GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: זה מה שאנחנו כל הזמן מדברים על הערבוב בתוך המכינות הקיימות.
מירב בן ארי: לא לעשות מכינה ליוצאי אתיופיה אלא ללכת לכל ראשי המכינה ולתת להם כסף בשביל שצעיר יוצא אתיופיה ישתלב במכינה קיימת.
מירב בן ארי: אז אותו דבר, בגלל זה ששאלתם על התגמול, שאלתי אתכם אם זה גם לצעיר וגם למוסד, אבל אחת הבעיות שדיברנו עליהן במכינות זה ההנגשה, זה זה שאותו צעיר יוצא אתיופיה שגר ברחובות או בנתניה, כמו אצלי שעשר שנים ניהלתי מרכז לנוער בסיכון ואף ילד שלי לא הלך למכינה.
מירב בן ארי: אף ילד שלי לא הלך לשנת שירות והם ילדים נהדרים והיו להם תכונות מנהיגות נהדרות, אבל אף אחד לא בא ודיבר איתם.
מירב בן ארי: פה בעיני זה סופר חשוב הנקודה הזאת של ההנגשה.
מירב בן ארי: עד כמה אותו צעיר יוצא אתיופיה שסיים את הצבא יידע על התכנית, יידע שיש לו כלים להגיע, אני כן משווה את זה למכינות כי אני פשוט בדיונים עכשיו על העניין של ההנגשה, עד כמה אנחנו מונגשים.
מירב בן ארי: אני מאוד בעד לשלב, אני בראש הזה באמת עם זיוה בעניין של שילוב ולא בידול.
מירב בן ארי: אין ספק שצריך לתת כלים לאותו צעיר יותר מצעיר אחר שבוא נגיד, מסלול החיים פחות מופלה או מה שנקרא יותר נגיש בשבילו מצעירים יוצאי אתיופיה.
יעקב מרגי: פרופסור בן ששון, בבקשה.
<מנחם בן ששון: ראשית ברכות לוות"ת מל"ג.
<מנחם בן ששון: מכינות הן כלי קריטי, שם יש תשומת לב, שם עוסקים בדידקטיקה וגם אם במקומות מסוימים זה לא הולך, זה קריטי.
<מנחם בן ששון: יש דבר אחד שאני מציע לחשוב עליו אצלכם, אני מניח שהוועדה הייתה עולה על זה בלעדיי, זה נוער שוחר מדע כגורם מקדם.
<מנחם בן ששון: נוער שוחר מדע הוא גוף אינטגרטיבי קהילתי שהוא יקדם בעוד דברים, מיותר להגיד, זה ברור.
<מנחם בן ששון: חלק מהתלמידים שם מקבלים גם נקודות זכות באוניברסיטה אחר כך, אז זו השקעה טובה.
<מנחם בן ששון: דבר נוסף, אנחנו לפחות באוניברסיטה הצבנו אתגר לארגון בוגרי האוניברסיטה העברית, יש כמה עשרות אלפים בישראל שהפרויקט שלהם הוא הקמת קרן מלגות צמיתה לשנים לקליטת תלמידים יוצאי אתיופיה באוניברסיטה.
מירב בן ארי: מה זאת אומרת, הם שמים כסף כאילו?
<מנחם בן ששון: כן.
<מנחם בן ששון: עומר, אתה בוגר האוניברסיטה?
<מנחם בן ששון: אז קיבלת את המכתב שלי.
<מנחם בן ששון: זה הדבר השלישי, והדבר האחרון הוא ליווי.
<מנחם בן ששון: ואני אומר ליווי, פעם אחר פעם, וזה למדתי מג'אג'ו שהוא נתן לי את תכנית העבודה באוניברסיטה, כחלק מהותי מתכנית העבודה באוניברסיטה היה הליווי, והליווי הוא - - -
יעקב מרגי: הוא היה סטודנט ישיר שלך?
<מנחם בן ששון: הוא עדיין סטודנט שלי.
יעקב מרגי: לא, ישיר.
<מנחם בן ששון: לא, לצערי בשנים האחרונות הוא לא לומד הסטוריה של עם ישראל בימי הביניים.
<מנחם בן ששון: אז אלה ארבעת הנקודות שביקשתי להוסיף.
יעקב מרגי: עדי יונס.
<עדי יונס: אני רכז תכנית יוצאי אתיופיה במרכז האקדמי "לב" התכנית קיימת כבר קרוב לעשרים שנה ורובם לומדים הנדסה.
יעקב מרגי: מה ממוצע הסטודנטים במחזור בקרב יוצאי אתיופיה?
יעקב מרגי: כמה בכל מחזור בני העדה בממוצע?
<עדי יונס: בכל מחזור 20 סטודנטים.
יעקב מרגי: כמה יש במחזור?
מירב בן ארי: מתוך כמה?
<עדי יונס: מתוך 1000 תלמידים.
מירב בן ארי: יש לך 20 מתוך 1000 ואתה מס' 3 במכללות.
<עדי יונס: התכנית שלנו היא תכנית שמלווה - - -
<גדי פרנק: 20 מתוך 1000 זה 2%, זה בערך היעד שלנו.
יעקב מרגי: יונס, תן לנו גם בקטע הזה של אחוז הנושרים.
<עדי יונס: הליווי הוא ליווי צמוד, התכנית הוקמה לפני כעשרים שנה באמת עם אנשים טובים מחוץ לארץ, תורמים, ומבחינת הליווי הוא צמוד, מבחינת מעונות, יש חדר אוכל צמוד שגם נותנים להם שם שלוש ארוכות ולכן הליווי הוא ליווי שסטודנט שבא למרכז האקדמי לב בא ללמוד ולא להתעסק בדברים אחרים ולכן ההצלחה היא הצלחה טובה מאוד.
<עדי יונס: אחוז הנשירה במכינות הוא בדרך כלל אולי 10%, ומי שנכנס לאקדמיה זה גם כן, 7% נשירה.
יעקב מרגי: שזה גבוה או נמוך יחסית לאחרים?
<עדי יונס: זה נמוך.
יעקב מרגי: בגלל הליווי האישי?
מירב בן ארי: כן, זה נמוך יחסית לאקדמיה.
מירב בן ארי: עושים מכינה?
<עדי יונס: יש גם מכינות.
מירב בן ארי: בתוך לב?
יעקב מרגי: דוד מהרט, בבקשה.
<דוד מהרט: ראשית אני רוצה להגיד לפרופסור בר ששון שגם אני בוגר האוניברסיטה העברית.
<דוד מהרט: אני רוצה להתייחס לארבעה דברים.
<דוד מהרט: בסופו של דבר לאיכות הבגרות יש השפעה קריטית לגבי המסלול שאדם יכול ללמוד, לגבי פוטנציאל התעסוקה שלו.
יעקב מרגי: שאיפות גם.
<דוד מהרט: עכשיו משפט אחד על היסטוריה.
<דוד מהרט: היה בשלהי שנות השבעים במדינת ישראל רפורמה של חטיבות הביניים, יצרו את חטיבות הביניים כי אמרו יבואו אוכלוסיות חלשות, תהיה אינטגרציה וכולי.
<דוד מהרט: מה שקרה, שהילדים שבאו מהשכונות המוחלשות שהיו גם בבתי הספר היסודיים שלהם מוחלשים, כשבאו לחטיבת הביניים אמנם היו תחת קורת גג אחת של בית ספר, אבל אלה שבאו מהשכונות החזקות היו בכיתות ז'1 , ז' 2 וכו' שהובילו לבגרות איכותית, כבר משם מתחילה הסללה, אלה שבאו מהשכונות המוחלשות היו בכיתות ז' 5, ז' 6, כשבסופו של דבר מוצאים אותם עם בגרות לא איכותית שלא מאפשרת.
<דוד מהרט: לכן צריך שתהיה פה עבודה משולבת.
עמר בר-לב: זה עדיין קיים, האפלייה הזאת שאתה אומר?
יעקב מרגי: זה לא אפלייה, זה פועל יוצא של אי טיפול נקודתי.
<דוד מהרט: יש תיכון במרכז הארץ, שאני לא אנקוב בשם, בעיר מאוד מאוד מבוססת וחזקה.
<דוד מהרט: כשאתה מבקש את הנתון של בני הקהילה בתיכון הזה יגידו לך שיש כ- 40% מבני הקהילה.
<דוד מהרט: תבקש מהם את ההתפלגות שלהם בכיתות, אתה תמצא כיתות ש- 99% מהם הם בני הקהילה והכיתה הזאת, בוגרים של הכיתה הזאת הם אלה שלא יוצאים מהמערכת עם בגרות איכותית, יוצאים עם 21 יחידות בגרות שזה לא נותן לך שום דבר באוניברסיטה.
<דוד מהרט: לכן מה שאמר בן ששון, ואני באמת פה הנחתום שאולי במקרה הזה על עיסתו, אני מקדם תכנית שנקראת שילוב של נוער שוחר מדע לחשיפה למקצועות המדעיים המתמטיקה והאנגלית צריכה להתחיל בגיל מאוד מאוד צעיר, ואני פותח סוגריים ואומר לא במסגרות ששמענו עליהם קודם בדיון הקודם, שבעיקר שם היפ הופ וכדורגל זה מה שנותנים לבני הקהילה.
<דוד מהרט: דבר נוסף הוא נושא המכינות.
<דוד מהרט: המכינות היו המסגרת המתקנת את העיוות ואת חוסר ההישגיות של בני הקהילה בבתי הספר התיכוניים.
<דוד מהרט: מה שעשתה מדינת ישראל, לפני כמה שנים הוציאו את זה למכרז, העבירו את זה לאיזו חברה בע"מ ובסופו של דבר הפרויקט הזה התמוסס.
<דוד מהרט: בגילוי נאות אני אגיד שהפרויקט הזה, המכינות קדם אקדמיות היה שני במסגרת האגודה לקידום החינוך, גילוי נאות, אני עובד האגודה לקידום החינוך.
<דוד מהרט: הייתה כתובת, היה גיוס של סטודנטים, הייתה הליכה לשטח.
<דוד מהרט: היום אני בתור מנהל מרכז ההיגוי, כשצעיר וצעירה אומרים לי 'אני רוצה ללמוד במכינה' אני לא יודע לאן להפנות אותם.
<דוד מהרט: כלומר העניין הזה התאדה ונתקע איפה שהוא.
יעקב מרגי: לפני הסיכום נתייחס לזה, גם הצבאיות לא אמרת לי.
מירב בן ארי: לא, הצבאיות לא קשור.
יעקב מרגי: לא מכינות צבאיות, קדם אקדמיות.
<גדי פרנק: אני אתייחס לעובדה שהיו שנתיים-שלוש של בלאגן.
מירב בן ארי: כן .
מירב בן ארי: היו לנו פה מלא דיונים על המכינות.
<דוד מהרט: אבל שמונה שנים הלכו לאיבוד.
<דוד מהרט: הדבר השלישי, לא אחזור עליו, אמרתם – עניין התעסוקה.
<דוד מהרט: כשצעיר וצעירה בני הקהילה רואים את האח והאחות הולכים לאקדמיה ללמוד ובסופו של דבר באים עם BA, אבל מה שהם עושים זה לאבטח את הקניונים, ואגב, זה המקום היחיד שאני בן הקהילה מקבל פרוטקציה כי לא בודקים לי, אני אומר 'סלמבה מרינייה' ומכניסים אותי חופשי.
<דוד מהרט: אבל אני אומר את זה בצחוק, כי זה מדכא את הצעירים והצעירות.
<דוד מהרט: האח והאחות שהיו מודל לחיקוי בסופו של דבר כאקדמאים, ואגב, גם כשהם משתכרים, בסופו של דבר גם כשהם מוצאים עבודה, תבדקו את הנתונים של הלמ"ס, ההכנסה שלהם מאוד נמוכה.
<דוד מהרט: דבר אחרון , בקשר למינהל הסטודנטים, אני חושב שהעניין הזה של הסיוע הכלכלי אני וג'ג'או גם בפעמים הקודמות דיברנו, אני חושב שטוב שהות"ת והמל"ג נכנסו לעבודה בתחום האקדמיה מול המוסדות האקדמיים.
<דוד מהרט: אבל העניין של הסיוע הכלכלי הוא, באנו קודם על שוברים וגם העברתי לך מסמך אתמול, בדיוק הדוגמה של שובר.
<דוד מהרט: היום בן הקהילה, אפילו המוסד שלומדים בו לא יודע שמי שמממן להם שכר לימוד - - - כי הכסף ישר נכנס לחשבון הבנק של הסטודנט.
<דוד מהרט: אפילו המוסד לא יודע.
<דוד מהרט: לכן אני אומר, אם זה יעבור לות"ת יש סכנה מאוד גדולה שאחרי שנה- שנתיים מישהו אולי יילך לבג"צ ואז העניין יתבטל ואז באמת צעירים וצעירות בני הקהילה לא ילכו.
יעקב מרגי: צריך לחשוב על הדברים האלה.
יעקב מרגי: ג'ג'או.
<ג'ג'או בימרו: תודה.
<ג'ג'או בימרו: אני סטודנט באוניברסיטה העברית.
<ג'ג'או בימרו: אני לומד לתואר שני כבר לקראת הסוף, בפקולטה לחקלאות ברחובות.
<ג'ג'או בימרו: קודם כל אני רוצה להגיד שאני מאוד שמח שכל המהלך הזה קורה.
<ג'ג'או בימרו: התחלנו אותו בערך לפני שנה, הדברים התקדמו די מהר, בפתיחות שהייתה כמעט מפתיעה אפילו.
<ג'ג'או בימרו: בנוגע למילה "שילוב" - - -
יעקב מרגי: פעם שעברה הבעת עמדה נחרצת, אם אני זוכר, לגבי מינהל הסטודנטים.
<ג'ג'או בימרו: כן.
<ג'ג'או בימרו: אני אגע בזה עוד שניה.
<ג'ג'או בימרו: לגבי המילה 'שילוב', מדברים פה על שילוב של הקהילה האתיופית, שילוב לחברה הישראלית.
<ג'ג'או בימרו: אני לא מבין.
<ג'ג'או בימרו: אני זה החברה הישראלית.
<ג'ג'או בימרו: אני צריך להשתלב לתוך עצמי?
<ג'ג'או בימרו: יש כל מיני אתגרים בחברות מגוונות, האוכלוסייה הזאת והזאת, כל אחד צריך לקבל את הטיפול או את היחס המתאים, אני לא יודע איך לקרוא לזה.
<ג'ג'או בימרו: כמו שבמל"ג עשו עם האוכלוסייה הערבית והחרדית והם עושים את זה בצורה די טובה, ממה שראיתי, ואני מאמין שמזה גם נלמד - - -
יעקב מרגי: איך היית קורא לזה, סמנטיקה, איך היית קורא לזה?
מירב בן ארי: איך היית פועל לשילוב?
<ג'ג'או בימרו: אני לא אוהב את המילה "שילוב".
<ג'ג'או בימרו: נקודה.
מירב בן ארי: תקשיב, גם זיוה יודעת על תפיסת העולם, אנחנו כל הזמן מדברות על זה, על באמת להיות חלק.
מירב בן ארי: אני מנסה לחשוב אבל רגע, צריך להגיד לאותו נער אצלי שנולד בארץ, פעם החבר'ה הראשונים היו קוראים להם אברהם, עכשיו דניאל ודור.
מירב בן ארי: אפילו השמות התחלפו מאברהם ויצחק שהתחילו אצלי.
מירב בן ארי: אבל עדיין הייתי צריכה כל הזמן לחשוב על כן איך לשלב, שלא תבין, מבחינתי הם ישראלים לכל דבר אבל הרגשתי שהרבה פעמים, אגב, בגלל גזענות שלנו של החברה, הם תקועים.
מירב בן ארי: בגלל הגזענות שלנו כחברה ישראלית אתה רואה את זה במקומות עבודה, בהשכלה, באוטובוס.
מירב בן ארי: אנחנו מדברים על זה כל הזמן.
מירב בן ארי: אני כן מרגישה שיש לנו אחריות לבוא ולתת כלים יותר טובים.
יעקב מרגי: הרגישות שלך מתבקשת, אבל שלא תתבלבל, לכן אמרתי לך זה עניין של סמנטיקה, זה קורה להרבה אנשים שמצליחים באוכלוסיות כאלה, שהאוכלוסיות מהם הם באו לא הצליחו, שאחר כך מתקוממים.
יעקב מרגי: אין לי הגדרה אחרת.
יעקב מרגי: כל עוד המדדים שמוצגים לנו והפערים הם גדולים, אין לי הגדרה אחרת.
<מנחם בן ששון: אני יכול להעיר הערה קצרה?
<מנחם בן ששון: על הכתפיים שלך ההערה בסדר כי על הפריפריה הרי גם - - - אז אני אציע הצעה.
<מנחם בן ששון: אנחנו בתהליכים של גיבוש החברה הישראלית, אז אתה לא מגבש אחד לעומת השני אלא אנחנו מדברים על קונגלומרט.
יעקב מרגי: אני עליתי ב-1962, לא נולדתי כאן.
יעקב מרגי: ואת זה שמעתי מאז.
<ג'ג'או בימרו: התפיסה שלי לפחות, לגבי הצעירים יוצאי העדה, היא שהם באמת ידחפו את עצמם וישתמשו בכל הכלים שעומדים לרשותם.
יעקב מרגי: התנאים האובייקטיביים שלא מאפשרים לו לדחוף את עצמו.
יעקב מרגי: יש בכל חברה - - -
<ג'ג'או בימרו: אז אני אומר למרות זאת.
<ג'ג'או בימרו: למרות שלא מקבלים אותם בבתי ספר ולמרות שהמורים מכים אותם בבתי הספר, הדרישה מהם זה כן להצליח להצטיין ולהגיע לאוניברסיטאות ולמכללות.
יעקב מרגי: אין לי שום תפקיד כמדינה?
<ג'ג'או בימרו: בטח שיש לך תפקיד.
יעקב מרגי: על זה אנחנו דנים.
<ג'ג'או בימרו: בשביל זה אנחנו פה עם המל"ג.
<ג'ג'או בימרו: לפני זה היה את הדיון בעניין משרד החינוך, שזה עוד לפני זה, ששם יש הרבה כשלים.
<ג'ג'או בימרו: ראינו את זה, זה חוזר על עצמו שוב, העניין של השילוב ותכניות מיוחדות ומבדלות, לא ניכנס לזה.
<ג'ג'או בימרו: עכשיו אנחנו מ דברים ברמה של סטודנטים ומעלה וטיפה לפני זה ושם אני רואה עבודה שצפויה להיות מאוד טובה עם המל"ג ובעניין של מינהל הסטודנטים, משרד הקליטה, עד היום אני לא מצליח להבין איך הנושא הזה היה תקוע במשרד הקליטה.
<ג'ג'או בימרו: זה גוף שמבחינה מקצועית הוא לא רלבנטי להשכלה הגבוהה.
<ג'ג'או בימרו: איך עד היום המל"ג לא לקחו את הנושא הזה, זו שאלה.
יעקב מרגי: גדי נתן לך בהקדמה, גדי מתעסק בהשכלה גבוהה והוא יודע לייצר השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: משרד הקליטה הוא במעטפת של הסיוע הכלכלי בלבד.
יעקב מרגי: שמעת גם את החשש של דוד מהרט.
<ג'ג'או בימרו: אני שמעתי את החשש הזה ואני חושב שהוא לא מוצדק.
<ג'ג'או בימרו: זו הראייה שלי.
עמר בר-לב: דוגרי, אנחנו יודעים שהתשובה היא גם לפעמים מלחמות שמשרד לא מעביר תקציב בקלות למשרד אחר.
יעקב מרגי: לא, הם מוכנים.
<מירי כהן-אדלשטיין: שאל חבר הכנסת לפני כן מה מקור ההחלטה.
<מירי כהן-אדלשטיין: מקור ההחלטה הוא הסטורי.
<מירי כהן-אדלשטיין: מינהל הסטודנטים תמיד מימן שכר לימוד לסטודנטים עולים, זה נוהל שהוא מעל חמישים שנה, ובא המשרד אי שם בשנות התשעים ואמר שיש פה אוכלוסייה שאנחנו רוצים לתת לה אקסטרה.
<מירי כהן-אדלשטיין: ועברו השנים, ואני מזכירה שלא היה מי שייקח.
<מירי כהן-אדלשטיין: עד לפני שנה-שנתיים שהתחלנו בכלל לדבר על זה, לא היה מישהו שבא ואמר 'אנחנו מממנים שכר לימוד ליוצאי אתיופיה כולל ילידי הארץ לתואר ראשון ושני' ודרך אגב, אנחנו כן מקיימים מעטפת טיפולית, נאמר פה שלא אבל זה כן קורה, שיעורי עזר מממונים על ידינו כיום, יש פה איזו שהיא עשייה שמתבצעת כולל קורסים של אנגלית לפטור, יש פה משהו שקורה.
<מירי כהן-אדלשטיין: כמובן שהתפקיד של משרד העלייה והקליטה באופן היסטורי הוא לטפל בעולים ולכן הסיוע מוכוון לעולים ועל כן לנו אין את הכלים שיש למל"ג ות"ת כדי לתמרץ את המוסדות, כדי לתמרץ בכלל את כל המערכת הזאת בשביל לעשות פתרונות הוליסטיים.
<מירי כהן-אדלשטיין: זו עמדת המשרד, אנחנו מברכים על ההחלטה הזאת, נעביר בשמחה, כולל תקציב, ובלבד שיהיה מי שייקח, ובלבד שאף אחד לא ייפגע בדרך וזה מאוד מאוד חשוב.
<ג'ג'או בימרו: אני שמח על הניתוק הזה אגב ממשרד הקליטה ואני מקווה שזה יילך ויתעצם.
<ג'ג'או בימרו: דבר אחרון, פשוט להגיד שההשכלה היא המפתח להרבה מאוד דברים, הרבה חסמים, הרבה מקרי גזענות ואפלייה ועוני וכל הבעיות האלה שדנים עליהן פה ובעוד ועדות אחרות, השכלה יכולה להיות המפתח העיקרי לפתור את הדברים האלה ואני חושב שהתכנית הזאת חשובה ברמה לאומית לא רק לחברה האתיופית, ליוצאי אתיופיה, אלא לכלל החברה הישראלית.
<זיוה מקונן-דגו: לגבי הנתונים, קיבלתי את הנתונים ממשרד החינוך.
<זיוה מקונן-דגו: ב- 2014 למדו 2,691 תלמידים בכיתה יב' ומתוכם ניגשו לבגרות 2,381, שזה 89% זאת אומרת הרצון של תלמידים בכלל יוצאי אתיופיה, וחשוב לדעת שהקהילה הזאת חשובה לה ההשכלה והדחיפה - - -
יעקב מרגי: הנתון מפתיע אותי.
יעקב מרגי: מאיפה הנתונים האלה?
<זיוה מקונן-דגו: של משרד החינוך.
<זיוה מקונן-דגו: מבחינת הזכאים לתעודת בגרות זה רק 61%, כלומר 1,445 בלבד ולבגרות איכותית, 840 שזה 31% בלבד.
<זיוה מקונן-דגו: זאת אומרת הסוגיה הזאת של הרצון של תלמידים וההורים שלהם להגיע לתעודת בגרות מלאה שואפת ל- 100%, דהיינו 89%, לעומת זאת כשאנחנו רואים את הבגרות האיכותית, היא נמוכה מאוד.
<זיוה מקונן-דגו: כשאנחנו מדברים על בגרות לכניסה לאוניברסיטה, אנחנו מדברים על מתמטיקה 3 יחידות בלבד.
יעקב מרגי: בנתונים האלה לא צויין אחוז הזכאי לתעודת בגרות משמעותית, נקרא לזה לצורך העניין היה גבוה יותר מכפי שיעורם באוכלוסייה.
יעקב מרגי: יכול להיות שהיינו מגיעים לנתון מאוד מכובד בקטע של השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: וזו נקודה שצריך להעיר עליה.
<זיוה מקונן-דגו: הדבר המשמעותי ביותר שאני רוצה להדגיש אותו, הוא הזכאות לבגרות בבתי הספר.
<זיוה מקונן-דגו: אם הדיון הקודם היה על תכניות מבדלות וכו' והפרויקט הלאומי שדיברנו עליו, הפרויקט הלאומי האתיופי שמשרד החינוך עכשיו מתקשר איתו, לגבי תלמידים יוצאיי אתיופיה, הוא אומר מספר יחידות הלימוד במתמטיקה ומציג את ההישגים שלו ל- 2013-2014, שימו לב: ניגשו ל-5 יחידות במתמטיקה שני תלמידים בלבד מהתכניות שלו ומשרד החינוך מתקצב ב-9 מליוני שקלים את התכנית הזאת.
<זיוה מקונן-דגו: אם המל"ג בא ואומר, ואני באמת מברכת, לפני שנתיים וחצי נפגשנו וגדי אמר לי תשמעי, שהמשרד יעביר לנו ניקח.
<זיוה מקונן-דגו: אז אני מאוד שמחה ומברכת שאתם לוקחים את ה אחריות והאחריות הזאת באמת אני חושבת שהיא תביא שינוי.
<זיוה מקונן-דגו: לא בגלל שמשרד הקליטה היה רע, פשוט משרד הקליטה אין לו את הכלים, וזו האחריות שלכם.
<זיוה מקונן-דגו: הסוגייה המשמעותית היא שלא נחזור על אותו הדבר גם במל"ג.
<זיוה מקונן-דגו: שעכשיו בגלל שאתם רוצים לעטוף את האתיופים, עכשיו תחנקו אותנו ותעשו לנו תכניות נפרדות.
מירב בן ארי: לא, אנחנו נעקוב אחרי זה.
מירב בן ארי: בגלל זה שאלתי לאן הולך הכסף.
<זיוה מקונן-דגו: המהלך שמשרד הקליטה מבקש להעביר אותו, אני חושבת שאתם צריכים לקבל את הכל כי צריך לראות ולתכלל.
<זיוה מקונן-דגו: והדבר השני, באמת, 100 מליון שקלים בשביל מעטפת זה נשמע לי קצת הרבה - - -
יעקב מרגי: שש שנים.
<ליאת הלבץ: אנחנו קודם כל כמובן מברכים, היינו שותפים למהלך הזה ואנחנו שמחים שזה סוף סוף הבשיל והגיע ליום הזה.
<ליאת הלבץ: אני חייבת רק להוסיף ששווה באמת לבחון, דיברנו פה על המעבר ממינהל הקליטה אחרי שנה, אחרי שנתיים, ויש באמת שיתוף פעולה עם מינהל הקליטה, כרגע יש את השיח, השאלה היא באמת מה יקרה אם יהיו חילופי שר, חילופי תפקידים בתוך המשרד.
יעקב מרגי: זו שאלה שצריך לדון בה בפקולטות לגבי משילות ורציפות.
<ליאת הלבץ: צריך לחשוב כבר עכשיו בתוך התכנית איך מבטיחים את הבדיקה הנכונה של המעבר של הכסף ממינהל הקליטה.
יעקב מרגי: חכי לסוף ותשמעי.
<פוריה קלעי: אני מייצגת פה את הכשרת המורים לבני הקהילה האתיופית ואני רוצה לבקש מכם, איפה הנושא של מכללות להכשרת מורים?
יעקב מרגי: הם ייקחו לתשומת ליבם בוועדת ההיגוי.
<פוריה קלעי: זה פוטנציאל גם מבחינת התפתחות הקהילה, חשוב לכל עם ישראל וגם מבחינת ההעסקה זה מקום העסקה שיכול להיות מבחינת תעסוקה טובה.
יעקב מרגי: בדיון הקודם דיברנו על הקטע של שילוב והשמה של בוגרים, מורים מקרב בני העדה, הלוקה בחסר.
<פוריה קלעי: כי אנחנו לא מופיעים פה.
יעקב מרגי: כשישולבו כולם הוא יבלע אתכם.
יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון, מודה לכל מי שהשתתף בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה שמחה לשמוע שהות"ת התייחס לחסמים המאפיינים את בני יוצאי העדה האתיופית וההשכלה הגבוהה ושיינתנו דגשים לטיפול בחסמים אלו.
יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה שהמל"ג יקים בחודש הקרוב ועדת היגוי.
יעקב מרגי: כמו כן רשמה לפניה שהמל"ג ות"ת ישלב בוועדת ההיגוי מבני נציגי העדה.
יעקב מרגי: אני חושב שנכון לעשות את זה.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים ישיבת מעקב ברבעון הבא לעקוב מקרוב על הצעדים שננקטו ומה שמצפה לנו בשנת תשע"ח בכל המדדים האלה והחסמים שציינתם בפני הוועדה.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט, ה-7 בנובמבר 2016, ו' בחשוון תשע"ז, בנושא הצגת תכנית החומש של המל"ג לציון פתיחת שנת הלימודים האקדמית תשע"ז.
יעקב מרגי: רבותיי, אני חושב שזה יום מיוחד שבו המל"ג והוות"ת מציגים לנו את תכנית החומש הקרובה בהשכלה הגבוהה, אלו הם פני ההשכלה הגבוהה וכולנו השתמשנו בחומש האחרון והשתמשנו בביטוי הזה של העשור האבוד, יש אתגרים ויש תמורות ושינויים ואני מקווה שמי שישב ושקד על התכנית הזאת, נתן את הדעת לכל האתגרים של החברה הישראלית בכלל ואותן אוכלוסיות שהן מודרות מהאקדמיה, ההשכלה הגבוהה בפרט.
אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, לפני פרופ' יפה, זו הזדמנות לברך את כל הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
אוסאמה סעדי: להודות לך על הדיון כי באמת אני חושב שאצלך בוועדה היה זרז למצוא פתרון, זו הזדמנות בשם כולנו להגיד לך תודה רבה.
<יפה זילברשץ: אדוני אני מצטרפת לדבריך.
<יפה זילברשץ: שלום לכולם צהריים טובים.
<יפה זילברשץ: קודם כל תודה רבה לך אדוני היושב ראש על ההזדמנות להציג בפני חברי הכנסת והנוכחים כאן את ההישג המאוד גדול.
<יפה זילברשץ: אני קודם כל מודה לחברי הכנסת שהגיעו לשמוע, לעמיתי פרופסור בן ששון נשיא האוניברסיטה העברית שנמצא כאן בשם האוניברסיטה וכמובן בשם ועד ראשי האוניברסיטאות ולחבריי אנשי המקצוע מהאוצר, שלמה פשקוס וגדי פרנק, המנכ"ל האולטימטיבי שלי ובזכות האנשים האלה למעשה ביחד בכוחות משותפים הגענו לתכנית מאוד מרשימה.
יעקב מרגי: נברך גם את רם שפע, הופעה ראשונה.
<יפה זילברשץ: יושב ראש ההתאחדות הסטודנטים הארצית הנכנס, העבודה שלנו הייתה כל השנה עם התאחדות הסטודנטים ואנחנו כמובן מתכוונים להמשיך את זה, אז ברוך הבא ושיהיה לך בהצלחה רבה.
<יפה זילברשץ: (הצגת מצגת) שנת הלימודים התחילה לכולם בשעה טובה ובואו נראה לאן פנינו היות שהשנה הזאת היא לא שנה רגילה, היא שנה שבה היא נפתחה ואנחנו משיקים תכנית רב שנתית להשכלה גבוהה, למעשה השיח יהיה לא רק על השנה מה שבדרך כלל אתה פותח שנה, זה השנה, אלא בעצם זו התכנית הרב שנתית ולאן פני ההשכלה הגבוהה מועדות.
<יפה זילברשץ: למעשה, כמו שאמרתי, אלה המספרים שמסכמים עבודת פרך של שנה ומסכמים את הצפי של הגידול בתקציבי מערכת ההשכלה הגבוהה.
<יפה זילברשץ: אנחנו התחלנו את 2016 עם 10 מיליארד שקל.
<יפה זילברשץ: את 2017 אתם רואים עם התוספת נתחיל עם 10.400, או אפילו 10.5, זה גידול מאוד משמעותי שהולך ומצטבר.
<יפה זילברשץ: אנחנו נסיים את תשפ"ב, את שש השנים של החומש עם קרוב ל-12 מיליארד שקל לפי הרשום כאן, הנחת העבודה שלנו שעם כל ההצמדות ותוספות לסגל וכל הדברים - - -
יעקב מרגי: כמה התחלתם את החומש הקודם אתם יודעים לומר לי?
<יפה זילברשץ: את החומש הקודם התחלנו ב-6.7, זאת אומרת שב-12 שנים, למעשה אפשר להגיד שתקציב ההשכלה הגבוהה הוכפל.
<יפה זילברשץ: הכפלה ב-12 שנים בתקציב מדינתי - - -
יעקב מרגי: זה היה בסוף הממשלה הקודמת, קיבלנו החלטה על ה-5 מיליארד.
<קריאה: אתה יכול אפילו להוריד את ה-560,000 או משהו כזה שנכנס בסוף אולמרט, זה אפילו יותר מכפול.
<יפה זילברשץ: זה היה 6 וקצת זה יהיה 12 וקצת, אפשר להגיד הכפלה , הכפלה מ-6 מיליארד ל-12, מה שאומר שהמערכת נמצאת היום לגמרי במקום אחר והצורה היא מה מוביל אותנו, מה אנחנו עושים עם המנדט שניתן.
<יפה זילברשץ: זה בעיני מנדט, ואחריות מאוד מאוד גדולה.
<יפה זילברשץ: למעשה העקרונות שהנחו אותנו בעבודה המשותפת בבניית התכנית הייתה, קודם כל יש לנו מערכת, ייעול וחיזוק, תיכף נסביר מה זה ייעול וחיזוק, וזה נראה לי הדבר הראשון שחשוב לעשות.
<יפה זילברשץ: יחד עם זה אתם הרי יודעים תמיד את הוויכוח המאוד גדול האם האוניברסיטה היא מגדל שן או האם היא משהו שאמור לשרת את החברה והתשובה שלנו היא גם וגם.
<יפה זילברשץ: אנחנו בהחלט נשמור על מגדל השן, נשמור על תשתיות מחקר, נשמור על המשוגעים שרואים את המשושה מתומן ואת המתומן מחומש כי בעצם בזה הם הופכים עולמות ויחד עם זה אנחנו גם נדבר בתקציב הזה עם שוק התעסוקה ועם החברה הישראלית כפי שתראו להלן.
יעקב מרגי: אם כבר את מדברת על חדשנות בהוראה, תתייחסי לסקר הסטודנטים.
<יפה זילברשץ: אני אגיע לזה לפי הסדר.
<יפה זילברשץ: יש לנו את הנושא של חדשנות בהוראה ועוד מעט נתייחס לזה.
<יפה זילברשץ: כשאני אומרת חדשנות בהוראה הכוונה היא לא נשפר את הקיים אלא נחשוב איך סטודנט קם בבוקר ואומר 'וואו, אני בתקופת האוניברסיטה, מה אני עושה בשביל זה' זה האתגר שלנו ואנחנו ננסה להראות, התחלנו בשנה שעברה עם גלעד ואנחנו נמשיך איתך בשמחה את המסע החשוב הזה.
<יפה זילברשץ: כאן אני מגיעה למגדל השן והעולם, תשתיות מחקר בעידן הענן, המסקנה שלנו והיא גם קיבלה אוזן מאוד קשבת אצל כל מי שעבד איתנו על הנושא היא שבעצם אי אפשר מחקר בלי תשתיות מחקר.
<יפה זילברשץ: יש לך תשתיות מחקר, יש לך קידמה, יש לך פיתוח, יש לך תעסוקה, יש לך מרצים חוזרים, יש לך הכל.
<יפה זילברשץ: אז יש לנו סיפור מדהים על נושא תשתיות המחקר ופעם ראשונה בהיסטוריה של המל"ג יש בינלאומיות במערכת ההשכלה הגבוהה ואנחנו רוצים לקדם אותה לסייע למוסדות.
<יפה זילברשץ: כמו שאמרתי יותר מפעם אחת, אנחנו במל"ג ות"ת רואים את עצמנו כמי שמתווה את האסטרטגיה ביחד עם משרדי הממשלה האחרים וגורם לה לפעול.
<יפה זילברשץ: אנחנו לא אוניברסיטת על, אנחנו סומכים על המוסדות שהכרנו בהם ונתנו להם את המנדט, לקבל את התוויית הדרך הכוללנית וליישם את כל הדברים על הצד הטוב ביותר, לפי עקרונות החופש האקדמי שאנחנו מחויבים להם.
<יפה זילברשץ: ייעול וחיזוק המערכת – מהי המערכת שלנו?
<יפה זילברשץ: 63 מוסדות, 8 אוניברסיטאות מחקר, אוניברסיטה פתוחה, 20 מכללות אקדמיות מתוקצבות על ידי ות"ת.
<יפה זילברשץ: אני יודעת שבשיח תמיד אומרים 'למה ילך למכללה, זה עולה המון כסף', חבר'ה, 20 מכללות מתוקצבות על ידי מדינת ישראל, הרבה מאוד סטודנטים, הכי הרבה סטודנטים לתואר ראשון מתחילים שם ועוד מעט אנחנו נראה את ה מספרים.
<יפה זילברשץ: 13 מכללות חוץ תקציביות, כמו שכבר אני באמת אמרתי, יש משהו בשוק החופשי בהשכלה הגבוהה שלא היה קיים מלפני יותר מ-25 שנה, יש לו את החן שלו, את האנרגיה שלו והוא חשוב גם כן, ו-21 מכללות אקדמיות לחינוך שהן בעצם בפיקוח המל"ג כי הן נותנות תואר אקדמי אבל הן עוברות השנה לתקצוב ות"ת, ואנחנו נדבר על זה.
יוסף ג'בארין: כל המכללות עוברות?
<יפה זילברשץ: כל המכללות עוברות, ותיכף נראה באיזה תנאים, יש כאן גם קונספט מאוד עמוק במהלך הזה.
יעקב מרגי: הושלם המהלך?
<יפה זילברשץ: הוא ממש עובד לפי הספר, הוא בעיצומו.
<יפה זילברשץ: אנחנו עשינו milestone של תאריכים ואנחנו לא זזים מזה רגע וזה עובד לפי ה-milestone ברוך השם יוצא מן הכלל.
<יפה זילברשץ: אנחנו מדברים על 310,000 סטודנטים שכמו שאתם רואים בסך הכל, ואנחנו רואים את החלוקה לתואר ראשון שני ושלישי, אנחנו רואים שהמספר הוא סטבילי.
<יפה זילברשץ: ירידה או עליה של 0.2%, המשמעות היא שיש לנו התייצבות במספר הלומדים.
<יפה זילברשץ: עוברים לשקף הבא.
<יפה זילברשץ: השקף הזה הוא כל סיפורה של מערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.
<יפה זילברשץ: השקף מדבר על סטודנטים לתואר ראשון לפי סוג המוסד ומה שאנחנו רואים כאן זה הדבר הבא: תסתכלו על שנת 1990, שזה תש"נ בלוח העברי.
<יפה זילברשץ: 55,000 סטודנטים, 85% באוניברסיטאות, 15% במכללות, כש-55,000 סטודנטים מתייחסים ל-23% מכלל פוטנציאל הלומדים בשנתונים הרלבנטיים.
<יפה זילברשץ: עכשיו נעבור לשורה האחרונה.
<יפה זילברשץ: בשורה האחרונה יש לנו קרוב ל-200,000 סטודנטים, 38.9% באוניברסיטאות, אפילו לא 40%, זה ירד משנה שעברה שזה היה 40% ל-38.9% באוניברסיטאות ומעל 60% במכללות.
<יפה זילברשץ: זאת אומרת ש-27 השנים האלה, היו השנים שאני קוראת להן "השנים של מהפיכת ההנגשה של מערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל".
יעקב מרגי: והשמיים לא נפלו על אף אחד.
<יפה זילברשץ: המספר שמתקרב ל-200,000 ושהייה 50,000 גם מכפיל את הפוטנציאל באוכלוסייה מ-23% אנחנו כמעט נוגעים ב-50% פוטנציאל מהלומדים.
<יפה זילברשץ: זאת מהפיכה.
אוסאמה סעדי: מספר הסטודנטים משנת 1990 עד היום, פחות או יותר זה אותו דבר.
אוסאמה סעדי: אם אני לוקח 40% מה-200,000.
<יפה זילברשץ: באוניברסיטאות אתה מדבר?
אוסאמה סעדי: באוניברסיטאות, מספרית.
<יפה זילברשץ: מספרית, זה השוני הגדול, זו המהפכה.
יעקב מרגי: זה נותן לך הבחנה מה הגידול עשה.
<יפה זילברשץ: אני אשמח להתייחס לזה, אני רוצה קודם להגיד מה זה אומר.
<יפה זילברשץ: אני עכשיו עם הנתונים, בואו נראה מה זה אומר.
<יפה זילברשץ: המערכת לא צפויה לגדול במספר הסטודנטים, אנחנו רואים כמה שנים באותם המספרים.
<יפה זילברשץ: היות שאחוז, גודל השנתונים בשנים הקרובות באוכלוסייה היהודית שאיננה חרדית קטן, כדי שנשמור על אותו מספר מאוד מאוד ברור, זה חשוב כשלעצמו אבל בלי קשר, כדי לשמור על אותו מספר סטודנטים שזה היעד שלנו, עיקר העבודה שלנו צריכה להיות עידוד אוכלוסיות ייעודיות להגיע להשכלה הגבוהה.
<יפה זילברשץ: כמו שראינו, שיעור מתנסח לתואר ראשון במכללות ובתשובה להערה שלך, זה מצריך חשיבה לתואר ראשון באוניברסיטאות, אדוני נשיא האוניברסיטה העברית.
<יפה זילברשץ: מה אמור להיות התואר הזה, אולי הוא אמור להשתנות?
<יפה זילברשץ: אלה עובדות.
<יפה זילברשץ: יש לנו מערכת שהסטודנטים מצביעים ברגליים, הם הולכים אליה.
<יפה זילברשץ: לכן בואו אולי נסת