GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זוהיר בהלול: שהם נמצאים בשדה רעייה אפור, מה שנקרא.
יעקב מרגי: אני רוצה לסיים כי אנחנו לקראת הסוף, רבותי.
יעקב מרגי: אני רוצה לסיים את הדיון.
יעקב מרגי: אני בא ואומר – צריכה להיות בחינה אחת.
יעקב מרגי: תעודה אחת.
יעקב מרגי: כלי מיון אחד לתלמיד הזה ששואף להגיע לאקדמיה.
יעקב מרגי: זו יכולת הלמידה שלו.
יעקב מרגי: יכולת הלמידה שלו וההתמדה שלו.
יעקב מרגי: ידע רוכשים.
יעקב מרגי: האם לאדם יש יכולת למידה, צורה?
יעקב מרגי: נכון, אנחנו קידשנו את תעודת הבגרות.
יעקב מרגי: יכול להיות שמערכת החינוך תצטרך להביא את התלמיד לקו הגמר וזה להקנות לו מיומנויות למידה ובזה הוא יוערך.
יעקב מרגי: ואז זה לא בעיה.
יעקב מרגי: אז אתה מקבל את התלמיד להשכלה גבוהה בתנאים אחרים.
יעקב מרגי: אבל לא יתכן שאנחנו מובילים אותו לקראת משהו והמשהו הזה אמור להכניס אותו לאקדמיה והוא מתחיל מחדש.
יעקב מרגי: אני לא בהכרח לוקח את הנתון הסטטיסטי שלך ואומר שהוא הכרחי לכל למידה בהשכלה הגבוהה.
<כרמל אורן: הוא לא הכרחי, הוא עושה צדק.
<כרמל אורן: מדובר על מקומות - - -
דב חנין: צדק?
<כרמל אורן: כן, כן.
<כרמל אורן: צדק.
יעקב מרגי: בוא תשכנע אותנו.
<כרמל אורן: אני אשכנע אתכם.
דב חנין: איך זה צדק?
דב חנין: זה צדק רק למי שיש לו כסף.
יעקב מרגי: דב, תן לו.
יעקב מרגי: זה בדיוק הנקודה.
יעקב מרגי: אנחנו מחפשים את הצדק.
<כרמל אורן: איך הוא עושה צדק?
<כרמל אורן: מדובר לא בכל תחומי הלימוד, משום שכיום למעלה מ-90% ממי שרוצה ללמוד במדינה הזאת מתקבל להשכלה גבוהה.
<כרמל אורן: קרוב ל-100%.
<כרמל אורן: מדובר בצווארי בקבוק של מספר תחומים מאד מאד סלקטיביים, כמו רפואה, הזכירו פה ריפוי בעיסוק נניח, פיזיותרפיה או הנדסה למיניה, נניח פסיכולוגיה וכו'.
יעקב מרגי: פסיכולוג קליני.
<כרמל אורן: יש מספר צווארי בקבוק שכולם רוצים ללמוד אותם.
<כרמל אורן: אין מספיק מקום לכולם.
<כרמל אורן: ונניח שיש 1,000 -והמספרים שאני אומר קרובים למציאות - 1,000 מועמדים לרפואה, 100 מקומות - את מי תקבל?
<ענת בן-סימון: 3,000 מועמדים לרפואה.
יעקב מרגי: 3,000 ומתקבלים כ-600-700 גג.
<כרמל אורן: אוקיי, אבל אני מדבר על מוסד אחד נניח, על מוסד יחיד – 1,000 ו-100, זה סדר הגודל – את מי תקבל?
<כרמל אורן: פה הצדק.
<כרמל אורן: אתה יכול להגיד נעשה הגרלה.
<כרמל אורן: אבל אז - - -
יעקב מרגי: מר כרמל, זה שאני יודע לצטט פתגם, שהוא בתחום השכלה כללית, איזה צדק זה עושה?
יעקב מרגי: קח את הבחינה הפסיכומטרית.
יעקב מרגי: אני מסכים איתך שבסוף צריכה להיות מסננת מסוימת, אבל תיקח את הבחינה הפסיכומטרית, תתאים אותה לצרכים האמיתיים.
יעקב מרגי: אתה לא עושה צדק, כי יש אוכלוסיות, אנחנו פה חברה רב תרבותית.
יעקב מרגי: יש אוכלוסיות שציטטות כאלה ואחרות לא עניינו אותן.
יעקב מרגי: הן לא היו מנת חלקן - - -
<ענת בן-סימון: זה לא קיים יותר.
יעקב מרגי: זה לא קיים יותר?
יעקב מרגי: לכמה ספרים זה הצטמצם?
<ענת בן-סימון: אין, אין מילים - - -
יעקב מרגי: אז בואי תתייחסי.
יעקב מרגי: ממתי זה?
<ענת בן-סימון: אני רוצה לומר שניים-שלושה דברים.
<ענת בן-סימון: להערה של זוהיר בהלול – הבחינה הפסיכומטרית לא מוטה תרבותית.
<ענת בן-סימון: היא בודקת יכולת הבנת הנקרא, היא בודקת ידע ויכולת מתמטית והיא בודקת ידע באנגלית.
<ענת בן-סימון: שלושה כישורים שהם - - -
יעקב מרגי: נגמר הידע הכללי והביטויים?
<ענת בן-סימון: ידע כללי נגמר בשנות ה-90.
יעקב מרגי: מה 90?
<ענת בן-סימון: בשנות ה-90 ביטלנו את מבחן ידע כללי.
יעקב מרגי: תגידי לי, סליחה, איך את אומרת לי משנת 90 שאני אומר לך שאני מחזיק עד היום את הספרים שהבן שלי למד מלפני 3 שנים.
<ענת בן-סימון: אני לא יודעת מאיזה שנה זה.
יעקב מרגי: שלוש שנים.
<ענת בן-סימון: אני יכולה להשלים?
זוהיר בהלול: שימי לב, דוקטור, גברים זוכים לציונים גבוהים יותר מנשים.
זוהיר בהלול: תושבי המרכז מקבלים ציונים גבוהים יותר מאשר בפריפריה והאשכנזים זוכים לציונים גבוהים יותר ממזרחיים ואין כאן גרף של הערבים, אז איך את יכולה לומר את הדברים האלה?
<ענת בן-סימון: סליחה, ובבגרות זה אחרת?
<ענת בן-סימון: כל מה שאתה רואה בבחינה הפסיכומטרית רואים - - -
זוהיר בהלול: אז את חוזרת בך?
<ענת בן-סימון: סליחה, כל מה שאנחנו מקבלים-.
<ענת בן-סימון: הבחינה הפסיכומטרית היא צילום רנטגן של החברה - - -
<קריאה: אז למה צריך אותה?
<ענת בן-סימון: אני מדברת.
<ענת בן-סימון: היא צילום רנטגן של החברה הישראלית.
<ענת בן-סימון: כל הפערים שאנחנו רואים בבחינה הפסיכומטרית אנחנו רואים ב - - -
דב חנין: מערכת החינוך צריכה לעשות צילומי רנטגן, או אולי לעשות טיפול רפואי יותר כירורגי ורציני?
<ענת בן-סימון: אתה רוצה לעשות טיפול בלי לעשות רנטגן לפני זה?
דב חנין: אבל את מקדשת את צילום הרנטגן.
<ענת בן-סימון: לא, אני מקדשת כדי לקבל תמונה - - -
יעקב מרגי: אתם מדברים אותו דבר.
יעקב מרגי: אומר לך חבר הכנסת דב חנין והפנייה היא לא אלייך, הפנייה היא למשרד החינוך - - -
דב חנין: לא, חבר הכנסת דב חנין לא רוצה לראות את התמונה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין פונה למשרד החינוך ורוצה לומר לו – אנא, תתכבד ותתאים ותכשיר את התלמידים שיושבים אצלך 12 שנות לימוד לאותם יעדים שאת בסוף, בכניסה לאוניברסיטה, מבקשת אותם.
<ענת בן-סימון: בבקשה.
יעקב מרגי: יוסף רצה.
יוסף ג'בארין: הוא היה לפני.
יעקב מרגי: אז יאללה, מסעוד.
מסעוד גנאים: אני חייב לצאת לוועדה לזכויות הילד, שם יש גם דיון מאד חשוב.
יעקב מרגי: ואני גם צריך לסכם.
מסעוד גנאים: בקשר לפסיכומטרי, הנתונים האלה וגם אלה שקדמו, הראו את כל הפער הקיים בין ערבים, יהודים וכו'.
מסעוד גנאים: אני לא יודע כמה כמעט 100 נקודות.
מסעוד גנאים: וכל המחקרים מראים שמבחן הפסיכומטרי הוא טעון תרבות.
מסעוד גנאים: אולי אני לא צודק, אתם יכולים להשיב.
<ענת בן-סימון: אני יכולה לראות מחקר כזה?
<ענת בן-סימון: אני לא ראיתי מחקר כזה.
מסעוד גנאים: בסדר, אני אראה לך.
מסעוד גנאים: אני אראה לך אנשים שכתבו על זה שמבחן הפסיכומטרי הוא טעון תרבות במובן כזה שאלה שכותבים אותו, המנטאליות ומה שמדריך אותם יש בו הבדל.
מסעוד גנאים: הבדל למשל מהתרבות שלי כערבי או כמזרחי או אחר.
מסעוד גנאים: אולי אני טועה.
מסעוד גנאים: אבל הפער הזה שנשמר תמיד, כל הזמן הזה, כל השנים האלה, מראה - - -
<כרמל אורן: הוא מצטמצם לאורך השנים.
מסעוד גנאים: אני מקווה שהוא יצטמצם, אבל בכל זאת, הפסיכומטרי עדיין הוא חסם.
מסעוד גנאים: אני לא אומר שלא צריך איזה מפתן, משהו כזה, כדי שאתה תיכנס למוסד אקדמאי.
מסעוד גנאים: צריך להיות משהו, מבחן או משהו כזה, אבל המבחן הפסיכומטרי ספציפית מהווה מכשול להרבה תלמידים, להרבה סטודנטים ערבים למשל, שהדבר גורם להם ללכת ללמוד בחוץ לארץ, בירדן ובמקומות אחרים.
מסעוד גנאים: וכפי שאמר יושב הראש, יש אלטרנטיבות אחרות, יש אוניברסיטאות.
מסעוד גנאים: אני לא יודע מה עם המסלול או התכנית של אוניברסיטת באר שבע, שנת מכינה, משהו כזה ואחר כך עושים מבחנים.
מסעוד גנאים: אז יש אלטרנטיבות אחרות לפסיכומטרי, שצריך לנסות, משום שבסוף מה המטרה?
מסעוד גנאים: המטרה לא להוות מכשול, אלא לעשות את האקדמיה להיפך - להנגיש את האקדמיה לאנשים, לתלמידים, לסטודנטים, לכולם.
יעקב מרגי: לא כולם רוצים להנגיש.
מסעוד גנאים: לא כולם רוצים להנגיש?
מסעוד גנאים: כנראה יש אינטרס מסוים - - -
יעקב מרגי: מזלנו שבעשור הקרוב הולך להיות מחסור בסטודנטים, אז לא מאהבת מרדכי אלא - - -
זוהיר בהלול: בסוף ינגישו, כן.
יעקב מרגי: המוטיב כלכלי יגבר.
מסעוד גנאים: בסדר, לכן אני חושב שכולנו צריכים לחשוב על איזו דרך אחרת איך להעריך את התלמידים בכניסתם כסטודנטים למוסדות האקדמאיים, ולבחון את כל העניין של מבחן הפסיכומטרי.
מסעוד גנאים: אני לא אומר עכשיו אוטומטית להסיר אותו או לא, אבל לבחון את זה ולבחון דרכים אחרות.
יוסף ג'בארין: האמת היא שהנושא הוא נושא מורכב ואני אולי לא אכנס לפרטיו.
יוסף ג'בארין: אני רק אומר שלא מזמן פגשתי את ד"ר בן סימון ודנו בנושאים הללו, לפחות כשעתיים.
יוסף ג'בארין: ולפחות התחושה שלי היא שניתן לקדם את הנושאים שעלו בשולחן הזה.
יוסף ג'בארין: כפי שאת יודעת, הדיון היום הוא על הפסיכומטרי, הוא לא על הפערים בין יהודים לערבים והנה, מסתבר ש - - -
<ענת בן-סימון: זה תמיד חוזר לשם.
יוסף ג'בארין: אבל זה מסתבר, והנה, שלושה-ארבעה חברי כנסת, זה נושא שמאד מכביד עלינו ואנחנו מאד מודאגים וכל שנה הפערים בין יהודים לערבים - - -
יעקב מרגי: הפער בין 76% מכלל האוכלוסייה לממוצע – 50%, זה המגזרים.
יוסף ג'בארין: זה כ-100 נקודות.
יעקב מרגי: זה הפערים בחברה הישראלית, זה הכל.
<ענת בן-סימון: אבל זה קיים כבר בכיתה ב'.
<ענת בן-סימון: למה אתם באים אלינו?
יוסף ג'בארין: זהו, אני מגיע לזה.
יוסף ג'בארין: עיקר הדיון האם הבחינה הפסיכומטרית - - -
יעקב מרגי: אני אגיד, את מעצימה אותו ואני אסביר לך איך.
יוסף ג'בארין: זהו, האם הבחינה הפסיכומטרית אמורה פשוט לשעתק את מה שקיים, כפי שאת אומרת, זה צילום רנטגן במערכת החינוך, שכולנו יודעים שהיא שוויונית, או שאנחנו באים מנקודת אחריות חברתית שאומרת שיש בכל זאת כאן אחריות איך לא לשעתק, אלא לתרום לקידום אוכלוסיות מוחלשות.
יוסף ג'בארין: אני יודעת שלא רק את הכתובת.
יוסף ג'בארין: זה גם אתם וגם ועד ראשי האוניברסיטאות וכדומה.
יוסף ג'בארין: כבוד יושב הראש, אנחנו נמשיך בדיאלוג שהתחלנו בו, אני אומר כנציגי הציבור הערבי לפחות בכנסת, עם המרכז הארצי.
יוסף ג'בארין: יש רעיונות שלדעתי הם ישימים, שיכולים לשפר את המצב.
יוסף ג'בארין: הם לא יעשו מהפכה, אבל הם ישפרו את המצב.
יוסף ג'בארין: דיברנו למשל על לקיים בחינות ביישובים הערבים, מה שלא קיים.
יוסף ג'בארין: שיהיו מנחים ערבים בכל הבחינות.
יוסף ג'בארין: לבדוק גם סוגיות של תרגום ותכנים של טקסטים וכדומה.
יוסף ג'בארין: לבחון גם דרכים אלטרנטיביות של קבלת סטודנטים כמו מצטיינים בתוך בתי ספר מסוימים או בפריפריה וכדומה.
יוסף ג'בארין: אז יש.
יוסף ג'בארין: יש כל מיני רעיונות שאפשר לחשוב עליהם, שיכולים לקדם בהחלט אוכלוסיות מוחלשות.
יוסף ג'בארין: ואני מקווה שתישארו פתוחים לשיח הזה וגם ראשי האוניברסיטאות יהיו חלק מזה.
<ליאת הלבץ: אני אשמח להתייחס.
<ליאת הלבץ: אני מהתאחדות הסטודנטים הארצית ואני אשמח להתייחס לכמה דברים.
<ליאת הלבץ: קודם כל נאמר באמת צילום רנטגן.
<ליאת הלבץ: זה קצת מגוחך שאנחנו אומרים שהפסיכומטרי הוא צילום רנטגן - - -
יוסף ג'בארין: אבל זה טוב.
יוסף ג'בארין: זה מצביע על מחלה מסוימת.
<ליאת הלבץ: אני באמת לא מבינה.
<ליאת הלבץ: אם אנחנו מודים בזה שזה צילום רנטגן, אז למה צריך את זה?
<ליאת הלבץ: אם זה משווה לחלוטין את מה שאנחנו רואים בבתי הספר.
<ליאת הלבץ: בנוגע לפתיחת המסלולים, אני אשמח מאד אם הוועדה תדרוש מור"ה ובכלל מהמוסדות, מהמל"ג, איזה שהוא פירוט של כלל המסלולים שנפתחו - - -
<דבורה מרגוליס: הכל באתרי האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: לא צריך לדרוש כלום.
<דבורה מרגוליס: זה גלוי.
<דבורה מרגוליס: זה לא מידע חסוי.
<ליאת הלבץ: אוקיי.
<ליאת הלבץ: אז דיברו פה על עשרות.
<ליאת הלבץ: מהבדיקה שאנחנו עשינו גילינו 23 מסלולים בלבד שנפתחו.
<דבורה מרגוליס: זה ממש לא נכון.
<דבורה מרגוליס: רק באוניברסיטה העברית יש קרוב ל-70 חוגים מתוך 86.
<ליאת הלבץ: זה הבדיקה שאנחנו הגענו אליה.
מסעוד גנאים: אני נציגת ור"ה?
<דבורה מרגוליס: ועד ראשי האוניברסיטאות, נכון.
<ליאת הלבץ: אז אני אומרת, יש כאן איזו שהיא סתירה בנתונים.
<ליאת הלבץ: אז כן הייתי שמחה אם הוועדה תדרוש משהו מסודר.
<ליאת הלבץ: ראינו שבחיפה לא היה כלל שינוי, לא פתחו אף מסלול חדש, כנ"ל באריאל.
<ליאת הלבץ: זה נתונים ששווה לבדוק אותם.
<דבורה מרגוליס: בחיפה מראש היו מסלולים רבים מאד שנפתחו ולא נוספו השנה, כי נפתחו מראש הרבה מאד מסלולים בקבלה ישירה לפני שנתיים.
<ליאת הלבץ: לפני הרפורמה.
<ליאת הלבץ: אז בשביל מה יש רפורמה אם הדברים שנעשו לפני הרפורמה?
<ליאת הלבץ: רפורמה נעשית כדי לעשות דברים חדשים.
<דבורה מרגוליס: היא לא נסגרה.
<דבורה מרגוליס: נעשתה רפורמה ונפתחו שם הרבה מאד חוגים.
<ליאת הלבץ: אני אתייחס לעוד דבר שהציגו אותו ממש בהתחלה – המת"ל.
<ליאת הלבץ: זה מבחן שאין אותו בערבית.
<ליאת הלבץ: אם אנחנו מדברים בכלל על הנגשה - - -
<ענת בן-סימון: יש אותו בערבית.
<ענת בן-סימון: כרגע אנחנו מסיימים את הפיתוח שלו בערבית.
<ליאת הלבץ: את הפיתוח שלו.
<ליאת הלבץ: אז הוא עדיין לא נגיש לצעירים שצריכים אותו.
<ענת בן-סימון: בתוך שנה הוא יהיה נגיש.
<ליאת הלבץ: תוך שנה.
<מרק אסרף: התקצוב הגיע באיחור של שלוש שנים.
יעקב מרגי: מזה המת"ל?
<ליאת הלבץ: זה מבחן שמאל"ו עושה, הציגו אותו קודם.
<ליאת הלבץ: זה מבחן לאבחון לקויות למידה.
<ליאת הלבץ: הוא כרגע בפיתוח של מבחן בערבית, רק לסטודנטים ערבים שצריכים הקלות.
<ליאת הלבץ: עד היום סטודנט ערבי - - -
<יהודית גידלי: התאמות.
<ליאת הלבץ: לא מקבל את ההתאמות, אני מתנצלת.
יוסף ג'בארין: זה נושא מאד מרכזי.
<ליאת הלבץ: הוא לא מקבל את ההתאמות על בסיס מבחן ארצי.
<יהודית גידלי: אז את רוצה שהוא יקבל התאמות בלי המבחן?
<יהודית גידלי: לא הבנתי את השאלה.
<ליאת הלבץ: אין שום בעיה.
<ליאת הלבץ: הוא צריך לעשות מבחן והמבחן צריך להיות בערבית.
יוסף ג'בארין: סטודנטים ערבים כמעט ולא מקבלים התאמות בבחינה הפסיכומטרית כי אין אבחונים בשפה הערבית.
<יהודית גידלי: היא אומרת שעכשיו זה בפיתוח.
<ליאת הלבץ: זה בפיתוח.
<ליאת הלבץ: אני רק מעלה את זה בפני הוועדה, שהוועדה תכיר ותדע שכרגע אין מבחן ארצי מותאם בערבית לנושא הזה.
<ליאת הלבץ: זה דבר שלדעתי ולדעת ההתאחדות חשוב להתייחס אליו - - -
<ענת בן-סימון: תוך שנה.
<ענת בן-סימון: אנחנו יוצאים לפיילוט בספטמבר.
<ליאת הלבץ: שווה באמת להזדרז עם זה.
יוסף ג'בארין: פיילוט עכשיו, בספטמבר הנוכחי?
<ליאת הלבץ: הייתי מציעה לוועדה לעקוב אחרי הנושא הזה, לראות באמת שזה מגיע לכלל הסטודנטים, לכלל האוכלוסייה.
<ליאת הלבץ: אני רק אוסיף שזו פשוט שנה מבוזבזת להרבה מאד סטודנטים, הרבה מאד צעירים.
<ליאת הלבץ: אנחנו מדברים הרבה על יוקר המחייה.
<ליאת הלבץ: בשנה הזאת של הפסיכומטרי – וזה דורש שנה ברוב הפעמים באמת - צריך לבחון איך אנחנו מקלים על הצעירים.
<ליאת הלבץ: אם לפחות כרגע יש את הפסיכומטרי הזה, אז לפחות לבדוק איך אנחנו מקלים כלכלית על אותם צעירים.
<ליאת הלבץ: סתם לדוגמא, אני פה אציין סטודנט לרפואה מהאוניברסיטה העברית שפתח בית ספר לפסיכומטרי.
<ליאת הלבץ: באמת, זה הגיע להמון מוסדות.
<ליאת הלבץ: בית ספר בחינם או בעלות ממש מינימאלית.
<ליאת הלבץ: אני משערת שזה עולה משהו כמו 500 שקלים.
<ליאת הלבץ: בית ספר מיוחד לפסיכומטרי שסטודנטים מעבירים.
<ליאת הלבץ: החברה שניגשים לאותו קורס ממש מצליחים לעבור את הבחינה הפסיכומטרית ולהגיע לציונים שהם רוצים כדי להתקבל.
<ליאת הלבץ: אז שווה לבחון, מבחינת המדינה, כל עוד הפסיכומטרי עוד קיים, איך אפשר להתמודד עם העלויות האלה.
<ליאת הלבץ: ממוצע הוצאה לפי סקר הסטודנט האחרון שפורסם הוא 5,700 שקלים לקורס אחד בלבד, כש-77% מהסטודנטים אומרים שהם נבחנו לפחות פעם אחת בבחינה הזו.
<ליאת הלבץ: אז יש להבין מזה את העלויות לצערי בישראל.
יעקב מרגי: בבקשה, דבורה.
<דבורה מרגוליס: שלוש הערות ממש קצרות.
<דבורה מרגוליס: אחת, בכל האוניברסיטאות קיימות מכינות שמיועדות ושהבוגרים שלהן מתקבלים או למוסד שבו הם למדו או לכל המוסדות האחרים, הן מכינות שחלקן ייעודיות.
<דבורה מרגוליס: יש מכינה לחרדים בטכניון שהטכניון מאד גאה בה.
<דבורה מרגוליס: רצו לפתוח מכינה ייעודית לאוכלוסייה של הנשים הבדואיות בבאר שבע וזה נתקל בבעיות תקציב, אפרופו תכניות לתכנית החומש וכו'.
<דבורה מרגוליס: בכל המוסדות יש מכינות שמאפשרות השלמת בגרות וכאן צריך להגיד.
<דבורה מרגוליס: לא כולם עושים בגרות בין י' ל-י"ב.
<דבורה מרגוליס: יש צעירים שלא יכולים מכל מיני סיבות ולכן הפסיכומטרי והמכינות הן סוג של הזדמנות שנייה לאותה תעודת בגרות שאתם כל כך רוצים לקדש.
<דבורה מרגוליס: עוד עניין.
<דבורה מרגוליס: בכל האוניברסיטאות קיימות תכניות לאוכלוסיות מיוחדות.
יעקב מרגי: אין לי בעיה שלא תהיה תעודת בגרות ושהפסיכומטרי יהיה בגמר י"ב.
יעקב מרגי: הכפל הזה.
<דבורה מרגוליס: אני לא בטוחה שמשרד החינוך חותם על זה.
יעקב מרגי: בסדר, וודאי.
<צילה וייס: אנחנו בעד בחינות.
<דבורה מרגוליס: רק הערה אחרונה.
<דבורה מרגוליס: בכל האוניברסיטאות יש תכניות שקיימות כבר שנים למה שקרוי אוכלוסיות מיוחדות, אם זה אוכלוסייה במגזר הערבי, חרדים, האוכלוסייה האתיופית ועולים חדשים אחרים.
<דבורה מרגוליס: תכניות שמלוות באופן אישי, שמסייעות, שמנסות לתת מענים לא על חשבון הרמה האקדמית, כדי שהבוגר יהיה בוגר B.A של אוניברסיטה, אבל לעזור בתוך התהליך, לסייע עד כמה שניתן, כדי שמי שמוכשר ויכול להצליח, לא יתקל בקשיים שהם קשיים לא אובייקטיביים נגיד, נקרא לזה כך.
<נועה חלד: אני ממשרד הביטחון, נועה חלד, ראש היחידה להשכלה, אחראית על נושא המכינות הקדם אקדמאיות.
<נועה חלד: אני רוצה לומר מספר דברים.
יעקב מרגי: הרפורמה הושלמה?
<נועה חלד: הרפורמה במכינות - - -
יעקב מרגי: הושלמה?
<נועה חלד: נקווה, כי היא אמורה לצאת.
יעקב מרגי: הקרן העבירה את חלקה?
<נועה חלד: הקרן תעביר את חלקה.
יעקב מרגי: חבלי לידה זה נקרא.
<נועה חלד: נכון.
יעקב מרגי: קשים מאד.
יעקב מרגי: אפילו דו"ח המבקר לא הצליח עליכם.
<נועה חלד: נכון, נכון, אבל זה היה משהו תקציבי.
<נועה חלד: במהות אנחנו בעד הרפורמה והנה באמת הרפורמה במכינות תיתן הזדמנות ונגישות לכל מיני אוכלוסיות, מפני שלהתקבל למכינה ייעודית היום, לא יצטרכו פסיכומטרי.
<נועה חלד: לא בהכרח יצטרכו פסיכומטרי ומי שיהיו לו ציונים טובים במכינה, בהנחה שבעתיד יהיו גם בחינות אחידות בין המכינות - - -
יעקב מרגי: המכינות מייצרות גם את המכינה וגם פסיכומטרי בסופו.
יעקב מרגי: לא בכניסה אליה, בסופה.
<נועה חלד: אנחנו מממנים גם חיילים משוחררים שלומדים במכינות בסוף התהליך בקורס פסיכומטרי.
<נועה חלד: אני חייבת להגיד שחלק גדול מהחיילים, על פי חוק חיילים משוחררים, יש להם פיקדון, כסף שהמדינה חוסכת להם, שהם יכולים להשתמש למספר מטרות, וחלק גדול מהחיילים המשוחררים משתמשים לקורסים הפסיכומטריים ולבחינה הפסיכומטרית שוב ושוב ויש גם איזה שהוא טווח שאי אפשר לגשת מיידית לבחינה נוספת, צריך טווח של זמן.
<נועה חלד: ואנחנו מדברים על חיילים משוחררים ובנות שירות לאומי שמשרתים את המדינה.
<נועה חלד: שלוש שנים יושבים, חלקם לוחמים, חלקם לא, ואז צריכים להתחיל מסכת של בחינות כדי להתקבל למוסדות.
<נועה חלד: לצערי חלקם גם בסופו של דבר הולכים למכללות לא מתוקצבות ומשלמים סכומים מאד מאד גבוהים.
<נועה חלד: חלקם מרימים ידיים.
<נועה חלד: ולכן באמת הרפורמה במכינות תהווה איזה שהוא תמריץ כדי להכניס אוכלוסיות נוספות.
<נועה חלד: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד.
<נועה חלד: אוקיי.
יעקב מרגי: אז תאמרי עוד דבר אחד.
<נועה חלד: אה, אוקיי.
<נועה חלד: עשינו ניסיון עם חיילים משוחררים מהמגזר הבדואי, שהשתחררו ללא פסיכומטרי, לחלקם גם אין בגרות.
<נועה חלד: ישבו במכינה קדם אקדמאית במכללת ספיר במשך מעל שנה ויש ביניהם חברה שייכנסו בשנה הבאה למשפטים במכללת ספיר ולמקצועות נוספים.
<נועה חלד: כך שללא פסיכומטרי, עם לימודים במכינה בצורה טובה, עם תמיכה, אפשר גם להגיע לאקדמיה.
<נועה חלד: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: ראית את הניבוי כאן?
יוסף ג'בארין: תראו, זו דוגמא לכך שסטודנטים לפי תיאורית הניבוי לא היו מצליחים באוניברסיטה, אבל הנה, קצת דחיפה והם מצליחים.
<ענת בן-סימון: לא, לא, לא, לא.
<ענת בן-סימון: כי ברגע שהם יעשו את הבחינה בסוף המכינה הזאת, הם יגיעו לציונים מצוינים.
יוסף ג'בארין: אז אפשר לשנות בעצם את נוסחת הניבוי.
<כרמל אורן: בוודאי, אבל זה עניין של השקעה כספית.
<כרמל אורן: זו לא פנייה אלינו, אל ועדת הכלכלה.
יוסף ג'בארין: כן, אז אם היינו - - -
יעקב מרגי: לא, לא, בוא, אנחנו לא פונים.
יעקב מרגי: הנקודה היא כזו, הרציונל גם של הרפורמה של פירון וגם הרציונל שלנו, זה לחסוך במסננות.
יעקב מרגי: להנגיש – במילה יותר פשוטה.
יעקב מרגי: אני לא אומר להנגיש זה להוזיל ולהפוך את זה לבר השגה.
יעקב מרגי: יש לנו עניין שגם ייכנסו לאקדמיה ויצליחו.
יעקב מרגי: צריכים לעשות את זה בדרך הנכונה.
יעקב מרגי: צריך להביא את זה א' שאם יש בחינה פסיכומטרית, שתהיה רק במקצועות שבאמת המסננת שם צריכה להיות בגלל ריבוי - - -
<ענת בן-סימון: זה די קורה כיום.
יעקב מרגי: דבר שני צריך להיות שהבחינה הפסיכומטרית תהיה מותאמת מטלות ולא נכניס לשם את הכל.
יעקב מרגי: את אומרת, שזה יצא בשנת 1990, אנא בדקי את עצמך.
יעקב מרגי: יכול להיות שזה יצא בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: בכל אופן, בקורסים לומדים הכל.
יעקב מרגי: אני אומר לך, לפחות בספרים שאצל הבן שלי.
יעקב מרגי: אתה לא אוהב חוויות אישיות וקוריוזים וזה, אבל מה לעשות, אין לדיין אלא מה שעיניו רואות.
יעקב מרגי: ככה, זה הכלל.
יעקב מרגי: ואני אומר לך שנכון, נמכרים הספרים האלה של קידום ושל כל השאר, עם כל אותו מלאי של מלל, שזו בעיה - - -
<ענת בן-סימון: אבל אני לא אחראית עליהם.
יעקב מרגי: בסדר, אני רק אומר לך.
יעקב מרגי: אמרת לא קיים, אני אומר לך שזה קיים.
<ענת בן-סימון: בספרים, לא בבחינה.
יעקב מרגי: אני לא מייחס את כל הפערים בחברה הישראלית לסוגיית הפסיכומטרי, ואני מסכים איתך, זה התחיל מכיתה ב'.
יעקב מרגי: אבל התפקיד שלנו לא להעצים אותם דווקא בנקודת הזינוק הזו, שכולנו שואפים אלינו.
יעקב מרגי: ויש פער בין 50 ל-76% שאמרתי.
יעקב מרגי: לצערי הרב - רובו מצביע על אותם פערים.
יעקב מרגי: על אותם פערים שזה המגזר הערבי, חרדי, פריפריה חברתית ופריפריה גיאוגרפית ושם אנחנו צריכים להשקיע.
יעקב מרגי: לפעמים יש לנו את החשש שהבחינה הזו, ככל שהיא לא מותאמת מטלות, היא מעצימה את הפערים.
יעקב מרגי: משרד החינוך, משרד אחרון בבקשה.
<צילה וייס: משפט אחרון.
<צילה וייס: ברפורמה הייתה התייחסות למגוון גדול מאד של בעיות שהועלו כאן כבעיות של בחינות הבגרות.
<צילה וייס: השק"ד – השקלול הדיפרנציאלי, התאמה בין ציוני הבחינה לציון הבית ספרי, טוהר הבחינות שהוזכר כאן, מגוון כלי ההערכה, יצירה מחדש של סקאלה ללקויות למידה והתאמת מבחנים ללקויות למידה.
<צילה וייס: כלומר, אנחנו מודעים מאד לביקורת שקיימת.
<צילה וייס: אנחנו פועלים לגמרי לנסות לשפר את הדברים.
יעקב מרגי: כן, אבל לא עושים מספיק ואני אסביר.
יעקב מרגי: כל עוד הבחינה הפסיכומטרית היא תכלית הכל והיא המשקפת, יש אי אמון.
יעקב מרגי: זו הבעת אי אמון בתעודת הבגרות וזה לצערי הרב.
יעקב מרגי: זה לא צריך להיות כך.
יעקב מרגי: טוב, אני מסכם: הוועדה מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון ולאורחים הנכבדים שהגיעו לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למאל"ו – המרכז הארצי לבחינות והערכה להמשיך את המגמה שמחזקת את הקשר בין המטלות המופיעות בבחינה לכישורים הנדרשים למסגרת הלימודים האקדמאים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להכין את בוגריהם לקראת הלימודים האקדמאיים על מנת לצלוח את הבחינה הפסיכומטרית בקלות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לור"ה ולמל"ג להמשיך את ההנגשה של ההשכלה הגבוהה לאוכלוסיות שלא מיוצגות דיין באקדמיה.
יעקב מרגי: 6 בדצמבר 2016, ו' בכסלו תשע"ז.
יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: פרק י"ב סעיף 180 (חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, מ/1083.
יעקב מרגי: לנושא הבא, פרק י"ב, סעיפים 181 ו-182 (הפחתת שעות לימוד בקבוצות קטנות), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, מ/1083.
יעקב מרגי: מי שלא יודע, חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה) זה מה שנקרא בז'רגון המקצועי של חברי הכנסת " חוק ההסדרים".
מסעוד גנאים: התייעלות זה טוב.
יעקב מרגי: התמזל מזלנו שוועדת החינוך קיבלה שני סעיפים.
יעקב מרגי: 3 סעיפים, נכון?
<מירב ישראלי: שני נושאים.
יעקב מרגי: שני נושאים, שלושה סעיפים.
עודד פורר: קיבלתם את ההסתייגויות שהועברו אליכם?
<מירב ישראלי: הסתייגות אחת קיבלתי.
עודד פורר: שלי?
<מירב ישראלי: שלך.
יעקב מרגי: שלושה סעיפים, שני נושאים.
יעקב מרגי: יש ועדות שזו שגרת יומם כבר כמה שבועות.
יעקב מרגי: ברוך השם שאנחנו לא שם.
יעקב מרגי: יש לנו זמן להתעסק בנושאים ברומו של עולם, שיש בהם תכלית, לא משמעת קואליציונית.
יעקב מרגי: אנחנו דנים פה בסוגיות של חינוך ילדי ישראל ובעיצוב דמותה של מערכת החינוך.
יעקב מרגי: מנסים לעצב את דמותם של כוחות ההוראה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: נוגעים באקדמיה, בתרבות, בספורט, ומה לעשות?
יעקב מרגי: הכרח שלא יגונה, גם חוק ההסדרים מגיע אלינו ונשמע מן הסתם איך דנים בוועדות הכנסת כשדנים בחוק ההסדרים.
יעקב מרגי: כל הפתיחה הזו היא בשביל חברי הכנסת.
יעקב מרגי: למרות שזה חוק ההסדרים, אנחנו נדבר בצורה מכובדת: זו ועדת החינוך, התרבות והספורט.
יעקב מרגי: נהיה גם ספורטיביים, נדע לנצח ולהפסיד בכבוד ונדון, ניגע ונאמר ולא נחסוך את שבטנו, אם הוא קיים, ממשרדי הממשלה על הסעיפים האלה ולא נחסוך גם את הקומפלימנטים לממשלה, אם יש מקום לתת לה אותם.
יוסי יונה: יש לי הצעה לסדר.
יעקב מרגי: לא שכחתי אותך.
יעקב מרגי: אני מודיע כדי להרגיע את יוסי יונה שחבר הכנסת יוסי יונה יפתח אחרי דברי בהצעה לסדר.
יעקב מרגי: יש לו דין קדימה ברגע שזו הצעה לסדר.
יעקב מרגי: לסדר הדיון – לא נאומים.
יעקב מרגי: כל חברי הכנסת רשומים, הם ידברו אחרי שהיועצת המשפטית תציג את הנושא.
יעקב מרגי: אנחנו מתחילים ביוח"א, יום חינוך ארוך.
יעקב מרגי: היא תסביר לנו את המשמעות של ההצבעה שנקיים היום.
עודד פורר: מתי מציגים את ההסתייגויות?
יעקב מרגי: אתה יכול תוך כדי הדיון, אתה יכול בסוף, אתה יכול בהתחלה.
<מירב ישראלי: צריך יהיה להצביע על זה בסוף.
יעקב מרגי: עד 12:30 יהיה דיון.
יעקב מרגי: בין 12:30 ל-13:00 אנחנו מצביעים.
יעקב מרגי: ככה אני מודיע לכם מראש, תהיו גמישים, לא יהיו מחטפים.
יעקב מרגי: אל תקלו עלינו.
יעקב מרגי: חבר הנסת יוסי יונה, ביקשת הצעה לסדר.
יוסי יונה: אדוני, בגלל חשיבותם המאוד-מאוד גדולה של שני הסעיפים הללו בחוק ההסדרים, הייתי מציע שהם יפוצלו מחוק ההסדרים ויועלו בהצעות חוק כך שוועדת הכנסת תוכל לדון בהם והם יידונו בנפרד מחוק ההסדרים.
יעקב מרגי: הצעה ראויה שנשמע אחר כך את ההתייחסות של משרדי הממשלה לנו כחברי הוועדה.
יעקב מרגי: יש עוד הצעות לסדר לפני שאני מעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית?
יעקב מרגי: בבקשה, מירב, היועצת המשפטית של הוועדה.
<מירב ישראלי: אנחנו מדברים כרגע על סעיף 180 לחוק ההתייעלות הכלכלית: "תיקון חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה 180.
<מירב ישראלי: בחוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, התשנ"ז-1997, בסעיף 4(א), במקום "התשע"ח" יבוא "התשפ"א".
<מירב ישראלי: המשמעות היא: חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה נחקק בשנת 1997 אבל בסופו היה סעיף 4 שקבע שהחוק יוחל בהדרגה, החל בשנת הלימודים תשנ"ח ביישובים, בשכונות, במוסדות חינוך או בשכבות גיל שייקבע השר בצווים תוך מתן עדיפות ליישובים, לשכונות, למוסדות חינוך או לשכבות גיל אשר לדעת השר זקוקים לסיוע נוסף בחינוך, ובלבד שהחלתו תושלם לא יאוחר מתחילת שנת הלימודים – החוק הזה עבר כבר 7 דחיות.
<מירב ישראלי: זו השביעית, למיטב זיכרוני.
יוסי יונה: השביעית היא בגדר בקשה.
יוסי יונה: היא לא אושרה עדיין, נכון?
יעקב מרגי: אני מודה לך על ההבהרה, למרות שהיא עובדת כנסת, לא עובדת הממשלה.
יעקב מרגי: אנחנו לא עובדים אצל הממשלה.
יעקב מרגי: אנחנו הרשות המחוקקת ועקרון הפרדת הרשויות חזק בעינינו.
עודד פורר: כשמתייחסים לתשע"ח, מתייחסים לפתיחת שנה - - -
<מירב ישראלי: תחילת שנת הלימודים כן.
יעקב מרגי: שלא יתברר כמו שקרה לי.
יעקב מרגי: כשאנחנו אומרים תשע"ח, זאת אומרת יש השלכות תקציביות גם לשנה שגולשת אחרי זה.
עודד פורר: זה ברור.
יעקב מרגי: לי זה לא היה ברור.
עודד פורר: זאת אומרת זה מתייחס ל-1 בספטמבר 2018.
עודד פורר: זאת אומרת, לכאורה, אם החוק לא היה משונה - - -
<מירב ישראלי: עכשיו תשע"ז.
<מירב ישראלי: תשע"ח זה 1 בספטמבר 2017.
<מירב ישראלי: זה קיים בחוק.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, בשנה הבאה היה צריך לסיים את החלת החוק.
<מירב ישראלי: מה שמתבקש עכשיו להיעשות בסעיף 180 זה שהארכת התחולה תהיה לא עד פתיחת שנת הלימודים הבאה אלא 3 שנים לאחר מכן.
<מירב ישראלי: כלומר, במקום התשע"ח, יבוא התשפ"א.
<מירב ישראלי: זה מה שהממשלה מבקשת.
עודד פורר: אני רוצה להציג את ההסתייגות שלי על הסעיף.
יעקב מרגי: תן לה לגמור להקריא.
יעקב מרגי: גמרת להקריא?
<מירב ישראלי: זאת המשמעות של התיקון.
יעקב מרגי: גמרנו להקריא.
יעקב מרגי: אנחנו עושים דיון משולב גם על הנושא השני.
עודד פורר: אני אציג רק את ההסתייגות על הסעיף הזה.
מסעוד גנאים: גם אנחנו מציגים.
מסעוד גנאים: גם לנו יש הסתייגויות.