GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: זו מערכת חינוך שמגבירה את הפערים ונגד הדבר הזה אנחנו צריכים להילחם בכל הכוח.
איציק שמולי: ואגב, גברתי המנכ"לית, רק עוד משפט אחד.
יעקב מרגי: אין הצעה לסדר.
יעקב מרגי: יש לי דקה.
יעקב מרגי: שמולי, תסיים.
איציק שמולי: להגיד שבמערכת החינוך, כאשר בתשלומי ההורים זה אולי מחולל הפערים מספר אחת בתוכה, אין ילדים שנשארים מאחור, כאשר אנחנו כאן בוועדה פעם אחרי פעם אחרי פעם, פעם המסע לפולין ופעם בטאבלטים ופעם במסיבות, פוגשים את אותם ילדים שנשארים מאחור.
יעקב מרגי: שמולי, תודה.
יעקב מרגי: יהיו עוד דיונים שתוכלו להרחיב.
איציק שמולי: ואני חושב שבסופו של דבר הכאב הגדול ביותר זה על זה שהמערכת לא עסוקה היום לדאוג לאותם ילדים שנשארים מאוחר.
יעקב מרגי: אני נותן לך דקה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אנסה לא לחזור על דברים שנאמרו, אבל קשה שלא.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלא האזנו ככה בתשומת לב מספיקה, לדבריה של מנכ"לית משרד החינוך שאומרת די בצדק – אתם דנים פה עכשיו על שוויון.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שהשוויון הזה הוא שוויון פורמאלי שעוצר את העיוות הגדול ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם הורה מקריית מלאכי נאלץ לשלם כמו הורה שנמצא למשל או מבקש לשלם יותר מהאזורים החזקים במדינת ישראל מבחינה סוציו אקונומית, אי השוויון הוא הרבה יותר גדול.
אורלי לוי אבקסיס: אבל היא באה והיא אומרת כאן אין בידינו לאפשר בעצם את צמצום הפערים.
אורלי לוי אבקסיס: ולמה אין בידיהם לצמצם פערים?
אורלי לוי אבקסיס: כי מדברים על כך שהאכיפה התחילה והיא טרייה, בסך הכל שלוש שנים.
אורלי לוי אבקסיס: זו לא אכיפה, זה איסוף מידע.
אורלי לוי אבקסיס: ואם אתם תגידו לי אכיפה, אני אשאל איפה הסנקציות.
אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה להגיד לכם שתוך כדי שאנחנו מדברים מגיעים אלי מכתבים מהורים שיושבים מאחורנית ולא יכולים לדבר.
אורלי לוי אבקסיס: אין הענשה של מנהלים פושעים.
אורלי לוי אבקסיס: נותנים לדוגמא את בית הספר בבת ים, שגם נקבע בבית המשפט המחוזי שגבו למעלה מ-211,000 שקלים גביית יתר.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא דרש מהם להחזיר את הכסף להורים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לאנשי משרד החינוך, אתם אמורים לתת את השירות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם אמורים לבנות את התכנית.
אורלי לוי אבקסיס: אתם אמורים לדעת את העלות שלה ואתם אמורים לתקצב אותה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאתם עושים היום, אתם מבקשים מצ'ינג מההורים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני לא סיימתי.
אורלי לוי אבקסיס: עוד שני משפטים.
יעקב מרגי: טוב, משפט אחרון.
אורלי לוי אבקסיס: אחד: מצ'ינג מההורים בלי להבדיל מה היא היכולת שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם זה 10% מהסך העלות של מערכת החינוך, לקחת מההורים, פרט למה שלקחתם מהמועצה האזורית או מהמועצה המקומית שלהם, עוד 10% מצ'ינג.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו בעניין הטאבלטים.
אורלי לוי אבקסיס: אני נפגעת מהסיפור הזה, כי אני אמא לילדה, שאתם לא יודעים - - -
יעקב מרגי: יהיה דיון נוסף, אחר על הטאבלט.
אורלי לוי אבקסיס: איזה לחץ היה על הילדה שלי, כשאני אמרתי זה יעלה ויגדיל את אי השוויון.
אורלי לוי אבקסיס: והילדה שלי אמרה לי בבקשה, אמא, אני מתחננת בפניך, לא, את אל תדפקי לשאר הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: ככה אמרה לי, וכמי שנמצאת בחינוך אני נמצאת בדילמה.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר אני אספר לכם מה קרה - - -
יעקב מרגי: לא, אל תספרי לי, לא.
אורלי לוי אבקסיס: כל הורה שילם 2,000 שקלים, קנה טאבלט ובסופו של דבר החליטו במערכת החינוך ל - - -
יעקב מרגי: תודה, אני לא יכול להמשיך, אני חייב לסיים.
יעקב מרגי: רבותי, אני עוצר בשלב הזה.
יעקב מרגי: כפי שהבטחתי, חייבים לפנות את האולם.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה תגבו דרך המועצות האזוריות.
אורלי לוי אבקסיס: ועדי ההורים - - -
יעקב מרגי: סליחה, כפי שהצהרתי, ההצהרות שהצהרתי בתחילת הדיון לגבי הליך - - - רגע, רבותי, אנחנו נאלצים לעזוב את השולחן.
יעקב מרגי: לכן, מאחר ש - - -
יעקב מרגי: אל תנהל אותי בבקשה.
יעקב מרגי: היו לנו שני נושאים על סדר היום.
יעקב מרגי: מיצינו את סוגית תשלומי ההורים ואנחנו נביא את זאת להצבעה.
יעקב מרגי: בשעה 14:00 תיפתח ישיבה נוספת לגבי חובת ההיוועצות בצו 7 (ב).
<קריאה: רגע, יש לי הצעה לסדר - - -
יעקב מרגי: רגע, רגע - - -
יעל גרמן: אדוני יושב, אני מבקשת, אנחנו לא דיברנו - - -
יעל גרמן: אני כמעט מההתחלה יושבת כאן - - -
יעקב מרגי: זה יהיה דקה.
חיים ילין: כבוד יושב הראש, אי לכך שה-1 בספטמבר עד ה-31 בדצמבר זה ארבעה חודשים, אני מבקש שתשלומי ההורים יהיו רק על ארבעה חודשים ומינואר 2017, נראה את התקציב הדו שנתי - - -
יעקב מרגי: שמעתי אותך.
יעקב מרגי: זה הצעה לסדר.
אורלי לוי אבקסיס: אז רגע, מה המסקנה של הוועדה?
אורלי לוי אבקסיס: מה המסקנה?
יעקב מרגי: סליחה, אמרתי את המסקנות בפתיחה.
אורלי לוי אבקסיס: איך מסקנות בפתיחה, אדוני יושב הראש?
יעקב מרגי: אני מביא כרגע את תשלומי ההורים להצבעה.
יעקב מרגי: מי בעד תשלומי ההורים - - -
<קריאה: רגע, אתה לא יכול.
מרדכי יוגב: אדוני יושב הראש, אדוני יושב הראש - - -
יעקב מרגי: רבותי, לא.
יעקב מרגי: אני מקריא שמות.
יעקב מרגי: לא רוצה, אתה מפריע לי.
יעקב מרגי: אני אוציא אותך באמצע ההצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, רגע.
חיים ילין: כבוד יושב הראש, הצעתי לך פשרה הוגנת.
חיים ילין: הצעתי לך משהו שהוא הוגן.
חיים ילין: בין החפיפה בין שנת הלימודים לשנת התקציב.
יעקב מרגי: בסדר, בשעה שתיים יש דיון, תבוא לדבר.
יעקב מרגי: אבקש להקריא את השמות של חברי הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה היה, הצגה להורים?
יעקב מרגי: אבקש - - -
<קריאה: וועדי ההורים, תצאו לרחובות תמצאו את הכסף תאמינו לי.
<קריאה: אל תשלמו, תצאו לרחובות.
יעקב מרגי: יהודית קורן.
נורית קורן: אני מצביעה אבל במחאה, רק על תשלומי רשות.
ענת ברקו: נורית, את לא יכולה להצביע, נורית.
יעקב מרגי: ענת ברקו, בעד?
יעקב מרגי: ענת ברקו את בהצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תצביעו.
אורלי לוי אבקסיס: אל תהפכו את עצמכם לחותמת גומי.
יעקב מרגי: ענת ברקו בעד?
יעקב מרגי: מיקי זוהר?
יעקב מרגי: מי מחליף אותו?
יעקב מרגי: אוחנה – בעד.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מגחכים את עצמכם.
יעקב מרגי: יוסי יונה?
אורלי לוי אבקסיס: אתם מגחכים את עבודת הכנסת.
יעקב מרגי: איציק שמולי?
איציק שמולי: נגד.
יעקב מרגי: מסעוד גנאים?
מסעוד גנאים: נגד.
יעל גרמן: אל תצביעי, אפשר לשנות.
יעקב מרגי: יוסף ג'בארין?
יוסף ג'בארין: נגד, נגד, נגד .
יעקב מרגי: יעל גרמן מחליפה אותה.
יעקב מרגי: יעל, בעד או נגד?
יעל גרמן: אני לא מצביעה.
יעקב מרגי: מירב בן ארי?
יעקב מרגי: מוטי יוגב?
רויטל סויד: נגד.
מרדכי יוגב: לצערי אני - - -
יעקב מרגי: אני אוציא אתכם.
יעקב מרגי: מוטי.
מרדכי יוגב: אני אומר שלצערי אני בעד ואני בעד שהוועדה תפנה לשר כדי שמיליארד שקלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: מרגי, אני הצבעתי נגד.
יעקב מרגי: מרגי יעקב - בעד.
מירב בן ארי: תפנה לשר החינוך מהמפלגה שלך.
מירב בן ארי: אל תפיל את זה עלינו.
מירב בן ארי: הוא אומר - - -
מירב בן ארי: הוא מהמפלגה של שר החינוך.
יעקב מרגי: יוליה, את במקום עודד פורר.
יעקב מרגי: מנחם אליעזר מוזס?
מרדכי יוגב: מירב, אני לא מפיל עליך כלום.
יעקב מרגי: רבותי, אני מקריא.
יעל גרמן: מרגי, ברור שאני נגד, אבל אין לנו כאן
יעל גרמן: זכות הצבעה כי ליש עתיד אין נציג.
יעקב מרגי: לא, יש, יש.
יעל גרמן: אז נגד.
חיים ילין: יעל, אני פה, אני מצביע נגד.
יעקב מרגי: אתה לא יכול להצביע, היא הצביעה נגד.
חיים ילין: היא לא צריכה, זה אני החבר בוועדה.
יעקב מרגי: טוב, בסדר.
חיים ילין: אני מצביע נגד.
אורלי לוי אבקסיס: עשיתם הצגה לוועדה, מרגי.
אורלי לוי אבקסיס: מרגי, הפכת את הוועדה לחותמת גומי.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה, כולנו אומרים תגידו תודה שלא מעלים?
אורלי לוי אבקסיס: בעד – 8
אורלי לוי אבקסיס: תשלומי ההורים לשנת הלימודים תשע"ז אושרו.
יעקב מרגי: רבותי, אני מקריא את התוצאות: 8 בעד.
יעקב מרגי: 5 נגד.
יעקב מרגי: תשלומי ההורים אושרו.
יעקב מרגי: יש ישיבה בשעה שתיים.
<קריאה: אנחנו לא נשלם את תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: אישרתם, אבל אנחנו נמנע מתשלום.
יעקב מרגי: סעיף 7 (ב) בשעה שתיים באולם הוועדה.
<זאב גולדבלט: שלא יהיו אי הבנות, אנחנו נמנע מתשלום.
יעקב מרגי: 19 ביולי 2016, י"ג בתמוז תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא הוא יום חינוך ארוך במועצה האזורית נחל שורק.
יעקב מרגי: כדי להיכנס ולצלול לתוך הסיפור הזה של יוח"א, אנחנו ניתן למשרד החינוך להציג לנו מה זה בכלל הצו הזה, מה זה יוח"א, מי נהנה ממנו, ככה על רגל אחת.
יעקב מרגי: בבקשה, חיים הלפרין.
יעקב מרגי: תציג את עצמך ואת התפקיד שלך.
<חיים הלפרין: חיים הלפרין, מנהל היחידה לתכניות משלימות למידה במשרד החינוך, מופקד בין השאר גם על יישום חוק יום חינוך ארוך.
<חיים הלפרין: החוק הזה הוכח - - -
יעקב מרגי: יום חינוך ארוך זה יוח"א.
<חיים הלפרין: להלן-יוח"א.
<חיים הלפרין: החוק חוקק כחוק שהמטרה שלו היא להיות אוניברסאלי, בכלל מגנים עד י"ב וכבר די בהתחלה המדינה קיצצה אותו במובן הזה שהיא תחמה אותו רק עד סוף היסודי, פעם אחת, ופעם שנייה כשהיא יצרה שני צווים שונים – אחד לגנים ואחד לבתי הספר, כשבע
<חיים הלפרין: צם המיקוד של המדינה בהעדפה למי מקבל יום חינוך ארוך מבחינת הקצאת שעות או המשמעויות של זה, הייתה קודם כל לפריפריה ולעדיפות לאומית.
<חיים הלפרין: כלומר, רובו הגדול – למעלה מ-80% - מיושם במקומות החלשים שבמדינה.
יעקב מרגי: כשאתה אומר פריפריה, איך מוגדרת פריפריה.
יעקב מרגי: כשאתה אומר עדיפות לאומית, השאלה אם זה פריפריה גיאוגרפית, חברתית.
<חיים הלפרין: אני אומר גם וגם והייתה בזמנו גם העדפה למקומות של עדיפות לאומית, שקיבלו מענה באמצעות הארכת יום הלימודים של יום ארוך.
<חיים הלפרין: אני אתן דוגמא, למשל המועצה האזורית גוש עציון, למרות שהיא באשכול 5, קיבלה יום חינוך ארוך כחלק מההגדרה של המדינה שראוי שיהיה שם יום ארוך.
<חיים הלפרין: וכל היישובים באשכול 1 למשל, אנחנו מדברים ברמה הסוציו-אקונומית, נמצאים ביום חינוך ארוך, ומעבר לזה זה חוק שמפוזר והרבה פעמים הוא נתן מענה ליישובים שבהם יש שכונות חלשות באמצעות ההגדרה של שיקום שכונות.
<חיים הלפרין: כלומר, אם אנחנו לוקחים לדוגמא עיר כמו אשקלון, יש בה שכונות שמוגדרות שכונות מצוקה ולכן שם מתקיים יוח"א.
<חיים הלפרין: בשכונות אחרות אין.
<אליהו אסקוזידו: קוראים לזה היום שכונות פריפריה.
<אליהו אסקוזידו: זה מושג חדש של דרעי.
<חיים הלפרין: אני לא קורא לזה שכונות פריפריה, אני קורא לזה השכונות היותר חלשות בתוך הרשות.
<חיים הלפרין: למשל באשקלון, שכונת שמשון היא כזאת.
<חיים הלפרין: בירושלים – קריית מנחם היא כזאת ומקומות אחרים לא.
יעקב מרגי: סליחה, מה יהיה אם בעיר מסוימת מבנה בית הספר, רק חומר הגלם, המבנה, אין שם נשמה, נמצא בשכונה שחל בה תהליך – שינוי אבולוציוני נקרא לצורך העניין, וכל הילדים מוסעים משכונת מצוקה.
יעקב מרגי: מה דינו של בית ספר כזה?
<חיים הלפרין: אם הוא היה מוגדר יוח"א הוא יישאר יוח"א.
<חיים הלפרין: אם הוא לא הוגדר יוח"א אז הוא לא יהיה יוח"א.
<חיים הלפרין: אני יודע למה אדוני מכוון.
<חיים הלפרין: אני אסביר.
יעקב מרגי: למה אין לכם מנגנון דינאמיקה כזו?
<חיים הלפרין: כיוון שיש החלטה עקרונית שהיא כבר כמה שנים שבעצם למשרד וגם לאוצר אין עניין לקדם את חוק יוח"א יותר, בין השאר למשל משום שאם המטרות שלו מלכתחילה היו לתת יום ארוך 8 עד 4, לאפשר להורים לעבוד וכו', כל המטרות החברתיות שאנחנו מדברים עליהן, כולל קידום הישגים וכו', התברר עם השנים שהמטרות האלה לא מושגות קודם כל באמצעות החוק הזאת, כי למשל - - -
יעקב מרגי: אז תבטלו אותו.
<חיים הלפרין: זה לא בסמכותי לבטל אותו.
יעקב מרגי: לא, אני אומר למשרד החינוך.
יעקב מרגי: אם הוא לא השיג את יעדיו, הוא לא השיג את מטרותיו, אתם מחריגים אותו, מצמצמים אותו - - -
<חיים הלפרין: לא, משאירים אותו.
<חיים הלפרין: א' בגלל שיש לזה השלכות רוחב מאד גדולות, וב', ביטול החוק הוא - - -
יעקב מרגי: אתה מבין שאני לא רוצה שיבטלו אותו?
יעקב מרגי: הרי - - - משרד החינוך כריבון אומר דברים כאלה, מצהיר לכאורה - - -
<חיים הלפרין: לא, אבל בגלל הדבר הזה המשרד אמר אני עוצר את המשך יישום החוק.
<חיים הלפרין: בגלל זה בחוק ההסדרים הוא נדחה משנת תשמ"ט עד תשת"ת או לא יודע, הוא נדחה מעת לעת כל הזמן והמשרד בעצם, אפילו יחד עם האוצר, דואג לחלופות שנראות לנו יותר מתאימות.
<חיים הלפרין: כמו למשל, נגיד באשכולות החדשים שאין בהם יוח"א או שיש בהם יוח"א ואנחנו רוצים לתת מענה יותר רחב, יש תכנית של המשרד שיחד עם האוצר נבנתה כחלק ממסקנות דו"ח טרכטנברג, שנקראת תכנית צילה.
<חיים הלפרין: תכנית צילה נותנת מענה לאשכולות החלשים מבחינה סוציו אקונומית עד אשכול 3, כחלק ממענה וצורך ורצון לתת פתרון להורים עד השעה 4 אחרי הצהריים.
<חיים הלפרין: אני רוצה להסביר עוד נתון אחד.
<חיים הלפרין: ברגע שאופק חדש יצא לדרך כחלק מהרצון והצורך לטייב את מערכת החינוך גם ברמת שכר למורים וגם ברמת איכות הלמידה, אז לא היה ניתן למצוא מענה באמצעות חוק יוח"א, לאיפה לבצע את השעות הפרטניות, כי המשרד מבחינה עקרונית לא הסכים שיוציאו ילדים מהכיתות ולבנות קבוצות קטנות, כי אז זה מייצר בדיוק את ההיפך ממה שאנחנו רוצים.
<חיים הלפרין: אז אמרנו מה יהיה הפתרון?
<חיים הלפרין: הפתרון הוא שמבחינת שעות לימוד אנחנו נצמצם את שעות הלימוד במקום 41 שעות נוריד אותן ל-37, כדי לאפשר בשעתיים האחרונות של היום למורים לעשות את השעות הפרטניות במקומות שיש בהם יוח"א.
<חיים הלפרין: כלומר, הנגזרת היא שבעצם במונחים שכל כלל מערכת החינוך, רק בחינוך החרדי עדיין עובד העיקרון של 41 שעות במערכת החינוך, אבל במערכת הרשמית אנחנו כבר ממילא יורדים ל-37 שעות בפועל.
<חיים הלפרין: אז ממילא המטרות החברתיות של אנחנו רוצים יום חינוך עד השעה ארבע וכו', הפכו להיות לא רלבנטיות, אם זאת המטרה.
<חיים הלפרין: ולכן, יחד עם האוצר נוצרה תכנית צילה, שבעצם נותנת מענה של עד השעה 4, של הארכת יום לימודים, שיש בה גם רכיב של ההעשרה שאין ביוח"א.
<חיים הלפרין: כמו שאתה יודע יוח"א זה רק שעות.
<חיים הלפרין: ויש בה גם הזנה, כשלא בכל המקומות ביוח"א יש הזנה, והשתתפות ההורים היא מאד קטנה.
<חיים הלפרין: כלומר במובן הזה הפתרון שהמשרד נתן הוא פתרון יותר מתאים ויותר נכון לסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: חיים, אם הבנתי מדבריך, יוצא שמאחר שאין רצון להרחיב את יוח"א, יכול להיות מצב שיש מוסדות שיצאו מיוח"א בגלל הקריטריון, למרות שהם היו בתוך יוח"א, אבל ביתרת התקציב לא ייכנסו מוסדות אחרים שלא היו זכאים ונהיו זכאים.
<חיים הלפרין: אם יש מקום שבו בשכונת יוח"א יש עכשיו בית ספר שלא היה עד אתמול ועכשיו הוא נמצא שם, אז הוא יהיה זכאי ליוח"א.
<חיים הלפרין: זה קורה לנו.
יעקב מרגי: קורה?
<חיים הלפרין: כמו שלעתים רחוקות קורה סיפור של - - -
יעקב מרגי: הרציונל של רצון לצמצם לא מונע מכם להכניס לצו, לקריטריון הזה, בתי ספר שנהפכו להיות זכאים.
<חיים הלפרין: במקומות שהזכאות מוגדרת, אין שום בעיה.
<חיים הלפרין: אם בקריית מנחם בירושלים יהיה בית ספר חדש, אז הוא יהיה - - -
יעקב מרגי: מכובדי ראש המועצה, מה הבעיה בדיוק בנחל שורק?
יעקב מרגי: ואני אומר כבר לדיון, יש לנו מקרים דומים גם בעמנואל וגם עוד פנייה שנדון בה היום.
יעקב מרגי: כמה יישובים שפנו אלי בסוגיה הזו ואנחנו צריכים להוציא מהדיון הזה קודם כל איזו תובנה שאם יש אוכלוסייה שעונה לקריטריון והיא רק נקרא לזה מאוכסנת בלשון האכסניה שלה והיא ברשות חזקה, אין שום סיבה שלא יקבלו את הסעד הנדרש, ונשמע את מר אלי אסקוזידו.
<אליהו אסקוזידו: טוב, כיוון שאני לא יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת, אז קודם כל אני מודה לחבר הכנסת מרגי שהזמין אותנו וקיים את הדיון הזה ולחברי חיים הלפרין, שמשרד החינוך שלח אותו לייצג את - - -
יעקב מרגי: החברות שלכם לא עזרה לך כל הזמן הזה.
<אליהו אסקוזידו: לא.
<אליהו אסקוזידו: אנחנו בעניינים מקצועיים.
<אליהו אסקוזידו: אנחנו חברים, הוא מייצג את - - -
יעקב מרגי: אמרת חבר.
<אליהו אסקוזידו: כי אמרתי הוא מייצג את המשרד, הוא לא מייצג את החברות.
<אליהו אסקוזידו: זה תפקידו.
<אליהו אסקוזידו: הוא מקבל משכורת ממשרד החינוך.
<אליהו אסקוזידו: יש בנושא יוח"א שתי בעיות.
<אליהו אסקוזידו: הבעיה הראשונה היא בעיית השפעות רוחב.
<אליהו אסקוזידו: כפי שאתה רומז ומוביל וכפי שחברי חיים מנסה להזיז את זה לצד שני, הוא אומר היה איזה שהוא סל שנקבע לפני 10-15 שנה, מי שהיה היה והיום לא פותחים ולא מכניסים חברים חדשים למועדון.
<אליהו אסקוזידו: זה מועדון סגור.
<אליהו אסקוזידו: ובמועדון הסגור, ברגע שנפתח אותו יהיו השפעות רוחב אחד לשני ולכן אנחנו לא פותחים את המועדון הסגור.
<אליהו אסקוזידו: זו עמדת משרד החינוך, כך הבנתי מחברי.
<אליהו אסקוזידו: ואני רוצה להעיר שתי נקודות למה במקרה שלנו אנחנו חריגים ואנחנו לא משפיעים השפעות רוחב.
<אליהו אסקוזידו: לצדי נמצא מנהל מחלקת החינוך, מר דוד עסיס ומנהלת השירות הפסיכולוגי, שולה, והקב"סית חני, שהם עובדים יום יום, שעה שעה עם מפוני גוש קטיף.
<אליהו אסקוזידו: אז המועצה האזורית נחל שורק קלטה 450 משפחות ממפוני גוש קטיף.
<אליהו אסקוזידו: 11 שנים בערך עברו מאז הגירוש.
<אליהו אסקוזידו: חיים הלפרין בכובעו - - -
יעקב מרגי: בלבלת אותנו: מפונים, מגורשים, מה?
<אליהו אסקוזידו: מגורשים שפונו לא מרצונם.
<אליהו אסקוזידו: זה אותו דבר.
<אליהו אסקוזידו: זה קו מקביל.
<אליהו אסקוזידו: 450 משפחות.
<חיים הלפרין: המינוח המקצועי, דרך אגב - - -
יעקב מרגי: לא משנה, לא נפתח דיון.
יעקב מרגי: איקרית ובירעם.
<אליהו אסקוזידו: הלפרין קיבל לזכותו והוא עשה את זה בצורה מצוינת, לטפל מטעם משרד החינוך במפונים, בתהליך של השנים שהוא טיפל ומשרד החינוך אמר זה הזמן שאני מטפל וקיבלנו תקציבים להאריך את יום הלימודים ולתת למפונים את מה שצריך לתת כדי שישתקמו.
<אליהו אסקוזידו: אלא מה?
<אליהו אסקוזידו: משרד החינוך באיזה שהוא שלב הפסיק והמפונים רק הגיעו עכשיו לבתי הקבע ומבחינה מקצועית הבעיות לא הוכפלו אלא הושלשו ורובעו, ולכן נכון לרגע זה אין מענה למפוני גוש קטיף במועצה האזורית נחל שורק, להבדיל מרשויות אחרות שקלטו מפונים, שהם היו במועדון של יוח"א ולכן הם נמצאים בתוך יוח"א ולכן יש להם את המענה.
<אליהו אסקוזידו: ולכן, אם מכניסים אותנו לא פותחים השפעות רוחב, כי רשות שקלטה מפוני גוש קטיף, כשהמועדון היה פתוח לא היה גירוש בכלל, כי המועדון נפתח לפני הגירוש, ומיום הגירוש לא נפתח המועדון, לכן לא יכלו לצפות את זה ולכן אי אפשר היה להכניס את נחל שורק בפנים.
<אליהו אסקוזידו: כיוון שהבעיה שלנו נוצרה רק אחרי הגירוש ואז המועדון כבר היה סגור, לכן אנחנו חושבים שאם יכניסו את נחל שורק, לא תהיינה השפעות רוחב על אף אחד.
<אליהו אסקוזידו: ולכן אין בעיה לעשות את זה.
<אליהו אסקוזידו: בנוסף לזה, אם כבר חיים דיבר על הנושא של צילה ועל זה שמניידים, אז אנחנו היינו בצילה כשהיינו ברמה 3 ועלינו מ-3 ל-4 בעוונותינו הרבים - - -
יעקב מרגי: לטובת מי שלא יודע – צילה – כמו בצבא אני עם ראשי התיבות שלכם.
יעקב מרגי: צילה – נו?
<חיים הלפרין: זו תכנית שמאריכה את יום הלימודים.
<חיים הלפרין: אתה רוצה לדעת מה ראשי התיבות?
יעקב מרגי: נו, בטח, מה?
<אליהו אסקוזידו: תשאל את פירון, פירון המציא את זה.
<חיים הלפרין: צהרי יום הזנה, לא זוכר.
<חיים הלפרין: לא קריטי.
<אליהו אסקוזידו: לא חשוב.
<אליהו אסקוזידו: קריטי, פירון המציא אותה.
יעקב מרגי: מישהו יכול לשאול את הרב גוגל בינתיים.
ישראל אייכלר: צהרוני יום.
<אליהו אסקוזידו: צהרוני יום לבתי הספר, שזה יותר טוב מיוח"א, דרך אגב.
<אליהו אסקוזידו: המועצה האזורית נחל שורק, על פי כללי משרד החינוך הייתה בפנים, קיבלנו שנה אחת צילה, עזר למגורשים והציל אותם ושנה אחרי זה היה למ"ס חדש והוציאו אותנו החוצה.
<אליהו אסקוזידו: זאת אומרת שקיימת במשרד החינוך אופציה להכניס ולהוציא בהתאם לדברים שקורים בשטח, אבל פעם הוא קיים ופעם הוא לא קיים וכדאי שהוא יהיה אחיד.
<אליהו אסקוזידו: לגבי לא מכניסים חברים חדשים למועדון, השיחה מהיום בבוקר עם חוף אשקלון – חוף אשקלון נמצאים בצילה, הם קלטו מגורשים קצת יותר מאיתנו.
<אליהו אסקוזידו: והשנה, מנהלת המחוז אישרה להם להכניס את כל הקיבוצים באגף הדרומי לצורך העניין, שלא היו בצילה, נכנסו לצילה.
<אליהו אסקוזידו: והנה, ראה זה פלא שמשרד החינוך מכניס מוסדות חדשים בפנים.
<אליהו אסקוזידו: זה כתוב, חתום, צילה שנה הבאה ביד מרדכי פועל ובקיבוצים במועצה האזורית חוף אשקלון לא פעל עד היום, מקום יוח"א והיום יוח"א פועל בחוף אשקלון, בבתי ספר שבעבר הוא לא פעל.
<אליהו אסקוזידו: נכנסו.
<אליהו אסקוזידו: זאת אומרת שאפשר להכניס.
<אליהו אסקוזידו: לא צילה, יוח"א – לתקן ולדייק כיוון שזה גם מוקלט.
<אליהו אסקוזידו: אני לא רוצה להיכנס לכל ההשלכות וההסברים המקצועיים למה יוח"א ראוי וצריך ונחוץ למועצה אזורית נחל שורק עבור המגורשים, נמצאים פה אנשי המקצוע.
<אליהו אסקוזידו: אם כבוד יושב הראש - - -
יעקב מרגי: צהרי יום להעשרה.
<חיים הלפרין: אני מתנצל שלא זכרתי את זה.
יעקב מרגי: לא, לא חייב.
<אליהו אסקוזידו: לא, זה בגלל שפירון המציא את זה.
<קריאה: לפני פירון.
<אליהו אסקוזידו: זה לא היה לפני פירון, אבל לא חשוב.
יעקב מרגי: זה גדעון.
<אליהו אסקוזידו: סיימתי.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף דברים?
<שולה ביין: אתם רוצים לשמוע את החשיבות המקצועית.
יעקב מרגי: בוודאי, בשביל זה באנו.
יעקב מרגי: למה, אני באתי בגלל שאני מכיר את אלי אסקוזידו?
יעקב מרגי: בוודאי אני רוצה לדעת.
יעקב מרגי: הוא דיבר על הצד הטכני.
<שולה ביין: המנהלי יותר.
יעקב מרגי: המנהלי, הקריטריונים.
יעקב מרגי: מה המיוחד?
<שולה ביין: אני שולה ביין, מנהלת השירות הפסיכולוגי במועצה האזורית נחל שורק.
<שולה ביין: פשוט אנחנו אוספים את הנתונים של הילדים שיותר מתקשים ואנחנו בהחלט רואים באחוזים גבוהים ילדים שמתקשים גם לימודית וגם רגשית, שזקוקים לעזרה.
<שולה ביין: הרציונל שאנחנו ניסינו, לא חקרנו אותו, אבל ככה ניסינו לחשוב ביחד מה יכול להיות.
<שולה ביין: אז א' כל הנושא הזה של המעבר לבתי קבע הציף מחדש קשיים רגשיים, גם אצל ההורים וגם אצל ילדים שמסתבר שהיו לנו אפילו בני נוער.
<שולה ביין: זאת אומרת גם אצל ילדים קטנים בגילאי 3-4, אנחנו רואים הצפה מחדש בעיקר של אמון בסביבה, תחושת שייכות.
<שולה ביין: אנחנו חשבנו שהם יגיעו לבתי הקבע ותהיה איזו שהיא הקלה, אבל מסתבר שהמון קשיים צפו, אנחנו יודעים גם פסיכולוגית, שהרבה פעמים דווקא במצבי רוגע אנחנו מאפשרים לעצמנו כן להביע קשיים.
<שולה ביין: אז אנחנו מתמודדים עם הרבה קשיים רגשיים.
<שולה ביין: מעבר לזה, אנחנו רואים הרבה הורים שגם לקח להם די הרבה זמן לבסס את עצמם כלכלית או למצוא מקום עבודה, והם מאד מאד עסוקים.
<שולה ביין: הורים עובדים היום עד שעות מאד מאוחרות, מאד עסוקים בגלל פרק זמן מסוים אצל חלקם שלא עבד או חלקם שחיפש והחליף מקומות עבודה ורק ממש בשנים האחרונות הם מגיעים לאיזו שהיא עבודה קבועה ומאד חשוב להם לבסס את העניין הכלכלי.
<שולה ביין: אז ההיעדרות מהבית היא ממש ממושכת והילדים נמצאים שעות ארוכות ללא השגחה הורית בעצם.
<שולה ביין: מעבר לזה יש גם כן את אפיון המועצה, זה משפחות שהן ברוכות ילדים.
<שולה ביין: אז גם מעצם העניין של משפחות ברוכות ילדים, אז זה זמן שכל הורה יכול לשבת עם הילד, להעשיר אותו, להסיע אותו לחוגים, לתת לו איזו שהיא העשרה או איזו שהיא אפשרות להתפתח אישית, וזה גם מאד מצומצם.
<שולה ביין: זה אפיון של המועצה שלנו, של המשפחות האלה.
<שולה ביין: אז בהחלט הייתי רוצה שיהיה איזה גוף חינוכי שייקח אחריות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, אני שומע את האנשים המקצועיים, אני שומע את הזעקה של אלי אסקזידו ואני שומע גם את משרד החינוך.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך שישנן מועצות אזוריות כאלה ואחרות, ישנה מועצה אזורית אחת שאני מכיר אותה, ויש יישובים כמו בית חלקיה ואחרים שם, יסודות, שהם אנשים שאני מכיר אותם ולא מדובר באנשים שמקובל לחשוב שהם אנשים עשירים, בדרך כלל האנשים שגרים בפזורה.
ישראל אייכלר: פעם הכפריים היו עניים והעירוניים היו עשירים, היום זה הפוך.
ישראל אייכלר: אנשים יותר במושבים וביישובים הקהילתיים הם בדרך כלל יותר עשירים.
ישראל אייכלר: לא כן בנחל שורק.
יעקב מרגי: אתה מוכן לחתום לי על זה?
<אליהו אסקוזידו: הוא אומר שיש יוצאים מן הכלל, אולי אתה כמונו.
ישראל אייכלר: רגע, אתה מהדלפונים שם?
יעקב מרגי: בזמן שהם עושים כסף אני פה, מוציא את הגרון שלי, מה?
ישראל אייכלר: הם רק מוכרים את האדמות החקלאיות לקבלנים והם מיליונרים.
ישראל אייכלר: בכל אופן, במועצה האזורית נחל שורק זה משהו אחר לגמרי.
ישראל אייכלר: המועצה האזורית נחל שורק זו אוכלוסייה שאיננה עשירה, רק יש להם חיסרון.
ישראל אייכלר: יש להם ראש מועצה מאד אקטיבי, שמפתח את האזור בצורה שלא מתאימה לעוני ולנחשלות שהייתה בנחל שורק במשך הרבה שנים.
ישראל אייכלר: עשה מהפך גדול מאד, פיתח דברים וצריך רק לעזור לו לעשות את זה, בפרט כשהוא קלט את המפונים מגוש קטיף – אפשר לקרוא להם מגורשים – אבל יבוא יום ונדבר על זה, על מי שזיהה ראשון שאחרי כל הצעקות והיו לא תהיה, הכין תשתית כדי שלאנשים יהיה בסופו של דבר בית לגור, ואחד מהם זה אלי אסקיזידו.
ישראל אייכלר: וכאשר הוא מבקש יום חינוך ארוך, זה לא בגלל שהוא רוצה לעשות מזה משהו שלו.
ישראל אייכלר: הוא דואג שזה יגיע לילדים עצמם, גם צילה וגם יום חינוך ארוך.
ישראל אייכלר: ולגבי משרד החינוך, כמו שהבנתי פה, זה עניינים של נהלים, שככה נהוג.
<חיים הלפרין: חקיקה, זה לא נהלים.
ישראל אייכלר: חקיקה, כן, חקיקה שקבועה ובחקיקה כתובים סעיפים ותתי סעיפים.
ישראל אייכלר: אז אם יש לנו נושא שהוא מגורשים ואנשים שהפסיכולוגית אמרה, ולא צריך בשביל זה להיות פסיכולוג, בשביל לדעת את הטראומה המשפחות האלה עברו ועוברות והילדים עוברים והמשברים, שהכל ידוע, זה לא סודות, זה לא פרטים אישיים של אנשים.
ישראל אייכלר: אז זה המקום לאפשר להם חינוך ארוך, זה המקום לאפשר להם צילה ואני בטוח שבסעיפים הקטנים, שהפקידים יודעים אותם, אפשר למצוא את הסעיף המתאים.
יעקב מרגי: חיים, יש חוק מיוחד ליוח"א?
<חיים הלפרין: זה חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, ככה הוא נקרא.
יעקב מרגי: תשמע, אם אתם לא תהיו אטרקטיביים אחרי הדיון הזה, אנחנו נלך לחקיקה.
יעקב מרגי: לא יכול להיות מצב שנייר גובר על השכל הישר.
יעקב מרגי: סליחה, יש הרבה - - -
<חיים הלפרין: קבע את הנייר - - -
יעקב מרגי: הבנתי, אפילו שחסמתי אותך באמצע.
יעקב מרגי: כוונת המחוקק הייתה לתת את אפשרות הביטוי, להביא את ההטבה הזו, את העזרה הזו למי שזקוק לה.
יעקב מרגי: נכון שהנייר קבע תאריך תחולה ויש איזה רציונל שנולד בהמשך ואני מקבל את מה שאמרת.
<חיים הלפרין: הוא גם קבע את העקרונות שעל פיהם אתה יכול להחליט.
יעקב מרגי: העקרונות, בסדר, יפה.
ישראל אייכלר: אני בטוח שיש עיקרון כזה.
<חיים הלפרין: ברוך השם לא היה עיקרון של מפונים.
יעקב מרגי: לא היה.
יעקב מרגי: לכן יש פה אוכלוסייה שעונה לאותם קריטריונים כולם, פרט לדבר אחד, כפי שהגדיר ראש המועצה אלי אסקוזידו, שאותה אוכלוסייה לא הייתה בתקופת פתיחת המועדון, בסדר.
יעקב מרגי: לכן אנחנו כאן.
<אליהו אסקוזידו: דרך אגב, בגוש קטיף היה להם - - -
יעקב מרגי: רגע, אלי, רגע.
<אליהו אסקוזידו: אבל אני מוסיף לך נתון.
<אליהו אסקוזידו: בגוש קטיף היה להם, אז שיביאו את מה שהיה להם.
יעקב מרגי: כן, אבל עוד פעם, זה על שם רשות, זה לא על שם יוסי וזה לא על שם משה וזה לא על שם דוד.
יעקב מרגי: זה על שם המועצה.
יעקב מרגי: תאמין לי שיש - - -
<אליהו אסקוזידו: אבל אמר מקודם חברי הלפרין, שבאשקלון חלק כן, חלק לא.
יעקב מרגי: כן, אבל עדיין מועצה אזורית חוף אשקלון הייתה במועדון.
יעקב מרגי: בתוך זה אני יכול לשחק.
יעקב מרגי: זה מה שאומר לך חיים הלפרין ואני הבנתי זאת מיד.
<אליהו אסקוזידו: הוא לא אמר.
יעקב מרגי: תן לי אלי, אני רוצה לחדד כדי להגיע בסוף לסיכומים.
יעקב מרגי: ואני אומר רבותי, לא יתכן המצב הזה.
יעקב מרגי: מישהו צריך לקחת את העסק לידיים.
יעקב מרגי: אני באתי עם ההיסטוריה שלי גם הפרלמנטארית וגם בממשלה כשהייתי שר, אני מכיר הרבה אנשים שאצלם הנייר גובר על השכל הישר, אבל אנחנו מתמודדים איתם.
יעקב מרגי: בחלק מהדברים ניצחנו אותם, בחלק מהדברים הם מתעקשים עדיין להצליח כדי להוכיח את כוחה ועליונותה של הפקידות, אבל לפעמים צריך גם להפעיל את הרגש ואת השכל.
יעקב מרגי: ויש פה עניין של רגש ושכל, כפי שאמרתי לך במקרה הזה זה נחל שורק, במקרה אחר עמנואל, במקרה אחר בתוך באר שבע.
יעקב מרגי: אני אומר לך מקרה שאני מכיר אותו בתוך באר שבע בסוגיית מפעל ההזנה.
יעקב מרגי: ילדי שכונת מצוקה – מי שמכיר את שכונה ד' – כולם מוסעים, כולם.