GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: מה פירוש זהה לחלוטין?
רוני דיין: היחס הוא אותו יחס, כלומר אין העדפה מתקנת למגזר זה או אחר.
רוני דיין: היחס של חלוקת מחשבים לבתי ספר הוא זהה לחלוטין בכל המגזרים בארץ.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה להבהיר - לפני כשנה, יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת ואני סיירנו במגזר הערבי, בבתי ספר במגזר הערבי, ואנחנו לא ראינו אף מחשב בבתי הספר.
חוסניה ג'בארה: אני זוכרת שמנהל בית ספר, חטיבת ביניים, אמר: אם אנחנו רוצים לכתוב מכתב למשרד החינוך, אז או שאנחנו עושים את זה ידנית, או שיוצאים ומדפיסים את זה בחוץ.
חוסניה ג'בארה: יושב ראש הוועדה וחברי הוועדה היו איתנו וראו את זה במו עיניהם.
יפה ויגודסקי: ברשותכם, אני רוצה לענות.
יפה ויגודסקי: תכנית המיחשוב עבדה על פי קריטריונים לא רק שוויוניים לגבי יחס של מחשב אחד לכל 10 תלמידים, אלא באופן שוויוני מול כל המגזרים, ונבדקנו כל שנה והוכחנו שהחלוקה השוויונית היא גם בין המגזרים.
יפה ויגודסקי: המגזר הערבי קיבל את חלקו באחוזים מול כל מגזר אחר.
יפה ויגודסקי: את פשוט לא היית כאן, אבל סיפרתי שבשנתיים האחרונות שינה מפעל הפיס את כללי המשחק מול השלטון המקומי, והיום מי שצריך להזמין את המחשבים זה ראש הרשות.
יפה ויגודסקי: לא משרד החינוך קובע, לא מפעל הפיס קובע, אלא ראש הרשות, מתקציב מפעל הפיס שמוקצה לרשות, הוא צריך להחליט אם הוא רוצה מחשבים או לא.
זבולון אורלב: ראש העיר יכול להגיד: אני לא רוצה מחשבים, אני רוצה לתקן את המדרכות.
חוסניה ג'בארה: אבל הייתה תכנית "מחר 98".
יפה ויגודסקי: במסגרת תכנית "מחר 98" ההקצאה הייתה שוויונית.
זבולון אורלב: לא היית כאן קודם, אבל לכבודך אני אומר:
זבולון אורלב: התכנית עכשיו של מחשוב בתי הספר היא תכנית משותפת למשרד החינוך, השלטון המקומי, שמפעל הפיס מרכז.
זבולון אורלב: מפעל הפיס הפר הסכם, אין לו תקציב מיועד למחשבים והוא אומר לרשות המקומית: יש לכם מיליון שקל, תעשו במיליון שקל הזה מה שאתם רוצים.
זבולון אורלב: אתם רוצים מחשבים - תכניסו מחשבים, אתם רוצים לסייד את גני הילדים - תסיידו את גני הילדים.
חוסניה ג'בארה: אדוני היושב ראש, לפני שנתיים הייתה התכנית "מחר 98".
חוסניה ג'בארה: אתה ואני היינו לפני שנתיים במגזר הערבי ולא ראינו שום מחשב.
זבולון אורלב: שמענו, אבל תקבלי רשימה של בתי ספר יהודיים שגם תלכי אליהם ולא תמצאי אף מחשב.
יוסי ון-זוהרן: אני הייתי די פעיל בחיבור בתי ספר במגזר הערבי.
יוסי ון-זוהרן: עזרתי בהדרכה בבתי ספר בירושלים וגם הלכתי לכפרים ערביים כמו כפר קרא, כמו קלנסואה, להציג את היתרונות של האינטרנט.
יוסי ון-זוהרן: גיליתי שחברי המועצה והאנשים בתוך הכפרים מאד מפחדים ומתנגדים.
יוסי ון-זוהרן: מה שעשינו, הבאנו אנשים לכפר, לבית הספר, מודל אחר, על מנת להראות להם.
יוסי ון-זוהרן: ממה הם פוחדים?
יוסי ון-זוהרן: פחדו על פורנוגרפיה, פחדו על דברים לא בסדר.
יוסי ון-זוהרן: יש לעשות הרבה מאד עבודה בתוך הכפר על מנת לשכנע.
יוסי ון-זוהרן: אם הם לא רואים שזה מבורך, אז לא יהיה גורם בתוך הקהילה שיקדם את הנושא.
עוזי מלמד: אני רוצה לדבר על העניין שאני חש בו כרגע.
עוזי מלמד: אנחנו התמקדנו הרבה מאד בנושא של האינטרנט ואני חושב שהוא חשוב מאד, אבל אני רוצה לבוא ולהדגיש שתכנית מחשוב היא לא רק אינטרנט.
עוזי מלמד: זה אולי החלק החשוב ביותר, ואם אנחנו רוצים לבחון את תכנית המחשוב, אנחנו צריכים להסתכל על 4 קודקודים של קובייה, שבלעדיהם זה לא ילך.
עוזי מלמד: אוסיף ואומר שאני גם בעד כל ההצעות שעלו כאן - לתת מחשב לכל ילד, והדוגמה של אריאל היא יוצאת מהכלל, ואני חושב שהיא בהחלט מודל - אבל בואו רגע נחשוב, אם אנחנו ניקח את אריאל ונכפיל אותה לכל היישובים במדינת ישראל, אנחנו רחוקים מלבצע, כך שזו אמירה קלה, בוא קח את אריאל ותעתיק.
עוזי מלמד: אריאל הצליחה לגייס המון תרומות, אנחנו חיים רק עם מה שיש לנו.
2482: זה לא נכון.
2482: יש תכנית, היא הוגשה לשר המדע.
עוזי מלמד: קח את מה שאתה השקעת באריאל ותכפיל בכל יישובי הארץ.
זבולון אורלב: אם תיקח את מודל אריאל ותכפיל, כמה זה עולה?
עוזי מלמד: זה עולה בערך מיליארד שקל למדינת ישראל.
זבולון אורלב: זה מה שאנחנו אומרים כל הזמן.
זבולון אורלב: מר עוזי מלמד, צריך לומר את האמת.
זבולון אורלב: אם מדינת ישראל רוצה לקיים רמת מחשוב שאנחנו חושבים שראוי שתהיה, היא צריכה להשקיע כמיליארד שקלים.
עוזי מלמד: מה שאני רוצה, במילים קצרות מאד להדגיש, זה כך.
עוזי מלמד: אנחנו מדברים על תכנית שכוללת בתוכה לא רק חיבורי אינטרנט.
עוזי מלמד: התכנית הזאת היא מקיפה, התכנית הזאת היא ארצית, היא לאומית, היא תחסוך הרבה מאד כסף אם היא תהיה לאומית, בגלל סוגי התקשורת.
זבולון אורלב: דרך אגב, עבור מערכת החינוך מיליארד שקל זה לא סכום כל כך גבוה, לא נופלים מן הכסא.
יפה ויגודסקי: פה לא נופלים, שם נופלים.
עוזי מלמד: זאת הנקודה שרציתי לומר, משום שזה לא רק אינטרנט, זה גם לבנות מערכת תכנים, שאנחנו קוראים לה בלשון מליצה ספריה לאומית, אבל זה לא רק החיבורים.
עוזי מלמד: אנחנו צריכים הרבה מאד כסף להטמיע את כל העניין למורים, משום שאם יהיה לכל תלמיד מחשב והמורים לא ידעו.
זבולון אורלב: מחשב לכל מורה.
עוזי מלמד: מחשב לכל מורה, נכון, לפחות ידע במחשבים.
עוזי מלמד: בקיצור, אם רוצים לעשות את זה נכון, צריך ללכת בתכנית מסודרת ומאורגנת ולא חתיכות.
עוזי מלמד: כרגע התכנית הזאת, בעובדה, עובדת בחתיכות.
עוזי מלמד: מדובר על אינטרנט 2, המלצות שהולכות לממשלה, האינטרנט 2 יספק לנו בצורה מאד יפה מה שאנחנו קוראים: BACK BONE.
עוזי מלמד: היום קיבלנו אפשרות לנסות למשל להתחבר לאינטרנט 2.
עוזי מלמד: אנחנו עומדים במצב כזה: האינטרנט 2 הוא יוצא מן הכלל, נקבל אותו בחינם, אבל כדי לחבר בית ספר לאינטרנט 2 אנחנו רק צריכים 10,000$ לשים לו את השרת הנאות, ואחר כך לשלם את החיבור בדרך, עד האינטרנט 2.
עוזי מלמד: הכל דברים שאם לא נסתכל עליהם כמקשה שלמה, לא יעבוד.
עוזי מלמד: הסך הכל למטה הוא משהו בין 600 מיליון למיליארד שקל.
שמחה ורנר: אני מבקש להביא פה קולות של דיסיפלינות אחרות ולאו דווקא הדיסיפלינה החינוכית.
שמחה ורנר: אני בא מתחום של מדע המדינה ומתחום של מינהל ציבורי, ואני מוכרח לומר כאן - ואני חושב שזה צריך להפוך להיות דבר ידוע בכל מדינת ישראל - שהפער החברתי במדינת ישראל, שמוצא את ביטויו גם בפער הדיגיטלי, מהווה את אחת הסכנות הגדולות ביותר לחברה הישראלית.
שמחה ורנר: יש פה איזה שהוא פרדוכס מובנה בכל העניין הזה, כי הפער הדיגיטלי הוא פער שנובע כתוצאה מאי שוויון חברתי, אבל יש פה איזה שהוא יתרון שאפשר להפוך אותו לפתרון הבעיה של אי השוויון החברתי, כי בסך הכל, בסכומים די נגישים - אנחנו שומעים פה את הסכומים האלה - שגם הם לא קיימים, אני כל הזמן שומע פה שמחכים לנס בכל מה שקשור לכסף, ולא רואים את האור בקצה המנהרה, כפי שהזכירה גברת יהודית נאות - לא מדובר פה בסכומים גדולים, ואם אנחנו מגייסים אותם - ואני גם אציע דרך נוספת שדומה מאד למה שאמרו חברי כאן - ניתן דווקא לנצל את הפער הדיגיטלי על ידי סגירתו, כדי לסגור את הפער הקיים בחברה הישראלית, שאתה ציינת אותו בתחילת דבריך, עם המדדים החדשים שהתגלו לא מזמן, הפער במדינת ישראל גדל בקנה מידה מדהים ומפחיד.
שמחה ורנר: כשאנחנו ישבנו בוועדת התקשוב, אנחנו קבענו איזה שהוא חזון, התווינו איזה שהוא חזון, ובחזון הזה של משרד החינוך, חשבנו ואמרנו שמשרד החינוך צריך להוביל את המהלך הזה, משום שבסופו של דבר זה לא רק חומרה ונגישות, זה גם תוכן, ואת התוכן קובע משרד החינוך.
שמחה ורנר: אבל יחד עם זאת, יש כל כך הרבה גופים שחייבים ליטול חלק בעניין הזה.
שמחה ורנר: בעולם הגדול אתה שומע על PARTNERSHIP, על שיתוף פעולה בין הרשויות הציבוריות לבין הרשויות הציבוריות.
שמחה ורנר: זו לא יכולה להיות מטלה שתיפול רק על משרד החינוך, זו מטלה שנופלת על משרד האוצר, הוא צריך לבוא ולהתגייס, ולחפש כל מיני דרכים איך להקל במיסוי על משפחות חד הוריות ועל בתי ספר, לאפשר להם לקנות מחשבים במחירים מוזלים, כתוצאה מהפחתת מיסוי - אלה דברים שלומדים אותם מהעולם הגדול.
שמחה ורנר: משרדי התקשורת בעולם נוטלים חלק בעניין הזה, גופים וולונטריים, גופים עסקיים, היום בעולם העסקים - אני מתעסק באתיקה בעסקים - הנושא הזה של פילנטרופיה עסקית זה אחד מהדברים שמובילים היום את עולם העסקים - למה אנחנו לא יכולים לקחת את כל הגופים האלה, לתרום אותם ביחד לאיזה שהוא פרויקט לאומי, והוועדה פה וחברי הכנסת יכולים לשמש שופר בבית הזה לרתום קודם כל את המשרדים הממשלתיים וגופים נוספים כדי לפתור את הבעיה הזאת.
יפה ויגודסקי: יש לי עוד הערה אחת, אני רוצה לומר ליושב ראש הוועדה שלפני כשנה וחצי ניסינו להגיש הצעת חוק באמצעות שר התקשורת - שני שרי תקשורת, גם עם מר רובי ריבלין - שמתקבולי זכייני התקשורת תיבנה קרן של 150 מיליון שקל לכל שנה לטובת תקשוב מערכת החינוך.
זבולון אורלב: איפה הנייר הזה?
יפה ויגודסקי: אני אספק לך את כל המסמכים.
יפה ויגודסקי: ניסינו לעשות הצעה, במסגרת חוק הבזק והעסק הזה התמסמס על ידי זה ששר האוצר החליט לתת לטובת "להבה" 50 מיליון שקל, ואז מר מיכאל איתן ירד מהעניין - כי מר מיכאל איתן עמד מאחורינו - הוא ירד מהעניין, כולם השתתקו ובזה נגמרה ההצעה.
זבולון אורלב: אנא, העבירו לי את המסמכים.
יפה ויגודסקי: נעביר לך את כל המסמכים.
זבולון אורלב: תודה רבה רבותיי, אני רוצה לסכם את הישיבה.
זבולון אורלב: הסיכום הזה הוא סיכום ביניים, כי כפי שאמרנו, אנחנו נקיים ישיבה נוספת ואני לא בטוח שלא נצטרך לקיים עוד שתי ישיבות נוספות.
זבולון אורלב: אני למדתי בישיבה הזאת שאנחנו פה נוגעים בנושא מאד יסודי, מאד שורשי, מאד חשוב, קריטי.
זבולון אורלב: אני מודה שלא הערכתי ככה בתחילת הישיבה, אבל זה חלק מתרומה של דיון.
זבולון אורלב: אז קודם כל, ברצוני לומר בראשית הסיכום שהוועדה קובעת שנושא התקשוב במערכת החינוך צריך לעמוד בסדר חשיבות גבוה ביותר, ובפרט הצורך במאבק לצמצום הפער הדיגיטלי.
זבולון אורלב: בחברה המודרנית, השימוש במחשב ובאינטרנט הוא תנאי יסודי והכרחי להישגים לימודיים וחברתיים.
זבולון אורלב: אנחנו למדנו בישיבה הזאת על המחסור במחשבים במערכת החינוך, שעומד בהיקף של כ60,000- מחשבים, שמקיפים כ600,000- תלמידים, וכן למדנו על צמצום תקציבים בנושא התקשוב, גם בנושא הרכישה, גם הפרת ההסכם של מפעל הפיס לייעד תקציב לרכישה, גם בנושא ההשתלמויות, ולמעשה למדנו שהפער הדיגיטלי גדל והולך ואנחנו מוטרדים.
זבולון אורלב: במסגרת זו גם למדנו שרק כשליש מבתי הספר מחוברים לאינטרנט ורק כ200,000- ילדים נגישים לאינטרנט במסגרת מוסדות החינוך, וגם ההישגים האלה בסכנה, הואיל ועדיין אין המשך תקציב לכך, לתפעול ותחזוקה לשנת התקציב הבאה, וזה סיבה טובה לדאגה עמוקה.
זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הודעת מנהל פרויקט "מחשב לכל ילד" כי בשבועות הקרובים ייחתם ההסכם להמשך ביצוע הפרויקט, שיקיף בשנת 2002 רכישה של כ2,000- מחשבים אישיים.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים לשבח את פרויקט התקשוב של מערכת החינוך באריאל ולראות אותה כמודל ראוי לרשויות מקומיות ומערכות חינוך מקומיות.
זבולון אורלב: הוועדה ראתה זאת גם בביקורה ב1.9-.
זבולון אורלב: אנחנו סבורים שיש באמת צורך בגיבוש תכנית לאומית רב שנתית שתאגם משאבים ותראה את התמונה הלאומית הרחבה, גם את הצורך בתקשוב מוסדות החינוך, ובעת ובעונה אחת, גם את מחשוב התלמידים בבתיהם, יחד עם הקמת אותם מרכזי הדרכה קהילתיים.
זבולון אורלב: צריך לקיים דיון היכן לקיים אותם, אבל זאת נעשה בדיון הבא.
זבולון אורלב: אנחנו גם רוצים לאמץ את המלצות דוח הוועדה להגדרת מדיניות התקשוב במערכת החינוך, כפי שהוצגו כאן בוועדה.
זבולון אורלב: אנחנו רואים את הצורך, כדי לצמצם את הפער הדיגיטלי, במתן העדפה מתקנת לאותם אוכלוסיות ומקומות שהמחסור שם גדול יותר, ואנחנו ממליצים לראות ביחס של 1 ל5-, כלומר למחשב את מוסדות החינוך באותם מקומות, לא מחשב ל10- תלמידים, אלא מחשב ל5- תלמידים, בצירוף סיוע בהשקעות בתשתית ותפעול.
זבולון אורלב: הואיל ובישיבה הזאת נחשפו הבעיות והוצגו גם תכניות נוספות, כמו התכנית המעניינת של הבית האינטרנטי, אנחנו נקיים דיון נוסף בשיתוף עם ועדת המשנה לאינטרנט, שבראשה עומד מר מיכאל איתן, ונקיים דיון מקיף על אותן תכניות ספציפיות, כדי לנסות ולבנות איזה שהיא תכנית לאומית רחבה ומקיפה את יתר המשרדים.
זבולון אורלב: במסגרת הדיון הנוסף, הוועדה גם תזמין את מפעל הפיס לקיים דיון בטענה של הפרת ההסכם משנת 1998, לפיו היה הפיס צריך לייעד תקציב מיוחד למחשוב מוסדות החינוך.
זבולון אורלב: לא, זה מנוגד בכל תכלית למסורת היהודית.
יוסי שריד: אז בוא נדבר על זה.
זבולון אורלב: כפי שאתה יודע, התנועות שלנו – תנועתי ותנועתך - משתפות פעולה במאבקים נגד הפער החברתי.
זבולון אורלב: זה בניגוד מוחלט לכל המוסר היהודי.
זבולון אורלב: המסורת היהודית מושתתת כולה מתחילתה ועד סופה על צדק חברתי ועל שויון חברתי ועל כך שמקיימים כל אדם באשר הוא אדם.
זבולון אורלב: אין ספק שזהו אחד הדברים הנפלאים שאנחנו יכולים להיות אור לגויים מבחינת המסורת היהודית שלנו, וזה יכול להיות אחד מהבסיסים והאדנים של ההסכמה.
זבולון אורלב: אבל צריך לזכור שחוסר ההסכמה שלנו הוא גם בדברים אחרים, למשל זהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
זבולון אורלב: מה הן המשמעויות של זה?
זבולון אורלב: מה המחוייבות של זה?
זבולון אורלב: האם חילוניות היא חילוניות לשמה?
זבולון אורלב: האם יש משמעות להיות מדינת ישראל מדינה יהודית?
זבולון אורלב: דרך אגב, אני לא מסכים שאיחוד בין החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי-דתי זה אחדות.
זבולון אורלב: כבר למדנו מחכמינו, שכשם שפרצופיהם אינם שווים כך דעותיהם אינן שוות.
זבולון אורלב: אנו לא מתרגזים ואנו לא כועסים איש על רעהו שהפרצופים שלנו שונים.
זבולון אורלב: הקב"ה ברא אותנו עם פרצופים שונים.
זבולון אורלב: אנו מאד כועסים שהדעות שלנו לא שוות.
זבולון אורלב: למדנו: הפרצופים שונים, וגם הדעות שלנו שונות.
זבולון אורלב: זה בסדר גמור שיש חינוך ממלכתי וחינוך ממלכתי-דתי.
זבולון אורלב: אני חושב, שהמטרות של החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי הן מטרות ראויות.
זבולון אורלב: הלוואי שכל אחד ימלא את שליחותו החינוכית בהצלחה.
זבולון אורלב: השאלה היא: השוֹנוּת שציינה ליאורה, השונות האופקית - איך היא לא תיהפך לסכנה בה לא נרצה לחיות ביחד, לא נקבל על עצמנו משמעת משותפת, שאני רואה אותה כמשמעת של הדמוקרטיה?
זבולון אורלב: אם לא נסכים כולנו שהדמוקרטיה היא המאחדת ושיש כללי משחק שהם משותפים, לא נוכל לקיים את אותו מדינה יהודית.
זבולון אורלב: היריעה פה מאד מאד ארוכה, ויש עוד אנשים שביקשו לדבר.
זבולון אורלב: אנסה לתת לעוד שניים לדבר ממש בקצרה.
מרים יחיאלי: מתוך נסיון של שש השנים האחרונות באוניברסיטה, בקורס שקראנו לנו: יהדות ודמוקרטיה, ופרופסור יעקב כץ היה קצת שותף לזה, גילינו בורות בעניין של מה היא יהדות ומה היא דמוקרטיה גם בצד הדתי וגם בצד החילוני.
מרים יחיאלי: העובדה שמגילת העצמאות שלנו אומרת שאנו מדינה יהודית ודמוקרטית עדיין, לדאבוני הרב, עוד לא הגענו להסכמה.
מרים יחיאלי: אני אומרת שהסכמה זה לא אחדות.
מרים יחיאלי: קונצנזוס זה הסכמה.
מרים יחיאלי: הסכמה זה לא אחדות.
מרים יחיאלי: עדיין לא הגענו לאחדות והבנה שזה בעצם הבסיס של מדינת ישראל.
מרים יחיאלי: אם מדברים על זהות יהודית, אזי אחד הדברים, הערכים, שלנו זה: כל ישראל ערבים זה לזה.
מרים יחיאלי: ערבות היא אחריות.
זבולון אורלב: חבר-הכנסת יוסי שריד, תאמר ממש שני משפטים, כי אנו עכשיו אוכלים את הזמן של חברך לסיעה רן כהן שצריך להתחיל פה עכשיו ישיבה בנושא הפערים החברתיים.
יוסי שריד: קודם כל, ברצוני לומר לכרמלה קופלד, שבכלל אינני יודע מה זה דיון פוליטי.
יוסי שריד: כל דיון הוא דיון פוליטי.
יוסי שריד: גם מה שאת אמרת.
יוסי שריד: את אולי התכוונת לומר: מפלגתי.
יוסי שריד: כל דיון ציבורי רציני הוא דיון פוליטי.
יוסי שריד: רק מדביקים "פוליטי", ואז חושבים שמוציאים את דיבת הדיון רעה.
יוסי שריד: מדינה יהודית או מדינתו של העם היהודי זה דבר לגמרי נורמלי.
יוסי שריד: יש אצלנו אולי גורמים שחושבים שלא כדאי לראות זאת כדבר נורמלי, כדי לטעת כל מיני שאלות שבכלל לא נשאלות.
יוסי שריד: בעיקר יש איזה מנהג מגונה כזה שנוטעים את השאלות האלה בפי הנוער.
יוסי שריד: הנוער לא שואל אותן, אבל המבוגרים, שאולי יש להם איזו כוונה פוליטית מסויימת, נוטעים את השאלות.
יוסי שריד: מדינתו של העם היהודי היא דבר לגמרי נורמלי.
יוסי שריד: למיטב הידוע לי, הסדר העולמי הוא סדר של מדינות לאום.
יוסי שריד: כל עם ראוי שיממש את זכותו להגדרה עצמית ותהיה לו מדינה משלו עד להודעה חדשה.
יוסי שריד: לכן, זו המדינה היהודית.
יוסי שריד: כשאומרים לי: מסורת, אני מכבד מאד מסורת.
יוסי שריד: אתה באת ממעלה-אדומים - אני באתי אתמול ממרגליות.
יוסי שריד: במרגליות יש אנשים דתיים, מסורתיים וחילוניים, ושם נוסעים ברחוב הראשי וברחוב הלא-ראשי וכל אחד מקיים את מה שהוא מוצא לנכון לקיים ברשות היחיד וברשות היחיד בלבד.
יוסי שריד: כל דבר אחד יש בו יותר משמינית של כפיה.
יוסי שריד: בודאי יש יותר משמינית של כפיה, כאשר רוצים לנהל את יחסי דתיים-חילונים בארץ הזו ודת ומדינה על-פי חקיקה בכנסת.
יוסי שריד: לו לפחות היינו אומרים: "חבר'ה, אנו מכריזים על הפסקת חקיקה.
יוסי שריד: אני לא מחוקק לך, אתה לא מחוקק לי, והכל יבוא בהבנה ובהסכמה".
יוסי שריד: אבל, יש כיפוף ידיים בלתי פוסק.
יוסי שריד: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, כשאומרים: מסורת, הוא שהתלמידות והתלמידים שיושבים כאן ובמקומות אחרים הם יהודים.
יוסי שריד: הם יהודים על-פי מסורתם, הם יהודים על-פי ההסטוריה שלהם, הם יהודים על-פי השפה שהם מדברים והם יהודים על-פי ההחלטה של כל אחד ואחד מהם לקשור את גורלו בגורל העם היהודי, אבל הם לא חייבים לקבל מסורת במובן שאם במקרה אבא של אחד מהם הוא יהודי והאם לא יהודיה אז אנו רואים גם אותו כיהודי.
יוסי שריד: השאלה היא עד איפה אנו לוקחים את המסורת.
פרופ’ אלישע האס: השאלה, ששאלתי,- - - האורגניזם הזה.
זבולון אורלב: רבותי, אנו כבר גמרנו.
יוסי שריד: לי מספיק שהאבא יהודי.
יוסי שריד: דרך אגב, לי מספיק גם פחות.
זבולון אורלב: אנו כבר גמרנו גם את זמן הפציעות.
זבולון אורלב: עכשיו, חסרה לנו חצי השעה הראשונה של האיחורים של האנשים.
זבולון אורלב: למעשה, רק פתחנו בדיון.
זבולון אורלב: אני שמח, שיכולנו לגעת בקצה המזלג בנושא שמבחינתנו הוא חשוב ואקטואלי.
זבולון אורלב: אני מאחל לכולנו חג חנוכה שמח.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך.
זבולון אורלב: הנושא היום הוא דו"ח ועדת הקריאה.
זבולון אורלב: אני רוצה לחזור ולהזכיר שבעשור האחרון התנהל ויכוח עמוק בין שיטת ההוראה המסורתית להבנת הנקרא, לבין הגישה הנקראת השפה כמכלול, או השפה השלמה.
זבולון אורלב: בדצמבר 2000 מונתה ועדה, בעקבות יוזמה של ועדת החינוך.
זבולון אורלב: זו הייתה ועדה משותפת ע"י ראש הוועדה וע"י מנכ"לית משרד החינוך דאז, וראש הוועדה הייתה פרופסור רינה שפירא, שזו ההזדמנות לאחל לה רפואה שלמה והחלמה מלאה.
זבולון אורלב: יושב פה נציג הוועדה, פרופסור רם פרוסט.
זבולון אורלב: , והוועדה מסרה את ממצאיה לוועדה ולמנכ"לית.
זבולון אורלב: נושא זה הוא מהעקרוניים ביותר מהנושאים שאנו דנים בהם, שכן הוראת הקריאה היא היסוד והבניין לכל מערכת החינוך, בלי מיומנויות יסוד להבנת הנקרא והכתיבה אין שום סיכוי להצליח, לכן ראינו בזה חשיבות רבה.
זבולון אורלב: ההמלצות העיקריות של ועדת הקריאה כללו את העקרונות מוסכמים של הוראת הקריאה שיכילו את כל המרכיבים שהדו"ח ראה אותם כחיוניים ואינני רוצה כאן להאריך ולפרט עליהם.
זבולון אורלב: באופן כללי הדו"ח ראה את שנת הלימודים תשס"ב כשנת מעבר שבה תהיה היערכות.
זבולון אורלב: האמת היא ששנת הלימודים החלה בצלצולי טלפון רבים שקיבלתי בהם אמרו לי שמשרד החינוך לא מתייחס, ולא מיישם, ומצאתי את עצמי בעמדת הגנה על המשרד.
זבולון אורלב: אמרתי, תנו למשרד את הזמן הדרוש כדי להיערך ולהתארגן.
זבולון אורלב: משרד החינוך זו רכבת ארוכה מאד שלא עושה תפניות מיידיות של 90 מעלות כי יש סכנה של התהפכות.
זבולון אורלב: לכן המשכנו לבקש מהמשרד להמשיך ולהיערך ליישום ההמלצות ככתבן וכלשונן ובמלואם.
זבולון אורלב: מהזמן הקצר שקבענו לצורך קיום הישיבה, כולנו מגלים אופטימיות שהיום נצא שבעי רצון, אז אני מציע לשמוע את מנכ"לית המשרד.
4400: אני אפתח במשהו עדכני, מאתמול בערב, נר ראשון של חנוכה, התכנסנו לראשונה חברי ועדה חדשה שהקימותי.
4400: ועדה למימוש ויישום המלצות ועדת הקריאה.
זבולון אורלב: ועדה חיצונית?
זבולון אורלב: מי עומד בראשה?
4400: זו ועדה מעורבת, בראשה עומד פרופסור יוסף שימרון מאוניברסיטת חיפה, חברים בה פרופסור רם פרוסט מהאוניברסיטה העברית, פרופסור סוראל קן מהאוניברסיטה העברית שהובא לנושא של ההערכה, הוא מתמחה בזה וחשוב היה לנו לצרף אותו.
4400: פרופסור פרוסט היה גם חבר בוועדה הקודמת של פרופסור רינה שפירא, כשנציג נוסף מהוועדה הקודמת זו פרופסור איריס לביא מאוניברסיטת תל-אביב שגם היא מומחית לנושא.
4400: נוסף להם פרופסור דוד שר מאוניברסיטת חיפה.
4400: כל הארבעה הם פרופסורים שמתמחים בהוראת הקריאה והכתיבה.
4400: לצדם שילבנו נציגים מהמכללות להכשרת עובדי הוראה, חשוב שנראה את אחרון האנשים המגיעים אל מול המורים בהנחיה ממשרד החינוך שילבנו את יו"ר המזכירות הפדגוגית פרופסור יעקב כץ, את מר יצחק כהן מנהל המנהל הפדגוגי, את מר אדי הרשקוביץ סמנכ"ל לתקציבים, משום שכל התוצרים של הוועדה - - -
זבולון אורלב: חשבתי שהוא יודע לקרוא רק מספרים, לא ידעתי שיש לו הבנת הנקרא.
4400: מעבר להבנת הנקרא, הוא יצטרך לתקצב את התכניות, ואלה תכניות שתדרושנה הרבה מאד השתלמויות והטמעה בשטח.
4400: גם את דוקטור יצחק תומר אשר על ההשתלמויות ועל הכשרת המורים, וגברת צופיה יועד שהיא היום הסגנית של מנהל אגף תכניות לימודים במשרד שכולל בתוכו גם את נושא של ספרי לימוד.
4400: כל הגורמים הללו, שיחד אתי שחברה גם בוועדה הזו, מתכוונים להיות מאד אופרטיביים, והראיה שכבר פרופסור שימרון בסוף המפגש הראשון כבר קבע ועדות, כאשר בכל ועדה יש שילוב של אנשי אקדמיה וגם אנשים מהמשרד.
4400: הוועדה הקימה צוותי עבודה לבדיקה ואישור של תכניות לימודים קיימות, לבניית מנגנון הערכה של הישגי הקריאה וכן להנחיה והדרכה של השתלמויות מורים.
4400: ברוח הדברים הללו קמו תת ועדות או ועדות משנה שכל אחת יש לה את התפקיד של בדיקת התכניות הקיימות בספרי הלימוד, מה כן ומה לא מותר להשתמש, ההערכה כדי שנציב סטנדרטים ובדיקה של אותן תכניות בטווחי זמן שונים.
4400: למשל בתחילת כיתה ב' כבר נעשית בדיקה ארצית של כל הילדים, של מה מצבם בקריאה, כאשר נגדיר להם רף שאליו הם צריכים להתכוונן, ונקבע עוד נקודות בהמשך הדרך.
4400: גם הנושא של השתלמויות מורים, בהכשרת מורים, גם preservice וגם inservice, אלה שמכשירים עצמם להוראה ואלה שכבר נמצאים במערכת.
4400: כל תת הוועדות יזמינו אנשים - - -
זבולון אורלב: מה המנדט של ועדת שימרון?
זבולון אורלב: היא קבלה מינוי בכתב?
4400: אתמול גיבשנו סופית את החברים והיא תקבל בימים הקרובים כתב מינוי.
זבולון אורלב: ומה יהיה המנדט לה?
4400: המנדט שלה מאד אופרטיבי, זאת אומרת שהחלטת שלה הן החלטות שתחייבנה את המשרד, גם בתקצוב מתאים וגם במימוש בפועל.
זבולון אורלב: השאלה אם המנדט שלה הוא יישום המלצות ועדת הקריאה.
4400: כן, זו הכותרת הראשית.
4400: אמרתי בתחילת דבריי, זו ועדה למימוש ויישום המלצות דו"ח ועדת שפירא.
4400: ויתרנו על ועדה פנימית , הייתה הבחנה בין ועדה חיצונית לפנימית, וויתרנו על פנימית ושילבנו את הכוחות כדי שיעבדו יחד.
4400: דבר נוסף, אחת מהמלצות פרופסור שימרון הייתה שנציב אדם שיאגוד אצלו את כל הטיפול בנושא הקריאה, מין מפמ"ר לקריאה, שתהיה לו סמכות כלפי כל היחידות במשרד, גם בהנחיות וגם בתקציבים, ואיציק כהן הציע שאדם זה יהיה אחד מאנשי האקדמיה שחברים בוועדה, ויהיה בחצי ממשרתו, איש מהמשרד.
4400: עוד לא בחרנו מי אבל זה יהיה אחד מהארבעה שהזכרנו.
רם פרוסט: אני מוצא את עצמי במצב שאני לא רגיל אליו, שבו יש לי רק מחמאות לומר.
רם פרוסט: היום נסגר מעגל שמביא לאחד השינויים, בעיניי הדרמטיים ביותר במערכת החינוך, במספר עשרות השנים האחרונות.
רם פרוסט: עם אופציה לשינוי כל נושא הוראת הקריאה בישראל, והמעגל הזה נסגר, אחרי שעמלו עליו הרבה, אבל בעיקר בגלל שלושה אנשים שאני אמנה אותם, כי אני חושב שזה חשוב שירשם ברקורד הציבורי.
רם פרוסט: אני אמנה אותם לפי סדר הא' ב' אבל הסדר הוא גם הסדר הכרונולוגי.
רם פרוסט: קודם כל יו"ר ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת אורלב, שבאומץ הקים את הוועדה הזו, שבאנגלית אומרים: long time over due שאם הייתה קמה לפני 15 שנה, לא היינו נמצאים היום איפה שאנחנו נמצאים.
רם פרוסט: הוא מינה את ועדת שפירא, ועל כך אני חושב שמגיע לך כל הכבוד.
רם פרוסט: פרופסור רינה שפירא שהייתה יו"ר הוועדה ולא נמצאת פה היום, שניהלה את הוועדה ביד רמה הוציאה מתחת ידיה דו"ח שלמיטב ידיעתי אפילו ביקשו את תרגומו בארצות הברית ששמעו הגיע לשם, והפידבק שאנחנו מקבלים עליו הוא רק חיובי.
רם פרוסט: הניהול של פרופסור שפירא וכתיבת הדו"ח בהחלט ראויים לציון.
רם פרוסט: לבסוף מנכ"לית המשרד, רונית תירוש, שבאומץ בלתי רגיל, מול פקידות המשרד שניהלה את הוראת המשרד בצורה שונה מאד מהכיוון שמסתמן היום, הקימה ועדה ציבורית חיצונית שכוללת הרבה אנשי אקדמיה שהתמחותם, לא רק בתחום הקריאה, אלא גם בתחום הפסיכומטריקה בהערכת הקריאה.
רם פרוסט: היא שילבה אנשים מרכזיים ממשרד החינוך על מנת לשדר we mean business.
רם פרוסט: זה עוד נכון שהצעד הזה היה רשום בדו"ח, כחלק מהמלצות הדו"ח אבל יישומו אינו פשוט וכל חברי הוועדה בהחלט אסירי תודה למנכ"לית על הצעד האמיץ הזה.
רם פרוסט: אתמול בהחלט היה יום גדול להוראת הקריאה בארץ, כשהוקמה ועדה והייתה ישיבתה הראשונה, וצוותי העבודה שלה נכנסים לבודה ישר כבר השבוע.
רם פרוסט: הם יבדקו את כל חומרי הלימוד הקיימים, הם יאשרו תכניות לימוד.
רם פרוסט: יש ועדות שיעסקו בתקצוב השתלמויות של המורים, ולהערכתי התהליך הזה לא יהיה תהליך פשוט, חלקו יסתיים יותר מהר, חלקו יותר לאט, אבל תוך שנה עד שנתיים נוכל להגיע לסידור מערכות מוחלט להוראת הקריאה בארץ.
רם פרוסט: אם הדבר הזה אכן יקרה, אז אני חושב שאחד השינויים החינוכיים והחברתיים המרכזיים ביותר במדינה התרחשו פה.
רם פרוסט: אני, שתמיד סקפטי לגבי האפשרות לשנות משהו בארץ, חושב שזו דוגמא בודדה שאני מכיר איך, כתוצאה משורה של צעדים אמיצים, של מספר מצומצם של אנשים, יכול להתרחש שינוי כל כך משמעותי, ואני מקווה שאכן יתרחש.
רם פרוסט: תודה רבה.
4400: אני רוצה להוסיף לשבחים את השרה - - -
זבולון אורלב: תשאירי את זה לי.
זאב דורות: יו"ר ארגון המנהלים בהסתדרות המורים.
זאב דורות: קודם כל אני מברך את כל מי שיזם את הקמת הוועדה, ואת מסקנותיה שקראתי בתשומת לב רבה.
זאב דורות: נקודה אחת בלבד שאינה מופיעה במסקנות ומפריעה לי, היא משהו שקרה לפני שנים והוא המסר שהובר למורים שעסקו במלאכה, בעיקר מורות, וזאת שיטת ההנחתות של משרד החינוך.
זאב דורות: כלומר, אתן אמנם אקדמאיות, אמנם למדתן ואתן עוסקות במלאכה, אבל אתן לא יודעות שום דבר, אנחנו יודעים יותר טוב מכם, תתחילו לעשות רק מה שאנחנו עושים, תוך שיטה של גם כפייה וגם הפחדה.
זאב דורות: בגישה החדשה שמופיעה פה במסקנות, עם הרעיונות החדשים, חסרה נקודה אחת והיא המסר החדש למורים.
זאב דורות: כלומר, הרעיון של להבהיר למורים שאנחנו סומכים עליכם שתתאימו את שיטות הלימוד לתלמיד, ולא שיטה אחידה שניסו להנחיל בארץ.
זאב דורות: בדיוק כפי שבצבא הסמל שיוצא עם הכיתה שלו לשדה ללא המג"ד וללא המ"מ, הוא האחראי בשטח, כך אותה מורה עם הכיתה, היא זו שצריכה להחליט איזו שיטה תותאם לתלמיד, וגם לדרוש ממנה אחריות למעשים שלה.
זאב דורות: כלומר לבנות מערכת בקרה אשר תבדוק מה נעשה בשטח ומה האחריות של האנשים שעוסקים במלאכה.
זבולון אורלב: תודה שי לחמן בבקשה.
שי לחמן: אני מבקש להצטרף למחמאות ולדברי השבח שנאמרו כאן, כמובן להוסיף את שרת החינוך, שבאותה ישיבה משותפת שבה הוצג דו"ח הוועדה היא הצטרפה מיד והודיעה שתאמץ את המלצות הוועדה וספרה גם מניסיונם של ילדיה.
שי לחמן: באופן מיוחד אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת זבולון אורלב שמלכתחילה לקח על עצמו לקדם את המהלך הזה, שאני מקווה שיוביל למפנה, ואני לא רוצה לדבר במונחים של מפנה היסטורי, אבל אין שום ספק שאם המלצות הוועדה יישומו כמקשה אחת כרוחן וכלשונן, אזי תהיה פה מהפיכה, ואז אולי נחזור ונראה את ילדי ישראל שולטים במיומנויות הקריאה בגיל צעיר.
שי לחמן: חבר הכנסת אורלב דחף את המהלך הזה מלכתחילה.
שי לחמן: אני רוצה לציין גם את פרופסור רינה שפירא שניהלה את הוועדה ביד רמה ובזרוע נטויה, וגם הדו"ח שיצא תחת ידיה הוא דו"ח טוב, למרות שחשבתי שהיה צריך להיות קצת יותר חריף וחד משמעי, אבל התוצאות מדברות בעד עצמן.