GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריק קפלן: אני אמור להכיר בה, לא היחידה לספורט הישגי.
<אריק קפלן: כרגע כתוב בהצעת החוק שהיחידה לספורט הישגי אמורה להכיר בה.
<אריק קפלן: זה לא עובד כך.
<אריק קפלן: צריך להיות כתוב כאן: "היחידה לספורט הישגי או תחרותי הכירה בה".
יעקב מרגי: הוא טוען שרק הוא מכיר בתחרויות כאלה.
יעקב מרגי: השאלה אם החוק הזה מחר ומחרתיים ימנע ממנו.
יעקב מרגי: מישהו ממשרד התרבות והספורט יודע לענות לי?
<יוסי שרעבי: הדבר הזה מתייחס למכלול של תחרויות וענפים.
<יוסי שרעבי: כל הענפים של "אילת" נמצאים בתוך החוק הזה.
<יוסי שרעבי: החוק הזה מגדיר תחרויות, ואם אתה רואה ברשימה שמפורטת כאן תחרויות שהיום אתה מקיים אותן ולא נכללות – תגיד אותן.
<יוסי שרעבי: אני לא רואה.
<יוסי שרעבי: זו לא רשימה סגורה, היא רשימה פתוחה.
<יוסי שרעבי: הרשימה הזו מכילה את כל התחרויות שאתה נמנה עליהן.
<יוסי שרעבי: אריק קפלן, אתה לא יכול באמצעות החוק לשנות את היחידה לספורט הישגי.
<יוסי שרעבי: אתה רוצה לערוך דיון על היחידה לספורט הישגי?
<אריק קפלן: לא, ממש לא.
<אריק קפלן: אני רק רוצה להוסיף "או תחרותי".
<אריק קפלן: אני לא רוצה לגעת בספורט ההישגי.
<אריק קפלן: הספורט ההישגי הוא של הוועד האולימפי.
<אריק קפלן: אני גם לא מבקש לשנות את ההגדרות שלהם.
חיים ילין: זה נשמע מאוד הגיוני.
חיים ילין: אם זה קיים בתוך ההגדרות אז מה אכפת לו להכניס את זה?
נורית קורן: אבל אתה חייב לנסח את הסעיף.
<אריק קפלן: "או היחידה לספורט הישגי".
<אריק קפלן: זה כל הסיפור.
יעקב מרגי: אנחנו בסעיף ההגדרות.
יעקב מרגי: אתה מייצג ספורט הישגי.
יעקב מרגי: זה בהגדרה "ספורט או פעילות ספורט שהם תחרותיים".
יעקב מרגי: זו ההגדרה של "ספורט הישגי".
יעקב מרגי: למה אתה רוצה עכשיו לשנות את ההגדרה?
<אריק קפלן: אני לא רוצה.
<אריק קפלן: אסביר שוב.
<אריק קפלן: כתוב פה במפורש: "תחרות בין-לאומית רשמית אחרת", כלומר מותר יהיה להכיר בעוד תחרות.
<אריק קפלן: אבל כתוב פה "שהיחידה לספורט הישגי הכירה בה".
<אריק קפלן: אני רוצה שהיחידה שלנו, שמינהל הספורט הכיר בה, תכיר בתחרויות.
יעקב מרגי: מה היה המצב עד היום?
<אריק קפלן: המצב היום הוא שאנחנו מכירים בפעילות שלנו ואילו היחידה לספורט הישגי מכירה בפעילות שלה.
מירב בן ארי: בעוד שבועיים יש תחרות גלישה בין-לאומית בחוף קונטיקי בנתניה.
מירב בן ארי: התחרות הזאת ממומנת אך ורק באמצעות "אילת" והיא לא מוכרת על-ידי הספורט ההישגי.
מירב בן ארי: לכן יש היגיון בדברים שהוא אומר כי בסופו של דבר בארץ כבר היום קיימות תחרויות שרק הם מממנים, למרות שזה ספורט לכל דבר.
מירב בן ארי: נכון, הוא לא הישגי אבל הוא עדיין ספורט.
יעקב מרגי: אתה חוסה תחת המכון?
<אריק קפלן: אנחנו עובדים עם המכון.
יעקב מרגי: היום הוא חוסה תחת המכון הלאומי?
<מירב ישראלי: אסביר את ההקשר, מה החשיבות של ההגדרה "תחרות בין-לאומית משמעותית".
<מירב ישראלי: אסביר את המשמעות של זה.
<מירב ישראלי: הרי זאת הגדרה.
<מירב ישראלי: המשמעות היא שמכון וינגייט לפי ההמשך של החוק יכול לתמוך בתחרות כזאת, יכול לסייע לה.
יעקב מרגי: זה לא פוגע.
<מירב ישראלי: כל התחרויות ש"אילת" צד להן, או עוזרת בארגונן וכדומה, אמורות להיכנס ל"תחרות בין-לאומית רשמית, אליפות עולם, משחקי עולם, משחקי אליפות אירופה, אולימפיאדת השחמט או תחרות בין-לאומית רשמית אחרת".
<מירב ישראלי: עד כאן זה דברים שהם יכולים להיכנס בהם.
<מירב ישראלי: עכשיו נשאלת השאלה האם יש דברים נוספים שאנחנו פה רוצים להכיר בהם כ"תחרות בין-לאומית משמעותית" שמכון וינגייט יכול לתמוך בהם שלא נכנסים לכל הדבר הזה.
<אריק קפלן: אני רוצה לומר עוד משהו כדי להשלים.
יעקב מרגי: רגע, תעצור פה.
יעקב מרגי: אנחנו מנסים בכובד ראש להבין.
יעקב מרגי: אתה כמו קפיץ.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אתה חי את זה.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, אני גם מזהה את המניעים שלך.
יעקב מרגי: תתפלא לשמוע, עם כל הברדק אני מזהה את המניעים שלך ואני מחדד את החושים שלי אז תיזהר.
<הדס פרבר: אני היועצת המשפטית של משרד התרבות והספורט.
<הדס פרבר: צריך להסתכל מה הסעיפים האופרטיביים.
<הדס פרבר: יש פה שני סעיפים אופרטיביים שמשתמשים בביטוי "תחרות בין-לאומית משמעותית".
<הדס פרבר: אחד זה לעניין מינויים.
<הדס פרבר: לדעתי זה מיותר שם, נגיע לזה בהמשך, אפשר לוותר על זה.
<מירב ישראלי: העניין הוא התמיכה של מכון וינגייט.
<הדס פרבר: הדבר העיקרי הוא הנושא של סעיף 5(א)(2), אולי שינו את המספור: שמכון וינגייט רשאי להעניק סיוע מקצועי לאיגוד או להתאחדות ספורט בארגון תחרות בין-לאומית רשמית משמעותית.
<הדס פרבר: אני חושבת שיש דרך גם לנסח את זה, אם זה תחרות בין-לאומית משמעותית מענפי "אילת" למצוא איזו התייחסות.
יעקב מרגי: לפי הטענה שלו, אם הבנתי אותך כעת, השאלה בניסוח הנוכחי, לו המכון הלאומי ירצה לתמוך בפעילות של "אילת" וכתוב "תחרות בין-לאומית רשמית אחרת שהיחידה לספורט הישגי הכירה בה", תהיה מניעה?
<הדס פרבר: אני חושבת שאין מניעה.
<הדס פרבר: הבעיה שלו היא בעיה תדמיתית ולא בעיה מהותית.
<אריק קפלן: ממש לא.
<הדס פרבר: הוא רוצה שהיחידה לספורט הישגי תכיר בענפים שלו.
יעקב מרגי: היא נגעה בדיוק.
יעקב מרגי: מה מפריע לך שהיחידה לספורט הישגי הכירה בזה?
<אריק קפלן: כי היא לא מכירה.
<אריק קפלן: לצורך העניין, יש יחידה לספורט הישגי ויש יחידה לספורט תחרותי.
<אריק קפלן: אלה שתי יחידות שונות.
<אריק קפלן: היא לא מכירה בי ואני לא מכיר בה.
<אריק קפלן: אלה שני גופים מקבילים.
יעקב מרגי: אתה תדרוש תמיכה?
<אריק קפלן: כרגע אני לא דורש כלום.
יעקב מרגי: אתה רוצה להשאיר את האופציה הזאת של דרישת תמיכה?
<אריק קפלן: לקבל התייחסות.
יעקב מרגי: כי הפעילות שלך לא נושקת עד – תעצור בקטע של "תחרות בין-לאומית רשמית אחרת" – עד לשם.
<אריק קפלן: עד לשם אין שום בעיה.
יעקב מרגי: זה כולל אותך.
<אריק קפלן: כולל אותי.
יעקב מרגי: אז מה אכפת לך שהוספנו את הסעיף הזה?
<אריק קפלן: אם הוסיפו את הסעיף הזה סימן כנראה שיש צורך.
<אריק קפלן: אם מוסיפים אותו צריך להוסיף אותו לכל הגורמים.
<אריק קפלן: אם לא, תורידו את הסעיף הזה.
<אריק קפלן: אתה לא יכול להוסיף אותו רק לצד אחד.
יעקב מרגי: אני רוצה להכריע בסוגיה הזאת.
<דודו מלכא: אני רוצה להבהיר את המצב הקיים ואז תוכלו להבין מה קורה.
<דודו מלכא: כשיש אליפויות עולם או אליפויות אירופה מוגדרות אנחנו יודעים מה הן האליפויות.
<דודו מלכא: לעתים יש כל מיני אירועים, כמו גראנד סלאם בטניס או ג'ירו באופניים וכדומה, שאינם מוגדרים כאליפות עולם או כאליפות אירופה, ואז פונים ליחידה לספורט הישגי ומבקשים מהם הכרה בכך שהתחרויות הן שוות-ערך לאליפויות האלה.
<דודו מלכא: אריק קפלן אומר: מכיוון שיכולות להיות אליפויות כאלה שלא מוגדרות הוא מבקש מנדט לאשר אותן.
<דודו מלכא: זה הכול.
יעקב מרגי: אתה מבין.
יעקב מרגי: לא כולם מבינים.
<יוסי שרעבי: אני רוצה לנסות לפתור את הסוגיה.
<יוסי שרעבי: השאלה שאריק קפלן מעלה כאן, הוא אומר שאם יבואו כל מיני דברים שלא מוגדרים בתוך הרשימה הסגורה הזאת ברגע זה, חלקם מוכרים על-ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי וחלקם מוכרים על-ידי התאחדות "אילת".
<יוסי שרעבי: לכאורה מי שמוסמך להכיר בדברים שלא מצויים שם זה רק היחידה לספורט הישגי ולכאורה הוא לא חלק מן היחידה הזאת.
<יוסי שרעבי: אני רוצה להסביר למה זה לא מדויק.
<יוסי שרעבי: היחידה לספורט הישגי מורכבת גם מאנשי מינהל הספורט ממשרד התרבות והספורט.
<יוסי שרעבי: יושב שם דודו מלכא כחלק מן המשרד.
<יוסי שרעבי: היחידה הזאת מייצגת לא רק את הוועד האולימפי.
<יוסי שרעבי: על שולחנה של היחידה הזאת מונחות כל מיני בקשות מבקשות שונות.
<יוסי שרעבי: אם למשל תהיה מונחת בקשה של "אילת" מן הסתם משרד התרבות והספורט יביא את מי שעובד עם "אילת", יאשרו את זה ובזה נגמר הדיון.
יעקב מרגי: למרות שהוא הכעיס אותי אני רוצה להיות הסניגור שלו.
יעקב מרגי: נכון להיום העסק התקיים בלי הסיפה של הסעיף.
<יוסי שרעבי: היום המכון לא פועל במתכונת הזאת.
יעקב מרגי: כאשר הוא רצה לקבל תמיכה עד היום, הוא קיבל?
<יוסי שרעבי: כן, בוודאי.
יעקב מרגי: לו תהיה תחרות כזו שעד היום אף אחד לא נגע בה.
יעקב מרגי: פה אתה נותן ליחידה לספורט הישגי להכיר בה.
יעקב מרגי: הרי במה מכירה היחידה לספורט הישגי עד היום?
<יוסי שרעבי: המעמד של היחידה לספורט הישגי מבחינתנו, זה חלק מן ההסדר עם הוועד האולימפי, בסופו של דבר היא הגוף המקצועי המשותף למשרד התרבות והספורט ולוועד האולימפי לנהל את כל הספורט ההישגי במדינת ישראל, את הספורט התחרותי.
<אריק קפלן: האולימפי.
יעקב מרגי: לא, זה הוויכוח.
יעקב מרגי: אתה אומר: אולימפי.
יעקב מרגי: הוא אומר: כל הספורט התחרותי.
<אריק קפלן: הוועד האולימפי לא עוסק בספורט הלא אולימפי.
<אריק קפלן: יש חלוקה ברורה בספורט הישראלי.
יעקב מרגי: אתה אמרת שהיחידה עוסקת בכל הספורט התחרותי.
<יוסי שרעבי: כל התחום האולימפי.
חיים ילין: נוכל להתעכב על זה שעה שלמה.
יעקב מרגי: אתם רוצים "לגנוב" חוק?
יעקב מרגי: אני לא רוצה "לגנוב" חוק.
יעקב מרגי: אני רוצה לברר.
חיים ילין: אני חושב שכולם צריכים לשבת ביחד אתך, בלעדינו, ו"לסגור" מה הפרשנות.
<יוסי שרעבי: אנחנו לא ידענו שאריק קפלן יעלה את זה עכשיו.
<יוסי שרעבי: הוא יושב אתנו יום ולילה על דברים ופתאום מוסיף משהו.
<אמוץ בכר: יש לי הצעה.
<אמוץ בכר: מה אם נוסיף בנוסף ליחידה לספורט הישגי גם את משרד התרבות והספורט?
<אריק קפלן: מה הבעיה להוסיף "או היחידה שלנו" ולגמור את זה?
<אריק קפלן: אני לא יודע למה הוויכוח.
<אריק קפלן: מה אכפת לכם?
<אריק קפלן: או היחידה לספורט תחרותי או היחידה לספורט הישגי, כפי שאתם עושים בדברים אחרים.
<דודו מלכא: משרד התרבות והספורט לוקח כפיפה גם על "אילת".
יעקב מרגי: אני משאיר את הסיפה הזו לדיון.
<יוסי שרעבי: אני מתקשה להבין למה אתה מעלה את זה עכשיו.
<אריק קפלן: לא ראיתי את זה קודם, אני מודה.
<אריק קפלן: טעות שלי.
יעקב מרגי: נראה בהמשך.
יעקב מרגי: מעבר לסיפה של הסעיף הזה, התייחסויות לסעיפים 2, 3 ו-4.
יעקב מרגי: אין התייחסויות.
<מירב ישראלי: פה יש הערה של הדר יוסף.
<מירב ישראלי: אתה רוצה כבר לעצור פה או שאקרא את כל הסעיף ברצף?
יעקב מרגי: תקראי את כל סעיף 5 ואז נשמע הערות.
<מירב ישראלי: הוא ארוך מאוד ויש פה הרבה סוגיות.
<מירב ישראלי: פה מוצע להוסיף את המילה "הלאומיות".
<מירב ישראלי: "לשם השגת מטרותיו הלאומיות".
<מירב ישראלי: לא אומר את ההערות עכשיו.
<מירב ישראלי: רק אקרא.
<מירב ישראלי: יש הערות פה כמעט על כל סעיף.
יעקב מרגי: בדיון הקודם הכרענו שזה יהיה בית-ספר לאומי.
יעקב מרגי: יש הכרעה, נקודה, כך יהיה.
יעקב מרגי: זה לכל מי שחושב לדבר על זה אחר-כך.
יעקב מרגי: אנחנו פה לא בשיעור גמרא, לא נתחיל להתפלפל פה על ניסוחים.
יעקב מרגי: נדון רק בניסוחים מהותיים, לא יהיה דיון על ניסוחים שאינם מהותיים, נקודה.
יעקב מרגי: תמשיכי, אחר-כך ניכנס לכל ההערות.
יעקב מרגי: תרשום לך את ההערות ותתייחס בסוף הקראת סעיף 5.
<מירב ישראלי: כאמור, מוצע שזה יהיה "בכלל סוגי פעילויות הספורט" כי לשר יש סמכות.
<מירב ישראלי: כל הרעיון של הלאומיות של בית-הספר לאימון זה שהוא מחויב לתת מענה לכל סוגי האימון.
יעקב מרגי: כאשר כתוב "בהתאם לחוק הספורט", זה לא כולל הכול?
<מירב ישראלי: לא בהכרח.
יעקב מרגי: מי מבקש את ההרחבה הזאת?
<מירב ישראלי: זה הצעה שלנו, כשנפגשנו עם היועצים, כדי להבהיר את הייחודיות של המכון, מה החובות שלו.
<מירב ישראלי: בפסקת משנה (ב) אני קוראת כבר את הנוסח המוצע.
<מירב ישראלי: אנחנו מוחקים את המשפט "שיעסוק, בין השאר, בשיקום נפגעי תנועה בספורט, בעריכת מחקרים בתחומים של מדעי הספורט ורפואת ספורט" פשוט אומרים מה הוא עושה, לא מפרטים.
יעקב מרגי: הערות יישמעו בסוף הקראת הסעיף.
יעקב מרגי: תקשיבו לתיקונים שהוצגו ותרשמו לכם הערות.
<מירב ישראלי: באשר למשפט "שיפעל בהתאם למדיניות משרד התרבות והספורט בנושא זה" – אנחנו מעבירים את כל הפירוט איך הוא פועל להמשך.
<מירב ישראלי: זה עניין של ניסוח גם כאן את הסיפה – "שיפעל בהתאם לאמות מידה לעניין מכסות ותנאי קבלה שהורה עליהם מינהל הספורט" – נעביר לסוף, וזה לא יהיה "הורה עליהם מינהל הספורט" אלא "המנכ"ל".
<מירב ישראלי: זה צריך להיות מישהו ספציפי, לא מינהל הספורט, אבל זה יהיה בסוף ואז אקרא את זה.
<מירב ישראלי: בפסקה (2) שמתחילה במילים "יפיק, יערוך, יתעד", בישיבות התיאום הוצע נוסח מודרני יותר.
<מירב ישראלי: פה אני מבינה שיש ויכוח עם משרד האוצר אז תגידו לי מה הנוסח שאתם רוצים שיהיה פה בסופו של דבר כי לא הבנתי.
<הדס פרבר: רק רגע, נתקע לי המחשב.
<הדס פרבר: זה נוסח שהעברתי אתמול בשעות הלילה.
<הדס פרבר: "(2) המכון יוציא לאור פרסומים בתחומי פעילותו;"
<מירב ישראלי: להוריד את "כגון ספרים" וכן הלאה?
<מירב ישראלי: אני מורידה את כל הדוגמאות.
<מירב ישראלי: אתר אינטרנט עדיין במחלוקת?
<מירב ישראלי: אקרא את מה שמוצע.
<מירב ישראלי: "(2) המכון יוציא לאור פרסומים בתחומי פעילותו" – לא כתוב אילו פרסומים – "וכן יקים ויפעיל אתר אינטרנט שיציג את פעילות המכון;"
<גיא אטיאס: "אתר האינטרנט" ירד.
<מירב ישראלי: למרות שרצוי שיהיה לו אתר אינטרנט.
<גיא אטיאס: לא בחוק.
<מירב ישראלי: כל הנושא של "הקמה של מיתקן ספורט או מתקן עזר בעלות של 7.5 מיליון שקלים חדשים או יותר טעונה אישור השר ושר האוצר" לא מתאים לסעיף של התפקידים.
<מירב ישראלי: העברנו את זה למקום הנכון.
<מירב ישראלי: אקרא את זה שם.
<מירב ישראלי: היה קצת בלבול בין סוגי הסמכויות והתפקידים של המכון.
<מירב ישראלי: חילקנו את זה בין מה שהמכון יעשה, חייב לעשות, ובין מה שהוא רשאי לעשות.
<מירב ישראלי: הוספנו סעיף (ג) חדש במקום הסעיף הנוכחי.
<מירב ישראלי: אם אתם זוכרים, אחד הנושאים המרכזיים שעלו בישיבה הקודמת הוא העצמאות של התאגיד הזה, מה הוא עושה בעצמו ומה גופים חיצוניים, בעיקר גופים במשרד התרבות והספורט, מנחים אותו לעשות או מורים לו לעשות.
<מירב ישראלי: בנקודות מסוימות הגענו להסכמות שאנחנו מחזירים את הסמכות לתאגיד, כך שבמקום שמינהל הספורט מאשר כאן המועצה היא בעצם זאת שקובעת את אמות המידה.
<מירב ישראלי: זה מחזיר את הסמכות לתאגיד עצמו.
<מירב ישראלי: היו כמה נקודות בהן החזרנו את הסמכות לתאגיד עצמו.
יעקב מרגי: הבנו את זה בדיון הקודם, שהיה יותר מדי "כפי שיקבע", "כפי שיקבע", "כפי שיקבע".
<מירב ישראלי: זה מה שמוצע במקום סעיף קטן (ג).
<מירב ישראלי: תפקיד נוסף מופיע במקום (4).
<מירב ישראלי: "(2) להעניק סיוע מקצועי, לרבות בהעמדת מתקנים, לאיגוד ספורט או להתאחדות ספורט בארגון תחרות בין-לאומית רשמית משמעותית," – שזה מה שדיברנו קודם, זה המשמעות – "שהאיגוד או ההתאחדות האמורים מארגנים או נוטלים חלק בארגונה, לבקשת האיגוד או ההתאחדות ובהתאם להחלטת המועצה לפי סעיף 9(10);" שוב, יהיו אמות מידה.
<מירב ישראלי: פסקה (3) החדשה היא מה שכרגע הוא (5).
<מירב ישראלי: "(3) לקיים פעילות אחרת שהמועצה החליטה עליה ועל דרך ביצועה, ובלבד שמתקיימים לגביה שניים אלה: (א) השר אישר את קיום הפעילות ואת דרך ביצועה; (ב) הפעילות אינה למטרות רווח.
<מירב ישראלי: " (ג) הפך להיות מה שקראתי קודם.
<מירב ישראלי: אם צריך נשנה את המספור.
<מירב ישראלי: כאן הייתה הערה שלי בפעם הקודמת, שזה צריך להיות בהתאם לתוכנית עבודה, או משהו כזה.
<מירב ישראלי: מוסכם שיתווסף "בהתאם לתוכנית עבודה שתיקבע"?
<דודו מלכא: כן, בסדר.
<מירב ישראלי: בסדר, אנחנו מוסיפים את זה.
<מירב ישראלי: עשינו סעיף מיוחד לוועדת המחקר.
<מירב ישראלי: מפורט מי זו ועדת המחקר, המינויים שלה וכולי, שיהיה מסודר.
<מירב ישראלי: זה יופיע בסוף ואני אקרא.
<מירב ישראלי: סעיף קטן (ו), בנוגע לתקציב הכולל של הפעילויות, עבר לסעיף התקציב.
<מירב ישראלי: אקרא את זה בהמשך.
<מירב ישראלי: העברנו למטה את המרכז לקידום ספורט נשים, שאמרנו שיפעל בהתאם למדיניות.
<מירב ישראלי: זה לא ביחד עם היחידה אלא איך הוא פועל.
יעקב מרגי: לפני שנתייחס לסעיף 5, אני מבין שהגעתם לנוסח מוסכם לגבי ההגדרה.
<יוסי שרעבי: אנחנו מציעים לומר: "שהוכרה על ידי הוועד האולימפי או הפרא-אולימפי או התאחדות 'אילת' ".
<מירב ישראלי: "תחרות אחרת שהוכרה על ידי הוועד האולימפי או הפרא-אולימפי או התאחדות 'אילת' ".
<מירב ישראלי: אין עם זה בעיה, לדעתי, כי מכון וינגייט רשאי להשתתף.
יעקב מרגי: עד כאן סעיף ההגדרות.
יעקב מרגי: חסל, לא נוגעים בו יותר.
יעקב מרגי: עכשיו הערות לסעיף 5.
<ירון פוזננסקי: אני ממרכז הספורט הלאומי.
<ירון פוזננסקי: ביקשנו להעיר שתי הערות, להתייחס לסעיף 5(א) ו-5(ב).
<ירון פוזננסקי: בסעיף קטן 5(א) ביקשנו שבמקום "המכון יפעל" ייכתב: "המכון יפעל בצד גופים ומרכזי ספורט נוספים".
<ירון פוזננסקי: באותה רוח גם בסעיף קטן 5(ב).
יעקב מרגי: הסעיף הזה קובע: "המכון יפעל במטרה".
יעקב מרגי: עכשיו אתה רוצה להגדיר למכון את המטרות שלו?
<ירון פוזננסקי: לא, אני רוצה להגדיר שהוא לא בלעדי, שהוא לא מונופול, בדיוק הדברים שאמרת בהתחלה, אגב, אתה כיוונת נכון.
יעקב מרגי: בדיון הקודם הובהר חד-משמעית שזה לא בא לבטל לגיטימיות של מכונים אחרים ושהמכון יפעל בשיתוף.
יעקב מרגי: יש לנו סעיפים ספציפיים על כך.
<ירון פוזננסקי: לא קיבלנו התייחסות.
<יוסי שרעבי: הורדנו את כל הסעיפים שבהם היה "בלעדי".
יעקב מרגי: אומרים לך חד-משמעית, בניסוחים הקודמים היה הביטוי "בלעדיות" אך הוא הוּרד.
יעקב מרגי: המכון לא בלעדי.
<ירון פוזננסקי: מצוין.
<ירון פוזננסקי: אבל לגבי הסעיף הזה לא קיבלנו התייחסות.
<ירון פוזננסקי: אנחנו לא יודעים איפה זה עומד, האם זה תוקן או לא תוקן.
יעקב מרגי: כשנכתב ש"המכון יפעל במטרה לקדם את תרבות הספורט בישראל", הוא יכול לעשות את זה באופן בלעדי ולהתעלם מכל הקיים במדינה?
יואל רזבוזוב: יש לך את כוונת המחוקק.
<ירון פוזננסקי: גיא אטיאס שיושב על-ידי, נאמר שזה יוטמע בחוק.
<גיא אטיאס: אמרנו בדיון הקודם, זה נאמר גם על-ידי היושב-ראש, שכל נושא הבלעדיות יורד מן החוק.
<גיא אטיאס: התחייבנו לגופים שזה ירד מן החוק.
יעקב מרגי: יש הערה נוספת?
<ירון פוזננסקי: עדיין ההערה הזאת עומדת בעינה.
יעקב מרגי: אני מיציתי, והיועצת המשפטית תסביר.
<מירב ישראלי: אתייחס לנקודה הזאת.
<מירב ישראלי: יש הרבה תאגידים סטטוטוריים שפועלים בתחום מסוים, ופועלים עוד הרבה גופים, עמותות וכולי באותו תחום.
<מירב ישראלי: באף חוק של תאגיד סטטוטורי לא כתוב "בצד גופים נוספים".
<מירב ישראלי: לא נהוג לכתוב את זה בחקיקה, וזה לא מוציא.
<מירב ישראלי: למשל יש לנו מוכני מחקר, כמו "יד בן צבי" ו"שז"ר" שהם בחקיקה.
<מירב ישראלי: זה לא אומר שאין מכוני מחקר אחרים שפועלים.
<מירב ישראלי: יש נקודה אחת שהעליתם בנושא התמיכות, ולזה צריך להתייחס משרד התרבות והספורט, לנושא התקצוב.
<מירב ישראלי: אם משרד התרבות רוצה להגיד שיהיה סעיף תמיכה לגופים בתחום כזה וכזה – זה צריך להיות בחוק הספורט ולא פה.
<מירב ישראלי: אבל זה מדיניות של משרד התרבות והספורט, לא חלק מן החוק הזה.
<מירב ישראלי: זה הערה שהם העירו ולכן אני מתייחסת.
<מירב ישראלי: כל הנושא, שהגוף הזה פועל בצד גופים אחרים, לא צריך להגיד את זה.
<מירב ישראלי: זה שהגוף הזה קם ויש לו תפקידים לאומיים לא אומר שגופים אחרים לא יכולים לפעול ולעשות מה שהם רוצים.
<מירב ישראלי: זה המצב המשפטי, חד-משמעית.
<מירב ישראלי: מה שכן, בנושא של בית-הספר לאימון- - -
יעקב מרגי: מיצינו את הסיפור הזה, אני לא רוצה לחזור עליו.
<מירב ישראלי: יש עוד נקודה שנוגעת לעניין הבלעדיות או אי-בלעדיות, לנושא בית-ספר למאמנים.
<מירב ישראלי: אתה רוצה שאתייחס עכשיו לנקודה הזאת?
יעקב מרגי: בבקשה, אם כבר התחלת.
<מירב ישראלי: בנושא הזה הצעתי להוריד את המילה "לאומי" מ"בית-ספר לאימון" כדי שלא ישתמע כאילו יש רק בית-ספר אחד.
<מירב ישראלי: אבל משרד התרבות לא רוצה את זה.
<מירב ישראלי: אני לא חושבת שאם נשאיר את המילה "לאומי" הם לא יוכלו לפעול אבל חשבתי שאפשר להוריד את המילה "לאומי" פה כי הוספנו את המילה "לאומיות", "מטרות לאומיות" אז אפשר להוריד את זה.
<מירב ישראלי: זה יהיה אולי פחות חזק.
<מירב ישראלי: יש עוד נקודה שצריך להתייחס אליה, לגבי בתי-ספר לאימון, שהיום משרד התרבות והספורט נתן לי על זה תשובה.
<רוני לידור: בית ספר להכשרת מאמנים או מדריכים.
<רוני לידור: זה לא בית-ספר לאימון.
<מירב ישראלי: בחוק הספורט, בסעיף 2, יש התייחסות לכך שמי שעוסק כמדריך או כמאמן חייב לקבל תעודת הסמכה.
<מירב ישראלי: בהגדרת "תעודת הסמכה" לפי חוק הספורט כתוב שמי שיכול לתת תעודת הסמכה זה בית-ספר למאמנים שהשר הכיר בו.
<מירב ישראלי: כלומר המנגנון להכרה בבית-ספר למאמנים הוא בכלל לא בחוק הזה, הוא בחוק הספורט.
<מירב ישראלי: ברגע שמקימים את מכון וינגייט בחקיקה שאלתי את משרד התרבות והספורט האם מכון וינגייט צריך הכרה.
<מירב ישראלי: לכאורה אם אנחנו לא אומרים כלום הוא גם צריך הכרה מהשר כבית-ספר למאמנים.
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים להתייחס לחוק הספורט, האם מתקנים את חוק הספורט ואומרים שמכון וינגייט צריך הכרה או לא צריך הכרה.
<מירב ישראלי: זה מחדד גם את הנקודה שיש בתי-ספר אחרים למאמנים, שמותר להם לפעול ושהם מקבלים הכרה מן השר לפי חוק הספורט בכלל.
יעקב מרגי: אם הבנתי נכון מהסיפה של הדברים שלך, בית-ספר לאומי להכשרה ולהסמכתם של מדריכי ספורט גם הוא עצמו יצטרך לקבל הכרה.
<מירב ישראלי: זאת שאלה שמשרד התרבות והספורט צריך לענות עליה.
<הדס פרבר: אנחנו מציעים לעשות מודל כפי שקיים במוזיאונים, זה היה רעיון של היועצת המשפטית של הוועדה.
<הדס פרבר: עקרונית ברגע שאתה מקים מוזיאון בחוק, כמו מוזיאון הכנסת או בית העצמאות, הוא מוכר מכוח החוק, הוא לא צריך הכרה, אבל השר רשאי להכיר בו.
<מירב ישראלי: כלומר משאירים לשר את האופציה.
יעקב מרגי: אבל הוא חייב לעמוד בקריטריונים מסוימים.
יעקב מרגי: לא כל מוזיאון מוכר.
יעקב מרגי: אם חלמתי חלום ורציתי להקים מוזיאון, הוא לא מוזיאון מוכר.
יעקב מרגי: אפילו אני לא יודע אם מותר לי לקרוא לו מוזיאון.
<הדס פרבר: אסור לקרוא לו מוזיאון.
<הדס פרבר: הוא נקרא מוזיאון פרטי.
יעקב מרגי: אז אני לא יכול לעשות השוואה.
<הדס פרבר: זה ברגע שיש חוק.
<מירב ישראלי: כאשר יש מוזיאון שמוקם בחקיקה, עשינו תיקון בחוק המוזיאונים כדי שלא תהיה חובה לשר להכיר בו.
<מירב ישראלי: נגיד שהשר לא יכיר אבל החוק חייב אותו להקים את המוזיאון.
<מירב ישראלי: אי אפשר ליצור סתירה כזאת.
יעקב מרגי: ברגע שאני מקים אותו כאן בחוק, זאת אומרת שהוא לא צריך הכרה של השר.
<מירב ישראלי: חשבנו להשאיר לשר את האופציה, אם הוא ירצה לתת לו למשל הוראות שתהיה לו אופציה, כמו במוזיאונים.
<מירב ישראלי: במוזיאונים יש אופציה.
יעקב מרגי: אבל למה?
יעקב מרגי: אתם מכירים את השיר "בא לשכונה בחור חדש", כאשר כולם מתחילים לחשוד שהנה הוא בא לקחת לנו הכול.
יעקב מרגי: תקשיבו, סליחה שאני צריך לומר את זה, פה בא משרד התרבות ורוצה להקים מכון לאומי.
יעקב מרגי: האם אעשה את זה חסר כדי להרגיע, שתנוח דעתך, תנוח דעתך ותנוח דעתך?
<רוני לידור: אבל יש לזה משמעות.
יעקב מרגי: אני השר רוצה כרגע במכון הלאומי, שמכוח החוק יש לו מנדט.
יעקב מרגי: הוא לא שולל אותך.
<רוני לידור: הוא שולל.
יעקב מרגי: איך הוא שולל?
יעקב מרגי: תסביר לי, אבל תשתדל לדייק.
<רוני לידור: שמי פרופ' רוני לידור, נשיא המכללה האקדמית בווינגייט.
<רוני לידור: הייתי בדיון הקודם.
<רוני לידור: המכללה האקדמית בווינגייט מברכת על חוק מכון וינגייט.
יעקב מרגי: עזוב את הנאומים, השעון רץ.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת "תכלס", איפה זה שולל.
<רוני לידור: להזכיר לכולם, בדיון הקודם העלינו את זה גם.
<רוני לידור: אין לנו שום בעיה עם הצעת החוק.
<רוני לידור: יוסי שרעבי ידידי, דברי מופנים בעיקר אליך.
<רוני לידור: שני הסעיפים הללו, של בית-ספר לאומי להכשרת מאמנים – אני חושב שצריך להיות קשובים מאוד ליועצת המשפטית של הוועדה – וכל נושא המחקר מחבלים בהתפתחות העתידית של המכללה האקדמית בווינגייט.
<רוני לידור: אי אפשר להתעלם מחוק מכון וינגייט, שזכותו של משרד התרבות והספורט לחוקק אותו.
<רוני לידור: אנחנו מברכים על החוק הזה.
<רוני לידור: לא יעלה על הדעת שבגבעה שנקראת מכון וינגייט יהיה בית-ספר לאומי למאמנים ולידו, 100 מטר ממנו, בית-ספר למאמנים לא פחות טוב, שלא זקוק לעזרה של המדינה, שעובד לבד, ולא יהיה בית-ספר לאומי למאמנים.
<רוני לידור: איך יכול להיות דבר כזה?
יעקב מרגי: הבעיה שלך היא שהוא לא יהיה בית-ספר למאמנים או שהוא לא יהיה בית-ספר לאומי?
יעקב מרגי: מה הבעיה שלך?
<רוני לידור: שהוא ייקרא בית-ספר לאומי.
<רוני לידור: יש לי בעיה עם זה שיש שני בתי-ספר, אחד מהם לאומי והשני לא.
יעקב מרגי: התיאטרון הלאומי הבימה.
<רוני לידור: אבל פה על גבעה אחת יש שני מוסדות במרחק של 150 מטרים האחד מן השני.
<גיא אטיאס: הקאמרי ובית לסין צמודים זה לזה.
יעקב מרגי: תעצור, הבנתי.
יעקב מרגי: הסברת לי את זה ברמה האישית.
יעקב מרגי: דיברת בדיון הקודם.
יעקב מרגי: תעצור כאן.
<רוני לידור: עוד נקודה לגבי המחקר.
יעקב מרגי: אני רוצה קודם כול להתייחס לעניין הזה.
יעקב מרגי: אני לא ארצה לשמוע עליו מעכשיו ועד סוף החקיקה כי לא יעזור לכם.
יעקב מרגי: זה שהמדינה רוצה להכיר במכון וינגייט כמכון הלאומי, מחוקקת חוק לצורך זה, מביאה אותו, היא לא מעבירה את זה מתחת לשולחן, ונאמר פה 20,000 פעמים, ועוד ייאמר עד סוף החקיקה, שזה לא בא לשלול.
יעקב מרגי: זה שבית-ספר לאומי קיים לא בא לשלול את הפעילות שלך כמכשיר מאמנים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד התרבות והספורט באמירה נחרצת, אתם הולכים להיות בלעדיים?
<יוסי שרעבי: חוק המאמנים, או נושא המאמנים, מדברים על 4 דרגות של מאמנים.
<יוסי שרעבי: בדרגות הנמוכות כמובן נאפשר לכל מי שיראה יכולת מקצועית על-פי ההנחיות וההוראות להכשיר מאמנים.
<יוסי שרעבי: בדרגות ברמה הגבוהה ביותר אני חושב שאי אפשר לתת לכל אחד, לא כל אחד יקבל את ההכשרה להכשיר אותם.
<רוני לידור: מדוע?
<יוסי שרעבי: בדרגות האלה לא כל אחד יכול.
<פיני שמעון: המכללה האקדמית זה לא כל אחד.
<יוסי שרעבי: לא כל אחד יכול להכשיר אותם.
<רוני לידור: לא הוגן שאתה אומר את זה.
<יוסי שרעבי: עוד לא סיימתי.
יעקב מרגי: אעצור אותך מלהתייחס לכל הצעת החוק.
יעקב מרגי: אל תנהלו דו-שיח.
<יוסי שרעבי: אנחנו מפרסמים מכרזים.
<יוסי שרעבי: אנחנו נפרסם מכרזים שבהם- - -
יעקב מרגי: הפריעו לי כשגיא אטיאס התייחס לשלב הזה.
יעקב מרגי: ברמות בינוניות וגבוהות מה הסיפור?
<יוסי שרעבי: אנחנו מתכוונים לפרסם מכרזים שבהם נגדיר את התנאים להכיר בגופים שיכולים להסמיך בדרגות השונות.
<יוסי שרעבי: מה המשמעות שיש לך בית-ספר למאמנים לאומיים?
<יוסי שרעבי: שהוא קובע את הסטנדרטיזציה, את הנורמות, את הדרישות.
<פיני שמעון: אתה חוזר להיות מונופול.
<יוסי שרעבי: זה לא מונופול.
<יוסי שרעבי: מי שמכתיב זה הרגולציה, זה מה שאמרתי: סטנדרט ומעמד.
יעקב מרגי: הדוקטור המלומד, איך הבנת שזה מונופול אם הוא קובע סטנדרטיזציה?
יעקב מרגי: הוא קובע את זה לעצמו?
<רוני לידור: זה מונופול, ועוד איך.
<פיני שמעון: זה מונופול כפי שהיה לפני 30 שנים כאשר אני עבדתי במכון הזה.
<רוני לידור: תפקיד המדינה לקבוע סטנדרטים.
יעקב מרגי: אומרת היועצת המשפטית של הוועדה שמה שאתה אומר עכשיו לא נכון.
יעקב מרגי: אל תפריע, תוריד את היד ותן ללבן את הסוגיה, אתה קופץ.
<מירב ישראלי: יש הבדל בין המדינה לבין מכון וינגייט.
<מירב ישראלי: מכון וינגייט הוא גוף נפרד מן המדינה.
<מירב ישראלי: כרגע לפי מה שכתוב כאן, לא כתוב שהוא קובע סטנדרטיזציה, כתוב שהוא פועל כמאמן.
<מירב ישראלי: מי שיקבע את הסטנדרטיזציה – ואני מבינה שיש כוונה להביא חוק חדש בנושא המאמנים, את חוק המאמנים, אני משערת ששם תיקבע הסמכות לקבוע.
<מירב ישראלי: האם הכוונה לתת את הסמכות למכון וינגייט או שזה יישאר במינהל הספורט?
<הדס פרבר: זה יישאר במינהל הספורט.
<מירב ישראלי: אז הוא יקבע את הסטנדרטיזציה.
<הדס פרבר: נכון.
<גיא אטיאס: לסוגיה של הדרגות הגבוהות, אם יורשה לי, התחייבנו – ורוני לידור שומע את זה פה בפעם האני-לא-יודע-כמה – המשרד הולך לבצע מכרז על מי יבצע את הדרגות הגבוהות.
<גיא אטיאס: אין זה מחייב, החוק לא קבע את זה, שהדרגות הגבוהות יהיו במכון וינגייט, זו לא הכוונה.
<גיא אטיאס: ייצא מכרז ומי שיהיה הטוב ביותר במכרז יזכה.
<גיא אטיאס: המכללה רשאית להתמודד.
יעקב מרגי: גם המכון הלאומי לא ייקבע אוטומטית אלא צריך להתמודד.
יעקב מרגי: לא רק יכול אלא הוא צריך להתמודד.
<גיא אטיאס: צריך להתמודד ויתמודד.
<גיא אטיאס: אין מונופול.
<גיא אטיאס: יהיה תהליך של מכרז לכל דבר ועניין.
<גיא אטיאס: אני אומר את זה לפרוטוקול.
<גיא אטיאס: רוני לידור מכיר את זה, הוא שמע את זה ממני כמה פעמים.
יעקב מרגי: חסל סדר בית-ספר לאומי למאמנים.
יעקב מרגי: נעבור למחקר, בבקשה.
<רוני לידור: לגבי מחקר הטענה שלי זהה.