GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: ברגע שמזהים את הבעיות אז אפשר לטפל, לרשום את הרצפט הנכון.
יעקב מרגי: כשיש זיהו בעיות, ויכול להיות שיש עוד בעיות שלא נגעו מהן והן מינוריות כאלה ואחרות.
יעקב מרגי: תוך כדי הליכה יכול להיות שיצוצו בעיות אחרות, אבל יש פה רצון אמיתי להתמודד עם הבעיה ואני אומר לכם גם משיחות שהיו לי, ראית שזה יושב כאבן כבדה על ליבם של ראשי מערכת החינוך.
יעקב מרגי: תחושה קשה, שכל כמה שאתה עושה ושופך כספים והנה פתרת פה ופתחת שם והנה עשית, ובא לך דבר בלתי צפוי, בום, נופל לך על הראש.
יעקב מרגי: ובצדק יש את הסוגיה הזאת ואי אפשר למנוע אותה.
יעקב מרגי: אז שאלת אותה ואכן יש במדינת ישראל מי שנושא באחריות והוא לא מקור הסמכות ויש גם הפוך, שהוא מקור הסמכות והוא לא נושא באחריות, ובקטע הזה אמר רן את הפתגם ברומנית, חז"ל אמרו קדירא דבי שותפי לא חמימא ולא קרירא.
יעקב מרגי: זה מהמטבח – קדירה ששתיים שותפות לה, היא לא חמה ולא קרה ובמקרים אחרים היא גם תפלה או שמלוחה יותר או חריפה פחות.
יעקב מרגי: בכל מקרה, אנחנו רוצים לשמוע קודם כל בסוגיה של המקדמות והמפרעות.
יעקב מרגי: האם אתם יכולים לקבל החלטה נכון להיום, שכל עוד סוגית השכר לא נפתרת, אתם לא נוגעים במקדמות.
<יוסי איצקוביץ: יוסי איצקוביץ, סגן בכיר לחשבת הכללית.
<יוסי איצקוביץ: ראשית, אני רוצה לציין שאנחנו חלק מהתהליך.
<יוסי איצקוביץ: היינו במרבית הישיבות, אם לא בכולן, אני הייתי במרבית הישיבות.
<יוסי איצקוביץ: כמו שאמרת, יש מי שיש לו אחריות ואין לו סמכות, אני לא רואה את זה ככה.
<יוסי איצקוביץ: אני חלק מהעניין ויש לי אחריות ביחד עם מנכ"לית משרד החינוך.
יעקב מרגי: אבל איתן ברושי לא התקשר אליך.
<יוסי איצקוביץ: היא יכולה להתקשר אלי.
יעקב מרגי: לא, עזוב, הבאתי דוגמא.
יעקב מרגי: לא רק איתן.
<יוסי איצקוביץ: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.
<יוסי איצקוביץ: יש לי אחריות ביחד עם מנכ"לית משרד החינוך, להיכנס לסוגיות השונות והסוגיות הן סוגיות מערכתיות.
<יוסי איצקוביץ: מי שחושב שהבעיה היא בנושא של תחבורה ציבורית טועה.
<יוסי איצקוביץ: הסוגיות האלה חזרו.
<יוסי איצקוביץ: היו בשנים קודמות.
יעקב מרגי: זה פן אחד.
<יוסי איצקוביץ: הנושא של תחבורה ציבורית הוא רוחבי על כל המשק וזאת לא הבעיה.
<יוסי איצקוביץ: יש פה מגוון רחב מאד של בעיות, כאשר מערכות השכר הן הקצה שמשלם.
<יוסי איצקוביץ: אבל אם לא מגיעים אליהם הנתונים, אז אי אפשר לשלם.
<יוסי איצקוביץ: אם מנהל מאשר למורה ואומר לו תתחיל לעבוד, אבל הוא לא קולט אותו במערכת, אז אי אפשר להוציא תלוש, אוקיי?
<יוסי איצקוביץ: אז יש פה גם סוגיות מחשוביות, דרך אגב, שאני - - -
יעקב מרגי: לא הכל לפתחך ולא הכל לפתחה של המנכ"לית, אבל כל הבעיות על שולחן אחד.
<יוסי איצקוביץ: אבל אני כבר אומר, בכל הסוגיות, גם הסוגיות שקשורות למערכות מחשוב במערך השכר, אני אהיה חלק מהתהליך, ילווה אותו ואסייע בכל מה שנדרש כדי להביא למצב ששכר ייצא בזמן.
<יוסי איצקוביץ: כמשרד אוצר אני לא יכול לחיות עם מצב ששכר לא יוצא בזמן.
<יוסי איצקוביץ: עכשיו ולגבי נושא של המקדמות של תחבורה ציבורית.
<יוסי איצקוביץ: הנושא של תחבורה ציבורית הוא נושא שסוכם עם יושב ראש ההסתדרות הכללית והחלנו אותו על כל עובדי המדינה, לרבות עובדי ההוראה.
<יוסי איצקוביץ: מאחר שעובדי הוראה באמת יתכן ויש להם צרכים שונים מעובדי מדינה, אנחנו כבר עכשיו נתנו תנאים מאד מאד מקלים לעניין המקדמות, וכפי שהסבירה מנכ"לית משרד החינוך, הרי מה זה גבייה של מקדמה?
<יוסי איצקוביץ: אם אתה חישבת את השכר חישוב מחדש, אחרי שטויבו הנתונים והשלמת את השכר במאה אחוז, זה לא יהיה הגיוני שגם תשאיר את המקדמה.
<יוסי איצקוביץ: אנחנו הגדרנו כללים מאד מאד מקלים לנושא של מקדמות, גם בגין תחבורה ציבורית והכל היה בשיתוף עם משרד החינוך ואנחנו פתוחים וקשובים למשרד החינוך.
יעקב מרגי: ממה ממוצע גובה המקדמה שניתנה?
<יוסי שטראוס: גובה המקדמה שניתנה בממוצע, ואגב, זה מנעד רחב מאד.
יעקב מרגי: נע מ- עד?
<יוסי שטראוס: יכול אפילו להגיע עד - - -
<מיכל כהן: מ-150 ועד - - -
<יוסי שטראוס: מ-150 שקלים עד 3,000 שקלים.
יעקב מרגי: אתה מבין שאם אתה תנכה אותה בתשלום אחד, את גבוהות - - -
<יוסי שטראוס: ברור.
יעקב מרגי: סליחה, זה - - -
<יוסי שטראוס: לא, לא, כבוד יושב הראש, אני רוצה להגיד לך מי, כי - - -
יעקב מרגי: רגע, רגע, אני רוצה לשאול לפני - - -
<יוסי שטראוס: כבר אנחנו סיכמנו ברגע הזה של החיים, שהמקדמות האלה - - -
יעקב מרגי: מי אתה, רק תזדהה לפרוטוקול, למרות שהתפרצת קודם 60 פעם.
<מיכל כהן: יוסי, הוא החשב שלנו.
<יוסי שטראוס: יוסי שטראוס, חשב משרד החינוך.
<יוסי שטראוס: הפרישה של הסכומים האלה עד 400 שקל – 5%, הנמוך מבין השניים, פרישה רחבה מאד ואלה התנאים המיטיבים - - -
יעקב מרגי: פרישה רחבה.
<יוסי שטראוס: שמשרד האוצר קבע לעובדי משרד החינוך, עובדי ההוראה במשרד החינוך.
<יוסי שטראוס: אז ככה זה ייעשה.
<יוסי שטראוס: אגב, אני אגיד רק עוד נקודה אחת.
<יוסי שטראוס: הפרישה הזאת באמת מכניסה לנו הרבה הרבה כאוס וצודק כאן רן ארז, שבגלל הסיפור הזה הייצוב של כל התחום הזה ייקח כחודשיים-שלושה.
<יוסי שטראוס: את זה אני אומר כבר בשלב הזה של החיים.
<יוסי שטראוס: דווקא בגלל הדבר הזה, הייצוב, זאת המשימה שלנו היום לייצב את המערכת.
איתן ברושי: עד היום השלמתם את החסר?
<יוסי שטראוס: אנחנו נתנו את אותן מקדמות.
<יוסי שטראוס: זה בדיוק מה שאני - - -
איתן ברושי: היום המורים מקבלים את המשכורת המלאה?
יעקב מרגי: לא, הוא מדבר על הנסיעות עכשיו.
איתן ברושי: אני שאלתי אם היום המשכורות - - -
יעקב מרגי: רגע, איתן.
<יוסי שטראוס: הטיוב של המערכות שלנו מהסיבה הזאת, ייקח את פרק הזמן הזה ואני רוצה להגיד עוד נקודה אחת, שהעומס על הפקידים כאן הוא בלתי סביר.
<יוסי שטראוס: זה באמת 180 איש שמטפלים במספר תלושים כזה, שלהערכתי יצטרכו פה באמת לטייב את כל התקינה ואת כל כוח האדם כאן.
יעקב מרגי: אתה רוצה להמשיך, יוסי?
<יוסי איצקוביץ: לפי השאלות.
<קריאה: אפשר להתייחס בשאלה אליו?
יעקב מרגי: מיד אני אתן לכם.
איתן ברושי: אבל היום - - - את השכר?
יעקב מרגי: זה השלב הבא.
איתן ברושי: לא, אולי לא כולם יודעים שהיה - - -
יעקב מרגי: אבל לא היית פה.
יעקב מרגי: הלכת ובאת.
איתן ברושי: אבל החשב של משרד החינוך מקבל הוראות ממשרד האוצר, לא ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: אנחנו עם משרד האוצר.
איתן ברושי: אני אומר, אבל אולי לא כולם מבינים.
איתן ברושי: הוא כפוף לאוצר.
יעקב מרגי: איתן, לא היית פה כש - - -
איתן ברושי: אני לא הייתי, אבל אני מכיר את הנהלים.
איתן ברושי: גם אני הייתי שנה מנכ"ל.
איתן ברושי: אני לא מתרשם משום דבר.
יעקב מרגי: אז תן לי לשאול את השאלה.
יעקב מרגי: לגבי הסוגיה של המקדמות אני חושב שפחות או יותר, גם המורים יסכימו איתנו, בפרישה של 5% בין הנמוך ביותר, על תחבורה ציבורית, בין ה-400 שקלים ל-5% מהחוב, לפי הנמוך ביותר, אני חושב שזה יציב, לא מזעזע תלוש שכר.
יעקב מרגי: אמת?
יעקב מרגי: לכן מבחינתי, כי הרושם היה שאתם אגרסיביים בקטע הזה של ניכוי המקדמות.
יעקב מרגי: לכן כל עוד העסק לא מתייצב, אני מבקש שזו הפרישה שתהיה.
יעקב מרגי: עכשיו לגבי ייצוב המערכת, מה שקשור לתחילת שנת הלימודים.
יעקב מרגי: זה יותר מופנה אליך, יוסי.
יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי היום בוודאות תאריך יעד – איך מנקים שולחן מכל בירורי השכר שקשורים בתחילת שנת הלימודים?
<יוסי שטראוס: לצערי הרב אני לא יכול לתת לך תשובה.
<יוסי איצקוביץ: כי המערכת היא מורכבת.
<יוסי איצקוביץ: היא נגמרת בתחום השכר, היא מתחילה הרבה הרבה קודם לכן.
<יוסי איצקוביץ: יש לנו בשלב הזה של החיים, בגלל התחבורה הציבורית ואני אומר את זה עוד פעם, אני אומר כאן את הדברים באמת בכנות וביושר.
<יוסי איצקוביץ: העומס עלינו בשלב הזה של החיים - - -
יעקב מרגי: תנטרל את התחבורה הציבורית.
יעקב מרגי: יוסי, אל תלך - - -
<יוסי שטראוס: אם אני מנטרל את התחבורה הציבורית - - -
יעקב מרגי: עזוב את התחבורה הציבורית.
<יוסי שטראוס: אם אני אנטרל את התחבורה הציבורית, המערכת היא די קרובה לייצוב, אבל קשה לנטרל את זה, כי זה משפיע.
<יוסי שטראוס: זה מכלול אחד שלם.
יעקב מרגי: אז בוא אני אנסה.
יעקב מרגי: אתה יודע, האוריינות, זיהינו שגם בהוראה אוריינות זה נדבך מרכזי וחשוב גם במתמטיקה.
יעקב מרגי: נכון, מסכים איתי?
יעקב מרגי: אם לא נדע להציג את השאלה במתמטיקה, ולדוגמא לי היה מורה למתמטיקה בתיכון בבאר שבע שבקושי ידע עברית.
יעקב מרגי: אז בסדר, לקח לנו זמן עד שהבנו את הנוסחאות שלו ומה הוא רצה מאיתנו.
יעקב מרגי: אוריינות זה דבר חשוב.
יעקב מרגי: אני אנסה להסביר את עצמי.
יעקב מרגי: כשאני אומר תנטרל את סוגית הנסיעות, אנחנו בסוף בסוף צריכים להחזיר את האמון ואת התחושה למורים.
יעקב מרגי: כשהמורה מחזיק את התלוש והוא יודע כרגע מה השכר שלו בבידוד בעיית התחבורה הציבורית, הוא יראה שאתה נתת לו כל מה שצריך חוץ מהסוגיה של התחבורה הציבורית, שכרגע בייצוב, לא תהיה לו טענה.
יעקב מרגי: הוא יידע.
יעקב מרגי: תנטרל כרגע מבחינה תודעתית.
יעקב מרגי: כשאני אומר לך ייצוב המערכת, תנטרל בתודעה את הקטע של התחבורה הציבורית.
<יוסי שטראוס: כבוד יושב הראש, אותו פקיד מטפל גם וגם.
<יוסי שטראוס: הוא מטפל גם בתחבורה הציבורית וגם בשאר הפרמטרים.
<יוסי שטראוס: ולכן - - -
<מיכל כהן: תן לי רגע בבקשה לעזור לך, סליחה, יוסי, בסדר?
<מיכל כהן: אמנם אני לא חשבת שכר, נכון.
<מיכל כהן: ונכון, סיכמנו שחשב השכר עובד לפי הוראות של משרד האוצר ועובד לפי חוקים והמערכת, כמו שפתחנו ואמרנו ודיברנו כבר ואני לא רוצה להמשיך להכביר בעניין הזה, היא מערכת דינאמית.
<מיכל כהן: כל מה שקורה פה, בטווח של מיידי עד עוד שנה וחצי, נועד לצמצם את המצב שמורה שנכנס ב-1 בספטמבר, מנהל בית הספר ידווח עליו ואנחנו נשלם בהתאם לדיווח.
<מיכל כהן: האם השאלה היא – האם יהיו אפס מקרים?
<מיכל כהן: התשובה היא לא.
יעקב מרגי: לא שאלתי ככה.
<מיכל כהן: האם אחרי זה המערכת שלנו תהיה הרבה יותר טובה, הרבה יותר מדויקת ואנחנו מתחייבים על זה?
יעקב מרגי: והרבה יותר ידידותית.
<מיכל כהן: כן, כן.
<מיכל כהן: וכמו שאמר רן, בסוף אנחנו כנראה בשנה וחצי, כנראה, אתם יודעים, אנחנו מתכננים ויש מי שקובע, אבל כנראה בשנה וחצי הבאות אנחנו עוד נהיה, אז לכן אנחנו לא בורחים.
יעקב מרגי: לא, אז אולי לא הבהרתי את עצמי.
איתן ברושי: נראה מה יגמר בעמונה, אך כך נראה.
<מיכל כהן: בסדר, אני אמרתי כנראה.
איתן ברושי: אמרתי כנראה.
איתן ברושי: בכלל, הכל פה אפשרי.
איתן ברושי: נראה את עמונה, אחר כך נראה מה יקרה בדימונה.
יעקב מרגי: איתן, סליחה.
<מיכל כהן: אה, יפה.
<מיכל כהן: דימונה.
יעקב מרגי: רבותי, אני ממוקד חינוך כרגע.
יעקב מרגי: רק חינוך ותלושי שכר.
יעקב מרגי: תקשיבו, אני בכוונה מתעקש על השאלה ועל התשובה ואני אסביר לך.
יעקב מרגי: קיבלנו סקירה מה הולך להיות כדי לייצב את המערכת לשנים הבאות.
יעקב מרגי: אני אומר, במערכת הקיימת הזו, הנוכחית, היום, היום - אתה יודע לומר לי - כל מה שקשור ל-1 בספטמבר, פרט לסוגית התחבורה הציבורית - האם זה מטופל ומתי נראה לך שמורה שהתחיל לעבוד ב-1 בספטמבר מקבל את שכרו כדת וכדין, פרט לתחבורה הציבורית – אני חוזר פעם שלישית, ואל תתחיל לי עם התחבורה הציבורית.
יעקב מרגי: מצדי תפנה אליך מתוך - - -
<יוסי שטראוס: שמת לי פה משוואה אחת עם שני נעלמים, אני לא יכול לפתור אותה.
יעקב מרגי: יוסי, עם שלושה נעלמים ואני אסביר לך למה.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, בניהול, אמרתי לך, אני אדמיניסטראטור.
<יוסי שטראוס: גם אני.
יעקב מרגי: אם אתה מזהה בעיה וכרגע סוגית התחבורה הציבורית היא – סליחה על הביטוי – אבן נגף גדולה בסוגיה הזו, תבודד שלושה מומחים ספציאליסטים בתוך מערך השכר, לסוגיה הזו שהבעיות יופנו אליהם.
יעקב מרגי: לכן אני שואל אותך שאלה – המורה מייה וחברותיה ועמיתותיה רוצות לדעת מחר שבעוד חודש היא מדברת עם סיגלית מהבנק ואומרת לה תקשיבי לי, יש לך בעיה, מבטיחה לך, אני אעמוד במסגרת לקראת 1 בפברואר.
יעקב מרגי: היא צריכה לדעת את זה.
יעקב מרגי: היא צריכה לחיות עם זה.
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי בכל מה שקשור למורות שהתחילו ב-1 בספטמבר – מתי בירורי השכר, פרט – פעם 80 – פרט לתחבורה הציבורית - מתאזן במערכת?
<יוסי שטראוס: אני אומר עוד פעם, אותם אנשים, וקשה לי לבודד את התחבורה הציבורית, יושב הראש, משום שאותם אנשים מטפלים גם בתחבורה הציבורית וגם בשאר הדברים.
<יוסי שטראוס: המשימה שלנו עכשיו היא לייצב את המערכת במהירות, לפני הזמן.
יעקב מרגי: מסכים.
יעקב מרגי: הערכת זמן.
<יוסי שטראוס: להערכתי חודשיים - - -
יעקב מרגי: אז מה היה כזה קשה?
יעקב מרגי: הוצאת לי את הנשמה.
יעקב מרגי: אתה לא יכול לומר חודשיים מההתחלה?
<יוסי שטראוס: אנחנו נמצאים עכשיו מחוז מחוז.
איתן ברושי: מה קרה?
איתן ברושי: למה חודשיים?
יעקב מרגי: זה מה ששאלתי מההתחלה.
<מיכל כהן: המערכת יציבה חוץ מהנסיעות.
<מיכל כהן: המערכת יציבה חוץ מההסעות וזה מה שיוסי מתכוון לומר.
<מיכל כהן: המערכת יציבה.
יעקב מרגי: תקשיבי, אני שואל שאלה.
יעקב מרגי: כרגע, כשאת אומרת לי מערכת יציבה, במסגרת הסביר שבירורי השכר קבועים, שרצים כל השנה ככה דברים סבירים.
<מיכל כהן: חוץ מהנסיעות, כן.
יעקב מרגי: הכאוס שהיה, חוץ מהנסיעות בתחילת שנת הלימודים הוסדר?
<מיכל כהן: הוסדר.
יעקב מרגי: היום כל מורה - - -
איתן ברושי: תשאל את רן ארז.
יעקב מרגי: היום כל מורה שהתחילה בצורת ההעסקה שלה, לא יודע, בהגדרת ההעסקה שלה, בתפקיד עם כל המורכבות ועם הרפורמות והכל, מקבלת שכר ויודעת כמה מגיע לה?
יעקב מרגי: פרט לנסיעות?
<מיכל כהן: אתה שואל אם היא קיבלה את השכר?
<עמירה חיים: קיבלה את השכר שלה.
<עמירה חיים: עמירה חיים, מנהלת מחוז דרום.
<עמירה חיים: יש מקרים, כמו המקרה שאני מטפלת בו עכשיו – גננת שנכנסה לעבודה והמכללה עדיין לא הנפיקה לה את האישור האחרון לתואר שלה.
יעקב מרגי: אלה בעיות טריוויאליות.
יעקב מרגי: אני לא מדבר על בעיות טריוויאליות.
<עמירה חיים: בדיוק.
<עמירה חיים: אז מעבר לזה היא מקבלת - - -
יעקב מרגי: נקודת השבר, אני דיברתי על נקודת השבר.
יעקב מרגי: אל תדברו איתי על המערך בשוטף.
<עמירה חיים: לחלוטין.
יעקב מרגי: על המערכת בשוטף אני הולך להיצמד לדו"ח וכל חודש לשים לי אבן דרך לבדוק אותה.
איתן ברושי: אני רוצה לומר, אדוני יושב הראש, אני חושב שזה לא תקין.
איתן ברושי: האחריות על הקושי של המערכת לא מוטלת על המורים והמורות.
איתן ברושי: מעניין אותי לשאול, אדוני יושב הראש, כמה כסף, אם בכלל, אני מקווה שלא, אבל כמה כסף משרד החינוך מחזיר לאוצר בסוף שנת 2016 כתוצאה מאי ניצול?
יעקב מרגי: יש דיון מיוחד - - -
יעקב מרגי: לא, לא, איתן.
יעקב מרגי: בוא אני אומר לך - - -
איתן ברושי: הוא לא חייב לתת תשובה.
איתן ברושי: רגע, מרגי.
<מיכל כהן: אני אשמח לענות.
<מיכל כהן: אני אשמח לענות לו.
איתן ברושי: ליושב הראש יש זכויות.
איתן ברושי: רגע, למה אני אומר את זה?
יעקב מרגי: אני לא רוצה להקדים את המאוחר.
יעקב מרגי: יש לי דיון מיוחד.
יעקב מרגי: תעקוב אחרי דיוני הוועדה.
איתן ברושי: רגע, מרגי, אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר - - -
יעקב מרגי: יש דיון מיוחד על התקציב האבוד של משרד החינוך.
איתן ברושי: תנו לי רגע.
<מיכל כהן: אדוני, אני לא חברת כנסת, אסור לי להתפרץ, אבל אם ברשותך יהיה מותר לי, אני רוצה לענות על זה.
<מיכל כהן: אם תסכים.
איתן ברושי: אחרי שאני אסיים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שתגנבי לי דיון.
<מיכל כהן: אני לא גונבת, טוב.
איתן ברושי: אני מכיר שנים שהחזירו כסף.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שתקציב החינוך הוא השני בגודלו במדינה וזה לא יכול להיות שאתם תתקעו פה את המורים על גרושים ובמקום להטיל עליהם אחריות לזה שאתם לא - - -
איתן ברושי: גברתי, במקום להטיל את האחריות על מי שנושא באחריות, אתם מטילים את האחריות על המורים והמורות שיצאו מ-1 בספטמבר עם שכר – רגע, תן לי לסיים חלקית.
איתן ברושי: לכן אני אומר לחשב – ואני מכיר את הקשיחות של האוצר – אני האחרון שמזלזל באחריות, אבל אני לא יכול לתת גיבוי להתנהגות כזאת לא נכונה ואני מכיר את ההתנהגות בפרוזדורים שלכם שם.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שצריך לתת למורים שכר מלא גם אם הקיזוז יהיה בעוד חצי שנה.
איתן ברושי: מה אתם עושים?
איתן ברושי: אתם מקזזים עכשיו, תפצו אותם בריביות, בהצמדות על עוגמת הנפש.
איתן ברושי: תנו להם משכורת מלאה לפי מה שהיה בחודש האחרון של שנה קודמת או מה שמגיע ותקזזו את זה אחר כך.
איתן ברושי: אז אתם רוצים, תחתימו אותם שמקזזים להם.
איתן ברושי: לא יכול להיות שמסוף החופש הגדול שעבר, אנחנו כבר עוד מעט באמצע השנה, עוד מעט כבר יהיו קניות של פסח.
איתן ברושי: תשמעו, זה לא הגיוני.
איתן ברושי: זה לא סביר.
איתן ברושי: זה לא נכון למשרד החינוך, לא נכון לשר ולמנכ"לית, שכל כך הרבה מדברים על חשיבות החינוך.
איתן ברושי: זה לא מתאים למדינה מודרנית, זה לא מתאים לחינוך שאתם תמיד אומרים מה יעשו הילדים, שהיום הם בכיתה א', בעוד 20 שנה, אנחנו מכינים אותם – ככה מכינים את הנוער?
איתן ברושי: זה באמת אמינות?
איתן ברושי: זאת שליחות?
איתן ברושי: החינוך הוא קודם כל שליחות.
איתן ברושי: אבל מה?
איתן ברושי: עם זה הולכים למכולת?
יעקב מרגי: איתן, עם כל הכבוד - --
איתן ברושי: תפסיקו עם זה.
יעקב מרגי: איתן עם כל הכבוד - - -
איתן ברושי: לא, יש לזה גבול.
איתן ברושי: יש גבול לכל דבר.
איתן ברושי: אין שום הסדר שמתקבל.
יעקב מרגי: אני עונה לך, עם כל הכבוד לך, אתה לא יכול להשתלח בפקידים שיושבים פה ונותנים לך תשובות ואתה שואל אותם לא לעניין.
יעקב מרגי: אז אני עומד עכשיו כרגע להגנתם ואני ידוע כמי שלא מרחם עליהם כשהם לא נותנים תשובות.
איתן ברושי: אני מרחם עליהם, לכן אני - - -
יעקב מרגי: לא, ישבו פה, אתה מטיח דברים כאילו לא היית בדיון.
יעקב מרגי: כאילו לא שמעת תשובות.
יעקב מרגי: בוא, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: אתה רוצה שיתנו קצת כבוד למערכות?
יעקב מרגי: שיתייחסו לכנסת ברצינות?
יעקב מרגי: ישבו פה, לשאלות האלה שאתה מטיח בהם כרגע ואתה אומר תתבייש לכם ומטיח בהם דברים, הם ענו תשובות לעניין.
יעקב מרגי: אני מבחינתי לא מצאתי בעיה.
יעקב מרגי: יש בעיה, הם מודעים לבעיה, הם לא מתחמקים ממנה, שמו אותה על השולחן, התמודדו איתה.
יעקב מרגי: יושב לך פה נציג האוצר שאומר לך אני הולך איתם, אני לוקח אחריות, אני חלק.
יעקב מרגי: ביקשת שייקחו אחריות – לוקח אחריות, אומר לך אני חלק מזה, אני לא מקבל עלי שיש פה סמכות בלי אחריות.
יעקב מרגי: אני חלק מזה ואני צמוד למערכת ואני אלווה את המערכות.
יעקב מרגי: אם הייתי שומע פה כרגע, אני כיושב ראש ועדה שאומרים לי אין בעיה ואומר לי האוצר זו בעיה של החינוך והחינוך זורק את זה לשם, תאמין לי שאתה היית עדין לעומת מה שאני הייתי מדבר.
איתן ברושי: עוד חודשיים זה פיתרון?
יעקב מרגי: סליחה, היא אומרת לך.
יעקב מרגי: דווקא, למה אני עונה לך?
יעקב מרגי: השאלה האחרונה שלי, אם היית מקשיב לה ולא מכין את השאלה הבאה שלך, לא היית אומר את מה שאתה אומר עכשיו.
יעקב מרגי: שאלתי במפורש והתעקשתי עם יוסי, שניסה לברוח ממני, או שלא הבין אותי, ושאלתי שאלה מפורשת – פרט לבעיות הטריוויאליות של המערכת שרצות במהלך כל השנה – האם המערכת – חוץ מסוגיית הנסיעות – שקיבלתי עליה מענה, שאומר לך סגן החשבת הכללית במפורש, אנחנו יצרנו מנגנון.
יעקב מרגי: משרד החינוך אומר לך בגיבוי של החשב הכללי, לגבות את המקדמות ב-5% מהמקדמה, בפרישה של 5% או 400 שקלים בחודש, לפי הנמוך ביותר.
יעקב מרגי: הוא אומר לך בצורה מפורשת.
יעקב מרגי: מתמודד עם הכל.
יעקב מרגי: למה להטיח דברים כאלה בצורה כזאת?
יעקב מרגי: נכון, אתה יכול לבוא ולומר – סליחה, אני רואה פה מחדל של המערכת ש-20 שנה, 30 שנה, 40 שנה עדיין קיימת.
יעקב מרגי: 1 בספטמבר אף פעם לא נפתח כמו שצריך ואנחנו בשנת 2016 מתמודדים עם זה.
יעקב מרגי: אני כן אומר את זה בסיכום.
יעקב מרגי: אני כאן אומר, אבל לבוא ולהטיח דברים ככה בפקידים?
יעקב מרגי: מחר, מחרתיים, כשאני מנסה להזמין פקידים לפה, לישיבת ועדה, הוא אומר לך תשמע, אני לא בא לוועדה שלך,או שהוא פיק ברכיים לפני שהמנכ"לית שולחת אותו לפני ועדת כנסת, אני אתעמר בו סתם.
יעקב מרגי: בוא, יש בעיה, אף אחד לא מטאטא אותה.
<עתניאל גלילי: בוקר טוב לכולם, כבוד חברי הכנסת, המנכ"לית.
<עתניאל גלילי: שמי עתניאל גלילי, מנהל בית חינוך כרמים במודיעין מכבים רעות ואני ככה מקשיב קשב רב לכל הדברים שנאמרו.
<עתניאל גלילי: קודם כל יישר כוח גדול, כי אני חושב שאמון ובניית אמון נעשית עם שותפים והשותפים הם גם משרד האוצר, גם משרד החינוך, בוודאי מורים – רעייתי מורה, אני מורה – ואני חושב שכל המהלך הזה – מעז יצא מתוק – הוא מהלך חשוב, נכון, שדיבר בעצם על כמה פרמטרים מאד מאד חשובים, כמו שקיפות.
<עתניאל גלילי: כי אנחנו מדברים הרבה, כבוד יושב ראש הוועדה, על הבנת התלוש של השכר.
<עתניאל גלילי: אז אני חושב מהליווי ומהראייה שלי נכוחה, שגם המורים עצמם ואני לוקח את אשתי כדבר הכי פשוט – האם אנחנו מבינים.
<עתניאל גלילי: אז זה הפשטות והנראות והבהירות של מרכיבי השכר, כדי שאני אדע בכלל מה אני מקבל.
<עתניאל גלילי: בואו נתחיל מהשלב הזה.
<עתניאל גלילי: לא תמיד החצים צריכים-.
<עתניאל גלילי: אני רוצה לדבר על שיתוף הפעולה.
<עתניאל גלילי: שיתוף הפעולה והשיח והאמון שנרקם במהלך שעות רבות מאד והדו"ח עצמו, אני חושב שנותן בעצם פתרונות אמיתיים בעולם טכנולוגי מתקדם, כמו סנכרון בין המערכות שזו בעיה שעלתה פה, בין השותפים הרבים – בעלויות, משרד האוצר, משרד החינוך, ארגוני המורים שישנם גם.
<עתניאל גלילי: אז גם מבחינת תודעת השירות, הנושא הזה שהעלית, כבוד רן ארז, יושב ראש ארגון המורים, אני חושב שזה דבר חשוב ונכון.
<עתניאל גלילי: אני מסכים בהחלט שהשכר צריך להיות משולם - לי יש משכנתא, לכולנו - בזמן ובמקום, אבל אני רוצה לדבר רגע על המהות.
<עתניאל גלילי: מה שקרה פה במהלך החודש האחרון ואני שומע, בתוך עמי אני חי.
<עתניאל גלילי: אני אופטימי, אני גאה להיות שייך למשרד.
<עתניאל גלילי: איפה שיש את קשיים, יש פה אתגר מאד עצום ואתגר שכולנו צריכים להיות שותפים לו.
<עתניאל גלילי: לא אחד.
<עתניאל גלילי: כולם.
<עתניאל גלילי: המהלך הנכון, ודיברת קודם לכן, יושב ראש הוועדה, זה שאנשי משרדי האוצר, מורים רבים שהיו, אני יש לי תחושה מאד טובה, אני עובד עם הרבה מאד מורים.
<עתניאל גלילי: נכון, יש דברים לשפר ונכון שאסור שייפגע – אני הראשון שיאמר שצריכים להעלות את השכר של המורים.
<עתניאל גלילי: הראשון שאמר את זה.
<עתניאל גלילי: אף אחד לא מדבר על זה.
<עתניאל גלילי: שכר המורים צריך מלכתחילה להיות גבוה יותר, זה ברור, אבל כל המהלך המערכתי האמיתי, ושמעתי, הקשבתי אני באופן אישי ללא מעט מורים, הוא מהלך נכון וחשוב לבניית וליצירת האמון.
<עתניאל גלילי: חשוב ונכון ליצירת שיתופי הפעולה, חשוב ונכון לסנכרון וייעול של המערכות – כוח אדם, גזברות וכו'.
<עתניאל גלילי: אני יוצא בתחושה טובה מאד.
<עתניאל גלילי: אני חושב שהוא מהלך נכון מאד, הוא מהלך שעם הזמן אנחנו נדע תוצאות לא במיידי.
<עתניאל גלילי: לא כל דבר אפשר במיידי, כי זו מערכת שמסונכרנת בהרבה מאד רפורמות, הרבה מאד הסכמים.
<עתניאל גלילי: הקריאה שלי פה, אם זו ההזדמנות שלי פה, כשחברי הכנסת נמצאים – תעלו את שכר המורים מלכתחילה.
<עתניאל גלילי: מלכתחילה.
<עתניאל גלילי: אני כל הזמן שומע – רווחה, חינוך, רפואה.
<עתניאל גלילי: אנחנו מדברים על חינוך של ילדינו, נכון?
<עתניאל גלילי: אז בואו נעשה.
<עתניאל גלילי: אנשים מגיעים יום יום בתחושת שליחות מאד גדולה ב-DNA ומכוונים מאד למטרות.
<עתניאל גלילי: אוהבים את הילדים.
<עתניאל גלילי: רוצים לעשות טוב ועושים טוב גם, אבל הכאב הוא כאב וזה מאד מובן.
<עתניאל גלילי: הפתרונות שעלו פה, אני חושב שהם פתרונות נכונים, שיארכו זמן.
<עתניאל גלילי: אי אפשר בזבנג וגמרנו.
<עתניאל גלילי: אני פשוט מנהל של מערכת עם הרבה מאד מערכות מתוקשבות שצריך לייעל אותן.
<עתניאל גלילי: אני חושב שהדיון שצריך בין היתר, מלכתחילה, לא רק על ייעול, כי הדברים יתייעלו כבוד יושב הראש, אלא שכר המורים, אבל זה לא הדיון עכשיו שצריך להיות.
<עתניאל גלילי: תודה רבה.
יעקב מרגי: בואו נרים קודם כל את הרפורמות לתוך השכר המשולב, כדי שלא ניצור עוד בעיה.
<עתניאל גלילי: צודק, נכון.
יעקב מרגי: אבי, אתה יכול להגיד לי לקראת מה אתה הולך?
יעקב מרגי: מתי אנחנו רואים תלוש שכר?
יעקב מרגי: תקשיב, מי שרצה לדעת, אני הייתי חשב שכר בקריה למחקר גרעיני בדימונה שנים רבות והתלוש שלנו היה שני דפים בגלל רכיבי שכר.
יעקב מרגי: והוועדים ישבו עם ההנהלה והגיעו להסכם וביטלנו שם, ביטלו רצף של תשלומים, כל מיני.
יעקב מרגי: תוספת כזו שמחושבת על זה ועל זה וזה לא מחושב על זה וההוא מחושב.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, הייתי צריך להיות מדען כדי לחשב תלוש שכר כל חודש לבן אדם.
יעקב מרגי: זה מחושב על זה וזה לא מחושב על הרכיב הזה והשלישי על הרביעי, בקיצור הגענו בסוף לשכר משולם ועוד איזה שני רכיבים למטה, לא יותר מזה.
יעקב מרגי: אתם הולכים לקראת זה?
<אבי פרידמן: אז ככה, במערכת החינוך כידוע יש שתי רפורמות – רפורמת אופק חדש ורפורמת עוז לתמורה.
<אבי פרידמן: ברפורמת אופק חדש איחדו את כל רכיבי השכר שהיו אז, היו אז בסביבות החמישה רכיבים, אם אני זוכר נכון.
<אבי פרידמן: אחדו את כולם לתוך שורה אחת ובאופק חדש, שזו הרפורמה שחלה על עובדי הוראה בשירות המדינה, יש שורה אחת.
<אבי פרידמן: עכשיו מוסיפים עוד שורה אחת, אבל התלוש הוא בהחלט סביר וקריא ונהיר.
יעקב מרגי: מתי ראית לאחרונה תלוש של עובד הוראה?
<אבי פרידמן: כל יום אני רואה תלושים.
יעקב מרגי: תגידו, המורות, אני לא עושה את זה טוב בשבילכן?
<אבי פרידמן: כל יום.
<אבי פרידמן: שנייה, אני אתייחס לזה עוד רגע, ברשותכן.
יעקב מרגי: אני לא מציג את השאלה כמו שצריך?
יעקב מרגי: אז בשביל מה המקהלה הזאת?
<שירי אמיר: לא, אבל אני עובדת בשתי הרפורמות, אני נהנית כל כך מ - - -
יעקב מרגי: סליחה, גברתי - - -
<שירי אמיר: אז אני יכולה להגיד - --
יעקב מרגי: בבקשה, מתי לאחרונה ראית תלוש של עובד הוראה?
<אבי פרידמן: אתמול.
<אבי פרידמן: אני כל יום רואה תלושים.
<אבי פרידמן: זו העבודה שלי.
יעקב מרגי: לא, של עובד הוראה במיוחד, עם הרפורמות.
<אבי פרידמן: אני רק עובדי הוראה.
יעקב מרגי: עם התחבורה הציבורית, עם הניכויים.
<אבי פרידמן: הכל.
<אבי פרידמן: תמיד אני רואה תלושים ואני אומר, מה שאנחנו כן דנים בו זה בעניין של עוז לתמורה.
<אבי פרידמן: רפורמת עוז לתמורה - מכל מיני סיבות שקשורות להסכם הקיבוצי, לאופן היישום של הרפורמה, לא עשינו את האיחוד של הרכיבים ובתלוש ברפורמת עוז לתמורה באמת יש בו יותר רכיבים.
<אבי פרידמן: אנחנו במגעים עם ארגון המורים כבר כמה חודשים ואני מקווה שאחרי שנגיע לאיזה - - -
יעקב מרגי: זה על השולחן?
<אבי פרידמן: בוודאי שזה על השולחן.
<אבי פרידמן: אנחנו ישבנו כל הזמן.
<רן ארז: זה על השולחן שנתיים.
יעקב מרגי: תראו, האוצר, אתה יודע, חוץ ממה שאמר סגן החשבת יוסי - - -
<מייה מושקוביץ-שיש: אפשר גם להתייחס?
יעקב מרגי: רגע, אני באמצע הדיבור, אני לא מבין מה זה.
יעקב מרגי: שאצלו, מבחינתו הזמן לא עובד לטובתו, באוצר - באגף השכר, באגף התקציבים, הזמן עובד לטובתם.
יעקב מרגי: לכם הם לא ממהרים, רן, ולכן זה התפקיד שלך לשבת גם וללחוץ וגם אנחנו נצטרך להיות במעקבים אכן, כי אני אומר לך, ראיתי כמה תלושים של עובדי הוראה.
יעקב מרגי: אתה יכול ללכת לאיבוד כמו בסבך של יער.
יעקב מרגי: אנחנו לקראת סיכום, לכן אני רוצה לשמוע, בתנאי שלא חוזרים.
<ריקי נגרי: משהו שלא נאמר.
יעקב מרגי: נראה אם תעמדי בו.
<ריקי נגרי: זה אתגר, אבל זה חשוב.
<ריקי נגרי: ריקי נגרי, מנהלת בית ספר שש שנתי עירוני ב' במודיעין.
<ריקי נגרי: דיברו פה על הכל.
<ריקי נגרי: אני קודם מברכת על המהלך.
<ריקי נגרי: אני חושבת שזה משהו שלא היה קודם ושיתוף הפעולה הוא אדיר ואני יוצאת אופטימית.
<ריקי נגרי: אני ממש חושבת שיש אפשרות לקידום.
<ריקי נגרי: אני מנצלת את המעמד הזה להעלות פה – שאתה כיושב ראש הוועדה תריץ אותו, אני מקווה שתוביל אותו – הנושא של שתי רפורמות בבתי ספר שש שנתיים.
<ריקי נגרי: לי חשוב הרצף של תלמיד שנכנס אלי בכיתה ז', גם בהתייחסות למורים.
<ריקי נגרי: יש לי מורים שהם באופק חדש ויש לי מורים בעוז לתמורה ויש לי מורים שהם בעולם הישן ויש לי מורים שהם רק בעוז.
<ריקי נגרי: משהו שהוא הזוי.
<ריקי נגרי: יש משהו שחשוב מאד להתייחס למורה כמורה.
<ריקי נגרי: זה חשוב ואני יודעת שזו מלחמה בין שני ארגונים ושתי רפורמות, אבל לך, אם אתה רוצה להוביל איזה משהו שהוא לטובת כולנו ולטובת מערכת החינוך שלנו, לטובת הילדים שלנו, זה שתהיה רפורמה אחת בבתי ספר שש שנתיים.
יעקב מרגי: באמת, אני נתתי לך אתגר.
יעקב מרגי: הצבת אותי בפני אתגר.
איתן ברושי: סימן שהיא בסדר.
<ריקי נגרי: זה התפקיד שלנו.
<ריקי נגרי: התפקיד שלנו זה להתמודד עם האתגרים האלה ואני רוצה - - -