GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת זילבר: אני מייצגת גם את ההיסטוריה כאן ולכן אני אתייחס לשני מישורים ואני אתן גם את הדגש שלנו.
<אפרת זילבר: הדברים קיימים.
<אפרת זילבר: בהיסטוריה יש דגש ולומדים על האצ"ל, על הוויכוח האידיאולוגי, על הפעולות השונות, על התרומה של הארגון להעברת שאלת ארץ ישראל לאו"מ ועל ההסדרים של המנדט, על פרשת אלטלנה, על פירוק האצ"ל כאשר בשנים האחרונות, כמעט בכל בחינות הבגרות ניתן למצוא התייחסות לנושא הזה בהרחבה.
<אפרת זילבר: מבחינת לימודי ארץ ישראל, הנושא שאני אחראית עליו, בכל יחידות ההוראה שישנן לומדים על האצ"ל כחלק מהלמידה על המחתרות.
<אפרת זילבר: אני רוצה עוד לומר דבר נוסף והוא שהלימוד בלימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה שם דגש על הוראה חוץ כיתתית.
<אפרת זילבר: זאת אומרת, התלמידים לומדים, מגיעים לשטח ואם מדובר על ארגון האצ"ל, נניח על הפעולות שלו בירושלים, הם אכן מבקרים באתרים הספציפיים בהם נערכו הקרבות.
<אפרת זילבר: זה מישור אחד בו התלמידים נבחנים.
<אפרת זילבר: הדבר השני הוא עבודות החקר שלנו.
<אפרת זילבר: בעבודות החקר שלנו – ויש לנו שני מסלולים שתכף נציג – תלמידים בוחרים לכתוב עבודה כאשר הם חוקרים נושאים ספציפיים שקשורים לאיזשהו אתר ועושים את עבודת הספרייה, מתייחסים למה שהיה בשטח, וארגון האצ"ל כמובן מופיע גם בעבודות החקר האלה.
<אפרת זילבר: יש משהו מיוחד.
<אפרת זילבר: בשנתיים האחרונות בנינו מסלול מיוחד שנקרא מסלול מגש הכסף ובו בעצם תלמידים מגיעים לראיין אנשים שבנו את המדינה הזאת והקימו אותה, אם זה בתחומי הביטחון, אם זה בתחומי הכלכלה, אם זה בתחומי ההתיישבות.
<אפרת זילבר: הרעיון הוא בעצם שתלמידים יגיעו אל האנשים שסיפורם אינו נשמע, יתעדו את הסיפור הזה, יכתבו אותו.
<אפרת זילבר: אנחנו מעוניינים להציג את זה ולהנגיש את זה לכלל הציבור בישראל.
<אפרת זילבר: זה עניין של תיעוד.
<אפרת זילבר: העניין השני הוא המפגש הבין-דורי בין האדם המבוגר לבין האדם הצעיר כי יש ערכים שאי אפשר להעביר ולחוש אתם בלי להפגיש.
<אפרת זילבר: עבודות כאלה נכתבו.
<אפרת זילבר: ישי ציקוטאי, שהוא מורה ובדיוק אצלו הדברים נערכו, יספר על כך.
<אפרת זילבר: יש לי כאן גם עבודה שנכתבה והיא מרתקת כשלעצמה בהתייחס לארגון האצ"ל.
<אפרת זילבר: אנחנו כמובן נעודד ומעודדים לכתוב על הדברים האלה במסגרת 85 שנים לאצ"ל.
<ישי ציקוטאי: אני מורה בנתיבות ללימודי ארץ ישראל.
<ישי ציקוטאי: השנה ערכתי עם התלמידים שלי את עבודות החקר במסלול מגש הכסף.
<ישי ציקוטאי: במהלך הקיץ הקודם יצרתי קשר עם מספר ארגונים ועמותות כדי לבנות משהו ביחד.
<ישי ציקוטאי: היה לי קשר עם איציק שמחון, מנהל ברית חיילי האצ"ל.
<ישי ציקוטאי: בנינו יחד את הפרויקט.
<ישי ציקוטאי: הוא עזר לי מאוד לחבר את התלמידים אל הלוחמים.
<ישי ציקוטאי: בנינו יום מרוכז במוזיאון בתל אביב.
<ישי ציקוטאי: הגענו לשם וביקרנו במוזיאון ולמדנו את הדברים.
<ישי ציקוטאי: לוחמי האצ"ל הגיעו, וחלקם נמצאים כאן, והתלמידים ראיינו אותם שם.
<ישי ציקוטאי: אחר כך הם כתבו את העבודה על הבסיס של אותו ראיון כשכל אחד חידד את העבודה שלו לפי הנושאים שהמרואיין שלו הזכיר.
<ישי ציקוטאי: אחד הרחיב על מחנות המעצר באפריקה, שני הרחיב על תנועת המרי העברי, שלישי הרחיב על הבריחה מכלא עכו וכן הלאה.
<ישי ציקוטאי: קיבלתי מהתלמידים וגם מההורים והצוות משובים מאוד טובים.
<ישי ציקוטאי: התלמידים ממש חיו את העבודה, חיו את הדברים וזאת לא הייתה עוד עבודת ספרייה כזאת שמסכמים מאמרים אלא באמת הם חוו את הנושא וזה יצר אצלם חיבור רגשי שעורר אצלם מוטיבציה ללמידה.
<ישי ציקוטאי: כשהם נחשפו לכל העניין שהוזכר קודם, של ההשתקה המכוונת שהייתה לאחר קום המדינה, זה עוד יותר נתן להם תחושה של שליחות שהנה, אנחנו עוזרים לגלות את ההיסטוריה.
מכלוף מיקי זוהר: תתכונן לסיים כי אנחנו צריכים להמשיך.
<ישי ציקוטאי: זהו.
<ישי ציקוטאי: אני יודע מעמיתים שלי שעשו את הפרויקט הזה שבאמת הצביעו על כך שהלמידה הזאת יצרה חיבור מאוד מיוחד לנושא.
מכלוף מיקי זוהר: חברים, אני רוצה ברשותכם להתקדם.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר בנושא החינוך.
מכלוף מיקי זוהר: המסקנות וההמלצות שלנו הן להעמיק את נושא החינוך והלימוד בכל מה שקשור לאצ"ל במסגרת בית הספר, במסגרת הלימודית השוטפת.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו סבורים שעדיין קיים עוול היסטורי שצריך לתקן אותו ואני חושב שאנחנו צריכים לעשות את זה באמצעות מערכת החינוך.
מכלוף מיקי זוהר: אלה חלק ממסקנות הדיון היום בוועדת החינוך של הכנסת.
מכלוף מיקי זוהר: כמובן שהוועדה מצפה לקבל את תגובת
מכלוף מיקי זוהר: כם בכתב תוך כדי הסבר מה השינויים ומה הדברים שהחלטתם להוסיף למערכת הלמידה החינוכית במדינת ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: ניתן לכם לעניין הזה חודש ימים על מנת שתתנו לנו תשובות ברורות לגבי איזה נושאים אתם כן רוצים לשנות ולקדם במערכת החינוך ומה ההשפעות על תחום הלמידה.
מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, אני רוצה לעבור לשלב בו נשמע מספר אנשים שיספרו כמה סיפורים מעניינים שקשורים לתחום החינוך.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נתחיל עם זאבה גיחון שתספר לנו סיפור שקשור לאביה, אברהם דרורי שהיה חבר כנסת אם אינני טועה, היה חבר באצ"ל ומפקד בית ספר לקצינים.
מכלוף מיקי זוהר: נשמע אותה ואחר כך נשמע את זאב בן יוסף.
מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן, אם עוד אנשים רוצים לומר משהו, יבואו אלי ויירשמו כדי שנוכל לבנות איזשהו סדר.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לעשות את זה בקצרה כי כולם רוצים לדבר ואנחנו רוצים להספיק לשמוע כמה שיותר אנשים.
<זאבה גיחון: אני אהיה קצרה.
<זאבה גיחון: שמי זאבה על שם זאב ז'בוטינסקי כמו שמו של זאב בן יוסף שגם הוא על שם זאב ז'בוטינסקי.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נותנים היום לדבר רק למי שקוראים לו זאב או מנחם או יאיר.
מכלוף מיקי זוהר: ניתן לכולם, לכל מי שנוכל.
<זאבה גיחון: הייתי מנהלת בית ספר על שם יוני נתניהו בקריית אונו.
מכלוף מיקי זוהר: גם מי שקוראים לו יוני.
<זאבה גיחון: אבי היה חבר כנסת עד הכנסת החמישית, אז הוא נפטר.
<זאבה גיחון: הוא היה יושב ראש ועדת החינוך.
<זאבה גיחון: אני ליוויתי סיפור מאוד מעניין של האצ"ל בילדותי.
<זאבה גיחון: כמובן לא הספקתי להיות באצ"ל למרות שאנחנו מתקרבים לגיל שמונים, גם הילדים של.
<זאבה גיחון: אבל ליוויתי כילדה סיפור מיוחד באצ"ל.
<זאבה גיחון: אנשי האצ"ל לא שמו לב אליו ולא הדגישו אותו היות והם עסקו בלחימה ולא בחינוך, אבל אני מספרת לכם עכשיו סיפור מיוחד.
<זאבה גיחון: בשוני, מקום ממנו יצאו הפעולות של האצ"ל, היה קורס קצינים של האצ"ל שנקרא קורס סגנים ואבי היה מפקד המקום.
<זאבה גיחון: בשנת 1946 שחררו הבריטים מקפריסין את הילדים שהיו יתומי שואה ושם עצרו אותם ונתנו אותם כאן לאנשי הארץ, מדריכים ישראלים הובילו את הילדים לארץ, וכל מפלגה קיבלה נתח מהילדים האלה.
<זאבה גיחון: לקיבוצים הייתה אפשרות להכניס, היה להם מקום, בישיבות היה גם מקום להכניס ילדים, אבל לאצ"ל לא היה מקום אליו אפשר לקחת את הילדים.
<זאבה גיחון: בית"ר קיבלה כ-120 ילדים שהיו בשוני וליוו בשוני את כל הפעילות המחתרתית.
<זאבה גיחון: הילדים למדו בבית ספר ואבי היה בד בבד, גם מפקד האצ"ל במקום הזה וגם מנהל בית הספר בו למדו הילדים.
<זאבה גיחון: מהמוסד החינוכי הזה אחר כך, לימים, התפתחו חוות הנוער של בית"ר, מי שמכיר ברמת רזיאל יש ובבאר יעקב.
<זאבה גיחון: כל זה התפתח מאותו מקום קטן שהיה בשוני.
<זאבה גיחון: הילדים היו חסרי אמונה, ילדים שלא למדו בבית ספר כבר חמש שנים, ילדים בלי שפה ואת כולם היה צריך לארגן וללמד עברית, היסטוריה, להכניס אותם לתלם.
<זאבה גיחון: לאבי הם קראו אבא כי לא היה להם אבא אחר.
<זאבה גיחון: לימים הילדים הגדולים ביניהם נכנסו לשורות האצ"ל לפי בקשתם והשתתפו בפעולות השונות.
<זאבה גיחון: בקרבות במלחמת השחרור נהרגו 14 מהם.
<זאבה גיחון: הם ביקשו מהסוכנות, ביציאתם מהצבא כי לא היה להם לאן לחזור, ליישב את הארץ והם קיבלו לרשותם שלושה כפרים שהם כבשו בזמן מלחמת השחרור והיום יש שם את עמיקם, את כפר אביאל ואת גבעת נילי, שבנו הילדים האלה.
<זאבה גיחון: תודה.
מכלוף מיקי זוהר: סיפור יפה מאוד.
<זאב בן יוסף: כפי שציינה זאבה, גם אני נקרא על שם זאב ז'בוטינסקי.
<זאב בן יוסף: ההורים שלי, אבי ואמי, היו לוחמי האצ"ל ואנשי בית"ר, נתנו לי את השם הזה וזה בהחלט קשור לנושא שאני רוצה להעלות כדוגמה נוספת למה ששמענו מיושב ראש ברית חיילי האצ"ל יאיר אסיסקוביץ וזה בנושא ההעפלה.
<זאב בן יוסף: כשאומרים העפלה, יש מוזיאון יפה בחיפה וזה באמת נושא שהוא לא רק לגבי משרד החינוך אלא גם משרד הביטחון שאחראי על כמה מוזיאונים וביניהם גם על מוזיאון ההעפלה בחיפה.
<זאב בן יוסף: זה באמת מוזיאון יפה וגדול וכולו, כולו, כולו על ההעפלה שהייתה בערך מ-1946, אם אני לא טועה, 1947, עד 1948.
<זאב בן יוסף: הייתה העפלה בלתי ליגלית שבעיקר הונהגה על ידי ארגון ההגנה.
<זאב בן יוסף: כל המוזיאון הזה מדבר על ההעפלה הזאת.
<צבי עדן: אדוני, טעות בידך.
<צבי עדן: אני מנהל יחידת המוזיאונים במשרד הביטחון.
<זאב בן יוסף: אני מבקש ממך.
<זאב בן יוסף: אני לא אפריע לך אם תדבר ותהיה לך בטח זכות תגובה, אבל אני מבקש לסיים את דבריי כי אני הייתי במוזיאון הזה, ביקרתי בו ואני רוצה עוד פעם לציין את הדברים.
מכלוף מיקי זוהר: מי כאן ממשרד הביטחון?
<צבי עדן: אני.
<זאב בן יוסף: כל המוזיאון הזה, כולו, חוץ משורה אחת שמצאתי שם שהיא לא על ההעפלה הזאת, כולו על ההעפלה הזאת שהייתה בסוף שנות ה-40.
<זאב בן יוסף: אמרתי, אם אני לא טועה, בערך מ-1946 וכאן אולי תוכל לתקן אותי, עד 1948.
<זאב בן יוסף: אולי גם 1945, אחרי המלחמה.
<זאב בן יוסף: בכל אופן, הייתה העפלה בלתי חוקית שהונהגה על ידי ההגנה.
<זאב בן יוסף: יש שורה אחת שמצאתי, ואני חיפשתי בכל המוזיאון, שאומרת שהייתה גם העפלה של רביזיוניסטים.
<קריאה: אף על פי.
<זאב בן יוסף: אתה אמרת אף על פי.
<זאב בן יוסף: זה לא מצוין שם.
<זאב בן יוסף: אני רוצה לציין שלאורך כל הדרך במגמה הזאת, הרי אנחנו יודעים שהיה ניסיון וגם הצלחה לטשטש ולעוות ולהעלים את חלקם של בית"ר והאצ"ל למשל בנושא ההעפלה וגם בנושאים אחרים כמו למשל פקודות הגיוס של בית"ר.
<זאב בן יוסף: אני מעלה את זה משום שזה עורר את זעמי משום שאני חי כאן, אני נמצא כאן, עומד לפניכם בזכות אותה ההעפלה.
<זאב בן יוסף: ההורים שלי, אבי ואמי, שופט בית"ר נתן בן יוסף ואמי רות בן יוסף, עלו במסגרת ההעפלה הזאת וגם הכירו בנמל היציאה שאז נקרא פיומה והיום ריאקה ובזכות זה בעצם אני נמצא כאן לפניכם.
<זאב בן יוסף: הם נישאו לאחר מכן עת הגיעו לארץ בהעפלה הזאת ההירואית.
<זאב בן יוסף: ההעפלה הזאת הייתה מ-1933 עד 1941 ועשרות אלפים של חברי בית"ר, שכמובן לא היו להם הסרטיפיקטים שניתנו רק או בעיקר לסוציאליסטיים ולאנשי התנועות הסוציאליסטיות ולא ניתנו במכוון כמדיניות להם.
<זאב בן יוסף: זה נמצא גם בפרוטוקולים שאפשר למצוא אותם בארכיון הציוני.
<זאב בן יוסף: לא ניתנו סרטיפיקטים, רישיונות עלייה, לאנשי בית"ר ואצ"ל ולאנשי תנועת ז'בוטינסקי ולרביזיוניסטים.
<זאב בן יוסף: אני רוצה להעיר הערה לגבי מה ששמענו על הפעולות היפות של משרד החינוך.
<זאב בן יוסף: יש להעריך באמת את הפעולות האלה אבל צריך להבין שזאת טיפה בים ומה ששמענו ממר אסיסקוביץ, זאת הנקודה.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מצפים לקבל ממשרד החינוך בתוך חודש ימים שינוי מסוים עם תוספת.
<זאב בן יוסף: מדיניות ברורה לחיסול העיוות והטשטוש והניסיון לעוות את ההיסטוריה ואת הפעולות של האצ"ל.
מכלוף מיקי זוהר: נשמע את תגובת משרד הביטחון בקצרה.
<צבי עדן: בוקר טוב.
<צבי עדן: אני מנהל יחידת המוזיאונים.
<צבי עדן: למרות שלא קוראים לי לא יאיר ולא מנחם, יש לי את הזכות להיות בן עירו של דוד ביטן ושנינו התחנכנו באותה גימנסיה.
<צבי עדן: אני רוצה להגיד שאנחנו בחודש אפריל השנה, לפני כחודשיים, פתחנו תצוגה חדשה במוזיאון ההעפלה בחיל הים.
<צבי עדן: התצוגה הישנה הייתה ישנה מאוד, מלפני שלושים שנים.
<צבי עדן: בתצוגה החדשה אנחנו תיקנו את כל העיוותים.
מכלוף מיקי זוהר: מתי היא נפתחה?
<צבי עדן: באפריל השנה.
<צבי עדן: זאב, תלך לבדוק.
<צבי עדן: יש לך משימה והיא ללכת ולבדוק.
<צבי עדן: אני מזמין אותו להיפגש אתי שם ולעבור על החומר.
מכלוף מיקי זוהר: זאב, יש לך חודש ימים לעדכן את הוועדה בממצאים.
<יאיר אסיסקוביץ: הוא לא ילך לבדוק.
<יאיר אסיסקוביץ: הוא ילך ליהנות.
<צבי עדן: במוזיאון ההעפלה בחיל הים תיקנו את הדברים האלה ובהחלט יש שם מקום נכבד גם להעפלה משנת 1933.
מכלוף מיקי זוהר: כל הכבוד.
<צבי עדן: אני רוצה לומר עוד כמה דברים לגבי המוזיאונים של משרד הביטחון.
<צבי עדן: ביחידת המוזיאונים יש 12 מוזיאונים כאשר ארבעה מהם מתעסקים בנושא המחתרות של האצ"ל.
<צבי עדן: האחד הוא האצ"ל בתש"ח בחוף ימה של יפו.
<קריאה: בית גידי.
<צבי עדן: בית גידי.
<צבי עדן: כל הזמן אנחנו מעדכנים.
<צבי עדן: לדוגמה, רק לפני שבוע הכנסנו לשם תערוכה חדשה בנושא המושבה משמר הירדן שמי שהקים אותה היה האצ"ל.
<צבי עדן: יש לנו חידון שנתי שהשנה עשינו אותו במוזיאון בית הגדודים באביחיל בנתניה ושם אנחנו קיבצנו עשרות בתי ספר שהתחרו בחידון בשלבים מסוימים, שזה כלל ראיונות של אנשי המחתרת של האצ"ל והלח"י והסיום שלו היה בחידון ארצי שהיה במוזיאון בית הגדודים באביחיל.
<צבי עדן: דבר אחרון שאנחנו עושים.
<צבי עדן: במוזיאונים שלנו שמתייחסים לאצ"ל, שזה גם במוזיאון אסירי המחתרות בעכו, גם מוזיאון אסירי המחתרות בירושלים בו ישבו אנשי אצ"ל, אנחנו מדברים גם על הפריצה מירושלים דרך תעלות הביוב ואנחנו מזכירים גם את הנושא הזה של הפריצה מכלא עכו שהתבצעה על ידי חברי האצ"ל והלח"י.
<צבי עדן: באותם מוזיאונים אנחנו מדגישים את זה ואנחנו מקיימים גם עבודות חקר אליהן אנחנו מזמינים את התלמידים.
<צבי עדן: יש לי רק הצעה אחת לסדר היום.
<צבי עדן: אני חושב שמשרד החינוך בשיתוף עם כל מיני גורמים נוספים צריך לעודד את הביקורים באמצעות הקצאת אוטובוסים שיביאו את התלמידים למוזיאונים.
<צבי עדן: יש לנו מוזיאון אחד בצפון.
מכלוף מיקי זוהר: האם אניית אלטלנה נחשבת כאניית העפלה?
מכלוף מיקי זוהר: היא הרי גם הביאה עולים.
<צבי עדן: בוודאי.
מכלוף מיקי זוהר: כם, דוד ביטן צריך להמשיך לעוד ועדות ולכן מספר מלים.
דוד ביטן: אני חייב ללכת לוועדת הכנסת שם צריכים אותי דחוף.
דוד ביטן: אני אפגוש אתכם באודיטוריום.
דוד ביטן: כל הבעיות שהיו בכניסה טופלו.
דוד ביטן: אם יהיו עוד בעיות, אנחנו נטפל בהן.
<קריאה: במוזיאון של חיל הים, לא מוזכר שמו למשל של הלפרין.
<צבי עדן: המוזיאונים שלנו הם לא מוזיאונים להנצחה אישית.
<קריאה: הוא מדבר על חיל הים של האצ"ל.
<צבי עדן: אנחנו מדברים גם על הקורסים שהיו.
<צבי עדן: גם במוזיאון בית הגדודים אנחנו מזכירים את זה, גם במוזיאון האצ"ל עצמו ואם אנחנו מדברים על קורסים של טרום הקמת המדינה, למשל במוזיאון האצ"ל בקינג ג'ורג' אנחנו מדברים על קורס הטיס של האצ"ל ולא רק על הימייה.
<צבי עדן: לכן אני אומר לכם שאנחנו בשנים האחרונות עשינו עבודה רצינית מאוד בנושא הזה וכדאי לכם להגיע למוזיאונים האלה ותראו את העבודה הזאת שמבוצעת.
מכלוף מיקי זוהר: זה חשוב.
מכלוף מיקי זוהר: אני מאוד מעריך את זה.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו הטלנו על בן יוסף לבדוק את זה.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר שאני מתנצל מראש כי לא כולם יצליחו לדבר כי לא נשאר לנו הרבה זמן, מה גם שהתחלנו טיפה מאוחר.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נחרוג ממה שהתחייבנו שרק מנחם או יאיר או זאב ידברו וניתן את רשות הדיבור לאיציק שמחון מבית חיילי האצ"ל שיאמר מספר דברים בקצרה כי אנחנו רוצים לאפשר גם לאחרים.
<יצחק שמחון: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה לחדד כמה עובדות ואחר כך לתת איזושהי קריאת כיוון כי שלחת את משרד החינוך לעשות כמה דברים ואני חושש שהם יעשו פחות או יותר את מה שנעשה עד עכשיו, אם לא יהיה כיוון.
<יצחק שמחון: אני רוצה לדבר סטטיסטית.
<יצחק שמחון: אם יש במדינת ישראל בשכבת גיל כמאה אלף תלמידים, פחות משליש ביקרו באחד מהמוזיאונים ולאו דווקא של האצ"ל.
<יצחק שמחון: הלכתי וחיפשתי חוזרי מנכ"ל.
<יצחק שמחון: דיברו על 85 שנים לאצ"ל.
<יצחק שמחון: כנראה שמחכים לשנה הבאה.
מכלוף מיקי זוהר: מחכים למאה שנים לאצ"ל.
<יצחק שמחון: אותו הדבר לגבי אחוז החומר שעוסק בפרק המאוד מאוד משמעותי הזה שבעצם מדבר על הפעם הראשונה שיהודים מחליטים לא רק לשמור על הגורן אלא לעשות מעשה ולתקוף בחזרה, דבר שלא היה מקובל עד לאותו רגע.
<יצחק שמחון: נתתי איזושהי כותרת שכאן הכול התחיל וחבל שלא נמצאים כאן אנשי היסטוריה שירימו גבה לגבי הכותרת הזאת.
<יצחק שמחון: אבל זאת עובדה.
<יצחק שמחון: האצ"ל הביא שינוי משמעותי בתפיסה של לא איך מתגוננים אלא איך מונעים את ההתקפה הבאה.
<יאיר אסיסקוביץ: שבירת ההבלגה.
<יצחק שמחון: הלכתי ובדקתי סלי תרבות.
<יצחק שמחון: הילדים שלנו יודעים מי זה מוצרט, מהי אומנות פלסטית ומחול מודרני אבל הם לא יודעים מי זה דוד רזיאל.
<יצחק שמחון: לפני מספר ימים ראיתי את דוקטור אניס ביידה מהבינתחומי צורח מדם ליבו, שכשהוא מדבר עם הסטודנטים שלו שעברו את מערכת החינוך, הם לא יודעים על מה הוא מדבר והוא שולח אותם ללמוד את הדברים.
<יצחק שמחון: אני חושב שזה צריך להתחיל עוד אצל המורים.
<יצחק שמחון: איך התלמיד אמור לדעת אם המורה לא יודע ואני לא מדבר על מורי היסטוריה אלא אני מדבר על המחנכים.
<יצחק שמחון: חייבים להקצות מורים שיקבלו את הגמולים בהתאם וילמדו את החומר הזה כדי שהחומר הזה לא יהיה עוד פרק בתוך הבגרות אלא הוא יהיה פרק באמת משמעותי שבו אנחנו לא מביאים עוד סיפור היסטורי אלא אנחנו מביאים פרק שהוא מלא בערכים.
מכלוף מיקי זוהר: ברוכה הבאה חברת הכנסת ענת ברקו.
<יצחק שמחון: מה שאנחנו באמת מבקשים ממשרד החינוך זה רגולציה שתשנה את כל הגישה.
<יצחק שמחון: אנחנו חושבים שצריך לאפשר לבני הנוער את הזכות ללמוד.
<יצחק שמחון: יש בתי ספר ירוקים, יש בתי ספר טכנולוגיים, אין בתי ספר שיכולים להגיש - - -
<יצחק שמחון: עוד דבר אחד אחרון.
<יצחק שמחון: אני חושב שבתקציב מינימלי אפשר באמת לקיים את הימים האלה ולעודד ביקורי נוער במוזיאונים.
מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך אדוני.
מכלוף מיקי זוהר: הגיעה חברת הכנסת ברקו ואם לא ניתן לה לדבר, איזה מין יום אצ"ל יהיה לנו?
מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת ברקו, בבקשה, אבל תשתדלי בקצרה כי אנחנו מסיימים בעוד שתי דקות.
מכלוף מיקי זוהר: אני כל הזמן אומר לענת שתקדיש לי כמה דקות ושתיתן לי קצת היסטוריה.
מכלוף מיקי זוהר: לענת יש דברים שבעיני הם נשגבים והיא בעיני מחברות הכנסת המוצלחות שלנו במפלגה.
<יאיר אסיסקוביץ: זאת חברת הכנסת מהבודדים שקרובה ומאוד בחיי היום יום של מורשת האצ"ל.
ענת ברקו: יש כאן חברים שבאמת ראיתי אתכם רק לאחרונה באזכרה לחללים מאלטלנה ואני חושבת שגם באירועים אחרים, גם לזכר דוד רזיאל, ואני מודה לכם שבאתם לכאן.
ענת ברקו: אני מתנצלת שלא הייתי מתחילת הישיבה כי הייתי בוועדת חוץ וביטחון אבל יש לי דברים סדורים לומר, אדוני היושב ראש, ואני אשמח לומר אותם.
ענת ברקו: כאשר מדברים על האצ"ל, בדרך כלל נהוג להזכיר בעיקר את התקופה שבה מנחם בגין שימש כמפקד הארגון, תקופה שללא ספק היוותה את תקופת הזוהר שלו.
ענת ברקו: יחד עם זאת, אנו מציינים באירוע זה 85 שנים להקמת האצ"ל ולכן בזמן קצר שעומד לרשותי ארצה להתמקד דווקא באותה תקופה של תחילת הדרך, תקופה שלא נהוג לדבר בה כל כך הרבה.
ענת ברקו: כידוע, האצ"ל למעשה הוקם בשנת 1931, בעקבות מה שניתן לקרוא פרשת תהומי, מי שנחשב למפקד האצ"ל הראשון והיה בכלל מפקד בכיר בהגנה.
ענת ברקו: לא כולם יודעים את זה.
ענת ברקו: לאחר הפרעות ב-1929 אף נתמנה למפקד.
<זאב בן יוסף: מקים ההגנה היה זאב ז'בוטינסקי.
ענת ברקו: רגע, אבל ההתפצלות.
ענת ברקו: על מה נסובה הפרישה שלו ושל חברים נוספים מההגנה?
ענת ברקו: פרישה שהובילה למעשה להקמת האצ"ל?
ענת ברקו: אנחנו לא נוהגים לדבר על הדברים האלה.
ענת ברקו: היו שתי טענות עיקריות.
ענת ברקו: האחת, ההגנה, אותו מוסד שאמור היה לספק הגנה לכלל האוכלוסייה היהודית, הייתה כפופה למרותה של ההסתדרות שחבריה לא היו יותר מאשר שישית מהאוכלוסייה באותו זמן.
ענת ברקו: בעצם הדרישה הייתה שההגנה תעבור למרותו של הוועד הלאומי שנבחר בבחירות דמוקרטיות על ידי כלל היישוב אבל מה לעשות, כמו שאנחנו יודעים במהלך ההיסטוריה, סוציאליסטים לא כל כך אוהבים יותר מדי דמוקרטיות.
ענת ברקו: אגב, בפועל, הוועד המפקח של האצ"ל - - -
מכלוף מיקי זוהר: חבל שלא נמצאים כאן אנשי מפלגת העבודה לשמוע את הדברים.
ענת ברקו: הכיל נציגים של מרבית המפלגות הציוניות הלא פועליות.
ענת ברקו: חשוב לזכור זאת.
ענת ברקו: לא היה מדובר בארגון שהורכב רק מאנשי ז'בוטינסקי.
ענת ברקו: הטענה השנייה הייתה שהארגון הזה פשוט אינו מספיק צבאי, אין בו סדר, אין בו משמעת ולכן הוא לא יכול למלא את תפקידו.
ענת ברקו: כאילו הוא משחק בכאילו.
ענת ברקו: אבל גם את זה אפשר להבין, שהרי המפלגות הסוציאליסטיות שהרכיבו את ההסתדרות לכן גם שלטו על ארגון ההגנה לא ממש ששו, בלשון המעטה, ללכת בדרך צבאית.
ענת ברקו: הסוציאליסטים פחדו מהדרך הצבאית ומכל מה שקשור בה.
ענת ברקו: נכון, יאיר?
<יאיר אסיסקוביץ: נכון מאוד.
<יאיר אסיסקוביץ: את גוזלת לי חלק מהנאום שלי באודיטוריום.
ענת ברקו: אתה זה מפי הגבורה ולכן אני לא גוזלת לך כלום, אתה היית שם ואת זה אף אחד לא יכול לקחת ממך.
ענת ברקו: באו תהומי וחבריו ואמרו, עד כאן, לא באנו לכאן לשחק משחקים, מה עוד שזה עולה לנו בחיי אדם.
ענת ברקו: אמרו ואכן עשו, פרשו מההגנה והקימו ארגון עצמאי.
ענת ברקו: אין ספק שבמבחן ההיסטוריה הם גם צדקו ולראיה, ההגנה עצמה הבינה את הטעות שלה ושינתה את אופייה ועברה למתכונת צבאית, אותה מתכונת ששימשה בסיס להקמתו של צה"ל.
ענת ברקו: הבעיה היא שהיא עשתה זאת רק בשנות ה-40, הרבה שנים לאחר מכן.
ענת ברקו: מי יודע איך הייתה נראית ההיסטוריה הציונית לו ההגנה הייתה משכילה לשנות את אופייה כבר אז, בראשית שנות ה-30.
ענת ברקו: אבל שימו לב לאירוניה של ההיסטוריה.
ענת ברקו: הרי מה כל השנים הייתה הטענה כלפי "הפורשים"?
ענת ברקו: שהם הפרו את אחדות השורה?
ענת ברקו: שהם פעלו נגד ההיררכיה הארגונית לאומית של הישוב?
ענת ברקו: שהם בעצם יצאו נגד רצונו של הרוב?
ענת ברקו: ומי טען זאת?
ענת ברקו: אלו שמלכתחילה סירבו לפתוח את השורות ולתת ייצוג לכלל הציבור בארגון שאמור היה להגן על כלל הציבור וזאת הנקודה החשובה.
ענת ברקו: אבל באמתחתה של ההיסטוריה יש לא רק אירוניה אלא לעתים יש גם צדק פואטי ומה שאנו עושים כאן היום, עכשיו, זה מפגן של צדק פואטי.
ענת ברקו: לראות את כולכם כאן, זה הצדק הפואטי.
ענת ברקו: תודה שבאתם.
מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר שחבל שבוז'י הרצוג וכל החבר'ה שלא לא נמצאים כאן.
מכלוף מיקי זוהר: היינו מסבירים להם קצת מה ההבדל.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאחרי דברים כאלו מרנינים ומשמחים, ניתן לך משפט אחד ונסכם את הישיבה.
<שרה ליפשיץ: אני מאוד מברכת על הדברים עליהם דיברו החברים ממשרד החינוך, שמבקרים במקומות כמו במוזיאונים.
<שרה ליפשיץ: הדברים מבורכים.
<שרה ליפשיץ: אבל הייתי רוצה מאוד לשמוע שיש ספר מיוחד שמדבר על ההיסטוריה בתקופה של טרום הקמת המדינה.
<שרה ליפשיץ: אצ"ל ולח"י הם בעצם נלחמו נגד המנדט האנגלי שפינה את המקום ואז התחילו הערבים להילחם.
<שרה ליפשיץ: הם הבינו שאם המנדט האנגלי יעוף מכאן, מה שגרמה המחתרת ובראשה האצ"ל ולח"י, אז תהיה בעיה לערבים.
<שרה ליפשיץ: לא שרצינו לגרש את הערבים.
<שרה ליפשיץ: ארץ ישראל השלמה, זאב ז'בוטינסקי לא רצה לגרש את הערבים, הוא היה איש מציאותי.
<שרה ליפשיץ: זה הראש שעמד מאחורי גירוש המנדט האנגלי מהמדינה.
<שרה ליפשיץ: ולכן נלחמו בנו כי לא רצו שלעם היהודי תהיה מדינה.
מכלוף מיקי זוהר: זה ידוע.
<שרה ליפשיץ: אף אחד בעולם גם לא האמין לזה.
מכלוף מיקי זוהר: גם עדיין לא רוצים.
<שרה ליפשיץ: היות והם באמת ממשיכים עם המשימה לגרש אותנו מהמזרח התיכון.
מכלוף מיקי זוהר: הם לא יצליחו.
מכלוף מיקי זוהר: איך אמר ראש הממשלה?
מכלוף מיקי זוהר: הראשון לא נכון והשני לא יהיה.
ענת ברקו: לגרש אותנו מהעולם.
ענת ברקו: לא מהמזרח התיכון.
<שרה ליפשיץ: זה דבר שחייב להיות כתוב ושהתלמידים יראו כי היום תשאלו כל אחד ואחת, לא יודעים מספיק על זה.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסכם את הישיבה במספר משפטים.
מכלוף מיקי זוהר: לא נוכל לאפשר יותר התייחסויות כי אנחנו צריכים לסכם את הישיבה ואנחנו חורגים בחמש דקות מהזמן.
מכלוף מיקי זוהר: כאן בכנסת, זה לא כמו באצ"ל, אסור לחרוג מהזמן.
<קריאה: גם באצ"ל לא.
מכלוף מיקי זוהר: זו הייתה בדיחה, חברים.
מכלוף מיקי זוהר: הלוואי שאנחנו – אני אומר את זה עכשיו כחבר כנסת צעיר וכמי שבאמת גדל על העקרונות הללו הבית"ריים – נבחרי העם, חברי הכנסת, האנשים הצעירים שרק מנסים עוד לעצב את דרכם, היינו למדים מהעקרונות, מהאמונה, מהמוטיבציה הזאת שקשה אפילו לתאר, מהשליחות הבלתי מסויגת גם ברמת מחיר שאתה משלם בחייך, את הדברים הללו, את הגבורה.
מכלוף מיקי זוהר: יש לנו עוד הרבה הרבה הרבה ללמוד.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם נעשה את כל המאמצים כדי באמת להגיע לרמה הזו.
מכלוף מיקי זוהר: זה ייקח זמן אבל תנו לנו את הזמן אבל אנחנו נגיע לשם.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר לכם שאנחנו גאים בכם.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גאים להיות מי שממשיך את דרככם כאן בכנסת ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאט אט, שעה שעה, אנחנו מצליחים לראות שאותו עוול ואותו קיפוח ואותו פער שנוצר מאז קום המדינה הולך ומצטמצם.
מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו בשלטון ובעזרת השם גם נמשיך להיות בשלטון לעוד הרבה הרבה שנים.
יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לזכויות הילד.
יעקב מרגי: זה לא דבר שבשגרה שוועדות עושות דיון משותף.
יעקב מרגי: כשיש דיון משותף זה אומר שכולם מגויסים לפתור אחת ולתמיד או להוביל לכיוון רציונלי בטיפול בילדים אלרגניים במערכת החינוך.
יעקב מרגי: במערכת החינוך הוועדה שבראשותי קיימה מספר דיונים, והוועדה לזכויות הילד קיימה דיונים בנושא הזה, הוועדה לביקורת המדינה קיימה דיון בנושא הזה.
יעקב מרגי: אין ספק שהסוגיה צריכה להיות מטופלת, וכנראה שבפורמט אחר מכפי שהיא טופלה עד היום.
יעקב מרגי: צריך לעשות ראש גדול ולראות.
יעקב מרגי: אני לא אומר שהיא הוזנחה, אני בכוונה לא קובע שהנושא הזה לא טופל.
יעקב מרגי: הנושא הזה טופל, לנושא הזה הוקצו משאבים רבים וזה הולך ומתקדם.
יעקב מרגי: אבל עדיין, מה לעשות, יש בעיות.
יעקב מרגי: יש את הרציונל של ההורים וחלק מהרציונל הוא כזה ויש הורים עם רציונל אחר.
יעקב מרגי: למשרד החינוך יש משימה לא פשוטה שבה הוא צריך לקבוע הקו עובר, וזה לא כל כך נחמד איך לעשות את זה בהרבה תחומים, כל שכן כשמדובר בסיכון של ילדים ובבריאותם של ילדים.
יעקב מרגי: תוך כדי דיון ייתכן וננסה להוביל לחשיבה אחרת בסוגיה מול משרד החינוך כדי לצמצם את החששות - אני לא אומר פגיעה בילדים – את החששות של ההורים למינימום.
יעקב מרגי: עם כל הצער, אני אומר להורים שלא נצליח להגיע ל-100% אף פעם.
יעקב מרגי: אם מישהו יושב כאן סביב השולחן והוא חושב שבסוגיה הזו נצליח להגיע ל-100%, הוא מטעה, טועה ומשלה.
יעקב מרגי: מה שכן, צריך לעשות את האופטימום ואת המקסימום שהמערכת יכולה לתת בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: צר לי - ואני אומר "צר לי", ומיד אעביר את רשות הדיבור לחברתי שמגויסת לנושא הזה, חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון - לצערי הרב, אין שיתופי פעולה בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: הסוגיה הזו לא תיפתר אם גולם לא ישלבו ידיים.
יעקב מרגי: כשאני אומר "כולם" זה אומר: משרד החינוך, רשויות מקומיות, המורים.
יעקב מרגי: כן, המורים, ואני אומר את זה בקול.
יעקב מרגי: המורים מסרבים בגלל שזה סוגיה גם של אחריות וגם של הסכם קיבוצי.
יעקב מרגי: אבל לא מרימים ידיים, יושבים לשולחן עגול ומגיעים להבנות ולהסכמות כפי שעושים עם כל ארגון.
יעקב מרגי: מתחילת הקדנציה אני שומע: המורים, המורים, המורים.
יעקב מרגי: אבל לא שמעתי ולא ראיתי שנעשה ניסיון להוביל אותם להסכם בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: עירית, כאן אני רוצה את האוזן הכרויה שלך.
יעקב מרגי: יכול להיות שנצטרך לחשוב גם על סביבה נקייה של בתי ספר מאלרגיות מסוימות כדי לייעד את אותם משאבים שמושקעים באלרגיה הזו לטובת ריווח השעות, לטובת אלרגיות אחרות.
יעקב מרגי: משרד הבריאות צריך להיכנס פה לתמונה.
יעקב מרגי: אלו דברי הפתיחה על רגל אחת, ותוך כדי הדיון ניכנס לקראת סיכום.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש חבר הכנסת מרגי.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם, אני באמת שמחה על קיום הדיון הזה.
יפעת שאשא ביטון: הוועדה לזכויות הילד אמורה היתה להתכנס באותו נושא בשבוע הבא, ומשום שזיהינו שאנחנו באמת נמצאים באותה נקודת זמן פחות או יותר שבה אנחנו רוצים להגיע לאיזשהו פתרון אז אופייני קצת לי ולמרגי לשלב ידיים ולעשות את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: המטרה שלנו היא משותפת – להגיע לאיזשהו פתרון אופטימלי.