GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי לחמן: בנקודה הזו אני רוצה ברשותך, גברת תירוש, להתייחס לשיחה אחרונה שהייתה לנו, אמרתי למנכ"לית שאני יודע שיש לה תכניות גדולות, ואני מניח ומקווה שבתקופת כהונתה היא תפעל ותיישם את מרבית תכניותיה.
שי לחמן: אבל, בנושא הספציפי זה, אם היא אכן תאמץ את המלצות הדו"ח ותיישם אותם , תעמוד על כך ותחולל את המהפך הנדרש, אז לא רק מבחינתי, אלא מבחינת ציבור ההורים כולו, ועשרות ומאות אלפי תלמידים במדינת ישראל, היא כבר עשתה את שלה.
שי לחמן: לסיום, עוד נקודה אחת, אחת ההמלצות העיקריות של דו"ח שפירא זו הקמת אותה ועדת היגוי.
שי לחמן: דובר שם על הרכב של שבעה עד תשעה חברים במינוי שר החינוך בהשתתפות המנכ"לית, אנשי אקדמיה וכך הלאה.
זבולון אורלב: אחרת, כבר הוקמה הוועדה.
שי לחמן: אני יודע שהוקמה הוועדה, אבל אני מבין שאין בוועדה הזו נציג של הורים או ארגון הורים אז אני מבקש למחות על כך, ואני פונה ליו"ר הוועדה להפעיל את השפעתו ולדאוג לכך.
שי לחמן: אני חושב שצריך להיות גם נציג הורים וגם נציג מורים.
זבולון אורלב: עו"ד טלי גל מהמועצה לשלום הילד.
טלי גל: אני לא רוצה לחזור על הברכות למרות שאני שותפה להן.
זבולון אורלב: אני לא מתנגד שתחזרי על הברכות.
זבולון אורלב: אני מתכוון למנכ"לית, לא לי.
טלי גל: אני באמת שותפה לברכות, וגם לתקוות מעכשיו והלאה, ואני רוצה להוסיף עוד משהו ברמה היותר רחבה.
טלי גל: אני מקווה שמשרד החינוך מקבל את המסר ואת מסקנות הוועדה הזו בצורה הרחבה גם לגבי דברים אחרים.
טלי גל: לגבי האופן שבו מתקבלות החלטות על שינויים מבניים ושינויים אחרים במשרד החינוך.
טלי גל: החשש שלנו וזה חשש שהתממש במקרה הזה, זה שמתקבלות תכניות ומתקבלות החלטות לשינויים בלי לבדוק אותם באופן מתמשך על ידי מחקרים והערכות בצורה מבנית של בדיקת הנושא.
טלי גל: אנחנו חוששים שהדבר הזה עלול לקרות גם בתחומים אחרים, ואני מקווה שהמסר הזה יעבור.
2411: אני רוצה להגיד רק מילה אחת.
2411: יש פה מה שנקרא אקטיביזם חינוכי.
2411: לוקחים את השור בקרניו ועושים דבר.
2411: אנחנו, יחד ם המנכ"לית ועם כל הוועדה הולכים לעשות את זה גם בתחומים אחרים.
איציק כהן: שתי הערות.
איציק כהן: האחת, אני לא מתרשם משיחות רבות עם מנהלים ומורים שהמנהלים הם כאלה נפחדים וכפיה והפחדה גרמו להם לכופף את קומתם, יש לי דעה הרבה יותר חיובית על המנהלים מכפי שהוצגה פה.
איציק כהן: הערה שניה, אחת מהמלצות הוועדה אומרת שלכל בית ספר תימצא ספריה של ספרות יפה וספרי עזר.
זבולון אורלב: הבנתי מה הנושא.
איציק כהן: מאחר וכולנו יודעים שגדענו בצורה קשה וכואבת את כל מה שקשור בספריות בבתי ספר בעקבות החלטה שהתקבלה בוועדת החינוך של הכנסת על ביטול האפשרות של גבייה של תשלומי רשות בנושא הזה, אני מבקש ממך אדוני היו"ר, תחזור ותשקול את העניין שנית.
איציק כהן: אנחנו לא רוצים מקורות תקציבים נוספים.
זבולון אורלב: אתה תופס אותי ביום לא טוב, ביום שבו מתפרסם דו"ח העוני, לבוא ולדבר על תשלומי הורים, "בבית התלוי לא מזכירים את החבל".
זבולון אורלב: אני חושב שזו יציאה לא טובה.
איציק כהן: אני מוכן להעלות את זה יום אחר, אין בעיה.
זבולון אורלב: אני שמח שעדיין לא איבדנו את חוש ההומור, אבל אני חוזר ואומר, אנחנו חושבים שספריות בבתי ספר הם חשובות וחשובות מאד.
זבולון אורלב: אבל אם המקור לכך הוא תשלומי הורים, אנחנו חושבים שהמחיר אינו שווה בצער רב.
זבולון אורלב: אין תשלומי רשות דיפרנציאליים.
זבולון אורלב: לו היו תשלומי רשות דיפרנציאליים במקומות שיכולים ישלמו ההורים ובמקומות שלא יכולים שזה יהיה פרוגרסיבי ולא רגרסיבי, יש על מה לדבר.
זבולון אורלב: תציעו כזו תכנית, שבמקומות שלא יכולים המשרד ישלים, זה יכול להיות מעניין.
זבולון אורלב: כרגע תשלומי הורים הם רגרסיביים והם מהגורמים לפערים האלה.
זבולון אורלב: לכן, לצערי, לא תמצא אוזן קשבת בכל מה שקשור לתשלומי הורים וגם אם הייתה כניסה נחבאת והיינו ותרנים כי נכנסה קדנציה חדשה ולא רצינו להכביד, אז אולי שוב נשים ידנו בעניין, אבל אני לא רוצה להשבית את החגיגה היום.
קריאה: יש הצעת חוק?
זבולון אורלב: יש הצעת חוק שמונחת על תוספת בביטוח הלאומי, אני יודע שאתם בעד אבל הבעיה היא שאין לכם השפעה על שר האוצר משום מה, לא רק בעניין הזה גם בעוד כמה עניינים אחרים.
זבולון אורלב: אני רוצה קודם כל לומר דברי הערכה לשרת החינוך.
זבולון אורלב: אני יודע, גם כאיש פוליטי, שזה לא כל כך פשוט לקבל דו"ח חיצוני ולהתמודד מול פקידות, כפי שרם ציין.
זבולון אורלב: מה עוד שהיא לא הרתה ולא ילדה את הדו"ח הזה ולא הייתה שותפה, והיא מקבלת דבר מוצנח.
זבולון אורלב: אני זוכר את כל הלבטים.
זבולון אורלב: לכן, דווקא כגודל הספקות שהיו לה, כך גודל התודה וההוקרה שמגיעה לה, כי היא נושאת באחריות והיא קבלה את ההחלטה ואני חושב שהיא ראויה בכנסת לגיבוי להוקרה של ועדת חינוך והתרבות.
זבולון אורלב: זו דוגמא טובה לשירות הציבורי במנהל בשלטון כיצד שרה, מאמצת המלצות דו"ח ציבורי ומבצעת אותו באומץ ונחישות.
זבולון אורלב: כמובן שאנחנו יודעים שלכל מנכ"ל יש את החלק המרכזי שלו בקבלת החלטה ובביצוע החלטה, ומי כמוני יכול להעיד על כך, לכן אני חושב שגם המנכ"לית, גברת רונית תירוש, ראויה לכל מילת שבח שיכלה להוציא מהכוח לפועל את החלטת המדיניות שקבעה השרה, לעצב את אותה ועדה שנראית על פניה כוועדה מאד רצינית וראויה.
זבולון אורלב: כולנו בתחושה שהאסימון נפל ואני באמת חושב שזה יום בשורה למערכת החינוך ויום בשורה גם לגופם של דברים בהוראת הקריאה, אבל גם בכל ההתנהלות של קבלת המלצות של ועדה מקצועית רצינית שישבה וכתבה את אחד מהדו"חות החשובים של מערכת החינוך, בוודאי בשנים האחרונות.
זבולון אורלב: היה דו"ח וילנאי בחמש השנים האחרונות ומי יכול להצביע על עוד דו"ח רציני שמשפיע על הליכים מאד בסיסיים ומאד מרכזיים, אין עוד כזה.
זבולון אורלב: זה בעצם הדו"ח היחיד.
שי לחמן: רק שלא יקרה לדו"ח הזה מה שקרה לדו"ח וילנאי.
זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שעוד נגיע לדיון על דו"ח וילנאי.
זבולון אורלב: אל תהיה כל כך פסימי, 22 מתוך 26 סעיפים כנראה נמצאים בהליכי יישום, אני בודק את זה.
זבולון אורלב: גם שם זה חלק מהתפקיד שלנו.
זבולון אורלב: אני חושב שמבחינה זו גם ועדת החינוך והכנסת מילאה את תפקידה הציבורי, היה פה שילוב מנצח שמי שמרוויח מזה הם ילדי ישראל.
זבולון אורלב: הואיל ועסקנו בדו"ח העוני, כולם מבינים שהאמצעי היחידי להיחלץ ממצוקה זה חינוך והשכלה.
זבולון אורלב: אם היום תרמנו תרומה חשובה, אז אני חושב שדיינו בכך.
זבולון אורלב: אני רוצה להודות לכולכם, הישיבה נעולה.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת של ועדת החינוך והתרבות העומד בסימן הספרות העברית שיזם שר המדע התרבות והספורט מתן וילנאי שהוזמן לכאן יחד עם משרדו ויחד עם מנכ"לו אריה שומר.
זבולון אורלב: קבלתי את התנצלותו של מיכה יינון שלא יכל להשתתף כי אביו אושפז ונמצא לצערנו במצב לא יציב, נתפלל לשלומו ולהחלמתו.
זבולון אורלב: אנחנו מציינים השבוע את יום הזיכרון למחיה השפה העברית אליעזר בן יהודה, ואין ספק שהסימן הראשון לתחיית העם היהודי בהיסטוריה החדשה במדינת ישראל זו תחיית השפה העברית.
זבולון אורלב: אנחנו שנולדנו לתוך השפה העברית, בעיקר ילידי הארץ, קשה לנו לפעמים להבין ולהעריך כשקוראים בספרים, את כל המאבקים ששפה מחדשת את עצמה והופכת להיות שגורה כאחת ההסכמות הלאומיות הרחבות ביותר.
זבולון אורלב: גם אם אנחנו מקוטבים שסועים וקרועים במיליון ואחד עניינים, מדיניים, חילוניים דתיים עשירים ועניים, ותיקים ועולים, אין ספק שהשפה העברית הפכה להיות הבסיס התרבותי הרחב ביותר.
זבולון אורלב: בתרבות אין דברים אוטומטיים, אנחנו סבורים שנכס תרבותי והסכמה תרבותית רחבה הופכת להיות נכס צאן ברזל כשהיא הופכת להיות מובנת מאליה.
זבולון אורלב: ברור שתמיד יש איומים וסכנות דווקא בדור של גלובליזציה ודור של אינטרנט ודור של חברה רב תרבותית, ויש לפעמים עניינים גם בתור היותנו מדינה קולטת עליה.
זבולון אורלב: אין זה סוד שהעליה העצומה מרוסיה יצרה כל מיני ניסיונות לפתח תרבות בשפה הרוסית עד כדי לפעמים דחיקת השפה העברית, כולל בתי ספר בשפה הרוסית.
זבולון אורלב: אבל לשבחה של העליה מרוסיה, אפשר לומר שבסך הכל הכולל שגם היא קבלה את השפה העברית כנכס צאן ברזל בסיסי שאנו מקיימים כאן כעם יהודי במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני חייב לציין שבחצי שעה הראשונה קיימנו ישיבה שדנה בהוראת הקריאה במוסדות החינוך.
זבולון אורלב: כידוע, בעשור האחרון התגלה ויכוח נוקב בין שיטת ההוראה המסורתית, השיטה הפונטית הצלילית לבין השיטה שנקראת "השיטה כמכלול", שטוענת שלא מלמדים את הילד לדבר כי הוא רוכש זאת מכוחו הטבעי, כך אין צורך ללמד את הילד לקרוא כי גם את זה הוא ירכוש מהסביבה הטבעית שלו, ואני אומר הכל כמובן באופן כוללני ביותר.
זבולון אורלב: נוכחנו כישלונות הקשים ביותר במוסדות החינוך בתחום ההוראה, עד כדי כך שכשליש מתלמידי חטיבות הביניים נכשלו במבחני הבנת הנקרא, אז מה לנו לדבר על השפה העברית, כולנו שומעים לפעמים את השפה העילגת לפעמים של תלמידנו.
זבולון אורלב: בעקבות הכישלונות הקמנו ועדה ציבורית מומחית בראשותה של פרופסור רינה שפירא שפסקה את מסקנותיה לפני כחצי שנה והיום באמת התבשרנו סוף סוף שמשרד החינוך הקים את כל המערכות וקיים את כל המערכות לשביעות רצונם של אותם חברי ועדה כדי ליישם את ההמלצות כרוחן בלשונן ובמלואן.
זבולון אורלב: אדוני השר, בהחלט, אם רצית שבוע תרבות בסימן השפה העברית, אתה יכול היום גם לברך על אותו הישג שמומחי קריאה ראו זאת היום כיום היסטורי במערכת החינוך.
זבולון אורלב: אנחנו בהחלט חשבנו שראוי להיענות לפנייתך, שציון השבוע הזה יכיל גם את המימד הפרלמנטרי של ועדת החינוך והתרבות ואנחנו ברצון רב, אהבה ופתיחות רבה החלטנו על הדיון הזה על מעמדה, מקומה ומה ניתן עוד לעשות כדי שהשפה העברית לא רק תחיה אלא גם תחיה לתפארת ותמשיך להיות המוסד התרבותי שלנו לכל דבר אפשרי.
זבולון אורלב: יושב אתנו גם יו"ר אגודת הסופרים מר ארז ביטון ומנכ"ל האקדמיה ללשון ד"ר נתן אפרתי ועוד אורחים נכבדים, בינהם יו"ר המדור לספרות במועצה הציבורית לתרבות ואמנות מר מירון איזיקסון ועוד חברים נכבדים וחשובים נוספים.
זבולון אורלב: אדוני השר בבקשה.
מתן וילנאי: קודם כל אני מודה לחבר הכנסת אורלב שאפשר את המפגש הזה.
מתן וילנאי: אני מצטער שהוא עדיין בחדר הצנוע הזה, הוא צריך להיות במליאה ואני אדאג שבשנה הבאה זה יהיה במליאה.
מתן וילנאי: בתקווה שעדיין נהיה בממשלה.
זבולון אורלב: אתה יכול לעשות את זה גם כחבר באופוזיציה.
מתן וילנאי: אבל אז זה יהיה יותר בעייתי.
מתן וילנאי: אני חייב להגיד כמה מילים והייתי רוצה לשמוע מהאנשים שיושבים פה.
מתן וילנאי: ארז בוקר טוב.
ארז ביטון: בוקר טוב.
מתן וילנאי: איך זה היה אתמול ביבנה, זה הצליח?
ארז ביטון: זה היה מקסים.
מתן וילנאי: איך היה עם התלמידים?
ארז ביטון: היה נפלא.
ארז ביטון: אם אתה מדבר עם התלמידים בגובה העיניים מלב אל לב, אתה יכול להעביר אליהם כל מיניי דברים.
ארז ביטון: החיבור אתם היה חיבור שלפעמים אפילו קשה להסביר אותו.
ארז ביטון: הם צמאים הם רגישים הם אינטליגנטיים והם זקוקים כל הזמן למגע, לחיבוק באמצעות מילים, במגע.
ארז ביטון: הם מדברים עברית, שרים עברית ולפעמים גם מלמדים אותי משהו.
ארז ביטון: אמרו לי לפנות לשיר נער שוליים של להקת נער שוליים שנקרא "קפה רמה" ורצו לרמוז לי שם על היחסים בין מרכז לפריפריה.
ארז ביטון: אני אשמע את השיר ונראה.
מתן וילנאי: אני רוצה להוסיף עוד כמה מילים.
מתן וילנאי: נתחיל ברובד הגבוה ביותר.
מתן וילנאי: התרבות הישראלית היא חלק מרכזי בביטחונה של החברה הישראלית.
מתן וילנאי: לצערי החברה הישראלית הפכה להיות חברה לוחמנית מטריאליסטית שערכי הרוח קצת נזנחו בה.
מתן וילנאי: חושבים שהעוצמה שלנו תבוא מדברים אחרים, היא לא תבוא מדברים אחרים, היא תבוא רק מהעוצמה הרוחנית שלנו, מהעוצמה התרבותית שלנו ולא משום דבר אחר.
מתן וילנאי: מה שעומד על הפרק בחודשים האחרונים, למעלה משנה, זה לא עוצמתו של צה"ל ולא עוצמתו של השב"כ, אלא עוצמתה של החברה כחברה.
מתן וילנאי: חברה שאין בה תרבות היא חברה חלשה יותר, ולא משנה כמה טנקים יש לה ולא משנה כמה מטוסים יש לה.
מתן וילנאי: בסוף אלה בני אדם, ואם בני האדם יהיו חלשים, אנחנו נהיה חלשים.
מתן וילנאי: לכן אנחנו עוסקים בדיון שראוי להיות מקומו בוועדת חוץ וביטחון ולא בוועדת החינוך.
מתן וילנאי: זה הנושא שבו אנו עוסקים.
זבולון אורלב: אני מוכן להיות יושב ראש ועדת חוץ וביטחון.
מתן וילנאי: אומר לכם את זה אדם שרק 36 משנותיו בילה בביטחון והשתתף בכל מלחמות ישראל ופיקד על פעולות שגם נכדיכם לא ישמעו עליהם, בקצוות הארץ.
מתן וילנאי: תאמינו לי שאני יודע על מה אני מדבר.
מתן וילנאי: לכן, כפי שחבר הכנסת אורלב ציין, קבענו שכל שנה יהיה שבוע תרבות, וכל פעם בנושא אחר.
מתן וילנאי: התחלנו השנה בנושא הספרות, והקביעה היא שבכל מקרה זה יהיה תמיד על יום האזכור של אליעזר בן יהודה, מחיה השפה העברית, שהוא גיבור התרבות האמיתית את מלחמת השפות, מי שמכיר כאם מכיר, ומי שלא מכיר ראוי שיכיר, שהייתה בתחילת המאה הקודמת.
מתן וילנאי: בטכניון התחילו ללמד בגרמנית, באה קבוצה של פרופסורים ייקים, שבכלל לא האמינו שבעברית אפשר ללמד דברים מדעיים, זה לשון קודש, זה לא לדברים מדעיים והתחילו ללמד בטכניקום, כפי שנקרא בשפתם, בגרמנית, רחמנא ליצלן, עם כל המשמעויות של זה.
מתן וילנאי: היום זה מובן מאילו הודות לאיש, לוחם, כמו אליעזר בן יהודה, שכדור לא שרק מעל ראשו אבל הוא היה לוחם אמיתי.
מתן וילנאי: השנה זה מתחבר כי זה בן יהודה וזו השפה וזו הספרות אבל זה יהיה בשנה הבאה גם מחול או תיאטרון זה ממש לא משנה.
מתן וילנאי: הדבר המרכזי, ואת זה ביקשתי לעשות ולצערי בקטע אחד נכשלנו, לא סתם שאלתי את ארז את מה ששאלתי קודם, כי הדיונים פה הם חשובים, והדיונים במקומות אחרים הם חשובים, וכשאני אהיה מחר עם נשיא בחדרו של אליעזר בן יהודה באקדמיה ללשון העברית זה מאד חשוב.
מתן וילנאי: אבל צריך, כפי שארז אמר, להגיע לילדים בכל פינה ובכל מקום.
מתן וילנאי: לצערי השנה, עם משרד החינוך נכשלנו, אני לא הצלחתי אפילו להבין למה.
מתן וילנאי: זה הגיע לידיעתי מאוחר מידי, לא היה לי אפילו מספיק זמן לדבר עם השרה,שלא היה לי ספק מה היא הייתה מנחה בעניין הזה.
מתן וילנאי: אבדנו את זה, אבל איבדנו את זה פעם אחת.
מתן וילנאי: לא סתם שאלתי את ארז כי ציפיתי שיגיד לי שהם לא נתנו לי אישור להגיע ליבנה, אז אני שמח שלא זאת התשובה ואני מניח שגם החברים האחרים שנמצאים בכל פינה וכל מקום, ויש פה פירוט מדן ועד אילת, יסכימו שהדבר המרכזי הוא להגיע לכל ילד וילדה.
מתן וילנאי: הבוקר הייתי בגימנסיה העברית ברחביה והקראתי להם שיר של יהודה עמיחי, שהוא אחד המשוררים האהובים עלי.
מתן וילנאי: הקראתי לילדים בכיתה יב', שעוסקים ביום זכויות האדם היום, במקרה אצלם זה נושא בית הספר, שיר של יהודה עמיחי שמתחבר לדברים האלה.
מתן וילנאי: הייתי מופתע כמה הם ישבו מרותקים לעניין.
מתן וילנאי: בסך הכל ספרות בסך הכל תרבות, זה מה שמעניין ילדים בגיל 17?
מתן וילנאי: יש להם דברים אחרים בראש.
מתן וילנאי: זה רק מוכיח שאם אנחנו יודעים לעשות את זה נכון, ויודעים לגעת בכל נקודה הדבר הזה יצלח בידנו.
מתן וילנאי: אני קורא בהזדמנות הזו, וגם כאן, חבר הכנסת אורלב הוא בן ברית בעיני לכל אורך הדרך, לעזור לנו להעמיד את התרבות הישראלית במקום הראוי לה.
מתן וילנאי: זה לא קורה הרבה לצערי.
מתן וילנאי: אנחנו נאבקים על זה, והשנה תהיה שנה , שאני מקווה שתהיה טובה מקודמתה, אבל אני לא בטוח בזה כי חרב הקיצוצים חלה על כולם, וכנראה תיפול בסופו של דבר גם על תקציבים שלנו.
מתן וילנאי: נושא הלשון העברית, בסופו של דבר ניצח.
מתן וילנאי: למרות שיש לנו הרבה תופעות, לעיתים רבות מידי, של מילות לעז, אם זה בשלטים, אם זה בשמות של חברות.
מתן וילנאי: בדבר הזה, כל אחד מאתנו צריך להילחם, לא רק האקדמיה, ולגרום לכך שהדברים האלה, לא יעברו מהעולם, כי הם לא יעברו מהעולם, אבל יהיו בגודל המתאים ויצומצמו ככל שניתן.
מתן וילנאי: אפשר בפעולה נכונה לעשות את זה, ואני חושב שזו מצווה המוטלת על כולנו.
מתן וילנאי: על מנת להשאיר את זה בגודל המתאים, שמקובל במקומותינו בעולם רב תרבותי ובעולם גלובלי, כמו העולם שבו אנחנו נמצאים.
מתן וילנאי: אלה בקצרה הדברים שרציתי להגיד ולהודות לכל מי שלקח חלק בעניין, ממשרדי זו דיתי רונן, יש את אמנות לעם, ויש פה חוברת הפורשת את מה שאמנות לעם עושה מנווה מונוסון וניר בנים ונצרת עלית ועד לבני שימעון אשכול אור יהודה וחוף עזה, מתנ"ס נווה דקלים, מטה בנימין, ומטה אשר.
מתן וילנאי: יש פה את הדפדפת הזו עם כל הפעילויות שלה וכמובן שגם על זה אני מברך גם כן, ותודה לכם על נוכחותכם כאן.
זבולון אורלב: תודה רבה לשר, אני מציע שנתחיל, ד"ר נתן אפרתי מהאקדמיה ללשון.
נתן אפרתי: קודם כל אני מבקש לברך את היוזמה של השר מנכ"ל ומשרד התרבות כי בעצם אנחנו תמיד בתמונה, כמו שאמר השר וילנאי.
נתן אפרתי: קודם כל, אם כורכים את זה סביב אליעזר בן יהודה, בוודאי, והרי בכל פעם כשמדברים על תרבות, ממילא נזקקים ללשון העברית, אז כך שאנחנו בוודאי מקומנו מובטח.
נתן אפרתי: הייתי מבקש להידרש לדברים אחדים, אני מסכים לכל הדברים שאמר השר, אם נתחיל מהסוף אז העברית ניצחה, ובכל זאת, הואיל ואנחנו עוסקים באליעזר בן יהודה, אז תרשו לי דקה אחת או שתיים כי שגם אתם תוכלו להנות ולהתרשם מדברים שאליעזר בן יהודה כתב בנושאים האלה.
נתן אפרתי: כל המוסיף גורע לדברי השר וילנאי, שהרי לכאורה זה צריך היה להיות ליידון בוועדת החוץ והביטחון כי אכן זה חוסננו הרוחני.
נתן אפרתי: כשבן יהודה ב- 1910 פגש את מנדלה מוכר ספרים, הוא כתב כך: "וזכורני באיזו תנועה של לגלוג יהודי חריף וקר דיבר אתי כשהייתי ברוסיה לפני 12 שנה ובאתי לבקרו בחדר משרתו ב"התלמוד תורה", אודות החלום הזה של תחיית הלשון.
נתן אפרתי: אבל כוח הדברים יותר חזק מכל פקפוקי המתחכמים , ואחרי זמן מה, שב גם בעל האבות והבנים בתולות הטבע..."שהרי הוא חידש חידושים עבריים מפליגים בתחום של תולדות הטבע אל הלשון העברית, "אך בשמו הספרותי שבו יצר דברים מקוריים בשם מנדלה מוכר ספרים, ומאז התחילה התקופה השניה".
נתן אפרתי: "ובתמוז תרע"ד", חשוב שתדעו, בן יהודה מנה את השנים בתקופה הראשונה מאז חורבן בית שני, ומאוחר יותר מאז הצהרת בלפור.
נתן אפרתי: זה היה האיש, זו הייתה דרכו וכך הייתה כתיבתו.
זבולון אורלב: הייתה לו ספירה מיוחדת?
נתן אפרתי: ספירה מיוחדת מהצהרת בלפור.
נתן אפרתי: כי הוא ראה בהצהרה את הפסגה, והוא צדק לחלוטין.
נתן אפרתי: כמובן שפסגת ההישג של בן יהודה היה כשהוא השיג שהלשון העברית תחשב ותיכלל כלשון רשמית עם הערבית והאנגלית בכתב המנדט.
מתן וילנאי: באיזה שנה נפטר בן יהודה?
נתן אפרתי: בשלהי 1922 תרפה"ג כסלו.
מתן וילנאי: כחמש שנים לספירתו החדשה?
נתן אפרתי: כן, שנה חמישית להצהרת בלפור.
אריה שומר: אתה יודע שבתו חיה היום?
אריה שומר: קח שח רחוק ותצלצל אליה, היא גרה בירושלים בת קרוב למאה, צריך להזמין אותה לכנסת ולשמוע איך היא מדברת עברית.
אריה שומר: קח שח רחוק ודבר אתה.
אריה שומר: אני מגיע אם כן לתמוז תרע"ד, זו הייתה שלהי שנה חדשה שהרי כמו שאמרתי, בן יהודה ספר את השנים מחורבן הבית, זאת אומרת מחודש אב.
אריה שומר: הוא כותב תחת כותרת העיתון "השנה העברית": "למן הרגע ההיסטורי הגדול ההוא בדברי ימי התחייה שלנו, כבר עברו יותר מחמש ושלושים שנה ובעוד שבועות מספר ימלאו שלוש ועשרים שנה ליום מותה של האם העבריה הראשונה.
אריה שומר: " סיפור אגדה משפחתי מופלא, שהרי אשתו נפטרה בדמי ימיה, והוא נשא את אחותה.
אריה שומר: חמדה הייתה אחותה של דבורה.
אריה שומר: הוא כותב כך: "אבל בשנה זו, העם הקטן העברי, שלשון הדיבור והמחשבה שלו היה הלשון העברית, זה העם מעט הכמות שנוצר בדורנו על אדמת אבות, הגיע לבגרות ונעשה בר מצווה.
אריה שומר: על אדמה עברית זו נוצר שוב עם עברי עם קטן.
אריה שומר: אלפי ילדים וילדות משחקים בחוצות ירושלים ובערי יהודה ובכפריה היהודים בעברית וכיוצא בזה.
אריה שומר: .."זה היה שיר ההלל וחשבתי שראוי שנתרשם משפתו ולשונו של בן יהודה שכמובן אין שני לה.
אריה שומר: הנושא השני שהשר הזכיר, וחשוב גם להידרש עליו, בשעתו, האנגלית של היום הייתה בפי בן יהודה הז'רגון דאז.
אריה שומר: הז'רגון דאז היה היידיש שהוא נאבק בה.
אריה שומר: עד כדי כך הדברים הגיעו לכך שבן יהודה פקפק אם כדאי להביא עולים חדשים לארץ בגלל הנושא של הלשון.
אריה שומר: בסופו של דבר ההחלטה הייתה שיבואו וילמדו כמובן, והם באו והצלחנו.
מתן וילנאי: הוא חשב שהשפה הזרה תשתלט על העברית?
אריה שומר: בוודאי, ואני לא רוצה לדבר על מקבילות חלילה, אתה דברת, וגם חבר הכנסת אורלב דיבר, ואני בטוח ומשוכנע שהעברית תנצח ותגבר יותר.
אריה שומר: אבל אני לא אקרא בפניכם, גם אז הייתה בעיה של שלטים.
אריה שומר: כשבאים לשכונת גילה ורואים בניין מרכזי גדול שנקרא "up town" אז זה מקומם.
אריה שומר: תדעו לכם שיש דבר כזה.
אריה שומר: לכאורה זה בטל בתשעים ובכל זאת זה לא מוצלח.
אריה שומר: החוק האקדמי על הלשון העברית, שהמדינה קבלה עוד בראשית קיומה מחייב את מוסדות המדינה בביצוע וקבלת החלטות האקדמיה מבלי שמפעילים כרגע את משטרת אמוני הלשון, דבר שאולי צריך היה אבל לא קיים כרגע.
אריה שומר: אבל בכל זאת הוא איננו במעמד של חוק יסוד.
אריה שומר: אינני מציע להעלות את זה כרגע.
אריה שומר: אני יודע שהעניין נדון בכנסת לפני 15 שנים, היו יוזמות חקיקה על חוק הלשון העברית, אלא שהייתה בעיה עדינה שהרי אתם יודעים שיש לזה זיקה למעמדה של הלשון הערבית, ולכן זה עניין מורכב, אבל לכאורה, אין חוק הלשון העברית שמחייב את השלטים גם לא בנושא המסחרי וגם לא בנושא התיירותי, כמו שהיינו רוצים.
אריה שומר: זו הייתה יוזמה שנפלה אז, אבל חוץ מהנושא של לעז, שאנחנו מתמודדים אתו יום יום שעה שעה במשך עשרות בשנים, ואני מבין שככל שאנחנו קשורים בטבורנו למתרחש בעולם, זה ימשיך להעסיק אותנו, אני חושב שבסך הכל בשם האקדמיה, ולא רק בשם האקדמיה, העברית ניצחה, היא קיימת, אבל צריך לעמוד על המשמר יום יום שעה שעה, ואולי אני אציע הצעה קטנה.
אריה שומר: אני חושב שהיה נחמד לו הכנסת הייתה מוכנה שיהיה לה יועץ לשון, דבר שיכול היה להיות לעזר לכל חברי הכנסת.
זבולון אורלב: אם האקדמיה נותנת את התקן, זה לא רע.
נתן אפרתי: קודם כל המממנים שלנו זה משרד התרבות והם יושבים לימינך ולשמאלך.
נתן אפרתי: תפנה אליהם, הצעתי את הצעה.
נתן אפרתי: אריה שומר: אתם יכולים לעשות את זה גם בחינם.
נתן אפרתי: אנחנו עושים את זה בחינם.
זבולון אורלב: ועדת החינוך משתמשת הרבה באקדמיה ואנחנו נענים בכל דבר ועניין.
זבולון אורלב: אפרופו ה"up town בגילה, אחת מעוזרות המחקר, שראתה שיש דיון בשפה העברית, הביאה לי כותרת מעיתון, מבלי לפגוע במישהו, על שר לשעבר שהעיד בוועדת אור ואומר כך: "מפכ"ל המשטרה לא מילא את הוראתי הפשוטה והברורה ליצור איניציאטיבה דיאלקטית בטריטוריה הטנדנציוזית".
רחמים מלול: די בזה כדי להקים עוד ועדת חקירה.
זבולון אורלב: אם הייתי צריך להקים בוועדת החינוך ועדת משנה לשפה העברית, הייתי שם את חבר הכנסת מלול יו"ר הוועדה.
מתן וילנאי: זה מזכיר לי את ילקוט הכזבים של המורה לעברית שטבע בכנרת והיה קורס של מצילים על שפת הים והוא צעק "הושיעו נא" ואף אחד לא הבין מה הוא רוצה.
מתן וילנאי: אם הייתי מפכ"ל, לא הייתי מבין את ההוראה הזו.
זבולון אורלב: גם אם אני הייתי מקבל כזו הוראה, לא הייתי מבין.
זבולון אורלב: זה העניין הוא לא הבין את ההוראה.
מירון איזקסון: לי מותר להגיד מה שלך לא, גם נותן ההוראה לא הבין אותה.
נתן אפרתי: אתם רואים כמה החיים והמוות ביד הלשון, ודבר שני, בזה מתגדרים פרופסורים באוניברסיטה, בלשון הזו.
נתן אפרתי: אגב, אני רוצה לומר לכם, שיש בעיה קשה מאד במשך כל הזמן במוסדות להשכלה גבוהה ובאוניברסיטאות בנושא של השימוש המופרש במינוח הלועזי.
נתן אפרתי: זה דבר שרווח באוניברסיטאות.
נתן אפרתי: בכל המקומות אבל בעיקר באוניברסיטאות.
זבולון אורלב: מירון איזיקסון, שהוא בעצמו גם סופר משורר וראיתי שהוציאו עכשיו דיסק של עוזי חיטמן עם שיריו.
מירון איזקסון: ראשית, רציתי להגיד, ברשות השר, היו"ר והמנכ"ל של המשרד, אני פה בענייני ספרות, אז אי אפשר לנתק את זה מלשון, הרגשתי זכות מסוימת משום שכשבן יהודה סיים את תפקידו, מי שהחליף אותו הוא "מאיר מזי"א, שאני נינו.
מירון איזקסון: אהרון מאיר מזי"א, שהיה נשיא ועד לשון העברית, חידש בעברית המון מילים כמו אדמת, חצבת, קמור קעור.
מירון איזקסון: הוא היה באמת גאון גדול, והקמנו יחד עם האקדמיה ללשון עברית בירושלים את מכון מזי"א ללימוד תחיית הלשון העברית.
מירון איזקסון: אני יכול להגיד לכם מניסיון אישי שלמרות שלכאורה, או לא לכאורה, הלשון העברית היא הדבר המקובל ביותר בחברה הישראלית, בכל הנוגע לאמצעים, קבלת האמצעים מהרשויות, זה גם משרד התרבות, זה גם עיריית ירושלים, כל רשות שהיא בכל מה שנוגע ללשון העברית, שלכאורה היא הכי מקובלת, אחזקת המכון בנויה במידה רבה מאד על האקדמיה ועלינו באופן פשוט, וזה לא דבר פשוט.
מירון איזקסון: זה מניסיון חיים.
מירון איזקסון: מה שרציתי להעיר לגוף העניין, קראתי פעם במאמר של ידיד הטוב אבי רביצקי, שמזכיר שם שבבריטנקיה של שנות ה- 20, כותבים על ציונות ושם כותב המלומד הבריטי, שהציונות זו התנועה הלאומית של העם היהודי המתחדש, מה שנראה דבר בלתי סביר לחלוטין, אבל הדבר היחיד שיכול להתחרות ולעלות על התחייה הלאומית של עם ישראל בדמיון שבו, זו תחיית הלשון העברית.
מירון איזקסון: זאת אומרת שזה עוד יותר בלתי אפשרי, וכך אמר אותו מלומד.
מירון איזקסון: בזה הפתענו שכן.
מתן וילנאי: אפשר להוסיף מלומד לכאורה.
מירון איזקסון: מה שאני רוצה לומר לגבי הספרות, שהיוזמה של השר וילנאי, ומהעבודה הקרובה אתו אני רוצה לומר לכם שבשבילי, חד משמעי מהזמן הקצר שאני עובד אתו בנושא הספרות וקצת עוזר לו בתור יועץ חיצוני לחלוטין, הדבר שאותי מפליא ומשמח שהתפקיד הזה אצלו הוא איננו ברירת מחדל אלא ההפך, יש לו חדוות יצירה אמיתית בכל מה שנגע לתרבות.
מירון איזקסון: אני חושב שזה דבר יוצא מהכלל, מעטים השרים שעוסקים בנושאי תרבות, שיש להם את הגישה הזו.
מירון איזקסון: השבוע הזה הוא ראיה, והייתי רוצה לציין את דיתי רונן, שאני עובד אתה ויש לה חלק רב בארגון, ואני מודה לה מאד.
מירון איזקסון: אני רוצה להעיר לגבי הספרות העברית שאצלי היא תמיד מתחברת עם ההשקפה היהודית שלי, עם האמונה היהודית שלי.
מירון איזקסון: אני לא חושב שיכולה להיכתב היום בעברית ספרות עברית שמנותקת מהמקורות.
מירון איזקסון: לא במובן שהכותב צריך להיות שומר מצוות, זה בוודאי לא, אלא שהוא צריך להיות מודע למקורות, לעברית, לעומק שבעברית של המקורות.
זבולון אורלב: אתה מדבר על השפה הטכנית?
מירון איזקסון: לא.
מירון איזקסון: על המשמעויות, על המקורות, התכנים.
מירון איזקסון: אני לעולם לא הייתי וכנראה שלא אהיה תלמיד חכם.
מירון איזקסון: אני לומד את המקורות בכתיבה שלי כמשורר.
מירון איזקסון: אני לא אומר שלאחר זה צריך להיות אותו דבר, בניתוק מהמקורות ובריחוק מהם, נעבור סופר סופר מהטובים שלנו ואני אראה לך שמיטב ספרותו קשורה במקורות, במובן שאני רואה.
מירון איזקסון: הציבור, השומר על מצוות, לוקה בזה שהוא לא מבין שתחייה לאומית אמיתית בארץ לא תיתכן בלי תחיית הספרות העברית.
מירון איזקסון: הוא לא מבין על ספרות לא צריך להסתכל רק בתור נסבל, טוב אז יש ספרות.
מירון איזקסון: לא, זה הכרחי, כמו שהרב קוק תפס אגב, התחייה הלאומית שלנו בלי ספרות עברית לא תהיה מלאה.
מירון איזקסון: הציבור החילוני בחלקו לא מבין שספרות עברית חייבת להתייחס למקורות.
מירון איזקסון: כשהלכתי בגמנסיה בהרצליה בתל-אביב למגמה ההומניסטית, הסתכלו עלי כמשוגע.
מירון איזקסון: אמיר היה אתי בכיתה, הייתי שם חובש כיפה יחיד, אמיר היה עם הרוב של 1200 ילדים גלויי ראש.
מירון איזקסון: אז הסתכלו על מי שהולך לספרות כמשוגע, אולי צדקו.
מירון איזקסון: אבל צריך לקחת בחשבון שהרבה ילדים, ואני מצטער לומר את האמת אבל גם הרבה מורים, לא מרבים בקריאה, ואחד הדברים שצריכים לעודד זו קריאת ספרים על ידי מורים וילדים.
מירון איזקסון: לא היה נורא אם גם המורים היו ממלאים את הדו"ח של הספר השבועי.
מירון איזקסון: אנחנו שמחים וחוגגים אבל הבורות היא נוראה.
מירון איזקסון: חבר שלי לקח טרמפ חייל נהדר לפני ימים אחדים, חייל שעובד במחשבים, והוא שאל אותו, מה קדם למה?
מירון איזקסון: מלחמת ששת הימים או מלחמת יום כיפור?
מירון איזקסון: הוא לא שאל פה על ירמיהו וישעיהו.
מירון איזקסון: אז אני לא מדבר על החוברת הזו, אני חושב שצריך שיקראו ספרים ילדים ומורים.
מירון איזקסון: הספרות העברית היא אוצר עצום שיש לנו.
מירון איזקסון: הערה אחרונה, עדיין לעניות דעתי, אנחנו צריכים לדרוש באמנות בכלל, ובספרות בפרט, רמה, ומותר לנו שתהיה היררכיה.
מירון איזקסון: לא כל דבר שנכתב הוא שיר, לא כל דבר שנכתב הוא סיפור, דמוקרטיה לא חלה על אמנות.