<מירב ישראלי: יש משהו חדש בסעיף שאני אקריא אותו, סעיף 21א(ד) המוצע: "לא יסרב המנהל הכללי של המועצה להשכלה גבוהה לבקשת הכרה או חידוש הכרה לפי סעיף זה, ולא יבטל הכרה, אלא לאחר שנתן לנוגע בדבר הזדמנות נאותה להשמיע את טענתיו".
שולי מועלם-רפאלי: שוב, זה מינהל תקין.
<מירב ישראלי: מינהל תקין.
<מירב ישראלי: לא יהיה אלא ארגון סטודנטים ארצי יציג אחד, כי אמרת, זה המצב.
<מירב ישראלי: שם ארגון הסטודנטים הארצי היציג.
<מירב ישראלי: כאן רציתי לשאול.
<מירב ישראלי: הייתי בדיון עם המחלקה הכלכלית-פיסקלית במשרד המשפטים ולא היה לנו ברור למה צריך לשנות את שם הארגון אצל הרשם.
<מירב ישראלי: בעצם מה שצריך לעשות זאת הוראה כמו בחוק החברות ובחוק העמותות, שבעצם בכל עת שהארגון הוא ארגון יציג, הוא צריך לציין את זה ליד שמו.
<מירב ישראלי: ארגון אחר אסור לו לעשות את זה.
<מירב ישראלי: זה מה שצריך להיות ואז לא ייווצר מצב שאם מישהו מתחלף, פתאום יהיו שני ארגונים עם שם זהה.
<מירב ישראלי: רצינו לשאול אם היה איזשהו עיקרון שהוא צריך לשנות את זה באופן רשמי אצל הרשם.
<גלעד ארדיטי: זאת נראית לי הפרקטיקה.
<מירב ישראלי: משרד המשפטים סבר שהדרך השנייה היא יותר יעילה.
<מירב ישראלי: הנוסח לקוח מחוק העמותות.
יעקב מרגי: הוא יהיה מחויב להצהיר שהוא ארגון יציג.
יעקב מרגי: אם יהיה ארגון אחר?
<מירב ישראלי: אסור לו.
יעקב מרגי: מכוח מה זה בא?
<מירב ישראלי: אנחנו כותבים את זה.
<מירב ישראלי: אם כן, אנחנו מקבלים את האופציה.
<מירב ישראלי: הודעה על בקשה לאישור תקנון או לשינוי בתקנון.
<מירב ישראלי: כאמור, זה היה כבר בפעם הקודמת.
<מירב ישראלי: בכל בקשה לרשם, לאחד הרשמים, לשנות את תקנון הארגון, המנכ"ל ידע על כך ואז הוא ידע אם יש איזשהו שינוי מהדברים שהארגון צריך להיות.
<מירב ישראלי: התוספת, כפי שאמרתי קודם, "ארגון הסטודנטים הארצי היציג יעביר למנהל הכללי של המועצה להשכלה גבוהה עותק מממצאי בדיקה שמסר לו הרשם בעקבות בדיקה שערך בעניינו בהתאם לסמכויותיו לפי חוק העמותות או חוק החברות לפי העניין".
<מירב ישראלי: כך המנכ"ל ידע אם יש איזושהי בעיה בארגון.
יעקב מרגי: חזקה שהארגון מילא את חובתו.
<מירב ישראלי: הקבלה לארגון הסטודנטים הארצי היציג, חיברנו כאן שתי הוראות שהיו נפרדות וקבענו את היחס ביניהן.
<מירב ישראלי: בכפוף להוראות סעיף קטן (ב), "ארגון הסטודנטים הארצי היציג יקבל כל אגודת סטודנטים שתבקש להתקבל כחברה".
<מירב ישראלי: מכיוון שהוא ארגון יציג, הוא חייב.
<מירב ישראלי: אבל מכיוון שבארגון סטודנטים ארצי יציג תהיה חברה בכל עת אגודת סטודנטים אחת בלבד ממוסד להשכלה גבוהה, קבענו מנגנון חדש: "ביקשה יותר מאגודת סטודנטים אחת במוסד להשכלה גבוהה להתקבל לארגון, יקבל הארגון כחברה או כבעלת מניה בו לפי העניין את אגודת הסטודנטים המייצגת את המספר הגדול ביותר של הסטודנטים בין הסטודנטים באותו מוסד.
<מירב ישראלי: הוראה כאמור תיקבע בתקנון הארגון".
<מירב ישראלי: זכויות אגודות סטודנטים בארגון הסטודנטים הארצי היציג.
<מירב ישראלי: אלה דברים שכבר היו בקריאה הראשונה.
<מירב ישראלי: אלה יכולות להיות או מניות או חברים או זכויות הצבעה לחבר או בעל מניה.
<מירב ישראלי: הכול ייקבע ביחס למספר הסטודנטים לפי המספר ביחס לכלל הסטודנטים.
<מירב ישראלי: זה המנגנון.
<מירב ישראלי: הוא יחושב לפי נתונים שיהיו בידי ארגון הסטודנטים פעם בשנה, ב-15 במאי.
<מירב ישראלי: הוסבר כאן בפעם הקודמת מדוע 15 במאי.
<מירב ישראלי: האסיפה הכללית של הארגון תבחר את יושב ראש הארגון וסגנו.
<מירב ישראלי: גם זה היה בקריאה הקודמת.
<מירב ישראלי: אי תלות מפלגתית.
<מירב ישראלי: בעקבות החלטה שהייתה כאן בישיבה הקודמת, הנוסח הורחב: "ארגון סטודנטים ארצי יציג יהיה בלתי מפלגתי.
<מירב ישראלי: מוסדותיו, פעיליו ונציגיו לא יקבלו תמיכה מגורם מפלגתי, לא יהיו תלויים בו ולא יתמכו בו כאמור, לא ייצגו גורם כאמור ולא יפעלו עבורו, במישרין או בעקיפין".
<מירב ישראלי: תפקידיו ומטרותיו של ארגון הסטודנטים הארצי היציג.
יעקב מרגי: למה לא חשבתם לעשות את זה דו צדדי?
יעקב מרגי: שגם הארגון לא יתמוך ולא יפעל ולא יעשה?
יעקב מרגי: לא רק המפלגה.
יעקב מרגי: כרגע הסעיף מדבר על המפלגה.
שולי מועלם-רפאלי: על הארגון.
יעקב מרגי: ארגון סטודנטים יהיה בלתי מפלגתי, נכון?
יעקב מרגי: מוסדותיו לא יקבלו תמיכה מגורם מפלגתי.
שולי מועלם-רפאלי: גם לא יתמכו בו.
יעקב מרגי: לא יקבלו תמיכה מגורם מפלגתי, לא יהיו תלויים בו ולא יתמכו בו כאמור.
<מירב ישראלי: תפקידיו ומטרותיו של ארגון הסטודנטים הארצי היציג ייקבעו בתקנונו.
<מירב ישראלי: התיקונים ב-(1) ו-(2) הם בעקבות הדיון שהיה לי עם משרד המשפטים שרצה לוודא שבעצם יש מה שנקרא ייצוג הוגן שזה בדיני עבודה קבוע בפסיקה, שברגע שארגון הוא ארגון יציג, הוא חייב לדאוג לזכויות של כלל הסטודנטים ולא רק של אלה שחברים בו.
<מירב ישראלי: הדגשנו את זה.
<מירב ישראלי: בפסקה (1) כתבנו ייצוג כלל הסטודנטים וגם הפרדנו את הקידום ורווחה וכתבנו "פעילות לקידומו ולרווחתו של כלל ציבור הסטודנטים".