GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: הכוונה היא שהם לא יהיו זכאים לגמול גם אם הם לא מקבלים גמול מהוועד האולימפי או מאיל"ת.
<מירב ישראלי: כי אחרת זה מכוסה באופציה האחרונה.
<קריאה: הממונה על השכר פה.
<מירב ישראלי: אה, שלום לך.
<אבי פרידמן: אני לא הממונה על השכר.
<אבי פרידמן: אני נציג האגף לשכר ולהסכמי עבודה במשרד האוצר.
<אבי פרידמן: קודם כול יש פה כמה שינויי נוסח קטנים.
<אבי פרידמן: מהותית אין לנו בעיה להכניס את ההערה שלכם כדי שלא יהיה בלבול - -
<מירב ישראלי: הכוונה היא לא לנציגי הציבור הכלליים, אלא לוועד האולימפי ולאיל"ת.
<אבי פרידמן: לפרוטוקול אנחנו גם רוצים להגיד שיש הסכמה שיושב-ראש לא מקבל גמול אחר מחברי המועצה.
<מירב ישראלי: משרד הספורט חשב שאולי היושב-ראש יקבל שכר, אבל בסופו של דבר זה ירד.
יעקב מרגי: נפתח את זה לדיון?
<אבי פרידמן: רק רציתי להגיד את זה.
יעקב מרגי: סיכמנו את הסוגיה הזאת?
<יאיר אברהם אלגאוי: לגבי הסעיף הקודם בנושא השכר - -
יעקב מרגי: שכר למי?
<יאיר אברהם אלגאוי: שכר העובדים.
יעקב מרגי: מה זה הסעיף הקודם?
<יאיר אברהם אלגאוי: סעיף התקציב.
<יאיר אברהם אלגאוי: רצינו לשאול מה ביחס לכל נושא השכר?
<יאיר אברהם אלגאוי: האם הוא חלק מהתקציב?
<יאיר אברהם אלגאוי: מהי ההתייחסות?
יעקב מרגי: תהיה רציני.
יעקב מרגי: המכון מכין הצעת תקציב באישור השרה והשר, והם לא ייתנו דעתם שזה לא כולל – אנחנו לא במדינת חלם.
יעקב מרגי: על כל צעד ושעל אתה יכול להכניס את סוגית העובדים.
יעקב מרגי: גם כשתרצה לרכוש ובלבד שזה לא יפגע כלכלית.
<מירב ישראלי: סעיף 23(ב) מטפל בזה בעיקרון.
<גיא אטיאס: רק לסוגיית הוועד המנהל.
<גיא אטיאס: יש התנגדות שלנו - -
<לימור תוסייה כהן: אמרנו שנחזור לזה, לא?
<מירב ישראלי: על מה אנחנו מדברים?
<לימור תוסייה כהן: יש סוגיה שנשארה פתוחה מהדיון הקודם על העובדים.
יעקב מרגי: האוצר יציג בהמשך את ההתנגדות שלו ונתייחס אליה.
יעקב מרגי: לא בטוח שנקבל אותה, אבל נראה.
<אמיר שרף: אתה מדבר על השכר?
<מירב ישראלי: על המועצה.
<לימור תוסייה כהן: על המועצה.
יעקב מרגי: נמשיך, בבקשה, את ההקראה.
<מירב ישראלי: למשרד האוצר הייתה פה הערה.
יעקב מרגי: מה ההערה?
<תמיר כהן: שלשר האוצר תהיה אמירה בהינתן ההקצאה של המקרקעין.
<תמיר כהן: מבחינתנו אפשר גם להוסיף "לפי התחשבות - -
יעקב מרגי: אתה מעודכן שהעברנו את רמ"י למשרד האוצר?
יעקב מרגי: אנחנו הוצאנו את שרת התרבות דהיום ובעתיד מכל "השר, השר, השר".
יעקב מרגי: אתם רוצים להכניס שר אוצר, אין לי בעיה שיהיה שר אוצר.
<תמיר כהן: רצינו להוסיף כדי לענות על חששות שעלו ממשרד התרבות והספורט שההקצאה תהיה בהתאם להתחשבות בהיקף הפעילות במטרות ובתפקידים של המכון.
יעקב מרגי: "המדינה תעמיד לרשות המכון את המקרקעין הדרושים לפעילותו".
<גיא אטיאס: בהינתן המצב הקיים.
יעקב מרגי: "כפי שתקבע הממשלה או שר שהממשלה תסמיך לכך".
יעקב מרגי: למה אני צריך עכשיו לרדת לרזולוציות?
יעקב מרגי: בוא נקבע כבר עכשיו.
יעקב מרגי: אתה רוצה לחנוק את זה?
<תמיר כהן: לא.
יעקב מרגי: אולי הפעילות שלו תהיה מצומצמת?
יעקב מרגי: אני חושב שההגדרה פה ראויה ונכונה.
יעקב מרגי: ממשלה כוללת את שר האוצר.
<תמיר כהן: - - -
<אמיר שרף: אני עורך דין אמיר שרף ממכון וינגייט.
<אמיר שרף: מצד המכון אנחנו מוטרדים מאוד מהנוסח של הסעיף הזה.
<אמיר שרף: אנחנו חוששים שכיום המכון יושב במתקנים שלו, אבל הסעיף הזה לא מבטיח לו את המשך הקיום ויכולת התכנון והעבודה במקרקעין הקיימים.
<אמיר שרף: בנוסחים קודמים של החוק ששונו בעקבות הערות ממשרדי הממשלה השונים נכתב בצורה מפורשת שהמכון ימשיך לשבת בשטח שהוא יושב בו היום.
<אמיר שרף: בתפריט שצורף להצעת החוק חשבנו שזה פתרון נכון וראוי להבטיח את הקיום של המכון וכדי למנוע לחצים עתידיים.
יעקב מרגי: התייחסות אחר כך.
<ערן מוטרו: אני עורך דין ערן מוטרו מהסוכנות היהודית.
<ערן מוטרו: כידוע, קרקעות וינגייט הן רובן קרקעות מדינה.
יעקב מרגי: הסוכנות עדיין קיימת, נושמת, חיה, בועטת?
<ערן מוטרו: הסוכנות עדיין קיימת.
<ערן מוטרו: חיה, בהחלטה.
יעקב מרגי: עיצבתם את דמותו של הישראלי הבא, היהודי הבא, הדורות הבאים.
<ערן מוטרו: תודה רבה.
<ערן מוטרו: חוזי החכירה החתומים היחידים בוינגייט הם של הסוכנות היהודית שהיא בעצם חברת האם של המכללה.
<אמיר שרף: על שישה דונם בלבד.
<ערן מוטרו: כיוון ששני הגופים חיים יחד ויש צורך בגידול טבעי וכן הלאה, מבוקש להוסיף בסיפא של הסעיף: "זאת בתיאום עם הסוכנות היהודית".
<ערן מוטרו: נראה לי מקובל לאור כל מה שדיברנו פה על המונופול ועל הכרסום וכן הלאה.
יעקב מרגי: כמה אתם באחוזים בשטח שם?
<ערן מוטרו: באחוזים אני לא זוכר.
<ערן מוטרו: זה שישה דונם ומעלה.
<גיא אטיאס: שישה דונם מתוך ארבע מאות שלושים ושניים.
<ערן מוטרו: לגיטימי.
<ערן מוטרו: אז אתה רק מחזק אותי.
יעקב מרגי: לפי כללי הדינים והבעלויות, יש מישהו שיכול להקצות שטח שהוא שלך?
<ערן מוטרו: לא.
<ערן מוטרו: אבל ברגע שלא יהיה שום אזכור של הסוכנות אי אפשר יהיה להגדיל את השטח שלהם לעולם.
<ערן מוטרו: כי תהיה בעיה.
<ערן מוטרו: כל השטח, לפי הסעיף, יכול להיות מוקצה רק למכללה.
יעקב מרגי: שמעתי את החשש.
<מירב ישראלי: זה רק לחוק הזה.
<מירב ישראלי: זה לא קשור לדברים אחרים.
<ערן מוטרו: החוק הזה קשור רק למקרקעין.
<מירב ישראלי: אנחנו לא מסתירים - - -
יעקב מרגי: השאלה שלך ברורה.
יעקב מרגי: בבקשה, שלמה.
<שלמה בן גל: אותו דבר על מה שדיברנו בנושא המתקנים.
<שלמה בן גל: האדמות הופקעו עבור שני הגופים.
<שלמה בן גל: אנחנו העברנו מסמכים בדיון הראשון, ונעביר שוב את המסמכים.
יעקב מרגי: מי הפקיע?
<שלמה בן גל: משרד החינוך הפקיע בשלוש הפקעות.
יעקב מרגי: מי זה משרד החינוך?
יעקב מרגי: המדינה, נכון?
<שלמה בן גל: בוודאי.
יעקב מרגי: בחוק הזה כתוב שהממשלה תחליט לגבי הקרקעות.
<שלמה בן גל: בסדר, הממשלה תחליט.
יעקב מרגי: הממשלה זה גם משרד החינוך.
<שלמה בן גל: בסדר גמור.
<שלמה בן גל: רק דקה, בבקשה.
<שלמה בן גל: יש לנו גם מכתב מראש מנהל הספורט שאם נרצה להתפתח יוקצו אדמות למכללה.
יעקב מרגי: מי זה ראש מנהל הספורט?
<שלמה בן גל: ד"ר אורי שפר.
<שלמה בן גל: יש לנו מסמכים, נעביר אותם.
<שלמה בן גל: יש לנו גם מסמך ממנהל מקרקעי ישראל שבמידה שנרצה לבנות מעונות יקצו לנו מעונות.
<שלמה בן גל: אני מבקש – מתוך ארבע מאות שלושים דונם שלא מוסדרים עדיין בחוק למכון, שמתוכם שמונים יוקצו להתפתחותה של המכללה.
יעקב מרגי: לו יצויר שהסמכות בידי – למה שמונים ולא שישים?
<שלמה בן גל: כי הוועדה תחליט מה הצרכים.
יעקב מרגי: אז הממשלה מחליטה.
<שלמה בן גל: אנחנו מעריכים שמונים, תגידו שישים – בוא נלך לרב.
<שלמה בן גל: אני רק רוצה לציין שבמכללה יש כשמונת אלפים תלמידים; כאלף שש מאות לתואר ראשון ושני, והשאר ללימודי תעודה והסבה מקצועית.
<שלמה בן גל: צריך להתחשב בגוף הגדול הזה.
יעקב מרגי: מר בן-גל, זה שאני נחרץ זה לא אומר שאני חולק עליך ולא צריך לעשות כל מה שביקשת.
יעקב מרגי: אבל תבין שכשאנחנו מחוקקים חוק אני לא יכול להיכנס לזה עכשיו וגם לא ראוי להיכנס לזה.
יעקב מרגי: ברגע שכתוב שהממשלה החליטה ולא מנכ"ל או שר או יושב-ראש, זה אומר שהממשלה עושה את צעדיה בשקיפות.
יעקב מרגי: כשהממשלה תתכנס ותקבל החלטה בסוגיה הזאת תהיה לכם אפשרות לומר את מה שאתם רוצים לומר.
יעקב מרגי: זאת לא האכסניה, עם כל הכבוד.
<רוני לידור: זאת בדיוק הנקודה.
<רוני לידור: אתה מבין, חבר הכנסת מרגי?
<רוני לידור: אנחנו פה כי אנחנו צריכים סיוע.
<רוני לידור: אם לא היינו צריכים את הסיוע הזה היינו בבית או בעבודה.
<רוני לידור: יש לנו מה לעשות.
<רוני לידור: בכל נקודה שהמכללה האקדמית בוינגייט מעלה: 1.
<רוני לידור: ענייני מחקר 2.
<רוני לידור: הכשרת מאמנים 3.
<רוני לידור: קרקעות לפיתוח - -
<רוני לידור: - - שום התייחסות לגוף הזה - -
יעקב מרגי: אדוני נשיא המכללה - -
<רוני לידור: - - שמ-59' נמצא במכון.
<רוני לידור: איך אפשר להתעלם מזה?
יעקב מרגי: אמרת זאת מתחילת הדיונים, וחבל לחזור על זה כל פעם.
יעקב מרגי: יש פה חשש שמא יש התנהלות או הקצאת קרקעות שתחנוק אותם ולא תיתן להם אופק שירות ולא התפתחות ולא כלום.
יעקב מרגי: איך אנחנו מעגנים את זה שהחלטה לגבי הקצאת הקרקע תתייחס לתנאי הסביבה שם - - בבקשה, אמוץ.
<אמוץ בכר: רק נתון שאני לא בטוח שכל המליאה הזאת יודעת אותו, ואני מניח שאנשי המכללה כן יודעים אותו.
<אמוץ בכר: למרות מה שנאמר קודם לגבי 6.2 דונם בטאבו של הסוכנות היהודית שהיא חברת האם, 11.2 דונם, בפועל, על-פי מודד מוסמך שהוזמן ב-2011 ותואם עם המכללה לצורך אותם סכסוכים שהיו בעבר, היא יושבת על 11.2 דונם.
<אמוץ בכר: רצוי שנדע את זה.
יעקב מרגי: 11 מעוגנים ובהסכמה?
<אמוץ בכר: אלה אדמות שניתנו על-ידי הסוכנות היהודית כשהמכון נבנה.
<רוני לידור: לא מחלקים מתנות חינם.
יעקב מרגי: גיא, אתה יכול להתייחס לחשש של ההקצאה?
<רוני לידור: ארבע מאות שמונים דונם מול שישה דונם.
יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אפסיק לעזור לך או להתייחס לחששות שלך?
יעקב מרגי: תאמין לי, יהיה לי יותר קל.
יעקב מרגי: - - - בזמן הדיונים – ואני לא מתנצל על כך – שני שליש זה המכללה.
יעקב מרגי: בבקשה, גיא.
<גיא אטיאס: סוגית הקרקעות זה דיונים מאוד ארוכים שקיימנו אותם עם האוצר.
<גיא אטיאס: בואו נשים את הדברים בצורה מאוד בהירה.
<גיא אטיאס: דבר ראשון התחייבנו למכללה לכל נושא המעונות.
<גיא אטיאס: ההתחייבות שלנו מסודרת מול אגף תקציבים.
<גיא אטיאס: לנושא המעונות אנחנו מחויבים לתת - -
יעקב מרגי: איפה זה מעוגן?
יעקב מרגי: גיא, מחר-מחרתיים - - -
<גיא אטיאס: זה לא גיא, זה סיכומים חתומים בין משרד האוצר לבין משרד התרבות והספורט.
<גיא אטיאס: החשש הזה בהם עלה פעם אחר פעם על-ידי המכללה.
<גיא אטיאס: אנחנו נותנים בו הסדר לכל נושא המעונות שהוא מעבר לדונמים או להקצאה שדוברה פה.
<גיא אטיאס: בנוסף התחייבנו מול משרד האוצר שנסדיר את המצב הקיים אף על פי שהמצב החוקתי יש 6.2, הם יושבים על 11.2 - -
<גיא אטיאס: יכול להיות שאני לא מדייק.
<גיא אטיאס: אשמח לקבל תיקונים.
<גיא אטיאס: אנחנו הולכים להסדיר את המצב הקיים.
<גיא אטיאס: זה גם בין הסיכומים שלנו מול אגף תקציבים.
<גיא אטיאס: אם הייתה צריכה להיות התפתחות של המכללה רק בנושא לימוד – ואני מדגיש: לא מתקנים, לא מתקני ספורט, לא כפי שהם עושים היום ובונים חדרי כושר.
<גיא אטיאס: אני שואל שאלה, אם אתם כל כך כמהים - -
יעקב מרגי: כיכר ת'חריר.
יעקב מרגי: כולם שואפים - -
<גיא אטיאס: כבוד היושב-ראש, צריך לשים את הדברים בצורה ברורה.
<גיא אטיאס: היום המכללה בונה חדר כושר, והיא מתלוננת כל היום על כך שאנחנו מקימים ועושים כפילויות, והיא עושה בדיוק אותו דבר מאה מטר ליד, ואז הם באים ואומרים - -
<רוני לידור: - - - חדר הכושר?
<גיא אטיאס: רגע, רוני.
<רוני לידור: אני רק מצביע.
יעקב מרגי: אתה יכול להוריד את היד.
<גיא אטיאס: לכן אמרנו שמתוך 432 דונם אנחנו מורידים 11.2 דונם.
<גיא אטיאס: שאר הקרקע תהיה למכון, ואנחנו ניתן מענה מלא לסוגית הסטודנטים.
יעקב מרגי: האוצר מכיר את ההבנה וההתחשבות?
<תמיר כהן: אני מגבה את כל מה שגיא אמר.
<תמיר כהן: לי חשוב להדגיש שהמדינה לא מתחייבת ל-432, אלא היא מתחייבת - -
יעקב מרגי: זה מול גיא, מול המכון.
יעקב מרגי: הממשלה תחליט.
<גיא אטיאס: אם זזים מהמקום כן, אבל במסגרת הקיים יש סיכום תקציבי שאנחנו חתומים על 432 ומגובה איך אנחנו הולכים להסדיר את ההפקעה - -
<מתי שטיינר: לא שמעתי מה אמרו.
יעקב מרגי: גיא הבהיר שהם מחויבים למכללה ב-11.2 דונם.
יעקב מרגי: יש הסדרה.
יעקב מרגי: על הדרך הוא אמר ש-432 מיועדים למכון.
יעקב מרגי: משרד האוצר אומר שזה סותר כי הממשלה צריכה להחליט כמה המכון יקבל.
יעקב מרגי: הוא ניסה לשים את זה על הדרך.
יעקב מרגי: הוא היה ערני.
יעקב מרגי: אף על פי שהוא דיבר אני חידדתי.
<מתי שטיינר: זה יכול להיות 50 דונם.
יעקב מרגי: מה שצריך לפעילות.
יעקב מרגי: מי המצביע?
<אורן שדמי: אני עורך דין אורן שדמי, היועץ המשפטי של המכללה.
<אורן שדמי: לגבי סעיף 34: "המדינה תעמיד לרשות המכון את המקרקעין הדרושים לפעילותו".
<אורן שדמי: למה לא להוסיף שם: "תוך התחשבות בגוף או בגופים אחרים הפועלים במקום"?
<אורן שדמי: פשוט.
יעקב מרגי: אני מוכן להביא פשרה מהבית שלי.
יעקב מרגי: אנחנו קבענו שזה יהיה כפי שתקבע הממשלה או שר שהממשלה תסמיך לכך.
יעקב מרגי: אני רוצה להשאיר את זה לממשלה.
<אורן שדמי: תוך התחשבות.
יעקב מרגי: בסדר, זה אתה ביקשת.
יעקב מרגי: קח בחשבון שלא כל מה שתבקש תקבל.
<אמוץ בכר: אני רוצה לומר משהו לגבי הקרקעות – דעתי לא נחה בנוגע לסיכום שיש שהמדינה תקצה לפי הצרכים.
<אמוץ בכר: לכאורה נראה שלמכון יש הרבה מאוד קרקעות.
<אמוץ בכר: אנחנו מדברים על 432 דונם - -
יעקב מרגי: אולי אתה צריך 600?
יעקב מרגי: הממשלה צריכה לקבל החלטה על 600.
<אמוץ בכר: אין 600.
יעקב מרגי: יהיו.
יעקב מרגי: ימציאו לך.
יעקב מרגי: אתה יודע, שר התחבורה בונה - -
<יוסי שרעבי: כל מה שנאמר כאן זה שבסופו של דבר כל החלטה לגבי הקצאה עתידית וחלוקת הדונמים בין הגופים השונים תיעשה על ידי הממשלה.
<יוסי שרעבי: אז בשביל מה הדיון הזה עכשיו?
<אמוץ בכר: אז שזה ייכתב ככה, שחלוקה תיעשה תוך התחשבות בגופים - -
יעקב מרגי: תודה, אמוץ.
<גיא אטיאס: 11.2 זה הסיכום.
יעקב מרגי: זאת המחויבות למכללה.
<גיא אטיאס: מעבר לזה אין שום מחויבות.
<אמיר שרף: - - -
<גיא אטיאס: 11.2 כולל 6.2, ואין מעבר לזה שום דונם.
<אמיר שרף: זאת מחויבות, זה לא שיש הגבלה.
<גיא אטיאס: בסיכומים שיש מול אגף תקציבים 11.2 זה מספר הדונמים שיש למכללה.
<גיא אטיאס: היתרה הולכת למכון, אלא אם כן הממשלה תחליט אחרת, ותכנית הממשלה יכולה להחליט אחרת.
יעקב מרגי: בגלל החקיקה מה שהיה לכם במחלוקת הולך להיות מוסדר.
יעקב מרגי: אז יש תמורה בעד האגרה.
<שלמה בן גל: אני רוצה לתקן את גיא לגבי חדר הכושר.
<שלמה בן גל: זה חדר כושר של נכים - -
יעקב מרגי: די, אני נוזף בך שהעלית את הנושא.
יעקב מרגי: לא נזפתי בכם שלא שמתם את זה כגילוי נאות ולא כלום בחששות שלכם לצמצום ולחניקה.
יעקב מרגי: אל תעלה את זה.
יעקב מרגי: על הדרך קיבלת נזיפה.
יעקב מרגי: זה שאלות קיטבג.
<שלמה בן גל: לא שאלות קיטבג.
יעקב מרגי: אורה, בבקשה.
<הדס פרבר: כן, כן.
<גיא אטיאס: חברים, כן.
יעקב מרגי: אורה, שאלת שאלה חשובה.
יעקב מרגי: את רואה איזה עניין זה עשה פה.
<גיא אטיאס: כן, אנחנו מנכסים את השטח.
יעקב מרגי: הממשלה תנכס.
<הדס פרבר: השטח הופקע לטובת המכון.
<גיא אטיאס: אני יודע שהשטח הופקע לטובת המכון.
נורית קורן: אז זה לא אומר שהממשלה תחליט.
נורית קורן: אדוני היושב-ראש.
יעקב מרגי: נורית, את חברת כנסת.
יעקב מרגי: מהיום והלאה לא אקבל - - - אין יותר התפרצויות בדיון.
יעקב מרגי: מי שלא הבין או חדש בזה – כפי שאמרתי לגבי המכללה, כנראה מה שהיה במחלוקת הולך להיות מוסדר.
יעקב מרגי: גם בגלל שהמדינה לא בהרבה תחומים יודעת לעבוד ומושכת הרבה זמן והולכת להסדיר את הקרקע מול המכון זה בהליך של החלטת הממשלה.
יעקב מרגי: אני לא פותח את זה לדיון.
נורית קורן: אתם אומרים כל הזמן ש-432 דונם הופקעו לטובת המכון, כלומר המכללה נשארת רק עם 11.2 דונם שכוללים שישה דונם של הסוכנות היהודית.
נורית קורן: אבל לסוכנות היהודית בעצם נשמרת הזכות שלה כי זה שייך לה כמו כל דין אחר.
נורית קורן: אבל אני אומרת שצריך לתת למכללה את האפשרות להתפתח.
יעקב מרגי: שתבוא לממשלה ותבקש.
<קריאה: אז לא להגביל אותם פה.
נורית קורן: אין פה הגבלה.
יעקב מרגי: הסברתי לכם שאני לא הולך לשים לכם את כל התסכולים ואת כל הפרנויות של ההווה, עבר ועתיד על החוק הזה.
יעקב מרגי: יש הליך מסודר איך מדינה מקצה, איך מבקשים קרקע, איך מדינה מקצה קרקע.
יעקב מרגי: זה אמנם ויה דה לרוזה, אמנם התעללו בכם, אבל זה לא בחוק הזה.
<רוני לידור: אתה צודק מאה אחוז, אבל שלא יוגבל מראש.
יעקב מרגי: לא נותנים את זה לדייר הפשוט שקונה קוטג', ואחרי שנתיים וחצי העירייה מרימה לו שמונה קומות, חוסמת לו את האוויר, את הרוח, את השמש, את האבק ואת החנייה ומתעללת בו.
יעקב מרגי: לא מעגנים את זה בשום חוק.
יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אגן לך עכשיו על העתיד?
יעקב מרגי: לא הולך כאן.
יעקב מרגי: לא נוגע בזה יותר.
<מירב ישראלי: אני מוחקת את הסיפא.
<רוני לידור: אני מבקש רק הבהרה אחת.
יעקב מרגי: אתה מהמר על זה.
<רוני לידור: אני לא מהמר, אני שואל שאלה.
<רוני לידור: הדיון הזה בוועדת החינוך של הכנסת שמנוהל בצורה יוצאת מן הכלל, ואין לי שום טענות.
<רוני לידור: אין לי שום תלונות לגבי מהות ולגבי אופי הדיונים.
<רוני לידור: אני מכבד אותך ואת הדיון.
<רוני לידור: אבל איך זה יכול להיות שטענות מוצדקות לא נשמעות בוועדת החינוך של הכנסת, ואין שום התייחסות בכתב בחוק ובהסדריו, והוועדה שולחת אותי לממשלה?
יעקב מרגי: אתה מבין שבחוק הזה מי שצריך היה לצעוק "געוואלד" זה יותר המכון מאשר אתה?
יעקב מרגי: לגביך נאמר מפורשות שיש הסכמה עם האוצר והולכים להציל לך 11.2 דונם.
יעקב מרגי: המכון עוד לא יודע על איזה שטח הוא הולך לשבת.
יעקב מרגי: הממשלה תחליט או שני שרים שהממשלה תסמיך.
<יוסי שרעבי: שר האוצר ושר הספורט.
יעקב מרגי: אתה רוצה להגדיר את זה – שר האוצר ושר הספורט.
<מירב ישראלי: אז הממשלה או אם היא תסמיך?
יעקב מרגי: הממשלה או שני שרים יחד.
<אורה חכם: אדוני היושב-ראש, אין רישום בעלויות על הקרקע?
יעקב מרגי: הממשלה תסדיר את זה בהחלטה שלה.
<רות דיין מדר: אדוני היושב-ראש, אני עורכת דין מהשלטון המקומי.
<רות דיין מדר: אני מבקשת לעדכן את הוועדה ולשאול לפרוטוקול גם את המכון וגם את המשרד.
<רות דיין מדר: אנחנו קיימנו אתמול ישיבה עם מנכ"ל משרד התרבות והספורט לעניין נציגות שלטון מקומי בהרכב המועצה.
<רות דיין מדר: המשרד אמר שהוא לא רואה לנכון, והוא לא מוצא שנציג שלטון מקומי צריך להיות בהרכב המועצה.
<רות דיין מדר: השאלה שלי לפרוטוקול היא האם כיום מתקיימים שיתופי פעולה עם הרשויות המקומיות במכון, והאם בהצעת החוק החדשה והמדיניות שתתקיים מהחוק עצמו, האם הולך להיות שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות?
יעקב מרגי: הוא אמר לך לא.
יעקב מרגי: בהתייחסות לשאלה קודמת – רק עם גופי ספורט.
<רות דיין מדר: זה לפרוטוקול?
יעקב מרגי: זה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אמרת את זה, גיא, נכון?
יעקב מרגי: המכון מחויב לעיריות מקומיות.
<גיא אטיאס: המוטו הוא לגבי ספורט.
<רות דיין מדר: השאלה שלי היא לא סתם.
<גיא אטיאס: המוטו הוא לגופי ספורט.
<גיא אטיאס: יש אפשרות אם עירייה מסוימת, למשל עיריית נתניה, תרצה לעשות פעילות במכון שהיא במסגרת הפעילות הרווחית אז אפשר.
<יוסי שרעבי: זאת לא ליבת העבודה של המכון.
<גיא אטיאס: ליבת העבודה היא גופי ספורט איגודיים.
<רות דיין מדר: אז המכון לא זקוק לרשויות המקומיות כדי לקיים שיתופי פעולה ולהגיע למצוינות בספורט.
<גיא אטיאס: זה לא מה שנאמר.
<גיא אטיאס: לפעילות הרווחית כן.
<רות דיין מדר: רק כדי להבין למה אנחנו לא צריכים את הרכב המועצה.
<רות דיין מדר: בשביל לקחת מאתנו כסף, כן?
<רות דיין מדר: רק כדי להבין.
<רות דיין מדר: אנחנו גוף עסקי שאנחנו מקיימים אתו שיתוף פעולה כדי להרוויח יותר כסף לא בשביל מצוינות.
יעקב מרגי: השאלה שלך הייתה במקום.
יעקב מרגי: קיבלת הבהרה.
יעקב מרגי: זה לא מונע מהמכון לשתף פעולה עם רשות מקומית.
יעקב מרגי: אני לא רואה לנכון מקום למרות האמפתיה ושיתוף הפעולה והחשיבות של המרכז לשלטון מקומי כגוף שלטוני וגוף מבצע.
יעקב מרגי: במקרה הזה לא שייך במועצת המנהל נציג שלטון.
יעקב מרגי: אם הייתם בעלי מניות, אז אולי, אבל ככה לא.
<מירב ישראלי: כרגע הנוסח זה הממשלה או שהיא רשאית להסמיך את שר האוצר ושר הספורט.
יעקב מרגי: נמשיך בהקראה.
יעקב מרגי: ה"אלא" הזה מגביל?
יעקב מרגי: זאת אומרת שהוא רשאי להשכיר לשנתיים?
<מירב ישראלי: עד עשר שנים.
יעקב מרגי: עד עשר שנים ללא אישור שר האוצר?
<מירב ישראלי: זאת ההתנהלות שלו.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם הזכות הזאת קיימת לכל הגופים הסטטוטוריים האחרים.
<מירב ישראלי: הסעיף הזה הוא סעיף סטנדרטי לפחות בתאגידים הסטטוטוריים בשנים האחרונות.
<לימור תוסייה כהן: הסעיף קיים.
<לימור תוסייה כהן: אנחנו חושבים שצריך לעדכן אותו בכל מיני היבטים שיבהירו שאם למכון יש למשל שולחנות, והוא רוצה להחליף אותם, בוודאי לא צריך לקבוע את זה בתקנות בשביל לאפשר לו את זה.
<לימור תוסייה כהן: לכן יכול להיות שמקובל עליכם - -
יעקב מרגי: לו יצויר שהוא ירצה לפתוח גן אירועים בגן של המקום?
<מירב ישראלי: במרכז בגין יש.
<לימור תוסייה כהן: הסעיף הזה קיים בחקיקה.
<לימור תוסייה כהן: הוא קצת תופס דברים מעבר למה שיש כוונה לתפוס.
<לימור תוסייה כהן: זאת אומרת שהכוונה שכל מכירה מהותית, קנייה מהותית או השכרה.
יעקב מרגי: נכסים.
<לימור תוסייה כהן: נכסים מהותיים.
יעקב מרגי: ריהוט נכנס בהגדרה של נכסים?
<לימור תוסייה כהן: נכס זה נכס.
<לימור תוסייה כהן: משפטית כן.
<לימור תוסייה כהן: לכן אם מקובל על יושב-ראש הוועדה נציע ליועצת המשפטית להבהיר את הדברים האלה.
יעקב מרגי: זה רק מסרבל.
יעקב מרגי: תמצאו את הנוסח.
<מירב ישראלי: לימור, את צריכה לחשוב האם בחוק הזה ולא בתזכיר את רוצה לעשות שינוי.
<לימור תוסייה כהן: אני אציע לך נוסח, ואם יהיה - - -
יעקב מרגי: הלאה, נמשיך בהקראה.
<מירב ישראלי: זה סעיף סטנדרטי.
<אמיר שרף: אני מבקש רק להבהיר שזה חל גם על ארנונה כפי שזה מופיע בחוקים אחרים.
<אמיר שרף: לכן אני מבקש להוסיף אחרי "אגרה" את המילה "ארנונה", ובסוף המשפט "למדינה או לרשות מקומית".
<מירב ישראלי: יש חוקים שבהם מדובר על סעיף נפרד, סעיף קטן (ב) בחוקים אחרים, כשיש פטור מאגרה בין למדינה ובין לרשות מקומית.
<מירב ישראלי: זה לא בכל חוקי התאגידים.
יעקב מרגי: המכון הוא מלכ"ר בעיקרון.
יעקב מרגי: אם המכון מפעיל קפיטריה - -
<אמיר שרף: אני לא מדבר על הפעילות המסחרית, אלא על הסעיף הראשי.
<מירב ישראלי: יש חוקים שאין פטור ממסים, ויש חוקים שיש פטור ממסים שזה מוסד פטור כמו פה ב-(א), ויש חוקים שהפטור הוא רחב יותר וחל על כל אגרה, מס וכולי בין למדינה ובין לרשות המקומית.
<מירב ישראלי: צריך להכריע.
יעקב מרגי: אני לא הולך להיות יותר נדיב ממה שהמדינה הסכימה.
<אמיר שרף: אפשר לתת כמה דוגמות?
יעקב מרגי: למה אתה רוצה להגיע?
<אמיר שרף: בהרבה גופים סטטוטוריים דומים יש פטור מארנונה - - -
יעקב מרגי: זה לא יכול להיכנס לחוק הארנונה, אלא אם האוצר - -
<יוסי שרעבי: לא רק האוצר, גם לא אנחנו.
<יוסי שרעבי: אנחנו דנו בזה - -
יעקב מרגי: את רוצה שמרים פיירברג תבוא לכאן בטיל?
<יוסי שרעבי: - - אתם תשלמו ארנונה נתניה כמו שאתם משלמים היום.
<יוסי שרעבי: לא תהיו פטורים מזה.
יעקב מרגי: איך הוא נבהל, רק שמע אותי אומר "מרים פיירברג".
<יוסי שרעבי: לא תהיו פטורים מתשלום ארנונה לרשות המקומית.
<אמיר שרף: הסעיפים המקבילים - -
יעקב מרגי: ניסית, לא הצלחת.
<יוסי שרעבי: אתם תשלמו.
<יוסי שרעבי: אתם גם לא משלמים מלא, אתם משלמים שליש.
<קריאה: שני שליש.
<יוסי שרעבי: לא, הם פטורים.
<יוסי שרעבי: הם משלמים רק שליש.
<אמיר שרף: זה הרבה כסף.
<אורה חכם: אתה מונופול?
<מתי שטיינר: אם לא הבנת, אורה, הוא מונופול, והוא מכריז עכשיו בקול רם שהוא מונופול.
יעקב מרגי: שטיינר, תודה.
יעקב מרגי: ראית שלא נתנו למרות עייפות החומר.
<מתי שטיינר: כמה שנתת לו – על זה הוא כבר מוותר.
<מתי שטיינר: וגם זה שליש, שלא תתבלבל.
<מתי שטיינר: הוא משלם שליש - -
<יוסי שרעבי: גם אתה משלם שליש, מתי.
<מתי שטיינר: אני לא משלם שליש.
<יוסי שרעבי: אתה לא משלם בכלל.
<יוסי שרעבי: נכון, סליחה.
<מתי שטיינר: אני משלם 50% מהשותף שלי.
<מתי שטיינר: אני משלם לו ארנונה.
<מתי שטיינר: חצי מהתקציב שלי.
יעקב מרגי: סיכמנו.
יעקב מרגי: נשאר ככה.
<מירב ישראלי: לסעיף 38 שמדבר על אישורים העברנו כל מיני סעיפים מקודם.
<מירב ישראלי: כאן העלינו את האישור לרמת מנכ"ל.
<אמוץ בכר: מה זה שני מיליון?
<אמוץ בכר: זה ברמה שנתית, זאת השקעה?
<אמוץ בכר: חד פעמי?
יעקב מרגי: הוא מתייחס לסעיף 5, לא?
<מירב ישראלי: זאת פעולה אחת.
<יוסי שרעבי: מדובר על פעולה אחת שעולה שני מיליון.
<יוסי שרעבי: לא תקציב שנתי.
<יוסי שרעבי: לא פעילות שוטפת.
<מירב ישראלי: אם צריך חידוד בניסוח אנחנו נחדד את זה.
<מירב ישראלי: הכוונה לפעולה ספציפית שמאושרת.
<קריאה: צריך לחדד את זה שיהיה ברור.
<מירב ישראלי: נראה אם צריך.
<מירב ישראלי: עוד יש עבודת נוסח על החוק הזה.
יעקב מרגי: לפי סעיף 5(ג)(2).
<מירב ישראלי: אנחנו נבחן את זה.
<מירב ישראלי: מכאן זה כבר תיקונים עקיפים.
<מירב ישראלי: הדס, אתם רוצים להסביר את הקשר לחוק הסדר הימורים?
<הדס פרבר: המטרה היא שהמימון להקמה או לשדרוג של המתקנים יהיה מכוח כספי המועצה להסדר ההימורים בספורט.
<הדס פרבר: כיוון שזה תאגיד לפי חוק, ולא אחד הגורמים הנתמכים צריך לציין את זה במפורש בחוק המועצה.
<רות דיין מדר: המדינה רוצה על חשבון - - -
יעקב מרגי: אני עוד לא הבנתי, ולך כבר יש הערה.
יעקב מרגי: תני לי להבין.
<רות דיין מדר: קודם רצו להוריד משחקים, ועכשיו רוצים לבנות מתקנים על חשבון המהמרים.
יעקב מרגי: אם היית מעירה אחרי שהבנתי הייתי מייחס חשיבות.
יעקב מרגי: אני באמת לא הבנתי, אני לא ציני.
<רות דיין מדר: הסברתי.
יעקב מרגי: לא הסברת.
<הדס פרבר: אחת המטרות היא שהמימון של הקמה או של שדרוג מתקני ספורט ייעשה באמצעות כספי המועצה להסדר ההימורים בספורט.
<גיא אטיאס: תכנית המתקנים.
<הדס פרבר: לשם כך צריך לכתוב את זה במפורש כי תאגיד לפי חוק הוא לא אחד הגופים הסטנדרטיים שמקבלים את כספי המועצה להסדר ההימורים.
יעקב מרגי: אם לא יהיה כתוב המכון הלאומי לא יהיה זכאי.
יעקב מרגי: מה ההערה שלך?
<רות דיין מדר: היינו פה לפני כמה חודשים, והאוצר הסביר לנו שצריך לקצץ בתקציבים של ההימורים בספורט מאחר שאנחנו נגד הימורים.
<רות דיין מדר: אז האוצר אומר, אני נגד הימורים, אבל עכשיו אני אנגוס בתקציב שכבר ממילא הורדתי ממנו עבור הרשויות ועבור הגופים הנוספים שמתוקצבים בספורט.
<רות דיין מדר: אני אקח את זה עבורי למכון להלאמה.
<רות דיין מדר: אז זאת הלאמה על הלאמה.
<רות דיין מדר: אז עכשיו מלאימים כספי מימון.
יעקב מרגי: בוועדת הרפורמות לא הייתי שותף, אבל שם דיברו על קרן לגמילה לאלה שהתמכרו על-ידי האוצר.
יעקב מרגי: הכריעו את זה?
<קריאה: רק שאלה.
<קריאה: הסעיף הזה לא מונע מהמדינה להשקיע שם כספים?
<גיא אטיאס: ברור שלא.
<גיא אטיאס: זה תוספתי.
<אורה חכם: היה נהוג שמפעל הפיס שמנהל את העניינים האלה מקבל לצורכי מתנ"סים ומפעלי תרבות מהכסף שאת רוצה לייעד אותו להצטיינות בספורט.
<אורה חכם: לא שאני נגד הצטיינות בספורט - -
יעקב מרגי: זה לא פיס, אורה.
יעקב מרגי: הסדר ההימורים בספורט, אלה שעשו לנו מרוצי סוסים ווינר ומתמכרים.
<אורה חכם: לא הולך למפעל הפיס?
יעקב מרגי: זה לא פיס.
יעקב מרגי: נמשיך בהקראה, בבקשה.
<מירב ישראלי: אני מזכירה שבישיבות הקודמות דובר על הנושא של בתי ספר למאמנים.
<מירב ישראלי: הנושא של הסדרה של בתי ספר למאמנים מופיעה בחוק הספורט.
<מירב ישראלי: כל בית ספר למאמנים נדרש לאישור משר הספורט.
<מירב ישראלי: סיכמנו בישיבות הקודמות שמכיוון שאנחנו הופכים את וינגייט לתאגיד סטטוטורי נעשה תיקון דומה לחוק המוזיאונים ונגיד שבעצם השר רשאי לדרוש אישור לבית ספר למאמנים גם לבית ספר שמתנהל לפי חיקוק, שזה וינגייט.
יעקב מרגי: אבל לא אוטומטית.
<מירב ישראלי: השר יכול.
<מתי שטיינר: עצוב לי מאוד.
<מתי שטיינר: חבר הכנסת מרגי, אני צריך את שיתוף הפעולה שלך כי אולי הפעם – אתה מבין מהר.
יעקב מרגי: רגע, אולי הפעם אני אבין מהר?
<מתי שטיינר: לא, אתה מבין מהר.
<מתי שטיינר: גם את זה תבין מהר, ופה יש הסכמה גם של היועצת המשפטית של הוועדה.
יעקב מרגי: אז תאמר לנו.
<מתי שטיינר: מכיוון שאני מדבר על מונופול ואני רואה שבחדר הכושר של מכללת וינגייט כבר מתאמנים, ולא נותנים, ורשויות לא צריך, ואני קצת שנים בספורט, ובלי רשויות מקומיות אין ספורט, אנחנו מחבקים את כולם ורוצים את כולם אנחנו לא מוכנים בשום פנים ואופן שלא יוסדר בחוק - -
<מתי שטיינר: - - שלא יהיה מונופול למכון וינגייט.
<מתי שטיינר: אם אני לא יכול בחוק אני אשנה את חוק הספורט, ולזה יש לי הסכמה לפחות עם שתי נשים שמבינות קצת במשפטים - -
יעקב מרגי: מצדיע לך.
<מתי שטיינר: - -אחת זאת היועצת המשפטית של הוועדה, והשנייה של משרד הספורט.
<מתי שטיינר: אני אקריא את השינוי שאנחנו רוצים, ואני מקווה שהפעם תתמוך בי.
יעקב מרגי: מה אתה דרמטי כזה?
יעקב מרגי: תגיד מה אתה רוצה.
<מתי שטיינר: אני מבקש מרכזי ספורט אולימפיים, אגודות ספורט - - -
יעקב מרגי: איפה אתה אוחז?
<מתי שטיינר: ב-5.
יעקב מרגי: זה התיקון המוצע שלך?
<מתי שטיינר: נכון.
<מתי שטיינר: היא תגיד לך איפה זה.
<מתי שטיינר: היא יודעת, דיברתי איתה.
<מירב ישראלי: אתם הגשתם תיקון מוצע לסעיף 17(י), נכון?
יעקב מרגי: אתה מבקש תיקון עקיף לחוק הספורט.
יעקב מרגי: מה הוא אומר?