GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרגלית בוטרמן: אבל העניין הוא שראש רשות מקומית יקבל את ההנחיה הזאת ממנכ"ל משרד החינוך, ואם הוא בסדר ומטפל בעניין, הוא עדיין לא מוסמך להשעות את העובד הזה; כי על פי החוק שחל על עובדי רשויות מקומיות, רק בית הדין למשמעת מוסמך להשעות עובד שהוגש נגדו כתב אישום בגין עבירות אלימות חמורה.
<מרגלית בוטרמן: זאת אומרת כשתהיה הנחיה של משרד החינוך הוא יידע אם יש עיכוב בביצוע.
יעקב מרגי: אני אשיב לך.
יעקב מרגי: אני לא משפטן, אבל בכוונה אני לא נותן למרב להשיב.
יעקב מרגי: יכולתי לצאת ידי חובה, אבל אני רוצה להכניס עניין לדיון.
<מרגלית בוטרמן: תודה.
יעקב מרגי: אני אשאל אותך שאלה – התיקון הקודם על עובד חינוך חל על עובדי עירייה?
<מרגלית בוטרמן: כן.
יעקב מרגי: עובדי הוראה שהם עובדי הרשות?
<מרגלית בוטרמן: צריכים להשעות אותם בבית הדין למשמעת.
יעקב מרגי: גם החוק הקודם כותב.
יעקב מרגי: ואנחנו פה לא אימצנו אותה לשון?
<מרגלית בוטרמן: בדיון הקודם שבו לא היינו - -
יעקב מרגי: אני אחראי למה שאני עושה.
יעקב מרגי: לא לוקח אחריות על אחרים.
<מרגלית בוטרמן: בחוק הקודם הנוסח היה שהוראות החוק לא גורעות מההוראות שחלות על עובדי הרשות המקומית.
<לירון ספרד: זה אותו דבר.
<מרב ישראלי: זה צריך להיות אותו דבר.
<לירון ספרד: זה צריך להוסיף לסעיף 20(ב) בחוק הפיקוח - -
<מרגלית בוטרמן: אבל שוב, זה ייצור אותה בעיה - -
יעקב מרגי: אז שאלתי אותך אם הבעיה קיימת.
<מרגלית בוטרמן: הבעיה היא שנהיה עם אותה בעיה.
<מרגלית בוטרמן: משרד החינוך יורה, אבל היישום צריך להיות תלוי - -
יעקב מרגי: החוק הזה בא לעשות דבר כזה – אם יש עובד שירות במערכת החינוך שעשה עבירות כאלה ואחרות שהחוק מתייחס אליהן, והוגש כתב אישום, יושעה מהמערכת.
יעקב מרגי: איך יושעה?
יעקב מרגי: כפי שמשעים עובד ספציפי.
יעקב מרגי: אבל אני לא רוצה להחליף את מרב.
יעקב מרגי: היא מקבלת את המשכורת שלה, ועוד ייקחו לה אותה.
יעקב מרגי: בבקשה, מרב.
<מרב ישראלי: כבר השבת בעצם.
<מרב ישראלי: למיטב זיכרוני, הייתה נציגות למשרד הפנים בדיון הזה, ולמיטב זיכרוני הנוסח הזה גם היה מקובל עליהם, אבל יכול להיות שאני טועה.
<מרב ישראלי: יש שתי מערכות דינים שיחולו על קבוצה מסוימת שהיא עובדי רשויות מקומיות שעובדים בבעלויות הפרטיות.
<מרב ישראלי: הכפילות חלה רק על הקבוצה הזאת.
יעקב מרגי: זה היה בדיון הקודם, ומכאן אני מסיק שהייתה התייחסות כי אני זוכר את ההתייחסות הזאת.
<מרב ישראלי: בגלל זה נקבע סעיף 20(ב).
<מרגלית בוטרמן: החוק הקודם על המורים הופעל רק על עובדי חינוך?
<מרגלית בוטרמן: בבעלויות?
<מרגלית בוטרמן: לא עובדי חינוך של הרשות המקומית?
<מרב ישראלי: הרי מה קורה – כל הרעיון הוא שמי שהוא רק עובד מדינה או רק עובד רשות מקומית חלים עליו דיני המשמעת של המדינה או של הרשויות המקומיות.
<מרב ישראלי: ההצעה הזאת באה להשלים, למעשה, את אפשרות ההשעיה לגבי מי שאין לגביו סמכות השעיה, שזה בבעלויות הפרטיות – עובדי חינוך ושירות בבעלויות הפרטיות.
<מרב ישראלי: מכיוון שיש אפשרות, לפי חוק נהרי, לרשויות המקומיות לממן עובדים בבעלויות הפרטיות יש אוכלוסייה מסוימת שאני לא יודעת מה הגודל שלה - -
<מרגלית בוטרמן: הם די הרבה.
<מרב ישראלי: יכול להיות.
<מרב ישראלי: התיקון הזה יחיל עליהם גם את מערכת הדינים הזאת, ולכן חלות עליהם שתי מערכות דינים.
<מרב ישראלי: למיטב זיכרוני כן דנו בזה בעניין הזה, ואמרנו שנגיד במפורש שחוק הרשויות המקומיות ממשיך לחול, והתיאום לגבי הדרך שבה מפעילים את שתי המערכות – איזה דינים חלים, מה ההודעות, למי הסמכות – כאן הסמכות היא של המנכ"ל, לא של יושב-ראש הרשות.
<מרב ישראלי: אז לכאורה יש גם אפשרות כזאת.
<מרגלית בוטרמן: אני מפחדת שהמנכ"ל ירצה להשעות – וזה יהיה באמת נחוץ וחשוב מאוד להשעות – והוא לא יוכל לעשות זאת - -
<מרגלית בוטרמן: כי השעיה של עובד רשות מקומית שחשוד בעבירות מין ואלימות חמורות צריך להיעשות לפי החלטה של בית הדין למשמעת.
<לירון ספרד: סעיף 20(ג)(1) לחוק הרשויות המקומיות (משמעת) קובע: "אם הוגש כתב אישום נגד עובד רשות מקומית אשר במסגרת עבודתו אחראי על קטין חסר ישע בחשד לביצוע עבירת מין או אלימות חמורה בקטין או בחסר ישע אשר עליו הוא אחראי או היה אחראי במסגרת עבודתו, יודיע ראש הרשות המקומית על כך לבית הדין למשמעת מיד לאחר שנודע לו על כך הדבר".
<לירון ספרד: אז בעצם אם המנכ"לית תורה לבעל הרישיון, לרשות מקומית - -
<מרגלית בוטרמן: אבל בעל הרישיון הוא לא הרשות המקומית.
<מרגלית בוטרמן: בעל הרישיון הוא עמותה - -
<מרב ישראלי: לפי מה שזכור לי מהדיון הקודם, אמרנו שיהיה נוהל ביניכם שיקבע איך מפעילים את הדבר הזה.
<מרב ישראלי: 20(ב) לא קובע מה הנוהל.
<מרב ישראלי: הוא רק קובע שהמערכת של הרשויות המקומיות ממשיכה לחול, ואתם תצטרכו לדבר ביניכם איך זה פועל.
<מרגלית בוטרמן: אז רק שיהיה ברור.
<מרגלית בוטרמן: כשעובד רשות מקומית שעובד באחת מרשתות החינוך, חשוד בעבירות אלימות או מין חמורה מנכ"ל משרד החינוך – שאצלו הידע כי בדרך כלל לרשות המקומית אין מידע כזה – יפנה לבעלות - -
<לירון ספרד: לא.
<לירון ספרד: אם הוא עובד רשות מקומית הוא יפנה לרשות המקומית.
יעקב מרגי: לרשות המקומית, לא לבעלות.
<מרגלית בוטרמן: איך הוא יידע אם הוא עובד רשות מקומית - - -
<לירון ספרד: הוא יידע.
יעקב מרגי: הוא עובד רשות.
יעקב מרגי: אם הוא מגעגע כמו ברווז והולך כמו ברווז, זה ברווז.
יעקב מרגי: הוא עובד, הוא מקבל שכר.
<מרגלית בוטרמן: המשטרה לא תמיד יודעת שפלוני שעובד בתיכון "אורט" הוא עובד רשות מקומית ולא עובד הבעלות.
יעקב מרגי: אני מרגיש עכשיו כאילו אני בהכנה לקריאה טרומית, ואני מתווכח עם היועצת המשפטית שמנסחת לי את זה בכנסת.
יעקב מרגי: תקני אותי: קודם החקיקה.
יעקב מרגי: עד שלא הבן אדם לא הורשע הוא לא הושעה.
<מרגלית בוטרמן: לפי ההליך המשמעתי, אפשר להשעות עובד מהרגע שנפתחה נגדו חקירה פלילית בעבירה שמפאת נ סיבותיה אין הוא ראוי להמשיך את תפקידו.
<מרב ישראלי: ברשויות מקומיות.
<מרגלית בוטרמן: גם ברשויות מקומיות וגם במדינה.
<מרגלית בוטרמן: הרשויות המקומיות בדרך כלל לא משתמשות כל כך בסעיף הזה.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית אמרה לך שלגבי עובדי רשויות שמועסקים בבעלויות החוק הזה לא היה חל או יכול להתפרש שהוא לא חל.
<מרגלית בוטרמן: אבל זה חל.
<מרגלית בוטרמן: אם הם עובדי רשויות מקומיות הוא חל.
<מרגלית בוטרמן: הבעיה היא לא בחוק - -
יעקב מרגי: את רוצה לומר לי במילים אחרות שכל החקיקה הקודמת והחקיקה הזאת מיותרות.
<מרגלית בוטרמן: ודאי שלא.
יעקב מרגי: זה מה שיוצא מהדברים שלך.
<מרגלית בוטרמן: אני מתייחסת לעובדי רשויות מקומיות, ואתם מחילים את החוק על קבוצה הרבה יותר רחבה.
<מרגלית בוטרמן: היא לא מיותרת.
<מרגלית בוטרמן: זאת חקיקה חשובה.
<מרגלית בוטרמן: לגבי רשויות מקומיות יש לנו סעיף ספציפי שכבר נחקק בזמנו והסביר את הדחיפות של העניין.
<מרגלית בוטרמן: אז אולי לא היו חייבים להכליל בזה רשויות מקומיות.
<מרגלית בוטרמן: אנחנו לא מתנגדים לרעיון שמנכ"ל משרד החינוך ייתן את ההוראה, כי אנחנו אומרים הרבה פעמים שלשר הפנים בוודאי אין הידע וגם לרשות המקומית אין הידע.
יעקב מרגי: סליחה – עובד רשות מקומית - -
<מרגלית בוטרמן: ראש רשות מקומית - -
יעקב מרגי: ראש רשות מקומית, יש לו אגף חינוך, יש לו מנהל אגף חינוך.
יעקב מרגי: הוא מטפל בכל האופרציה של החינוך.
יעקב מרגי: למה אני צריך להסתתר ולחייב את המנכ"לית שתיתן?
יעקב מרגי: כמו שהוא יודע להכניס עובד ברשות שלו להליך משמעתי כשהוא מתנהל התנהלות לא תקינה על אחת כמה וכמה כשמדובר על עובד שירות או עובד חינוך במערכת החינוך.
יעקב מרגי: הוא יודע להנחות את הנוגעים בדבר.
<מרגלית בוטרמן: זה מה שאני רוצה להגיד.
<מרגלית בוטרמן: הבעיה המרכזית היא הידע.
<מרגלית בוטרמן: כדי לדעת שעובד רשות מקומית חשוד בעבירה פלילית יש צורך ליידע את המעסיק.
<מרגלית בוטרמן: בדרך כלל המשטרה לא מיידעת את המעסיק.
<מרגלית בוטרמן: המשטרה מחויבת ליידע את הנציבות שירות המדינה, והיא מיידעת את משרדי הממשלה, וכך אנחנו מטפלים במשמעת של עובדי המשרד.
<מרגלית בוטרמן: כך אנחנו יודעים שצריך לנקוט הליך משמעתי נגד עובד שחשוד בעבירה פלילית, כמו אחזקת סמים או עבירות אחרות.
<מרגלית בוטרמן: אבל ברשויות המקומיות – תקן אותי אם אני טועה – בדרך כלל המשטרה לא מעדכנת אותם בעניין הזה, ויש להם חוסר ידע.
<מרגלית בוטרמן: המשטרה גם לא מעדכנת את משרד הפנים.
<מרגלית בוטרמן: יש חוסר ידע במערכת.
<מרגלית בוטרמן: אני יכולה להגיד לך שהשנה היו לנו כמה עובדים בכירים שהיו חשודים בעבירות פליליות חמורות ובעבירות שקשורות יחד עם ראש הרשות.
<מרגלית בוטרמן: ממלאי מקום ראשי הרשויות לא נקטו הליכים משמעתיים, אלא רק אחרי המון לחצים ממשרד הפנים ומהמשנה ליועץ המשפטי - -
יעקב מרגי: אבל ראש הרשות והצמרת הפוליטית כן ידעו, נכון?
יעקב מרגי: ממניעים שלהם הם לא עשו.
<מרגלית בוטרמן: כי זה היה בתקשורת, הם היו במעצר.
יעקב מרגי: גברתי, אי אפשר להחיל בהצעת חוק את כל החששות של כל העולם.
<לירון ספרד: מרגלית, שר הפנים לא יכול - - - ראש הרשות להגיש עצמו קובלנה לבית הדין?
<מרגלית בוטרמן: הוא יכול להגיש קובלנה אבל לא תובענה.
<מרב ישראלי: אני רוצה להחזיר אותנו לדיון שהיה לנו.
<מרב ישראלי: מכיוון שלעובד חינוך ניתן אישור אינדיבידואלי ולעובד שירות לא ניתן אישור אינדיבידואלי לעבודה, אלא הבעלות מגישה רשימה – לגבי עובד - - - שצריך לתת אישור, יש לפי חוק המרשם הפלילי, אפשרות לקבל לגביו מידע מהמרשם הפלילי.
<מרב ישראלי: זה אין לגבי עובד שירות.
<לירון ספרד: פרט מ' בתוספת הראשונה.
<מרגלית בוטרמן: - - - היא לא הייתה מוכנה.
<מרב ישראלי: בזמנו אמרו, אם אני זוכרת נכון, אמרו שלגבי עובד שירות אין מקום להרחיב את הסמכות של המנכ"ל או של היועץ המשפטי לקחת את המידע הזה מהמרשם הפלילי מכיוון שאין אישור אינדיבידואלי מראש, ובעצם הידיעה תהיה כשזה נודע.
<מרב ישראלי: זאת אומרת הידיעה מגיעה מאיזשהו מקור.
<מרב ישראלי: זה מה שנאמר בישיבות הקודמות.
<מרב ישראלי: אני מסכמת לנו את הנקודה הזאת.
<לירון ספרד: ומבחינתנו זה גם אמור להמשיך ככה.
<מרגלית בוטרמן: היו מקרים שעובדים יצאו לחל"ת כדי לרצות שנת מאסר או עבודות שירות - -
יעקב מרגי: ואף אחד לא ידע.
<מרגלית בוטרמן: המנהל הישיר ידע, אבל זאת עירייה, זה גוף גדול, ואנחנו בלשכה המשפטית לא ידענו.
<מרגלית בוטרמן: גם משאבי אנוש שאישרו את החל"ת לא תמיד ידעו.
<מרגלית בוטרמן: אני זוכרת שבשלב מסוים ראיתי את זה ושאלתי, לא נקטו נגדו הליכים משמעתיים?
יעקב מרגי: גברתי, את רוצה שנפתח מה קורה ואיך זה מתנהל ברשויות המקומיות?
<מרגלית בוטרמן: בסדר, אני רק - -
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, הרציונל של החוק הזה ברור.
יעקב מרגי: כוונת המחוקק בחוק הזה ברורה.
יעקב מרגי: אם יש מצבים שהחוק הזה לא נותן מענה או צריך לחדד לגביהם – אנחנו פה.
<מרגלית בוטרמן: אולי נכון לתת את הסמכות לבטל - - -
יעקב מרגי: רגע, רק סבלנות מצדך.
יעקב מרגי: באת לכאן דרוכה, ואפילו בפתיח כבר נכנסת לזה.
יעקב מרגי: אני מצפה ממך שלפחות היית מפנה אותנו בתור משפטנית לסעיף הנכון, ואיזה נוסח היה מרגיע אותך – לא במאת האחוזים, אבל אולי ב-80%.
יעקב מרגי: את מרצה לנו על הקושי ועל הבעיות שישנן, אבל החוק הזה לא מרע.
יעקב מרגי: הוא הפוך.
יעקב מרגי: הוא נותן את כל הכלים לרשות המקומית אם היא חפצה ורוצה להתנהל כפי שצריך לפעול.
יעקב מרגי: הרציונל שלנו הוא להגן על הילדים שלנו, ולתת להם סביבה בטוחה.
יעקב מרגי: אם יש עוד מה לשפר אחרי זה ולסגור פרצות אחרות – בבקשה.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה דעת ההסתדרות, אבל אני אומר לכם, כן – ואני החסיד הכי גדול של צנעת הפרט – בסביבת בתי הספר של הילדים שלי, שלך ושל כל אחד אחר ובמעונות בגנים הייתי מרחיק לכת ולא מקבל עובד לבית הספר גם אם הוא רק לוחץ על השלט של השער בלבד, אם אין לו אישור של רישום פלילי.
יעקב מרגי: לפעמים אנחנו מדקדקים - - - ומזלזלים בהלכות שבת.
יעקב מרגי: אני יודע על מה מבקשים ר"פ היום, על איזה תפקידים, שאין להם שום דבר לצורך העניין, ובדברים כאלה שאנחנו צריכים להגן על הילדים הרכים שלנו אין.
יעקב מרגי: אז עם כל הכבוד – אז אמרו.
יעקב מרגי: לא בגלל זה אני לא אמשיך את השרשרת.
<מיה כהן פרידמן: אין לנו התנגדות להצעת החוק במתכונת הנוכחית.
<מיה כהן פרידמן: אנחנו חייבים לציין, כמובן, שיש אינטרס ציבורי בבדיקת עבר פלילי של עובדים שמצויים בקשר עם קטינים.
<מיה כהן פרידמן: עם זאת אנחנו חייבים לציין דבר אחד לפרוטוקול, שהיות שהבדיקות שמוצעות כאן תלויות דיווח, ומבוססות על תלונות מידע אחר שיועבר למשרד החינוך, נוצר מצב שהחוק לא שוויוני על אף יתרונותיו.
יעקב מרגי: את רוצה שבחוק אני אחייב את משטרת ישראל להודיע?
<מיה כהן פרידמן: לא.
יעקב מרגי: למה התכוונת שזה לא שוויוני?
<גבריאלה פיסמן: זה לא מחייב.
יעקב מרגי: - - כלפי מי שדיווחו עליו ומי שלא דיווחו עליו?
יעקב מרגי: בואו נחייב בחוק את משטרת ישראל.
<גבריאלה פיסמן: אני ממשרד המשפטים.
<גבריאלה פיסמן: הקושי הוא לא בחוק המרשם הפלילי.
<גבריאלה פיסמן: חוק המרשם הפלילי מאפשר מסירת מידע בהיקף מאוד רחב לגבי עובדי הוראה.
<גבריאלה פיסמן: עצם האזכור של שקילת עבר פלילי בחוק ספציפי מהווה הסמכה לשקילת מידע מהמרשם הפלילי.
<גבריאלה פיסמן: הנקודה שהזכירה נציגת המשטרה קשורה לשאלה, האם תהיה חובה לשקול את המידע או שזה יהיה אגב תלונה ספציפית שהגיעה למשרד החינוך.
<גבריאלה פיסמן: אפשר גם לקבל תפיסה אחרת; היא בהחלט הייתה מאפשרת רמת ודאות הרבה יותר קרובה וגם שוויון ביחס לעובדי שירות.
<גבריאלה פיסמן: כרגע אנחנו מבינים מדיונים שהיו בתוך הממשלה, שמשרד החינוך לא יכול להרשות לעצמו לבדוק את כל עובדי השירות.
<גבריאלה פיסמן: צריך לזכור – וכאן גם קיבלתי את תפיסת משרד החינוך – שמבחינת תפיסת הרגולציה האחריות הישירה של משרד החינוך היא לעובדי ההוראה.
<גבריאלה פיסמן: עובדי השירות הם לא בתחום הרגולציה של משרד החינוך.
יעקב מרגי: ודאי לא הייתי משית את זה על משרד החינוך.
<גבריאלה פיסמן: אז אני רוצה להזכיר עוד דבר אחד.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מנסים לקדם במקביל תיקון לפקודת העיריות שלפיו הרשויות המקומיות תוכלנה לקבל מידע מהמרשם הפלילי לגבי לכל עובד שלהם ולכל התקשרות שלהם.
יעקב מרגי: תשקלו היטב לאיזה גורמים ברשות המקומית תהיה גישה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על הייעוץ המשפטי של הרשות המקומית.
<גבריאלה פיסמן: הדבר הזה ייתן, בעינינו, מענה לחלק גדול מאוד מהקושי שקיים בהקשר הזה, אבל עדיין לא מענה מלא, כמו שאנחנו יודעים, לגבי הבעלויות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: אני רוצה לשבח את היושב-ראש שיזם את החוק.
מסעוד גנאים: אנחנו צריכים להיות בעד כל צעד כדי שבית הספר יהיה מקום בטוח לתלמידים.
מסעוד גנאים: יש פרצה – עובדי החינוך מחויבים למשרד החינוך, עובדי הרשות לרשות, אבל מה עם אלה שבאמצע?
מסעוד גנאים: מה עם אלה ששייכים לגופים עצמאיים שמתרבים היום ומתערבים בבתי ספר ובענייני חינוך?
מסעוד גנאים: הצעת החוק הזאת באה להסדיר את הפרצה הזאת.
מסעוד גנאים: חוץ מזה אפשר להעלות הסתייגויות דיבור?
<מרב ישראלי: בשלב הזה כן.
מסעוד גנאים: הסתייגויות דיבור לכל הרשימה המשותפת.
מסעוד גנאים: ברכות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.
יהודה גליק: אני שמח תמיד להצטרף לברכות של ידידי מסעוד גנאים, איש דתי, איש עובד אלוהים.
יהודה גליק: אני מוכרח לומר שאני באסוציאציה פראית בעניין הזה.
יהודה גליק: אני דמוקרט ושומר על זכויותיהם של אנשים - -
מסעוד גנאים: אזרת אומץ אתמול, וביקרת אפילו את ראש הממשלה.
יהודה גליק: אני גם קורבן של ניסיון התנקשות של עובד במסעדה.
יהודה גליק: המסעדה העסיקה אותו כיוון שלפי המשטרה, אסור לבקש ר"פ על בן אדם ואסור לדעת שהבן אדם ישב בכלא אחת-עשרה שנים על פעילויות חבלניות.
יהודה גליק: הוא היה טרוריסט.
יהודה גליק: האיש ישב בכלא אחת-עשרה שנה.
יהודה גליק: המסעדה ביקשה לקבל מידע מי זה הבן אדם, ואסור למשטרה לתת שום ר"פ לבן אדם.
יהודה גליק: -
<גבריאלה פיסמן: אבל יש לזה מענים אחרים.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו דנו על זה אצלנו.
יהודה גליק: באופן עקרוני אסוציאטיבית אנחנו צריכים לחשוב אם אנחנו רוצים להיות חברה שמצד אחד היא דמוקרטית ושומרת על זכויותיהם של כל בני האדם, ואז אנחנו שומרים על זכויות ומעלים את כל המידע על העבר; ומצד שני מפקירים את הקורבנות הפוטנציאליים, ובמקרה הזה – תלמידי בית ספר.
יהודה גליק: לכן שמחתי מאוד לראות את ידידי יעקב מרגי, איש ישר ותמים דרך - -
יעקב מרגי: אתה חותם לי על זה?
יהודה גליק: חותם לך על זה.
יהודה גליק: איש חרוץ שדואג לעם ישראל.
יעקב מרגי: יושבת אתנו פה עורכת הדין שושי סומך.
יעקב מרגי: אני נותן את הקרדיט לד"ר קדמן ולמועצה לשלום הילד שהיו הדוחפים והמובילים.
<שושי סומך: רק להגיד שלצערנו, המילים האלה נכתבו בדם.
<שושי סומך: שום דבר לא בא מדמיוננו הקודח, אלא ממקרים שהגיעו אלינו, והידיים היו כבולות.
<שושי סומך: לכן חשוב לנו לאפשר לחוק הזה להתקיים בדיוק כדי שמקרים כאלה לא יקרו.
<לירון ספרד: אנחנו מצטרפים לחשיבות של האינטרס הציבורי והאפשרות להשעות עובדים שהוגש נגדם כתב אישום בנסיבות שמתוארות בהצעת החוק.
<לירון ספרד: לדעתנו, צריך להוסיף, כפי שציינו קודם, לסעיף 20ב לחוק הפיקוח גם הסעיף החדש 22 כדי שהוא לא יגרע מהוראות החוק רשויות מקומיות (משמעת).
<לירון ספרד: זה דבר שיאפשר תיאום כמו שהחלנו גם במקרים האחרים שהחוק מתייחס אליהם.
יעקב מרגי: לגבי סעיף ב' אין בעיה.
<מרב ישראלי: אנחנו נוסיף.
<לירון ספרד: להוסיף?
<לירון ספרד: פשוט בהצעת החוק זה לא מצוין.
<מרב ישראלי: דיברנו על זה בקריאה הראשונה, שנוסיף את זה בקריאה שנייה ושלישית.
<לירון ספרד: אז מצוין.
<לירון ספרד: אני מבקש להוסיף את זה.
<לירון ספרד: זה רק מוסיף.
<לירון ספרד: כפי שציינו זה יהיה תלוי דיווח למשרד החינוך.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף התייחסות לפני שמתחילים בהקראה?
יעקב מרגי: אוקיי, נא להקריא.
<מרב ישראלי: הצעת חוק פיקוח על בתי ספר (תיקון מס' 9) (השעיית עובד שירות), התשע"ו–2016‏ "כהגדרתם בסעיף 18(א1) זה כמו בעובד חינוך.
<מרב ישראלי: הנוסח הזה נלקח מחוק שירות המדינה (משמעת) ומחוק הרשויות המקומיות (משמעת).
<מרב ישראלי: כאן מדובר בהזדמנות להשמיע טענות בשימוע.
<מרב ישראלי: כאמור, זה דומה לעובד חינוך.
<מרב ישראלי: סעיף 32 עוסק בצו סגירה מאת המנהל הכללי אל משרד החינוך.
יעקב מרגי: איפה מכניסים את 20ב?
<מרב ישראלי: אני עוד אתייעץ עם הנסחות האם להכניס את זה באותו סעיף או בסעיף נפרד, אבל אני אקריא את סעיף 20 לחוק הקיים שלפיו: "אין בהוראות סעיפים 18(א1) ו-(א2) ו-20(א) שעוסקים בעובד חינוך כדי לגרוע מהוראות החוק הרשויות המקומיות (משמעת), התשל"ח-1978".
<מרב ישראלי: זה אמור לתת מענה לכפילות, ולהגיד באופן ברור שחוק הרשויות המקומיות (משמעת) על כל הוראותיו ממשיך לחול, ומה שדיברנו לגבי עובדי חינוך זה שכשנודע למנכ"ל משרד החינוך על כתב אישום שהוגש נגד עובד שירות שהוא עובד רשות מקומית יהיה נוהל עבודה משותף איך מפעילים את שתי מערכות הדינים, איך מסנכרנים ביניהם.
<לירון ספרד: אפשר שאלה?
<לירון ספרד: את השתמשת במילה "נודע".
<לירון ספרד: אולי נכון שזה יצוין גם בחוק עצמו.
<לירון ספרד: "נודע לו שהוגש כתב אישום" – כדי להבהיר את זה.
<מרב ישראלי: זה להגיד משהו באופן פוזיטיבי.
<מרב ישראלי: אני לא יודעת אם אנחנו רוצים לעשות את זה.
<לירון ספרד: אז שיהיה לפרוטוקול.
<מרב ישראלי: ככה אנחנו משאירים את זה כי אם יהיה התיקון לחוק הרשויות המקומיות אולי עדיף להשאיר את זה בלי להגיד משהו ספציפית בנוסח הזה.
<לירון ספרד: ההבהרות שנאמרו לפרוטוקול קודם מבהירות את העניין.
<מרב ישראלי: אתה רוצה להוסיף את הדיווח ב-20(ג)?
יעקב מרגי: תסבירי מהו.
<מרב ישראלי: סעיף 20(ג) לחוק הקיים עוסק בדיווח לכנסת לגבי התליות של אישורים של עובדי חינוך.
<מרב ישראלי: צריכים להגיש לנו דוח.
<מרב ישראלי: עוד לא הוגש דוח ראשון אף על פי שהחוק היה כבר ב-2017, אני משערת שזה יוגש מתישהו.
<מרב ישראלי: אני מקריאה את 20(ג): "שר החינוך ימסור לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת מדי שנה לא יאוחר מיום א' בחשוון דיווח על התליות של אישורים, לפי סעיף 16" – שזה, כאמור, אישור אינדיבידואלי.
<מרב ישראלי: "ועל הפסקת התליות כאמור שנעשו בשנת הלימודים שקדמה למועד הדיווח".
<מרב ישראלי: האם להוסיף כאן גם את הדיווח על השעיות של עובדי שירות?
יעקב מרגי: לא חושב.
יעקב מרגי: זה סתם מעמיס.
<מרב ישראלי: אז זה יישאר על עובדי חינוך.
<מרב ישראלי: כניסה לתוקף מידי?
<מרגלית בוטרמן: בסעיף 20ב את מוסיפה את סעיף 22.
<מרב ישראלי: אז אמרתי שהניסוח יהיה איך שהם יחשבו שנכון יותר לעשות את זה.
<מרב ישראלי: אבל אנחנו נוסיף את ההוראה.
<מרב ישראלי: היא תהיה בחוק.
יעקב מרגי: אני מביא את התיקון לחוק להצבעה.
יעקב מרגי: בעד – פה-אחד
יעקב מרגי: נמנעים – אין <הצעת חוק פיקוח על בתי ספר (תיקון מס' 9) (השעיית עובד שירות), התשע"ו-2016, אושרה.
יעקב מרגי: >
יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.
יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה פה-אחד תרתי משמע.
יעקב מרגי: הצעת החוק תועבר לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: היום 17 בינואר 2017, י"ט בטבת תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הוא הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 8), התשע"ז-2016, הצעת חוק ממשלתית מספר 1094.
יעקב מרגי: אם הבנתי טוב, מטרת התיקון הזה לאפשר להתאחדויות נהיגה ספורטיבית הזדמנות לקבל תמיכות מן המועצה להסדר ההימורים בספורט כמו שאר איגודי הספורט המוכרים, וזאת כדי לקדם את ענף הנהיגה הספורטיבית.
יעקב מרגי: לא הצלחתי להבין למה עד היום הם לא יכלו.
<הדס פרבר: עולם הנהיגה הספורטיבית קיבל חוק משלו, חוק הנהיגה הספורטיבית.
<הדס פרבר: החוק הזה קובע מערך שלם של הסדרים שמאוד-מאוד שונים מן ההסדרים הסטנדרטיים בעולם הספורט, גם בתחום של הכשרת ספורטאים וגם בהכשרת מאמנים, ביטוח והכרה בהתאחדויות.
<הדס פרבר: כיוון שכך יצא חוסר תאימות בין הגדרות שמתייחסות לספורט בחוק הספורט, שממנו נגזרת גם התמיכה של המועצה להסדר ההימורים, לבין העולם של הנהיגה הספורטיבית.
<הדס פרבר: התיקון לחוק בא להסדיר את חוסר ההתאמה הזה ולומר שגם התאחדות לנהיגה ספורטיבית, שמקבלת לפי חוק הנהיגה הספורטיבית הכרה משר הספורט ולא מהארגון הבין-לאומי, נחשבת כמו ההתאחדות לכדורגל או איגוד הכדורסל ואכן זכאית לקבל את כספי המועצה להסדר ההימורים בספורט.
יעקב מרגי: אולי אחדד את השאלה.
יעקב מרגי: לא הצלחתי להבין מדברי ההסבר למה מלכתחילה רק הגדרות שתואמות את ההגדרות הבין-לאומיות זכאיות לתמיכה.
יעקב מרגי: כתוב בדברי ההסבר: "תאגיד שלא למטרות רווח המרכֵז והמייצג ענף או ענפי ספורט בישראל ושמכירים בו הגופים הבין-לאומיים המייצגים והמוכרים באותו ענף ספורט".
יעקב מרגי: למה מלכתחילה מדינת ישראל כבלה את עצמה בתמיכה ותקצוב רק לפי ההגדרות הבין-לאומיות או ההכרה הבין-לאומית?
<הדס פרבר: כאשר מדובר בהכרה באיגודים ובהתאחדויות, הדבר הבסיסי שמייחד איגוד או התאחדות הוא בדרך כלל הכרה בין-לאומית.
<הדס פרבר: במדינת ישראל יכול גוף לומר: שלום, אני מקים עכשיו התאחדות לכדורגל, אני לא מוכר על-ידי פיפ"א.
יעקב מרגי: אני מכיר בצורך של הגדרה של התאחדות, שתהיה תואמת את ההגדרות הבין-לאומיות, אבל המדינה רשאית לקבוע לעצמה אם היא רוצה להעדיף או לתמוך או לפתח ענף מסוים גם אם הוא לא תואם את ההגדרה.
<הדס פרבר: בהחלט כן, והמדינה עושה את זה.
<הדס פרבר: הנקודה הבסיסית היא שהמדינה בדרך כלל תומכת באיגודים ובהתאחדויות בשביל דברים שחלק מהם זה הפעילות הבין-לאומית.
<הדס פרבר: אם אתה עושה ליגה אתה רוצה להגיע גם לליגה הבין-לאומית.
<הדס פרבר: אם אתה לא מוכר על-ידי הארגון הבין-לאומי אתה לא יכול להגיע לשם.
יעקב מרגי: לא לזה חתרתי.
<הדס פרבר: ישר נפתחת הטענה: אתה לא מחובר למה שבחוץ לארץ.
יעקב מרגי: לו יצויר שיש רציונל נוסף מעבר לתחרות בין-לאומית, למשל רציונל בריאותי או חברתי, אם ירדת לסוף דעתי.
<הדס פרבר: גופים שהרציונל שלהם הוא בריאותי או חברתי אנחנו תומכים בהם בכל המסגרות האחרות, אבל איגוד או התאחדות זה מה שנקרא הספורט ההישגי, כלומר זה ה-top בעולם כולו.
מירב בן ארי: יש בזה הרבה היגיון.
מירב בן ארי: אלה אמות מידה מקובלות.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, לפני שניגש להקראה, אתם רוצים להתייחס?
יואל רזבוזוב: יש פה נציג של הספורט המוטורי?
יעקב מרגי: דוד צור נמצא בחוץ לארץ.
<יוסי ניסן: הם הוזמנו ולא הגיעו.
מירב בן ארי: זה לא חשוב, העניין הוא יותר לקדם את הצעת החוק ולהצביע.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להבין, קיבלתי פניות שהחוק מיותר והוא רק מקשה.
<יוסי ניסן: אשמח לשבת אתך.
יואל רזבוזוב: אשמח, כי אני שומע יותר מדי את הטענה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני כבר חושב על ביטול החוק בכלל.
יואל רזבוזוב: אני מקבל הערות דווקא מאנשי המקצוע שאומרים: החוק הזה רק מקשה עלינו, מגביל אותנו בפעילות שלנו.
<הדס פרבר: לא הסעיף הזה.
יואל רזבוזוב: הסעיף הספציפי הזה לא.
מירב בן ארי: החוק מצוין.
יעקב מרגי: ניגש להקראה?
יעקב מרגי: עוד מישהו מסביב לשולחן רוצה להתייחס לתיקון לפני שנקרא אותו?
<יוסי ניסן: אני חושב שהתיקון הזה הכרחי.
<יוסי ניסן: אני מנהל הרשות לנהיגה ספורטיבית במשרד התרבות והספורט.
<יוסי ניסן: אני חושב שהשינוי הזה הכרחי.
<יוסי ניסן: זמן רב דיברנו עליו וקידמנו אותו, זה ארך זמן.
<יוסי ניסן: אני חושב שהוא הכרחי ונכון ויפתח את תחום הספורט המוטורי לאפיקים אחרים וחדשים, גם התפתחות, גם מתקנים, גם פרסום וגם פעילות שוטפת שנדרשת על מנת להביא את הפוטנציאל המקסימלי מתחום הספורט המוטורי.
<יוסי ניסן: אני לא יודע אם אתם יודעים אבל הספורט המוטורי הוא הענף השני הנצפה ביותר בעולם אחרי הכדורגל.
יעקב מרגי: כאשר נפתֵח אותו ונגיע לרמות האלה- - -
מירב בן ארי: ישראלי זכה השבוע במקום ראשון בכל העולם.
יעקב מרגי: כאשר זה יתפתח במדינה ונגיע לרמות הגבוהות וכאשר יתחילו פה מירוצים, כאשר תרצו להמר אנחנו נפריע לכם.
<יוסי ניסן: אני חושב שזה רצוי ונכון ונפתֵח את הספורט המוטורי לאפיקים חדשים.
<יוסי ניסן: היום זה באמת אירוע היסטורי.
יעקב מרגי: נתחיל בהקראה.
<מירב ישראלי: "הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 8), התשע"ז–2016 סעיף 4(א1) לחוק להסדר ההימורים בספורט קובע כדלקמן: "חברי המועצה שמונו לפי פסקאות (1)-(3) בסעיף קטן (א)" – שזה חברי המועצה להסדר הימורים בספורט – "לא יהיו חברים בהנהלה הפעילה של אגודת ספורט, ארגון ספורט, התאחדות ספורט או איגוד ספורט כהגדרתם בחוק הספורט", ומוסיפים את ההתאחדויות לפי החוק הזה.
<מירב ישראלי: כפי שהדס פרבר הסבירה, ההכרה בהתאחדויות לפי חוק הנהיגה הספורטיבית היא אחרת מהתאחדות או איגוד בספורט הרגיל.
<מירב ישראלי: יש תקנות מיוחדות שלפיהן השר מכיר בהתאחדויות.
<מירב ישראלי: רציתי לשאול האם השר הכיר כבר בהתאחדויות של ספורט מוטורי.
<מירב ישראלי: כמה יש כבר?
<יוסי ניסן: שתיים.
<יוסי ניסן: אגב, בשנתיים האחרונות עשינו מהלך לצמצם אותן מ-5 ל-2.
<מירב ישראלי: כלומר, אתם מרכזים את הגופים.
<מירב ישראלי: זה תיקון אחד.
<מירב ישראלי: התיקון המרכזי שהחוק הזה בא לבצע הוא בסעיף 9 לחוק להסדר ההימורים בספורט, בעניין התמיכות.
<מירב ישראלי: סעיף 9 קובע: "מיתרת ההכנסות המיועדות לחלוקה של המועצה להסדר הימורים בספורט תקצה המועצה מידי שנה סכום שתקבע המועצה הלאומית לספורט לחלוקה כתמיכה בהתאחדויות ובאיגודים", שההגדרה שלהם היא לפי חוק הספורט ולכן אנחנו מוסיפים כאן: "וכן בהתאחדויות שקיבלו הכרה לפי סעיף 4 לחוק הנהיגה הספורטיבית, בהתאם לאמות המידה שנקבעו לפי סעיף 17יג לחוק הספורט".
יעקב מרגי: ואם לא תהיה יתרה?
יעקב מרגי: חשבתם על זה?
<יוסי ניסן: היתרה גם מתייחסת לזה אבל זה לא התקצוב העיקרי.
<יוסי ניסן: התקצוב העיקרי יהיה כמו להתאחדויות ואיגודים אחרים, כמו להתאחדות לכדורגל.
יעקב מרגי: כלומר לא רק משם.
<מירב ישראלי: היתרה היא אחרי התקורה, זו המשמעות.
<מירב ישראלי: בנוסף יש תיקון עקיף בחוק הספורט.
<מירב ישראלי: ההגדרה "נושא משרה" כבר הייתה.
<מירב ישראלי: פשוט מוסיפים את ההגדרה של "התאחדות" לחוק הספורט כדי שהמועצה הלאומית לספורט תוכל להכיר בהתאחדות לנהיגה ספורטיבית.
<מירב ישראלי: זה משתלב בסעיף במועצה הלאומית לספורט, שעוסק בנושא סייגים למינוי אבל ההגדרות שבו חלות על כל הפרק.
<מירב ישראלי: לכן ברגע שאנחנו מרחיבים את ההגדרה גם להתאחדות לנהיגה ספורטיבית כל ההקצאה התקציבית לפי חוק הספורט תחול עליהם.
מירב בן ארי: חשוב ופשוט.
יעקב מרגי: נצביע על התיקון.
יעקב מרגי: מי בעד התיקון כפי שהגישה הממשלה לוועדה?
יעקב מרגי: הצעת החוק עברה ותוגש לקריאה שנייה ושלישית למליאה.
מירב בן ארי: אני חברת הכנסת מירב בן ארי ואני אחליף את חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב ראש הוועדה.
מירב בן ארי: יושב ראש הוועדה, יחד עם חברי סיעת ש"ס החליטו שלא להגיע היום לכנסת, ובצדק רב, לדעתי.