GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: ורד וינדמן, בבקשה.
<ורד וינדמן: תודה אדוני.
<ורד וינדמן: נדמה לי שאנחנו מקבלים כאן היום, כפי שאנחנו מקבלים מדי שנה, שיעור מאד מעניין בחינוך ובשפה בחינוך.
<ורד וינדמן: כי חינוך חינם הוא חינוך בתשלום ותשלומי רשות הם תשלומי חובה ורכישה מרצון היא רכישה בלית ברירה והתשלומים הם בכלל לא תשלומים, הם מס והם עוד מס רגרסיבי.
<ורד וינדמן: ואנחנו יודעים שעניים משלמים יותר ומשפחות מרובות ילדים משלמות יותר ובכלל אין מה לדבר על שוויון בהזדמנויות, כי המשמעות של שוויון בהזדמנויות הגדלת פערים בחינוך ואין מערכת יותר בלתי צודקת ויותר מגדילת פערים מאשר תשלומי הורים.
<ורד וינדמן: עכשיו אני רוצה להיות פרקטית ואני יכולה לנאום את הנאום שאנחנו נואמים מדי שנה על העבודה שמלפני 23 שנים בוועדת לנגרמן שאדוני הזכיר, יש המלצות לביטול תשלומי הורים.
<ורד וינדמן: הן קיימות.
<ורד וינדמן: אני רוצה להיות פרקטית ולבקש מאדוני, שעשה אתמול היסטוריה בנושא תשלום החובה היחיד שקיים, לבקש שלושה דברים.
<ורד וינדמן: אני קראתי במכתב לחברי הוועדה לא לאשר את תשלומי ההורים, אבל אם יאושרו תשלומי ההורי, אני רוצה לבקש שניים.
<ורד וינדמן: אחד זה קודם כל להוציא את הגבייה ממערכת החינוך.
<ורד וינדמן: די עם הלבנת פניהם של תלמידים במערכת החינוך.
יעקב מרגי: היא לא צריכה קהל מעודדים ומעודדות.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הרגשתי צורך.
איילת נחמיאס ורבין: היא אמרה דבר נכון.
יעקב מרגי: אז יצא לך.
יעקב מרגי: לא צריך להוסיף על זה.
<ורד וינדמן: זה עלבון למורים, זה עלבון למנהלים ולפני הכל זה עלבון לתלמידים.
<ורד וינדמן: דבר שני או שלישי שאני רוצה לבקש מאדוני ומחברי הוועדה, זה לקיים את הדיון הבא בנושא תשלומי ההורים באופן סמלי ב-1 בספטמבר ולא לדבר על אישור התשלומים לשנת תשע"ח, אלא להתחיל לדבר על ביטול התשלומים לקראת תשע"ח.
יעקב מרגי: אני שמח שחזרת על חלק מהדברים שנשענו גם על העמדה שלכם, אני אומר את זה בגילוי נאות.
יעקב מרגי: ואני אמרתי והצהרתי זאת, אנחנו נתחיל את הכנס, אבל אני לא יודע אם ב-1 בספטמבר, בתהליך החקיקה של קביעת מנגנון גבייה אחר, לא באמצעות בתי הספר.
יעקב מרגי: העדפה שלנו היא המוסד לביטוח לאומי ואנחנו לא פוסלים על הסף, נכון, למרות שאנחנו לא אופטימיים, לגייס את אותם 4-5 מיליון שקלים מהמדינה, כתקציב תוספתי.
<קריאה: מיליארד.
יעקב מרגי: מיליארד.
יעקב מרגי: באלפי שקלים, בסדר.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, אלה חברים לויאליים, אתה מבין?
יעקב מרגי: באלפי שקלים, אתם לא יכולים להבין?
יעקב מרגי: אז 4-5 מיליארד שקלים לטובת הנושא הזה.
יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים עם חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.
יעקב מרגי: לאחר מכן חברת הכנסת נחמיאס-ורבין.
מירב בן ארי: נכון, תודה רבה אדוני.
מירב בן ארי: ראשית, גברתי מנכ"לית המועצה לשלום הילד, קודם כל ברכות על התפקיד שלך.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאני ניהלתי את הוועדה הזאת ב-31 באוגוסט 2016, זה אומר שהפעם עוד הקדמנו ליולי, למרות שזה עדיין לא בסדר- - -
יעקב מרגי: ביוזמת הוועדה.
מירב בן ארי: אבל לפחות זה הוקדם וב-1 בספטמבר לא תהיה ועדה, אז אני לא רוצה להרוס לך את הציפיות, כי כבר לא ייאמר.
מירב בן ארי: לפחות ייאמר לזכותנו, אני בן אדם מציאותי ופרקטי, אני לא אבוא ואגיד משהו - - -
יוסי יונה: היא מכירה את שר האוצר שלה.
מירב בן ארי: שלא יקרה, אבל לפחות ייאמר לזכות הוועדה שהקדימה לחודש יולי.
מירב בן ארי: אני גם רוצה להגיד שזה ברכות שלא מעלים את תשלומי ההורים, כי גם יכולנו עוד פה לאשר ההעלאה.
אורלי לוי אבקסיס: מה העלאה?
אורלי לוי אבקסיס: הרע במיעוטו.
מירב בן ארי: נכון, רגע.
אורלי לוי אבקסיס: שלא - - -
מירב בן ארי: תודה, אני לא צריכה את העזרה שלך, אני מסתדרת.
יעקב מרגי: אורלי, הערתך נשמעה, זהו.
מירב בן ארי: שמעתי.
מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה גם ל - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שומעים - - -
מירב בן ארי: אני רוצה גם, רגע, אל תדאגי - - -
יעקב מרגי: אורלי, למה לפוצץ את הדיון?
יעקב מרגי: מירב, תמשיכי לדבר.
מירב בן ארי: לא, אל תפריעי לי, כי יש לי גם דברים להגיד נגד כל התהליך הזה.
מירב בן ארי: אני רק מצאתי 10% טוב, אוקיי?
מירב בן ארי: שזה גם על זה שלא העלו, גם על גור והתפקיד שלו שלוש שנים בתוך אכיפה, שלוש שנים במערכת חינוך שקיימת שנים ורק שלוש שנים יש אכיפה.
מירב בן ארי: את יודעת, זה מה שנקרא הרע במיעוטו, אבל לפחות יש משהו.
מירב בן ארי: יש התחלה, כי - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא אכיפה, זה מאגר.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא אכיפה, זה מאגר.
יעקב מרגי: לא, יש אכיפה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם בונים שאנחנו נשלם מתוך - - -
יעקב מרגי: מירב, את לא מדברת איתה.
מירב בן ארי: רגע, וכמובן הצעת החוק של ביטוח תאונות אישיות, שעברה הכנה לקריאה שנייה ושלישית ותאושר עוד במושב הזה.
מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה לומר משהו לעניין תשלומי ההורים.
מירב בן ארי: אני חושבת שצריך לבטל את תשלומי ההורים.
מירב בן ארי: נכון, אני חושבת ש-5 מיליארד שקלים צריכים לבוא מהמדינה.
מירב בן ארי: זה מה שאני חושבת.
מירב בן ארי: אני שותפה דרך אגב ונראה לי שכל מי שיושב באולם הזה חושב שתשלומי ההורים לא צריכים להיות על ההורים, אלא בכלל, כל המונח הזה הוא מטריד ובעייתי.
מירב בן ארי: מה לסיכום?
מירב בן ארי: אני דיברתי חצי דקה.
מירב בן ארי: אני כן רוצה להגיד את הדברים שאנחנו כן יכולים לעשות ולא הדברים ששוב פעם נגיד צריך לבטל ושוב פעם נאשר, כי אני כבר שנה וחצי והבנתי מה קורה פה.
מירב בן ארי: זו הוועדה שאני נמצאת בה הכי הרבה.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו אחד, ומיכל, זה קריטי בעיני.
מירב בן ארי: העניין הזה של הרכישה מרצון, בו הרצון החופשי של ההורים מבוטל – והיא אמרה – ובזה אני מתחברת לדברים שלך – זה נושא בעייתי.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים שמינהל החינוך יתכנס בימים הקרובים.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים שהוא יוציא חוזר מנכ"ל.
מירב בן ארי: הייתי כאן בוועדות של הטאבלטים, שגם זה היה נושא בפני עצמו של רכישה מרצון, אבל אף אחד לא שאל את ההורה אם מתאים לו, אלא הוכפף.
מירב בן ארי: אני חושבת שהמינימום שאפשר לעשות פה לטובת הוועדה הזאת, שכנראה בסוף הוועדה הזאת תאשר תשלומי הורים, זה לבוא ולהגיד מה משרד החינוך מתכוון לעשות בנושא הרכישה מרצון, אשר אינה שואלת את ההורים לרצונם.
מירב בן ארי: ואני גם רוצה לשאול עוד משהו אחד ורק להוסיף.
מירב בן ארי: גור, דיברתי על הדיווח.
מירב בן ארי: אני מסתכלת על השעון, ראיתי בדיוק.
יעקב מרגי: לא, לא, עברת.
מירב בן ארי: התחלתי ב-31, מרגי, תאמין לי.
מירב בן ארי: אני רוצה לשאול אותך גור, על העניין הזה של הדיווח.
מירב בן ארי: האם כל ועדי ההורים, שאגב שותפים - יש פה הרבה חברי כנסת, אז ועדי ההורים עברו אחורה – האם הם אלה שגם מדווחים או אנחנו מסתמכים אך ורק הדיווח של מנהל?
מירב בן ארי: כי אם ועד ההורים אומר סכום אחר, אנחנו צריכים לדעת ולא תמיד להסתמך על מנהל בית הספר.
יעקב מרגי: תודה, הוא יענה.
מירב בן ארי: ויש פה ועד הורים חזק מאד.
מירב בן ארי: אני יודעת שפז שם מאחורה, בטח היא תעבור קדימה אחר כך, אבל צריך לראות.
מירב בן ארי: תגיד אם אתה מדווח להם.
יעקב מרגי: רבותי, תשובות יהיו בסבב השני של המנכ"לית ושל גור.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו רשימת ראשי ועדי הורים שאני לא אתן לכולם.
יעקב מרגי: הלוואי ויכולתי לתת לכולכם את רשות הדיבור, אבל בגלל ששילמתם כרטיס נסיעה עד לירושלים וטרחתם, אני אציין אתכם.
מירב בן ארי: הם תמיד באים לפה.
מירב בן ארי: כל ועדה הם פה.
יעקב מרגי: טוב, את זאב אני לא אציין, כי הוא הפך להיות חבר קבוע.
יעקב מרגי: אופקים – ערן דמרי.
יעקב מרגי: תל אביב – ענת הוכנר.
יעקב מרגי: ירושלים – פז כהן.
יעקב מרגי: יבנה – גיא ירינצקי.
יעקב מרגי: גדרה – יצחק מנחם.
יעקב מרגי: לוד – ניסים דהן.
יעקב מרגי: אבו גוש – מוסא.
יעקב מרגי: טירה – מרוואן עבדל אחי.
יעקב מרגי: מעלות – אביטל בורשטיין.
יעקב מרגי: באר שבע – אבנר ביטון.
יעקב מרגי: כפר תבור – איריס הרינג.
יעקב מרגי: יהוד – דנה קישוני.
יעקב מרגי: שוהם – נורית שכטר.
יעקב מרגי: נתניה – סמדר סגל.
יעקב מרגי: רעננה – רון סגל.
יעקב מרגי: גבעתיים – זאב גולדבלט.
יעקב מרגי: בת ים – צביקה כספי.
מירב בן ארי: מי מדבר מההורים?
יעקב מרגי: תני לי לנהל.
יעקב מרגי: לנשום אוויר אחרי.
יעקב מרגי: זאב גולדבלט, אתה מדבר בשם הפורום כולו.
מירב בן ארי: זה לא פייר שרק הוא ידבר.
יעקב מרגי: לגבי ירושלים יש את חוק עיר הבירה.
מירב בן ארי: מרגי, זה לא צריך להיות רק הורה אחד.
יעקב מרגי: הוא מיצג את כולם, נקודה.
<זאב גולדבלט: הנושא שעליו אנחנו מדברים בעצם - - -
יעקב מרגי: רבותי, אני אדרוש את השקט באולם.
<זאב גולדבלט: הנושא שעליו אנחנו מדברים כאן נמצא בליבת הוויכוח בינינו ובין משרד החינוך עשרות שנים ואליו התייחסו שתי ועדות שמונו על ידי משרד החינוך.
<זאב גולדבלט: הזכירו כאן את ועדת לנגרמן אבל הייתה גם ועדת דברת, שהיא מעט צעירה יותר.
<זאב גולדבלט: שתי הוועדות המליצו חד וחלק לבטל את תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: אני קודם כל רוצה להתחיל מהתודה לכל חברי הכנסת, לא רק חברי הוועדה, על נוכחות מאד מאד מרשימה ויוצאת דופן.
<זאב גולדבלט: זה סימן שקולנו נשמע.
יעקב מרגי: וזה לא מתווה הגז.
<זאב גולדבלט: וזה לא מתווה הגז.
<זאב גולדבלט: סתם אנקדוטה: לפני למעלה מעשור - - -
יעקב מרגי: אני חוטא בזה כל הזמן ומעורר תגובות.
מירב בן ארי: אתה מביא את זה.
יעקב מרגי: התוודיתי.
יעקב מרגי: מודה ועוזב ירוחם.
<זאב גולדבלט: חברה, יש כאן יותר מ-20 יושבי ראש, אני מבקש, תנו לי לדבר.
<זאב גולדבלט: לפני למעלה מעשור, בסיכום של ועדת החינוך של כנסת ישראל, קבעה ועדת החינוך בהחלטה תקדימית שלא יאושרו גביית תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: הוועדה קבעה שהטיולים, הסיורים הלימודיים, סל תרבות וכל הפעילויות שממומנות באמצעות התשלומים האלה, הם חלק בלתי נפרד מתכנית הלימודים ולכן אין לבסס אותם על תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: הוועדה גם כמובן התנתה את אישור התשלומים בהקמת ועדה מיוחדת לבחינת הפחתת התשלומים באופן הדרגתי, עד לביטולם המוחלט.
<זאב גולדבלט: זה היה לפני 11 שנים.
<זאב גולדבלט: בפועל לא התקדמנו אפילו מילימטר אחד, לצערי.
<זאב גולדבלט: מילימטר אחד לא זזנו.
<זאב גולדבלט: באותה ישיבה, לפני 11 שנים, באפריל 2005, משרד החינוך, בהמשך לדיון שהתקיים בוועדה, מינתה מנכ"לית משרד החינוך ועדה ברשות מנהלת המינהל הפדגוגי, על מנת לבחון דרכים לביטול הדרגתי של תשלומי ההורים, תוך הסתמכות על המלצות ועדת לנגרמן מראשית שנות ה-90.
<זאב גולדבלט: לאיפה התקדמנו?
<זאב גולדבלט: אפילו לא מטר.
<זאב גולדבלט: לצערי, למרות שחלפו אותן 11 שנים, אנחנו נמצאים בדיוק באותה נקודה.
<זאב גולדבלט: אם לא יהיה שינוי דרמטי, לא תהיה לנו ברירה אלא להמליץ לוועדי ההורים המוסדיים בכל הארץ להימנע מצירוף חתימתם לחוזר התשלומים ונצא בקריאה להורים להימנע מתשלום מס גולגולת, ואין לי שום ביטוי אחר אלא לקבוע שזה מס גולגולת.
יעקב מרגי: תודה, תסיים בשיא.
<זאב גולדבלט: שנייה, רק רגע.
יעקב מרגי: בשיא.
יעקב מרגי: למה לך לרדת?
<זאב גולדבלט: אני לא יורד.
<זאב גולדבלט: אני מבקש בכל לשון של בקשה שהוועדה תימנע מאישור של הבקשה של משרד החינוך לתשלומי ההורים כרגע, לפחות לפרק זמן של שבוע-שבועיים או מעט יותר, שבמהלכם יוקם צוות בין משרדי שיבחן את ביטול תשלומי ההורים, אבל חשוב לא פחות שיינתן מענה מיידי מדוע מערכת שנקראת המדינה, לא אוכפת את החוקים שלה עצמה ולא מחייבת את - - -
יעקב מרגי: תודה, זאביק.
יעקב מרגי: אתה לא הולך לעזוב אותנו בשנה הזו.
יעקב מרגי: אתה עובד איתנו בוועדה.
<זאב גולדבלט: אני גם מייצג את - - -
יעקב מרגי: המסר המרכזי, איכותי.
יעקב מרגי: הכמות, אתה יודע, לא תמיד מעידה על האיכות.
<זאב גולדבלט: דרך אגב, סתם אנקדוטה.
<זאב גולדבלט: צו, כל הרעיון שלו שיהיה מוגבל בזמן ולא יימרח על פני 20-30 שנה.
יעקב מרגי: אבל הצהרתי שאני הולך לטפל בזה בחקיקה.
יעקב מרגי: תודה זאב.
יעקב מרגי: יהיה לנו עוד בהמשך.
איילת נחמיאס ורבין: זה השכינה - - -
יעקב מרגי: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
איילת נחמיאס ורבין: שלום כבודו.
יעקב מרגי: על חשבונך הנימוסים כלפי חבר הכנסת מוזס.
יעקב מרגי: בבקשה, נא לאפשר לחבר הכנסת מוזס לשבת.
מירב בן ארי: מוזס, היא קוראת לך לשם.
איילת נחמיאס ורבין: "מוזס היא קוראת לך" – זה קצת כמו אייל גולן קורא - - -
יעקב מרגי: איילת, אם את לא מדברת אני - - --
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה לדבר.
יעקב מרגי: דברי, יש מיקרופון, דברי.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת, אני רוצה להגיד משהו, אדוני יושב הראש וחברתי חברת הכנסת מירב בן ארי - אני מאד מאד שמחה שאת הקדמת את הדיון החשוב הזה וכמובן מודה לוועדת החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד שאני מלאת התפעלות מוועדי ההורים, אדוני יושב הראש - חשובה לי תשומת הלב שלך – שמגיעים לכאן מדי שבוע כדי להילחם על כך שהורים במדינת ישראל לא יקרסו וזאת האמת.
איילת נחמיאס ורבין: וזה לא רק תשלומי ההורים וזה לא רק הקייטנות וזה לא רק הצהרונים וזה לא רק ימי החופשה הלא מסונכרנים, זה הכל ביחד, שלאט לאט, עקב בצד אגודל, ממוטטים את ההורים במדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: אם 11 שנים מדברים כאן על כך שמדברים על איך מייצרים באמת חינוך חובה חינם, כפי שאמור להיות על פי החוק, אנחנו מדברים ונניח שזה לא היה 5 מיליארד שקלים בכל שנה – מנכ"לית משרד החינוך – נניח שזה היה 4 מיליארד שקלים – אנחנו מדברים על משהו שנאמד כבר בסדרי הגודל של תקציב שנתי של משרד החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לכם, כרגע, השנה אנחנו מדברים על 5 מיליארד שקלים, זה 10% מתקציב משרד החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לבקש מכם, באמת, באמת, אדוני יושב הראש, תראו, בכנסת הזאת צריך להגיד, יש אני חושבת את הכי הרבה הורים שהיו אי פעם לילדים צעירים.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, אנחנו לא מדברים על מה שאנחנו חושבים, אנחנו לא מדברים על מה שאומרים לנו או מספרים לנו, או אבות ששומעים שהאימהות מקטרות.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא משנה.
איילת נחמיאס ורבין: כולנו הורים גם ביחד לילדים, אנחנו מרגישים את התשלומים האלה, אנחנו מכירים אותם מקרוב.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, הסכומים האלה, אני מוכרחה להגיד לך, אדוני יושב הראש, לא לגמרי מוכרים לי.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאני משלמת הרבה יותר על כל הילדים, אבל אני רוצה להגיד משהו.
<קריאה: בטוח שאת משלמת יותר, כי - - -
יעקב מרגי: לא להפריע לה כי היא מסכמת.
איילת נחמיאס ורבין: לא מזמן התעסקתי בנושא תרומות לצבא.
איילת נחמיאס ורבין: בשבוע הבא ייערך דיון ב וועדת חוץ וביטחון.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע למה, אדוני יושב הראש?
איילת נחמיאס ורבין: משום שגם הורים לחיילים בצבא משלמים כסף כדי שילדים שלהם יהיו נעליים וברכיות, ופנס ראש ומה שאתה לא רוצה.
יעקב מרגי: נחזור לחינוך.
איילת נחמיאס ורבין: ברור, אבל זה נגזר מאותו מקום מסוכן שאנחנו הפכנו להיות קו האשראי של משרד החינוך.
יעקב מרגי: תודה איילת.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, אני רוצה לומר מילה אחרונה.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.
איילת נחמיאס ורבין: אני באמת מדברת וסליחה על הסערה, אבל אני - - -
מירב בן ארי: מדם ליבך.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לבקש ממך משהו.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת איך משרד החינוך מחליט על לוח החופשות של מדינת ישראל, של תלמידי ישראל ואני לא מבינה - - -
יעקב מרגי: יהיה דיון אחר על זה, לא היום.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, אז אני רוצה לבקש, כי שם נמצאות עלויות כבדות מאד של הורים - - -
יעקב מרגי: תודה, יהיה דיון.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להבין למה אין סנכרון בין ימי החופשה במשק לבין ימי החופשה במערכת החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: זה דבר שחייבים לדיון בו.
יעקב מרגי: לאחר מכן יוסף ג'בארין.
דב חנין: אני רוצה להגיד שלושה דברים על תשלומי ההורים.
דב חנין: ברמה החברתית, זה בדיוק ההיפך משוויון הזדמנויות בחינוך.
דב חנין: בדיוק ההיפך.
דב חנין: ברמה הכלכלית, זה מס רגרסיבי, אולי המס הרגרסיבי ביותר; וברמה המשפטית, אדוני יושב הראש, זה גם לא חוקי.
דב חנין: כי יש לנו חוק חינוך חינם במדינת ישראל, ואם הכנסת מתייחסת בכבוד לעצמנו ולחוקים שאנחנו מחוקקים, הגיע הזמן שאנחנו נפסיק לעצום את עינינו מול הפרה של החוק.
דב חנין: חוק חינוך חינם משמעותו פשוט חינוך חינם.
דב חנין: ולכן, אדוני יושב הראש, האתגר של הוועדה הזו, כי יש פה הרבה מאד חברי כנסת היום, זה לסגור את הפער בין המילים שלנו לבין המעשים שלנו ולקבל החלטה.
דב חנין: המנדט נמצא בידי הוועדה והוועדה צריכה לקבל החלטה ברורה וההחלטה צריכה להיות – אין תשלומי הורים במערכת החינוך.
דב חנין: יש חינוך חינם חובה במדינת ישראל.
דב חנין: אני רוצה להגיד דבר אופטימי.
דב חנין: אומרים לנו שיש בעיה תקציבית.
דב חנין: אז בואו אני אספר לכם.
דב חנין: התגלה שיש המון כסף.
דב חנין: שר האוצר בישר לנו שיש יותר מדי כסף ולכן שר האוצר מוליך מהלך של הפחתה דרמטית במס החברות.
דב חנין: המשמעות של הדבר הזה – מיליארדי שקלים הורדת מיסים.
דב חנין: בואו נחליט מה יותר חשוב – חינוך לכל הילדים או מתנות לטייקונים.
דב חנין: אם אנחנו נמשיך בכיוון הנוכחי, המציאות שלנו רק תלך ותחמיר.
דב חנין: ומילה אחרונה לוועדה ההורים.
דב חנין: אני מקווה שוועדת החינוך של הכנסת תקבל היום את ההחלטה הנכונה, אבל אני לא במאה אחוז בטוח בזה.
דב חנין: אדוני, אתה דיברת על מס גולגולת.
דב חנין: בואו נלמד מאיך נעצר מס הגולגולת של מרגרט תאצ'ר בבריטניה.
דב חנין: הפרלמנט לא עצר אותו, אבל הציבור עצר אותו, כשאנשים הפגינו וסרבו ועשו מעשה.
דב חנין: אז אנא, ועדי ההורים, תודיעו מעכשיו: אין מס גולגולת על הילדים שלנו ואנחנו מסרבים לשלם אותו.
יעקב מרגי: דרור אלוני, יש לך בדיוק דקה.
יעקב מרגי: אני יודע שאתה עומד במשימות כאלה ואני מאמין שלך גם כנציג של כפר שמריהו, גם של מרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: אם תצליח בדקה להכניס גם את עמדתך האישית ולא הממלכתית, גם בשמחה.
<דרור אלוני: ברשותך אני רוצה - - -
זוהיר בהלול: נגמר הזמן.
<דרור אלוני: קודם כל אני מברך על המהלך שהצהרת בתחילת דבריך, על כך שתשלומי ההורים בכלל צריכים לעבור מתשלומי ההורים לביטוח לאומי.
<דרור אלוני: אנחנו מברכים על זה וראוי שזה יהיה.
<דרור אלוני: לגבי צו החינוך כפי שהוצג לנו, בעצם מביאים לנו את הצו בדיעבד וההחלטה היא – אין מה להחליט בעצם.
<דרור אלוני: אנחנו מדברים על מה שהיה ולא על מה שיהיה ואני מציע לחייב את משרד החינוך לקיים צו חינוך לשנת הלימודים הקרובה לאלתר, באופן כפי שהצגת אדוני יושב הראש, שיאפשר חשיפה ושקיפות של העלות האמיתית - - -
יעקב מרגי: הצהרתי ואני עומד להיאבק על כך שאכן הצו יכלול פירוט.
<דרור אלוני: את כל המרכיבים והחלוקה בין המשרד לשלטון המקומי.
<דרור אלוני: אני חושב שראוי ש - - -
<דרור אלוני: הנושא של תשלומי הורים כולל טיול.
<דרור אלוני: טיול הוא חלק מתכנית לימודים.
<דרור אלוני: אי אפשר להשאיר את זה לרמת יכולת ההורים לשלם.
<דרור אלוני: זה לא עולה על הדעת.
<דרור אלוני: טיולים צריכים - - -
יעקב מרגי: לא צריך להרחיב.
<דרור אלוני: הערה נוספת לגבי תשלומים מרצון.
<דרור אלוני: אנחנו ממליצים לא לאשר תשלומים מרצון, משום שהם כוללים מרכיבים לא ברורים.
יעקב מרגי: לא ברורים, אמרתי – זה אפור שקרוב לשחור.
<דרור אלוני: אנחנו מציעים לא לאשר את זה, ואם רוצים להביא לדיון, צריך להיות מאד מדויקים.
<דרור אלוני: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: טוב, כבוד יושב הראש, אני אתייחס תחילה לצו עצמו, שאנחנו נצביע נגדו ואני רוצה להגיד לך שאם אתה תתייחס ברצינות, אתה איתי, כבוד יושב הראש?
יעקב מרגי: כן, איתך, איתך.
יעקב מרגי: גם הפרוטוקול איתך.
יעקב מרגי: גם אם אני לא כאן, יוצא עכשיו, הפרוטוקול איתך.
יוסף ג'בארין: אם אתה תתייחס ברצינות לדיונים שהיו לנו גם על מימון פסיכולוגים וקציני ביקור סדיר והשירותים הנלווים, כל הזמן אתה הגעת למסקנה שצריך כאן להכניס את התקציב הדיפרנציאלי לפי האשכולות.
יוסף ג'בארין: לא יתכן שכל הזמן אנחנו מדברים על הנושאים הללו ואנחנו מגיעים לאישור הזה ואתה בכלל לא מתייחס לזה.
יוסף ג'בארין: זה לעניין הזה ואני חושב שזה נושא חשוב והוא מופיע במסקנות של הוועדה.
יוסף ג'בארין: אנחנו שמענו מהרבה רשויות מקומיות שפשוט לא מצליחות לעמוד בנטל הזה, שלא לדבר גם על המצב של קציני הביקור הסדיר והפסיכולוגים.
יוסף ג'בארין: לעניין תשלומי הורים.
יוסף ג'בארין: כל מי שהיום מעכל שאנחנו מדברים על 5-6 מיליארדים, על 5-6 מיליארדים – זה פשוט סכום אדיר.
יוסף ג'בארין: אז איך אפשר לדבר בכלל על חינוך חינם?
יוסף ג'בארין: זאת אומרת זה יותר מ-10% ממערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: אז איפה החינם?
יוסף ג'בארין: יותר מ-10% מכל התקציב של מערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: זה יכול להגיע ל-15%.
יוסף ג'בארין: אז בעצם מה?
יוסף ג'בארין: אני חושב שהמצב הזה, ודיבר כאן יושב ראש ועדי ההורים, המצב הזה שוועדות אחרי ועדות מגיעות למסקנה שצריך לבטל את תשלומי ההורים הללו ואנחנו חוזרים כספיראלה כל הזמן על אותן טענות ומצב בלתי נסבל וחבל לי.
יוסף ג'בארין: חבל לי שהקואליציה תאשר היום את המצב הזה ולכן אני קורא לך לדחות את ההצבעה היום ולתת יותר זמן, לשקול את זה יותר ברצינות.
יוסף ג'בארין: מיכל דיברה על תקציבים.
יוסף ג'בארין: כל שנה לקראת סוף השנה מדברים על לפחות 50 מיליארד שקלים לא מנוצלים, ואני אגיד לך, גם השנה 50 מיליארד שקלים מתקציב המדינה זה כסף לא מנוצל.
יוסף ג'בארין: אז לכן השאלה היא לא העדר כסף.
יוסף ג'בארין: יש כסף, זה עניין של סדר עדיפויות.
יוסף ג'בארין: אי אפשר להשלים עם המצב הזה.
יוסף ג'בארין: וזה דווקא האוכלוסיות החלשות, דווקא היושבים במעמד הסוציו אקונומי הנמוך הם אלה שנפגעים והם אלה שנוטלים בנטל הזה, של תשלומי ההורים.
זוהיר בהלול: אם אדוני יערוך עכשיו הצבעה רנדומאלית פה האולם הזה, הוא יקבל 99.9% של אנשים שיאמרו לך שצריך לבטל את תשלומי ההורים למשרד החינוך והתרבות.
זוהיר בהלול: יתרה מכך, אינני מבין מדוע הדיון הזה נמשך, לאור הודעתו הדרמטית של ירון מזוז.
זוהיר בהלול: נדמה לי שאף אחד כמעט לא מתייחס לזה.
זוהיר בהלול: הנציג שאמור כאן להדוף את הטענות, האיש ממשרד ראש הממשלה שמתנגד לעניין הזה ומנסה להכפיף אותנו לאותם תשלומים, מודיע שהוא מתנגד לתשלומי הורים.
זוהיר בהלול: בנקודת הזמן הזו הדיון היה צריך להיפסק, מכיוון שזו העמדה של הגוף האופרטיבי.
יעקב מרגי: ירון עזוב, עזוב.
יעקב מרגי: אהבתי את זה, זוהיר.
זוהיר בהלול: ירון מזוז - - -
יעקב מרגי: חבל, זה מזמנך.
מירב בן ארי: לא, אם הוא בא עם אמרה, שיבוא גם עם חמישה מיליארד ואז כולנו - - -
יעקב מרגי: מירב, את מפריעה לי.
מירב בן ארי: שראש הממשלה יביא כסף - - -
יעקב מרגי: מירב את מפריעה לי, אין לי זמן.
יעקב מרגי: אני בישורת האחרונה של הדיון.
יעקב מרגי: אני לא מוכן - - -
מירב בן ארי: לא, כי גם אני - - -
ענת ברקו: צריך להוריד מהחברות, שייקחו את הכסף - - -
יעקב מרגי: ענת, את הולכת לדבר, נו.
יעקב מרגי: זוהיר, משפט אחרון.
יעקב מרגי: זוהיר, תסכם.
זוהיר בהלול: מה לסכם?
יעקב מרגי: יש לי עוד חברי כנסת.
אורלי לוי אבקסיס: זה די מוזר שדווקא ענת ברקו מבקשת שאת העודפים ייקחו לחינוך והשר החברתי רוצה לתת את זה לבעלי הון.
יעקב מרגי: אורלי, את הולכת לדבר.
ענת ברקו: אני - - - החינוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה איתך, אבל זה נראה - - -
יעקב מרגי: אני עכשיו מבין, ענת - - -
ענת ברקו: החינוך זה הכל, זה הביטחון, זה הכל.
יעקב מרגי: כל חברות הכנסת שמתפרצות, חברי הכנסת, אני מבין עד כמה האמירות שלהם על חובת הביטול, הרצון לבטל מול לעשות בפועל, רק מפריעים, סימן שהלב מתחיל להרהר בכוונות האמיתיות.
זוהיר בהלול: לא, מה משפט אחרון?
זוהיר בהלול: עוד לא אמרתי מילה.
יעקב מרגי: לא נורא.
יעקב מרגי: בחרת בזמנך החופשי לשלוח עקיצה לירון.
זוהיר בהלול: אתה, אדוני יושב הראש, קיבלת את ירון מזוז בחגיגיות כנציג הבכיר של משרד ראש הממשלה.
זוהיר בהלול: אל תגמדו אותו עכשיו.
זוהיר בהלול: הוא אמר את הדברים כהווייתם והם רשומים בפרוטוקול.
זוהיר בהלול: ואין דעה אישית.
זוהיר בהלול: אין פה בבניין הזה דעה אישית.
זוהיר בהלול: יש דעה ממסדית.
זוהיר בהלול: הוא מייצג את הרשות.
זוהיר בהלול: הוא מייצג את משרד ראש הממשלה.
זוהיר בהלול: זה דבר אחד.
זוהיר בהלול: נקודה שנייה, אנא גברתי מיכל, הערכה גדולה יש לי אלייך ואל משרדך.
זוהיר בהלול: אתם עושים עבודה מופלאה, אבל צריך לבטל את העניין הטרנדיאלי הזה, לעזאזל סוף סוף – שבתי הספר הפכו לחברות כלכליות.
זוהיר בהלול: יותר מאשר אוריינטציה חברתית - - -
יעקב מרגי: תודה, הבנו.
יעקב מרגי: לא צריך לפרט.
זוהיר בהלול: שנייה - - -
יעקב מרגי: זוהיר, לא.
יעקב מרגי: אני לא יכול להרשות לעצמי, אני באילוץ זמן.
זוהיר בהלול: הם הפכו לגופים, לחברות גבייה וחבל שזה הדבר - - - מהמקור.
<קריאה: מה זה רנדומאלי?
יעקב מרגי: אחר כך תשאל אותו בחוץ מה זה רנדומאלי.
יעקב מרגי: בבקשה, ענת ברקו.
<קריאה: אדוני יושב הראש, אני רוצה להבין.
<קריאה: זוהיר, מה זה רנדומאלי ומה זה טרנדיאלי בעברית.
זוהיר בהלול: זה פנומנאלי.
<קריאה: זה באידיש?
זוהיר בהלול: שיעורי עברית בחוץ, לא פה.
ענת ברקו: אדוני יושב הראש, סגן השר, גברתי המנכ"לית.
יעקב מרגי: עכשיו בלי כבוד ונימוסים, רק למהות.
מירב בן ארי: אין זמן.
ענת ברקו: הפכו את תשלומי ההורים לתאגיד כלכלי ענק ובלתי אפשרי.
ענת ברקו: לדעתי היום, ואנחנו רואים שזה חוצה מפלגות וחוצה מגזרים, אין שוויון בחינוך.
ענת ברקו: אנחנו שילמנו למזגנים בבית ספר, למסיבות, לטיולים, לדברים שהיו חייבים להיות חלק מתכנית הלימודים.
ענת ברקו: אני חושבת שהקריטריונים צריכים להיות ברורים ועל זה קם ונופל העניין והגדרת את זה, אדוני יושב הראש.
ענת ברקו: קריטריונים ברורים במשורה, חד משמעיים, כדי שהורים לא יתפזרו ולא לאפשר מרצון, כשעומדים עם אקדח על הרקה של הורים, תשלמו או שהילדים שלכם יעמדו עם דמעות בעיניים ויגידו לכם למה אתם לא משלמים.
ענת ברקו: אתם פוגעים בנו.
ענת ברקו: וסנקציות על דיווחי שקר.
ענת ברקו: בכל מערכת הבקרה, אם אין סנקציות על דיווחי סקר, אז איזו מין מערכת בקרה זאת?
ענת ברקו: שלוש שנים נותנים לתקן, שלוש שנים מורחים את התהליך של שינויים?
ענת ברקו: זה הרבה מאד זמן.
ענת ברקו: ילדים כבר מסיימים תיכון וההורים שלהם, זה חד פעמי עבורם שהילדים שלהם, ילד או שניים כבר היו בתיכון, גמרו את הלימודים.
ענת ברקו: לכן כל האמצעים המיותרים, כמו טאבלטים שמקרינים, כמו כל מיני אמצעים טכנולוגיים שרק פוגעים בבריאות של הילדים, שנכנסים בדלת האחורית למרות שאסרנו את זה, אדוני יושב הראש, בוועדה הזאת.
ענת ברקו: אסרנו את הדברים הללו ללא אישור, מתוך הכרה שיש פגיעה בבריאות.
ענת ברקו: יש בהם נזק לילדים שלנו ואנחנו צריכים לבדוק שתשלומי ההורים הם באמת ממוקדים, במושרה, מועטים ביותר ולא דרך מערכת הגבייה של משרד החינוך.
יעקב מרגי: נורית קורן ולאחר מכן איציק שמולי.
נורית קורן: סליחה, אני אקצר.
נורית קורן: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו פה - - -
יעקב מרגי: תודה, כל הכבוד לך.
נורית קורן: ואני חושבת שצריך להוציא לגמרי את התשלומים מרצון ולא לבייש את הילדים.
נורית קורן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה שכמו הנערה הזאת, שלא לקחו אתה לטיול, הלכה והתאבדה אחר כך.
ענת ברקו: טוב, היא לא התאבדה בגלל זה.
יעקב מרגי: שכולם יאמצו את הגישה - - -
איציק שמולי: אני חושב שאמנם חוק חינוך בישראל אמור להיות חינם, אבל אמרו פה תאגיד וכל מיני מילים.
איציק שמולי: זה נכון, בסוף מה שקורה בפועל זה שההורים הפכו להיות הקופה הקטנה של המערכת.
איציק שמולי: והיום בדיון הזה, בזכות הכנות של המנכ"לית - - -
ענת ברקו: הגדולה, לא הקטנה.
איציק שמולי: מתברר שהקופה הקטנה היא בכלל לא קטנה, היא מגיעה ל-5 מיליארד שקלים.
איציק שמולי: יש פה שני בלופים שמסתובבים.
איציק שמולי: א', שבאים לנו זו השנה השנייה ואומרים לנו מה אתם מתלוננים?
איציק שמולי: משאירים את המחירים כמו שהם ביחס לשנה שעברה, אבל יודעים בפירוש שמה שקורה בפועל בשטח ושמה שגובים חלק מבתי הספר זה אפילו לא – אתם יודעים, מה שאנחנו נאשר פה זה אפילו לא יהיה 20% ממה שהם יגבו בפועל.
איציק שמולי: שניים, קורה פה תהליך מאד מאד מסוכן, שלוקחים שירותים מאד מאד בסיסיים בחינוך, כמו טיולים.
איציק שמולי: כמו אם בית ספר החליט שהוא מלמד בעזרת טאבלטים, אז זה דבר אלמנטארי באותו בית ספר, אבל מה עושים?
איציק שמולי: אנחנו פה מתכנסים כמו ועדת חכמים, מאשרים את תשלומי החובה, אבל דוחפים בדלת האחורית את כל הדברים האלמנטאריים האלה שמגיעים לאלפי שקלים.
יעקב מרגי: תודה שמולי.
איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם, מערכת החינוך שלנו חוטאת לתפקידה, כי אם מערכת החינוך באה ואומרת להורים שלכם שיותר ויותר שירותים בבתי הספר תלויים בכמה כסף יש להורים בבנק, זאת מערכת חינוך שלא מצמצמת פערים.