GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורנן פודם: אנחנו לא פועלים בואקום, כמובן שיש פה חסמים שעוד מגיעים מלפני ואחת הסוגיות באמת שתעלה לדיון הוועדה ואני אצטרך שם את עזרת הוועדה להחליט, זה האם אנחנו מתערבים כבר בשלב התיכונים כמו שאנחנו עושים בתכניות אחרות, האם אנחנו תופסים אותם לאחר הצבא בגלל הפער הגדול הזה שבין יב' לתחילת האקדמיה, זו אחת השאלות שתגיע מיד לשולחן הוועדה.
יעקב מרגי: מה אתה הולך לעשות עם מה שאתה מזהה במסמך הזה?
יעקב מרגי: כשאתה מזהה במסמך הזה ששיעור בעלי תעודת בגרות העומדים בתנאי הסף של ההשכלה הגבוהה הוא נמוך ב- 50% לעומת כלל האוכלוסייה, זה דבר שצריך התערבות.
<גדי פרנק: תיכף נפרוט את כל החסמים ואז את כל הצעדים.
<אורנן פודם: התפלגות סטודנטים בתשע"ה למדו 2,946 סטודנטים יוצאי אתיופיה בכל המוסדות.
<אורנן פודם: שיעור הסטודנטים יוצאי אתיופיה מתוך כלל הסטודנטים בישראל הוא 1.1% שזה 1.2% בתואר ראשון וכמובן שבתארים מתקדמים הנתונים יורדים דרסטית מ- 0.5% בתואר שני, עד שבתואר שלישי, הדוקטורט זה כבר מספרים בודדים.
<אורנן פודם: נראה שאנחנו חייבים גם לשים דגש גם על מה שקורה אחרי תואר ראשון, גם על כל התארים המתקדמים.
<אורנן פודם: כמו שאמרנו בהתחלה, שיעור יוצאי אתיופיה מכלל אוכלוסיית ישראל הוא 1.7% אבל בקבוצת הגיל הרלבנטית הם 2.4% ואנחנו נסתכל דווקא על הנתון הזה, הנתון המחמיר יותר, ולא לשאוף ל- 1.7% אלא להתקרב ל- 2.4%.
<אורנן פודם: 70% מהנשים בקרב הסטודנטים לתואר ראשון, כך שהנשים גם פה מובילות.
יעקב מרגי: אז יש חסם גדול בקרב ה- - -
<אורנן פודם: מאינטואיציה ראשונית, אנחנו יכולים להגיד שיכול להיות שמדובר על נושא כלכלי, שהם יותר הולכים לעבוד.
יעקב מרגי: הקטע הכלכלי להגעה להשכלה גבוהה, זה לא החסם.
יעקב מרגי: נכון שבעלי הכנסות נמוכות, לכאורה בגרפים זה יוצא תמיד ככה, אבל לא בגלל החסם הכלכלי.
יעקב מרגי: כשתלמיד ולא משנה מאיפה הוא, שבא ממשפחה בעלת הכנסה נמוכה, מגיע להכרה שהוא צריך ורוצה ללמוד בהשכלה גבוהה הוא יכול להשיג את זה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: יש לי את הצורך, בקרב אותן אוכלוסיות עם הכנסה נמוכה, שכבר בשלבים המקדימים לדחוף אותם קדימה, להציב להם יעד ולעודד אותם, להביא להם את זה להכרה שזה - - - -
<גדי פרנק: אנחנו מסכימים פה.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אתם מקשיבים לי?
יעקב מרגי: אני מקווה שאני לא מכלה את זמני.
<אורנן פודם: מבחינת גידול ייצוג הסטודנטים בתואר ראשון לאורך ה- 15-16 שנים האחרונות, אפשר לראות שבחמש השנים הראשונות של העשור הקודם הייצוג כמעט הכפיל את עצמו ולאחר מכן הרבה יותר מתון.
יעקב מרגי: קודם הם היו בתת ייצוג ולאט לאט אנחנו מתקדמים, עדיין ייצוג נמוך.
<אורנן פודם: עדיין בתת ייצוג, אבל כן.
<אורנן פודם: מבחינת סוג המוסדות אנחנו רואים, יכול להיות שבאופן קצת מפתיע, דווקא באוניברסיטאות הייצוג שלהם הוא יחסית רחב, גם במכללות הפרטיות הייצוג יחסית יותר רחב ממה שחשבנו, במכללות לחינוך ייצוג נמוך ובמכללות המתוקצבות דווקא גם, ייצוג שציפינו לראות קצת יותר גדול, ויכול להיות ששם יהיה דגש מיוחד.
יעקב מרגי: ניסיתם ללמוד למה?
<אורנן פודם: בגלל שיחסית אלה מספרים קטנים, זה בעיקר תכניות שקיימות באוניברסיטאות.
<אורנן פודם: בבר אילן יש תכנית מאוד מקיפה, בתל אביב - - -
יעקב מרגי: אז אתה יודע להצביע.
יעקב מרגי: כי אם הייתי אומר בגלל שכר הלימוד אנחנו רואים מגמה, אי אפשר להסיק את זה מה - - -
<גדי פרנק: תיכף תראה גם את הפרופורציות פר מוסד, תראה שיש מוסדות שמתמקדים בזה במיוחד ולכן הצליחו, יש מוסדות שפחות.
<גדי פרנק: באוניברסיטאות, יש שתיים-שלוש אוניברסיטאות שהלכו על זה חזק, במכללות יש שתיים-שלוש מכללות אבל יש הרבה מכללות ש - - -
יעקב מרגי: אפרופו הדיון הקודם, מכללות לחינוך.
<פוריה קלעי: איזו שנה אתה מציג פה?
<אורנן פודם: תשע"ה.
<אורנן פודם: אז עוד פעם, מתוך כלל הסטודנטים בחלוקה לתארים, בתואר ראשון כמו שראינו באוניברסיטאות הייצוג שלהם כמעט מתקרב לייצוג שלהם בכלל האוכלוסייה.
<אורנן פודם: באוניברסיטה הפתוחה שזה דווקא מקום שיכול להיות מקום שיותר מנגיש, הנתון יחסית מאוד נמוך, 0.6% מתוך כלל הסטודנטים שלהם.
<אורנן פודם: מכללות מתוקצבות, ששם כבר אמרנו קודם שיש איזו שהיא בעיה - - -
יעקב מרגי: אם הבנתי נכון, פועל יוצא של הגרף הזה, אילו היו עוד תכניות בשאר המוסדות, יכולנו להגיע ליעד יותר גבוה?
<גדי פרנק: היעד שלנו בדיוק מכוון לשם.
<גדי פרנק: תיכף תראה את היעד, בסופו של דבר כל המצגת הזאת תסתכם בזה שהיעד שלנו בסוף השש שנים האלה להיות ב- 2%, כלומר קצת לעלות אפילו מעל האחוז שלהם באוכלוסייה ולהתקרב לאחוז שלהם בקבוצת הגיל.
<גדי פרנק: כי בקבוצת הגיל של הצעירים הם יותר מאשר באוכלוסייה המבוגרת.
<פוריה קלעי: למה יש לך פעמיים אוניברסיטאות?
<גדי פרנק: שמאל זה תואר ראשון וימין תואר שני.
יעקב מרגי: אז אתם רוצים לעמוד באוכלוסיית הגיל.
<אורנן פודם: אפשר לראות בגרף שהחלוקה פה היא לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט, והמצב בתארים המתקדמים הוא מאוד לא טוב, תת ייצוג מאוד מאוד חריג.
יעקב מרגי: תפסיקו להוציא את ה נשמה יהיה לכם יותר בתארים מתקדמים.
<גדי פרנק: אני יכול להגיד למה זה חשוב.
<גדי פרנק: כשאתה מדבר על הנגשה נורא קל לדבר על תואר ראשון, זה הבסיס של ההנגשה.
יעקב מרגי: שער הכניסה מה שנקרא.
<גדי פרנק: הבעיה שלנו שבסופו של דבר אם לא עושים צעדים יותר אקטיביים גם בתואר שני ובדוקטורט אנחנו מוצאים את עצמנו עם חסר גדול גם בעולם אנשי הסגל, זה חשוב לך גם בעולם של ROAL MODELS, מודלים לחיקוי שאתה רוצה שאנשים ישאפו אליהם וגם אפילו אנחנו אומרים, אנחנו עכשיו בונים ועדת היגוי, היינו מאוד רוצים שיהיו לנו פרופסורים יוצאי אתיופיה שיהיו בתוך וזה מאוד קשה.
<גדי פרנק: אנחנו חושבים שזה משהו שאנחנו צריכים להתמודד איתו, אנחנו לא יכולים להתמודד רק עם שאלת ההנגשה ברף של תואר ראשון.
<פוריה קלעי: אני חושבת שזה בגלל שמשרד הקליטה מממן עד גיל 28 וזה הרוב תואר ראשון.
<קריאה: תואר שני עד גיל 40 אנחנו נותנים.
יעקב מרגי: נראה את הסיבות אחר כך.
יעקב מרגי: בוא תציג, אני מבקש לא להפריע להציג.
<אורנן פודם: התפלגות בתוך המוסדות, אפשר לראות את בר אילן, הפתוחה, אריאל, חיפה, תל אביב אלה מוסדות שיש בהם יחסית מספר גבוה של סטודנטים יוצאי אתיופיה, בטכניון ובבן גוריון פחות.
<אורנן פודם: תיכף כשנגיע לתחומי הלימוד גם נראה למה בטכניון יש פחות, זה בכלל בעיה בהנדסה ולאו דווקא בטכניון.
יעקב מרגי: למה בבן גוריון?
<אורנן פודם: בבן גוריון, שזה גם מאוד מדאיג, כי באזור שם יש אוכלוסייה גדולה של יוצאי אתיופיה ובבן גוריון אנחנו פחות רואים את זה.
<אורנן פודם: תיכף נראה שדווקא במכללות שבדרום יש יותר, אבל עדיין אין ספק שבן גוריון הוא אחד המוקדים שנרצה להשפיע עליהם יותר כדי שיקלטו סטודנטים.
<דוד מהרט: 9% מהסטודנטים של בן גוריון הם תושבי הדרום, כל השאר הם - - -
<אורנן פודם: מבחינת המכללות אפשר לראות שדווקא בדרום, ספיר ואשקלון יש יחסית ייצוג, מרכז אקדמי לב שיש לו תכניות ייחודיות גם, יחסית יש לו הרבה סטודנטים וכן הלאה וכן הלאה, עד שיש מכללות שממש אפשר לראות שיש שם 3, 4, 6 סטודנטים בתשע"ה.
<אורנן פודם: תיכף נגיע גם למקצועות אז זה קצת יכול להסביר את המוסדות האלה.
<אורנן פודם: מכללות שאינן בתקצוב, קודם כל חשוב להדגיש שבמכללות האלה זה לא שבאמת משלמים שכר לימוד כמו של 30,000 כפי שיש שם, זה לרוב תכניות שיש שם.
<אורנן פודם: בקרית אונו יש תכנית, במכללה האקדמית נתניה שגם יש הרבה סטודנטים בעיר הזאת, גם שם יחסית - - -
יעקב מרגי: כשאתה אומר תכניות, גם בשכר הלימוד הם - - -
<אורנן פודם: אלה תכניות מובנות.
<אורנן פודם: נגיע לתחומי הלימוד, כי זה תחום שגם, אנחנו לא רוצים רק להביא אותם למערכת, אנחנו רוצים שהם אחר כך ישתלבו בתעסוקה ושיהיו במקצועות לימוד מגוונים, אז אפשר לראות שיש ייצוג מאוד גדול במדעי החברה במינהל עסקים, חינוך, ובמקצועות שהם יותר הנדסה, מדעים מדויקים, מתמטיקה, רפואה, כמעט ואין סטודנטים יוצאי אתיופיה.
<אורנן פודם: תכניות קיימות – קודם כל בעיקר זה מה שמינהל הסטודנטים ואני מניח שבטח עוד מעט מירי קצת יותר תפרט, שכר לימוד ומלגות שמינהל הסטודנטים נתן ונותן עד היום, יש מעטפת במכינות, דיברנו קודם על הבגרות, זה משהו שעוד נרצה לחזק אותו.
<אורנן פודם: יש ירידה במספר התלמידים במכינות ואנחנו נרצה מאוד מאוד לעודד אותם ללכת למכינות כי זה המקום להשלים בגרויות, זו התחנה האחרונה של ההנגשה של ההשכלה הגבוהה.
עמר בר-לב: למה יש ירידה?
<אורנן פודם: אנחנו לא לגמרי יודעים, כי מבחינת מספר אבסולוטי של סטודנטים, לא ירד.
<אורנן פודם: הם כאילו מגיעים גם בלי המכינה.
עמר בר-לב: אז זה חיובי, אולי פחות צריכים מכינות.
<אורנן פודם: אנחנו לא בטוחים שזה משהו חיובי, אנחנו כן היינו רוצים לחזק - - -
יעקב מרגי: המכינות קדם אקדמיות של הקרן להכוונת חיילים משוחררים - - -
<אורנן פודם: זה לא של הקרן.
יעקב מרגי: בסדר, שילוב.
יעקב מרגי: תיתן לנו כמה מילים על זה כי בזבזנו על זה הרבה מלל והרבה יזע.
יעקב מרגי: איפה זה עומד, אני לא יודע?
<גדי פרנק: אנחנו נרחיב אחר כך.
<אורנן פודם: אז בכלל בתחום המכינות הייתה עד היום מעטפת ותמשיך להיות מעטפת ייחודית בגובה 6,100 ₪ של מעונות, עם שיעורי עזר, נסיעות, באמת לעודד אותם ללכת למכינות כי המכינות היום זו הזדמנות להשלים בגרויות יותר בקלות, מסלולים ייעודיים, לעודד אותם יותר לתואר הראשון, בעיקר אנחנו רוצים גם שהם ילכו למסלולים של הנדסה ותעודת הבגרות שלהם לא מספיקה, אז המכינות הן מקום טוב לזה.
יעקב מרגי: בהתייחס לזה שאתה מציין שכ- 50% מקרב בעלי זכאות לתעודת בגרות זו לא תעודת בגרות שמתקבלת במוסדות להשכלה הגבוהה, אני חושב שזה מתבקשת שם עבודה.
<אורנן פודם: אין ספק.
<אורנן פודם: יש עוד הרבה תכניות, אני מקווה שלא פספסתי פה עמותות וארגונים.
<אורנן פודם: אז קודם כל יש את התכניות של המוסדות, יש מוסדות שעובדים עם מכון פוירשטיין, לתכניות כמו העברית ובר אילן, לאוניברסיטת תל אביב יש תכנית גדולה, אריאל, רופין, גם המכללות הפרטיות אמרנו, הבינתחומי, אונו, מכללת אורנים לחינוך גם יש שם תכנית מיוחדת וכמובן שיש הרבה גופים שיש להם תכניות, גם בצורת מלגות, גם בצורת שיעורי עזר, גם בצורת פסיכומטרי ייחודי, אז הם גם קיימים והתחלנו כבר לשמוע את חלקם, ניפגש איתם ונצטרך למפות ולראות מי נותן מה כדי לנצל את זה בצורה המיטבית.
<אורנן פודם: אני אסכם את החסמים.
<אורנן פודם: קודם כל באמת בחינות הבגרות, אנחנו רואים שכבר עוד לפני שאנחנו נכנסים לעולם האקדמיה יש שם פער מאוד מאוד גדול, 50% לעומת כלל האוכלוסייה.
<אורנן פודם: הבחינה הפסיכומטרית, חסם גם מאוד מעכב, מדברים על פער של כ- 140 נקודות מהציון הממוצע באוכלוסייה הכללית, יש את פוירשטיין שיש לו איזה שהוא מסלול עוקף, כרגע זה במספרים קטנים, אנחנו בודקים עם פוירשטיין אפשרות להרחיב את זה - - -
יעקב מרגי: גם אחרי שצמצמת את הבחינות הפסיכומטריות, מה שהיה עם כל המושגים הכלל עולמיים והתאמתם את זה, עדיין פער של 140 נקודות?
<גדי פרנק: עוד פעם, כשאתה הולך על מי שכן הולך על המסלול של הפסיכומטרי, זה הפער הקיים.
<גדי פרנק: לכן מה שהתחיל אורנן להגיד לגבי פוירשטיין, אנחנו מנסים למצוא מסלולים חלופיים שהם לא יהיו מוכוונים רק לאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, גם - - -
יעקב מרגי: מה זה עוזר לך אם האוניברסיטאות יש להן חופש פעולה לקבוע את תנאי הקבלה?
<גדי פרנק: כי לפחות בחלק מהאוניברסיטאות אנחנו רוצים ללכת על המסלול הזה.
<אורנן פודם: בבר אילן וגם בעברית מקבלים לפי אבחון של פוירשטיין ואנחנו באמת באיזה שהם מגעים איתם אבל צריך לזכור שהבחינה הפסיכומטרית היא כרגע חסם.
<אורנן פודם: אנחנו רואים שיש פערי ידע בשפה העברית והאנגלית, בעיקר בניסוח אקדמי.
יעקב מרגי: פה לא נתת לי יחסית לאוכלוסייה הכללית.
יעקב מרגי: מעניין אותי לדעת, גם באוכלוסייה הכללית זה חסם?
<אורנן פודם: בוודאי, אבל פה זיהינו שזה חסם שבהרבה מקרים הוא גורם לנשירה וזה משהו שאנחנו בתכנית הרב שנתית נהיה חייבים להתייחס אליו.
<אורנן פודם: היעדר מידע, ייעוץ והכוונה קדם אקדמיים, הרבה מהאוכלוסייה היא דור ראשון להשכלה, לא ממש יודעים למי לפנות, איזה תחומים, איך לבחור, וזה משהו שאנחנו, אולי הדבר הראשון וכבר התחלנו בצעדים לפתור את החסם הזה ואני תיכף אגיד איך.
<אורנן פודם: עוד חסמים – דיברנו על ירידה מאוד גדולה במספר תלמידי המכינה, ירידה של כמעט 200 סטודנטים, 200 תלמידים ממה שהיה לפני כמה שנים, ונרצה כמובן לעודד אותם ללכת למכינות כי אנחנו חושבים שהמכינות זה מוצר הנגשה מאוד טוב.
<אורנן פודם: חסם כלכלי הוא גם אחד החסמים, כמובן שנצטרך להתייחס אליו.
<אורנן פודם: תארים מתקדמים וסגל, גם התייחסנו קודם, מאוד מאוד חשוב שיהיו דמויות, שיהיו פרופסורים ושיהיה בכל רמות התארים ייצוג - - -
יעקב מרגי: גם אקדמאי מובטל הוא שגריר רע לרצון הזה שלנו.
יעקב מרגי: לכן הקטע הזה של שילוב בני העדה, החלטת ממשלה שאני לא יודע למה היא זוחלת ביישם שלה.
<אורנן פודם: קושי השתלבות בתעסוקה זה משהו שנצטרך לראות איך אנחנו עושים אותו, כמובן בשיתוף משרד הכלכלה.
<אורנן פודם: המטרה שלנו היא לא רק להביא אותם להשכלה גבוהה אלא באמת שהם ישתלבו בשוק התעסוקה.
<אורנן פודם: היעדים, קודם כל כמובן זה להגדיל את מספר הסטודנטים והשיעור שלהם מתוך כלל הסטודנטים, אנחנו מדברים על יעד של כ- 2%.
יעקב מרגי: תוך כמה זמן?
<אורנן פודם: לתכנית החומש שש שנים, שזה יעד שהוא מאתגר מאוד, אבל לשם אנחנו שואפים.
יעקב מרגי: אם אני עושה ישיבת מעקב בסוף השנה, אחרי שנה אני יכול לקבל 1.5%?
<אורנן פודם: אנחנו מקווים מאוד.
<גדי פרנק: אתה מותח אותנו רחוק, אבל בוא נגיד שגם כשפעלנו באוכלוסיות יעד אחרות, ההתחלה הייתה קצת יותר איטית אבל בסופו של דבר גם יעדים טובים, וגם סימנו יעדים של טווח בינוני.
<גדי פרנק: כלומר לעבוד בדברים כאלה בטווחים של שנה- שנתיים זו לא עבודה רצינית, מצד שני הרבה פעמים עושים בממשלה תכניות לעשור או עשרים שנה, אין זמן להשיג את ההישגים האלה.
<גדי פרנק: אנחנו חושבים שחמש- שש שנים זה זמן סביר, וכן אם להגיד את האמת, אנחנו חושבים שבאמצע תוכנית החומש, כלומר בערך שנתיים-שלוש מהיום אפשר יהיה כבר לבדוק ולראות אם אנחנו על הקו הנכון או לא על הקו הנכון.
יעקב מרגי: צמצום הנשירה?
<אורנן פודם: צמצום הנשירה כמובן, זה אחד מהנתונים שאנחנו מחכים לו, מה אחוז הנשירה לעומת כלל האוכלוסייה, אבל כמובן כמה שיותר לצמצם את הנשירה, גם במכינה וגם בלימודים האקדמאיים לתואר ראשון, וגם בתארים מתקדמים.
יעקב מרגי: לפי החסמים שציינת, כמעט מדע מדויק שיש נשירה.
<גדי פרנק: גם נשירה וגם אני אגיד יותר מזה, הרבה פעמים אתה יכול לעשות יעד של הגדלת כמות הלומדים, אבל זה בא בדרך כלל ביחד עם זה שיש לך יותר נשירה כי אתה מכניס אוכלוסייה יותר גדולה פנימה, כמעט הגדרתית אתה מקבל נשירה.
<גדי פרנק: אנחנו בדרך כלל שמים את הנושא הזה של יעד גם לשים לב על הנשירה, שלא יהיה מצב שרק דחפנו אנשים ואזהם נופלים לנו במהלך הדרך.
יעקב מרגי: ולבחון.
יעקב מרגי: ברור, אין לנו עניין.
<אורנן פודם: גיוון תחומי הלימוד של הסטודנטים, גם, משהו שדיברנו עליו, אנחנו מאוד רוצים שיגיעו למקצועות לימוד מאוד מגוונים: רפואה, הנדסה, מתמטיקה, פיזיקה ולא רק שייכנסו למדעי החברה והרוח וניהול, אנחנו רוצים שהם יגיעו לכלל תחומי הלימוד, שיש בהם תעסוקה ושמביאים למוביליות חברתית וכמובן הגדלת מספר שיעור הסטודנטים בתארים מתקדמים ואנשי סגל.
<אורנן פודם: כמו שגדי אמר קודם, כשאנחנו מגיעים עכשיו למנות את הוועדה אנחנו רואים כמה חסרים לנו פרופסורים ודוקטורים - - -
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה לא בניסוח אקדמי.
יעקב מרגי: איך אתה הולך לעשות את כל זה?
<אורנן פודם: טוב שאתה שואל.
<אורנן פודם: אני אגיד קודם על עיקרי התכנית שזה הדברים בגדול.
<אורנן פודם: תהיה לנו ועדה כמו שגדי אמר, עד סוף החודש אנחנו מקווים למנות אותה, עד סוף השנה היא תיפגש, ותהיה לה הרבה עבודה, חלק מהמועמדים לוועדה נמצאים פה ותהיה להם המון עבודה, כי הם אלה שיתוו את הכיוון להם יש את הידע, להם ולשאר החברים שיהיו מהאקדמיה, זה דברים ראשוניים שצועקים - - -
יעקב מרגי: אתם תיעזרו בוועדה הזאת באנשי ציבור בני העדה?
<גדי פרנק: חלק מהיושבים פה בסבירות גבוהה יהיו בתוך הוועדה.
<אורנן פודם: אז כמו שדיברנו על הכוון למידע, יש לנו תכנית להנגשת השכלה גבוהה שקוראים לה 'הישגים'.
<אורנן פודם: היא פועלת במרכזי צעירים היום, אנחנו נפעל בתוך האוכלוסייה עוד לפני שהם בכלל סטודנטים, בעיקר עם חיילים משוחררים, באמת לתפוס אותם ולעזור להם לבחור את המקצוע הנכון, בכלל להבין למה חשוב ללכת ללמוד בהשכלה הגבוהה.
<אורנן פודם: זה משהו שכבר אפילו התנענו קצת וזה אחד הדברים הראשונים,
יעקב מרגי: תיכונים.
יעקב מרגי: אל תבחן, תפעלו.
יעקב מרגי: כבר עכשיו בשלב הזה, חייבים לגבש.
<אורנן פודם: צריכים לחשוב איך אנחנו מגיעים לתיכונים כי זה לא תיכונים שלמים של יוצאי אתיופיה, הם נמצאים בין.
<אורנן פודם: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את זה.
יעקב מרגי: בערים האלה שעליהם התבססת, בישובים, נקודות הריכוז, תמצא כמה תלמידים.
<אורנן פודם: אז אני אומר, הנושא של התיכונים כמובן שהוא על השולחן, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את זה, צריך לזכור שיש פה פער מאוד גדול בין כיתה יב' לתחילת הלימודים של 4-5 שנים לפעמים ופה מאוד נצטרך את הוועדה לראות איך אנחנו מיישמים את הנושא של הכוון ומידע כבר בשלב מאוד מוקדם אפילו אולי כבר כשהם בוחרים מגמת לימוד, כשזה כיתה ט'-י', שבאמת יגיעו בסוף לאן שאנחנו - - -
יעקב מרגי: ב-יא' הרכבת יצאה מהרציף.
<אורנן פודם: מעטפת לתלמידי המכינה, כמובן לחזק אותם במכינות, ללוות אותם לאורך כל הלימודים, שיעורי עזר, סיוע כלכלי, כל מה שצריך בתקופת המכינה.
<אורנן פודם: בתקופת תואר ראשון גם ננסח כמובן עם הוועדה את המודל שייתן להם גם שיעורי עזר כדי באמת גם לתמרץ את המוסדות, לצמצם את הנשירה ולקלוט כמה שיותר סטודנטים יוצאי אתיופיה ולהביא אותם גם לתחומי לימוד שאולי הם לא חשבו עליהם ומתאימים להם יותר.
<אורנן פודם: מלגות לסטודנטים – דיברנו.
מירב בן ארי: התמריץ הוא לתלמיד או למוסד?
<אורנן פודם: למוסד.
<אורנן פודם: אנחנו עשינו את זה באוכלוסיית יעד אחרת וזה פה כאופציה, הוועדה תחליט בדיוק איך זה יהיה.
<אורנן פודם: באוכלוסיות יעד אחרות נתנו למוסד פול של כסף כדי לתת להם שיעורי עזר וסיוע.
יעקב מרגי: עשו את זה עם הבדואים, עם האוכלוסיות הערביות?
<אורנן פודם: הכנסנו בזה כל מיני מקדמים כמו מניעת נשירה, אחוז נשירה שלהם, כמו גיוון תחומי לימוד כדי גם מצד אחד לתמרץ את המוסדות.
מירב בן ארי: זאת אומרת מצד אחד אתה מתמרץ במילגה לסטודנט, מצד שני אתה מתמרץ את המוסד ואומר לו - - -
<אורנן פודם: בדיוק.
<אורנן פודם: אני מתמרץ את המוסדות.
יעקב מרגי: אין להם עניין לפתוח כיתות ולפתוח חוגים.
<גדי פרנק: הם צריכים להראות צעדים קונקרטיים שהם עושים.
<גדי פרנק: בגלל שיש אחוז גבוה, הם צריכים להראות שהם נותנים שירות מיוחד לאוכלוסייה.
<אורנן פודם: על מלגות הסטודנטים דיברנו.
<אורנן פודם: בשלב ראשון, עוד פעם, כנראה שזה יהיה בשלב ראשון במשרד הקליטה.
<אורנן פודם: זה משהו שכרגע קורה יחסית ואנחנו חוששים שאם הוא יקרה אצלנו בשנה הנוכחית שאנחנו מתחילים את כל התכנית - - -
יעקב מרגי: גם כאן הדעות חלוקות, אם זה צריך להיות במשרד הקליטה.
<אורנן פודם: כרגע לטווח קצר בלבד.
<אורנן פודם: לאו דווקא יש פה איזה שהוא רציונל מאחורי זה שזה נשאר שם, זה יותר טכני.
<אורנן פודם: אצלנו זה יהיה לצאת למכרז אני מניח, זה לא משהו שאנחנו יודעים לעשות היתרון היחסי שלנו - - -
יעקב מרגי: אבל הרציונל הוא שבסוף זה יוטמע וילך.
<אורנן פודם: מסכימים.
<אורנן פודם: היתרון היחסי שלנו הוא באמת יותר בהנגשה ובקשר מול המוסדות, פחות בלהעביר - - -
יעקב מרגי: אתם יודעים לעשות השכלה, הם יודעים לקלוט.
<אורנן פודם: אני ממשיך.
<אורנן פודם: הכנה לתעסוקה – נצטרך לגבש פה תכנית עם משרד הכלכלה איך אנחנו מכינים אותם לתעסוקה, אולי בסימסטר האחרון שלהם ללימודים לעזור להם להשתלב בתעסוקה, וכמובן מלגות לתארים מתקדמים שיהיו מאוד מושכים ואטרקטיביים כדי באמת להביא אותם עד לסגל אקדמי לאורך כל השלבים, תואר שני, דוקטורנטים וסגל אקדמי.
יעקב מרגי: שיהיו תזוזות בסגל, ייכנסו בחרכים, ובסדקים.
<אורנן פודם: תקציב התכנית הרב שנתית, אלו המספרים במליוני שקלים.
יעקב מרגי: כמה זה עולה לנו?
יעקב מרגי: גדי, כמה זה הולך לעלות לנו, הפרק הזה בחומש?
<אורנן פודם: בסך הכל לאורך כל התקופה זה יגיע לכמעט 100 מליון ₪ שאנחנו בגלל שאנחנו כבר בתחילת השנה, 9 מליון, אנחנו עולים בהדרגה.
עמר בר-לב: למה זה ככה, למה לא יורד בהדרגה, מתחיל מהפוך?
<גדי פרנק: ככל שאתה מוסיף עוד אוכלוסייה.
עמר בר-לב: אני מבין את המשחקים אבל מצד שני, זה על העץ ולא ביד.
<אורנן פודם: לא.
עמר בר-לב: אז בוא נחזור רגע לשאלה הראשונה.
יעקב מרגי: התשובה היא פשוטה, אני לא מבין למה אתם מסתבכים.
יעקב מרגי: השכלה גבוהה היא לא חד שנתית.
יעקב מרגי: אם אתה מתחיל בתשע"ז, בתשע"ח יש לך את הבוגרים של תשע"ז וגם את הנוספים, וזה הולך ועולה.
עמר בר-לב: לא, הבנתי את זה.
<גדי פרנק: כמו שההשכלה הגבוהה עובדת בתקציבים ונראה את זה בעוד שעה, תקציבים רב שנתיים מראש.
<גדי פרנק: אנחנו לא עובדים עם תקציבים דו שנתיים כמו כל יתר המשרדים, אנחנו מראש חתומים עם משרד האוצר על תקציב שש שנתי.
<גדי פרנק: כלומר, התקציב הזה חתום כבר עם משרד האוצר כולו.
<גדי פרנק: זה לא שהשנתיים הראשונות שיש לך בתקציב והיתר הם על העץ.
<גדי פרנק: כל התקציב הזה חתום כבר עם משרד האוצר.
עמר בר-לב: את התשובה הזאת הבנתי.
עמר בר-לב: עכשיו אני הולך ככה, אני מבין - - -
יעקב מרגי: אם נניח שהיה לך רציונל מקצועי הפוך?
<גדי פרנק: אז היינו בונים את זה הפוך.
עמר בר-לב: סליחה, מה זה הרציונל המקצועי ההפוך?
יעקב מרגי: אם מבחינה מקצועית השילוב המיטבי היה שצריך בתשע"ז את העשרים ובתשפ"ב את התשע, הם היו בונים את זה מול האוצר ככה.
יעקב מרגי: זה לא בגלל שהאוצר נתן ככה.
יעקב מרגי: זה לא אילוץ.
יעקב מרגי: זה נימוק מקצועי.
עמר בר-לב: השאלה שלי, האם אין פה שום התפתחות של הקהילה לאורך הדורות?
עמר בר-לב: מה שאתם בעצם אומרים פה שאם מה שמתנה את זה רק הכמות, אני מסתכל על זה אחרת.
עמר בר-לב: אני חושב שאם יש מקום לעשות תהליכים באוכלוסייה שהיא ממילא בתוך הארץ, אז מה שצריך לעשות עכשיו, לקחת את הגרעין הזה, לא רק שהוא אחרי זה יוביל ולהשקיע עכשיו יותר, אלא גם אולי להבין שבתשפ"ב, הוותק של האוכלוסייה יהיה כזה שההשקעה תצטרך להיות נמוכה יותר פר קפיטה.
יעקב מרגי: רגע, זה מוקדם מאוד.
יעקב מרגי: לא יצוייר שבתכנית החומש הזאת הם הצליחו ביעדים, אין ספק שתשפ"ג ותשפ"ד זה יהיה במגמת ירידה.
יעקב מרגי: זה החזון של - - -
עמר בר-לב: לכן אני שואל, אני חושב שאם עכשיו תצליחו להכניס לאוניברסיטאות סטודנטים ממוצא אתיופי בחוגים טובים, בציונים גבוהים ולבדו חלק מהעבודה של התמיכה, ולכן כשאתה מסתכל פר קפיטה ההמשך רק ואתה לא אומר אוקיי, זה המצב עד עכשיו, אני יוצר מודלים גם, יוצר קטרים, אלא רק אותו דבר כאילו, במיוחד כשזה עוד רחוק.
<גדי פרנק: בגלל שהיית כמה דקות בחוץ, אמרנו את הדברים האלה.
<גדי פרנק: גם הצבנו יעדים מאוד ספציפיים, והיושב ראש ראה, הצבנו יעדים שהם בעצם לעלות מעבר לשיעור באוכלוסייה אפילו, וגם דיברנו ספציפית על תארים מתקדמים וסגל.
<גדי פרנק: אז אנחנו מתכוונים לזה, מקצועית אנחנו לא מאמינים עדיין שאני יכול לשרטט את הירידה של התקציב בסוף.
<גדי פרנק: מאוד יכול להיות, כמו שאמר היושב-ראש, ששנתיים-שלוש אחרי תכנית החומש הזאת אפשר כבר יהיה גם לראות ירידה בתקציב כי כבר נגיע למצב הזה.
<גדי פרנק: אנחנו לא חושבים כרגע מקצועית שאנחנו צריכים - - -
יעקב מרגי: יש לך בדיוק דקותיים למצגת.
יעקב מרגי: תאיץ את הקצב.
<אורנן פודם: זה השקף האחרון, מבחינת התנעת התכנית, אני אומר גם תכניות אחרות לוקחות לנו הרבה זמן, אנחנו רוצים לעשות את זה באופן יסודי ולא לירות מהמותן, לכן לוקח פה זמן אבל אני מבטיח לבוא לוועדה עם תכנית הרבה יותר מפורטת, עם סכומים, עם הוועדה שהיא באמת זו - - -
יעקב מרגי: זה פועל יוצא של הסיכום מאחר שתשע"ז יצאה לדרך.
יעקב מרגי: עכשיו זה רק בהליך התנעה, אין ספק שאנחנו נקיים במהלך השנה הזאת שוב, אחרי שוועדת ההיגוי תוקם, אני רוצה סוף סוף לראות את ג'ג'או מרוצה סוף סוף ואופטימי.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיון, ניתן לכם חצי שנה עם ועדת ההיגוי לראות שבאמת שתשע"ח לא תהיה שנה אבודה.
יעקב מרגי: האוצר, הזמן עובד לטובתם, הנה, 2016 הלכה לאיבוד.
<אורנן פודם: גם בתשע"ז אני אומר כבר יהיה משהו , כמו שאמרנו, עד סוף 2016 וכמו שגדי אמר כבר עד סוף החודש הזה תקום כבר ועדת ההיגוי, נאשר את התכנית המפורטת וכבר אנחנו מתחילים צעדים אפילו לפני הקמת הוועדה כמו באמת לתגבר בישובים האלה רכזים של השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אני לא מוותר על שיתוף פעולה בתיכונים, אם אתם מאמינים בזה ורוצים להצליח, אם אין גדיים אין תיישים.
יעקב מרגי: אז תחשבו על זה וזה לא 'תיבחן האפשרות' אלא צריך לקבוע את זה בקביעה בוועדת ההיגוי וכל מי שישתתף בה.
עמר בר-לב: ולמה לא תיקח את זה גם הלאה, לעניין ההשמה?
עמר בר-לב: לא, אתה אומר לפני זה ואתה צודק.
עמר בר-לב: אתה אומר, לא תטפל בתיכון, לא יהיה.
יעקב מרגי: לא היית פה כשאמרתי, שאקדמאי מובטל מקרב בני העדה הוא שגריר רע.
יעקב מרגי: היית פה כשאמרתי?
יעקב מרגי: אם אין השמה הוא שגריר רע.
יעקב מרגי: יבוא הדור הבא ויגיד "הנה, הוא למד, מה יצא לו מזה?".
<גדי פרנק: פה דיברו על הכנה לתעסוקה וזה יהיה בשיתוף עם משרד הכלכלה.
יעקב מרגי: אין ספק שאם מדברים על שילוב מוצלח ולהביא את היעדים, צריך הכנה עוד לפני, כבר בשלבי התיכון המתקדם, כולל השמה, כולל מקצועות שבאמת יהיה מה ל עשות איתם ועם אופק.
יעקב מרגי: אם לא , זה לא יצליח.
עמר בר-לב: הדבר היחיד שאני מציע, אמרת שנעשה ישיבת מעקב.
עמר בר-לב: אני באתי מועדת הקליטה גם בנושא של האלימות וכן הלאה וקודם היינו כאן בדיון אצלך בנושא המגשרים ואנחנו רואים ש, אתה יודע, דיון על המגשרים כמעט היה דומה לדיון שהיה לפני כמה חודשים על המגשרים לכן ההמלצה שלי אליך, יושב-ראש הוועדה, אתה אומר שעכשיו מתחילה לפעול ועדת ההיגוי, אז לא לחכות חצי שנה, לקראת דצמבר שיבואו הנה - - -
יעקב מרגי: דצמבר זה לא מעשי.
יעקב מרגי: ניתן להם - - -
עמר בר-לב: ינואר, פברואר, לבוא בשביל לראות שבאמת לא השנה הבאה הולכת לאיבוד כמו שאתה אומר, והם אמרו אפילו השנה הזאת הם מצפים להישגים.
עמר בר-לב: אז בוא בפברואר לראות האם באמת יש כאן איזו שהיא התקדמות כי אחרת חבל על הדיבורים.
יעקב מרגי: אלעזר?
אלעזר שטרן: אני חושב שחובת ההוכחה פה היא יותר קשה דווקא בגלל התנאים לביטול האינטגרציה או יותר נכון לביטול ההפרדה וחיזוק האינטגרציה.
אלעזר שטרן: דווקא בגלל זה המבחן פה מאוד חשוב וגם המדידה כאן.
אלעזר שטרן: ואני לא רוצה להגיד אם הלכנו מהר מדי, אני חושב שדווקא הביטול הגורף של האינטגרציה - - -
יעקב מרגי: אם אין צעדים נלווים, בוודאי.
אלעזר שטרן: זאת אומרת זה דורש מעקב ואני ראיתי גם בעיניים שלי לאורך זמן תוצאות טובות מאוד אם אתה יודע איפה גבולות של טיפוח האוכלוסייה בפני עצמה ואיפה החשיבות והיה לזה יתרון.
אלעזר שטרן: דבר שני, אני חושב שכמו כל אוכלוסייה שאנחנו מחליטים לטפח אותה ולהשקיע הנושא של ההשמה, למרות שאמרת לי שכבר דיברת על זה, הוא קריטי.
אלעזר שטרן: זאת אומרת אנחנו הרבה מאוד פעמים במדדים שלנו סופרים כמה בעלי השכלה אקדמית ולצערי הרב אני יכול להגיד שהרבה מאוד פעמים הייתי מעדיף טכנאי בלי השכלה אקדמית מאשר השכלה אקדמאית.
יעקב מרגי: פרנסה.
אלעזר שטרן: זה השמה.
אלעזר שטרן: ולכן אני חושב שהמדדים פה צריכים להיות יותר מורכבים בגלל שהכי קל לנו לספור בעלי תארים ראשונים ואנחנו פחות סופרים את המתפרנסים מהתארים שלנם ולכן דווקא באוכלוסייה הזאת שיש קשר ישיר בין רמת ההכנסה לבין היכולת של הדורות הבאים להשתלב, הנושא של ההשמה הוא חשוב ושגם המל"ג שיסתכלו כל הזמן על מה הם מודדים ועל מה הם בוחנים כבר בעיניים של ההשמה.
מירב בן ארי: קודם כל אני מברכת על התכנית הזאת, אני חושבת שהתכנית טובה.
מירב בן ארי: אנחנו שנתיים כבר כמעט עובדים עם המל"ג, זו פעם ראשונה שיש תכנית.
מירב בן ארי: אפשר להגיד בציניות ולבוא ולהגיד ששום דבר לא מספיק טוב, אבל יש כאן התחלה של משהו.
מירב בן ארי: כן אני חושבת שמשהו שצריך לקחת בחשבון זה תנאי קבלה למוסד, דיברתם על הפסיכומטרי, דיברתם על תעודת הבגרות, אני יצאתי לבדוק את הנתון הזה, הוא נתון לא נכון בעיני, גם משרד החינוך.
מירב בן ארי: אני חושבת שהבעיה המרכזית בקרב צעירים יוצאי אתיופיה זה בכלל ההנגשה.
מירב בן ארי: ראינו את זה עכשיו לדוגמה במכינות הקדם צבאיות, שיש עכשיו תכנית נהדרת של משרד החינוך שבאה ונותנת כסף למכינות בתמורה לכל צעיר יוצא אתיופיה.