GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רחלי אברמזון: התעריף לפרה רפואי, המינימום שלו הוא 120 שקלים אם אינני טועה.
<רחלי אברמזון: אני לא מדברת על מה היה במכרז.
<רחלי אברמזון: ההסכם וההצעה שהוגשה מ"קדימה מדע".
<רחלי אברמזון: היום, יעיד אבי, אין מטפל פרה רפואי ב"קדימה מדע" שמקבל 65 שקלים.
<רחלי אברמזון: זה הדבר האחד.
<רחלי אברמזון: הדבר השני, לגבי העניין הזה של תיקון במכרז.
<רחלי אברמזון: אנחנו רושמים וניקח את זה לתשומת לבנו .
יעקב מרגי: לא תשומת לבכם.
יעקב מרגי: אין תשומת לב כאן.
<קריאה: היא לא יכולה לשנות את המכרז.
יעקב מרגי: תשומת לב זה ניסוח לא טוב.
מאיר כהן: זה בדיוק הסיפור של לתת למי שמגיש את המכרז הזול ביותר.
יעקב מרגי: עוד שאלה.
יעקב מרגי: בהליך הבקרה החסרנו את הקטע הזה.
יעקב מרגי: יכול להיות שהכול עובד כמו שצריך ובמקרה מסוים גם בית הספר הוא לא הכי פעיל ולא הכי רגיש.
<קריאה: זה היה בעדינות.
יעקב מרגי: כשאני אומר בהליך הבקרה, צריך לבקר גם את היחידה הזאת שלכם בתוך בתי הספר.
יעקב מרגי: יסלחו לי כל מי שרצה לדבר ולא דיבר כי הגענו לשעה 11:00 ואנחנו צריכים לסיים את הדיון.
יעקב מרגי: פחות או יותר נגענו בדברים שרציתם להתייחס אליהם.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אם אני מסכם את הדיון הזה, בדיון הזה הצלחנו איכשהו ללכת לכיוון מסוים כדי להביא אותנו למצב הזה.
יעקב מרגי: רחלי, לא הולכת להיות תשומת לב אלא הולכת להיות דרישה והדרישה בסיכום שלי היא כלהלן: אני רוצה לקבל תוך חודש תכנית בקרה מובנית שתשלב את כל השחקנים בזירה.
יעקב מרגי: קרי, הזכיין שהוא "קדימה מדע", המתי"א, בתי הספר, ההורים.
יעקב מרגי: לגבי ההורים אני דורש חד משמעית.
יעקב מרגי: הם חלק מהתהליך ולא יתכן שלא יהיו בהליך הבקרה לפחות ובוודאי בהליך תפירת החליפה.
יעקב מרגי: הם חייבים להיות בתהליך תפירת חליפה טיפולית והיו חלק מהתהליך.
יעקב מרגי: גם בהליך הבקרה.
יעקב מרגי: צריך לקבל מהם משובים.
יעקב מרגי: אני לא אומר פעם ברבעון אבל צריך לקבל משוב אחרי שילד נכנס למסגרת.
יעקב מרגי: צריך לקבל מההורה תוך חודש משוב על הטיפול שהילד קיבל.
יעקב מרגי: אם הוא יצא מהתהליך, הוא לא יוצא ככה אלא הוא יוצא עם משוב.
יעקב מרגי: זה טוב גם להורים, טוב לנו, טוב לזכיין, טוב לכל המערכת וטוב לכם לא פחות.
יעקב מרגי: מאחר וזה לא מדע מדויק, אנחנו לא יודעים מה צופה לנו פני העתיד, אלה צרכים שמשתנים, חייב להיות משוב בהליך הזה.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה את הכרזתכם לגבי זה שמקומות בהם יש מצוקה בהשגת מטפלים פרה-רפואיים, יש לכם גיבוי תקציבי לפי הצורך.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל תוך שלושים ימים לוועדה.
איציק שמולי: אני יכול להוסיף משהו?
איציק שמולי: אם מקובל עליך אדוני היושב ראש, אני מבקש לקבל נתונים מ"קדימה מדע" וממשרד החינוך.
יעקב מרגי: זה חלק מהסיכום.
איציק שמולי: על המחסור באנשי טיפול לפי מקצוע בחתך של פריסה גיאוגרפית.
איציק שמולי: אני מבקש לקבל לוועדה את השכר החציוני שמשולם לאנשים פרה-רפואיים על ידי "קדימה מדע" לפי איש המקצוע, לא מה שכתוב בחוזה אלא מה שקורה בשטח, בפועל.
איציק שמולי: אנחנו מבקשים לקבל את זמן היישום הממוצע לאיש פרה-רפואי לפי המקצוע שלו, כמה זמן לוקח מהרגע שהתקבלה ההחלטה, כמה זמן בממוצע לוקח לשלב את האיש.
איציק שמולי: אני מציע להורים להכין גם כן מסמך כזה בלי הרבה סימני קריאה והתרגשות, למרות שהיא מובנת, אלא מסמך שהוא כמה שיותר מגובה בנתונים.
<אבי זיו: זו נקודה חשובה.
<אבי זיו: מרגע קבלת ההחלטה לגבי התקן שמגיע.
איציק שמולי: מהרגע שמודיעים לך.
<אבי זיו: לא מרגע קבלת הפנייה.
איציק שמולי: מהרגע שבו מתקבלת ההחלטה שהילד הזה והזה צריך לקבל את השירות הזה והזה.
יעקב מרגי: רחלי, רשמת את הכול.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך של הכנסת, החמישית היום, 6 בדצמבר 2016, ו' בכסלו תשע"ז.
יעקב מרגי: בנושא רביזיות על סדר-היום: רביזיה על סעיף 180 ורביזיה על סעיף 181, 182 – פיצול כיתות א', ב'.
יעקב מרגי: אנחנו מתחילים ברביזיה בסעיף 180.
יעקב מרגי: ארבעה.
יעקב מרגי: מי נגד הרביזיה? 6.
יעקב מרגי: בעד הרביזיה – מיעוט
יעקב מרגי: הרביזיה על סעיף 180 לא עברה.
יעקב מרגי: מי בעד הרביזיה על סעיף 181, 182?
יעקב מרגי: 4 מי נגד הרביזיה?
יעקב מרגי: 6 מי נמנע?
יעקב מרגי: הרביזיה גם על סעיף 180 ו-181 לא עברה.
יעקב מרגי: אני לא יודע איך זה קרה, אני מתפלא עליכם, האופוזיציה.
יעקב מרגי: חשבתי שתנצחו אותי.
יעקב מרגי: רבותי שלום, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: היום 19 ביולי 2016, י"ג בתמוז תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום כוונת משרד החינוך להפלות בתקצוב הסטודנטים הערבים במכללות החינוך, של חבר הכנסת זוהיר בהלול; החלטת משרד החינוך להפחית בתקצוב סטודנטים ערבים של חבר הכנסת יוסף ג'בארין, של חבר הכנסת אילן גילאון ושל חבר הכנסת חמד עאמר.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו חברי הכנסת.
יעקב מרגי: זה עוד פעם – ואני אומר את זה בצער – כוונות של משרדי ממשלה לעשות שינויים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי: קודם כל יוצאים החוצה כדי שיחטפו כותרות, מבלי לקיום דיון מעמיק בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: רק לפני שבועיים, ביום ראשון, לא האחרון, שלפניו, בלמנו בקרב מאסף תכנית הממשלה להעביר את בתי הספר הטכנולוגיים והמקצועיים ממשרד הכלכלה למשרד החינוך.
יעקב מרגי: ושוב, יכול להיות שזה רעיון מבורך, כי הרציונל של כל מה שחינוך – חינוך, אלא שזה בין רגע במהלך חופשי שנתית, ב-1 בספטמבר, ועדת החינוך וחברי הכנסת לא יודעים מה מתחולל.
יעקב מרגי: וכשאנחנו מצליחים במהלך הבלימה הזה, אומרים לנו תקעתם לנו עבודה של שלוש שנים במשרד החינוך.
יעקב מרגי: אמרתי להם בוקר טוב אליהו, תבואו למשרד החינוך, תאמרו שעשיתם עבודה, תניחו את דעתנו שאכן אותם ילדים, שכבר נפגעו ממערכת החינוך, הולכים לקבל טיפול מיטבי.
יעקב מרגי: ולמה אני מביא את זה?
יעקב מרגי: זה עוד פעם כוונת משרד החינוך, ואנחנו רוצים לשמוע מה קורה בדיוק בסיפור הזה.
יעקב מרגי: בדיונים שמתקיימים בו חדשות לבקרים, אנחנו מדברים על הצרכים של מערכת החינוך במגזר הערבי, שרק חסרים וחסרים וחסרים.
יעקב מרגי: אתם רואים, אני מדבר בהסתייגות.
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שאחרי שחברי הכנסת יציגו את עמדתם ואת ההצעה לסדר שהם הגישו לדיון, יבוא משרד החינוך ויגיד לא הובנו נכון וההיפך הוא הנכון, וכדאי שאם לא כן תעשו שיעורי בית עד שיגיע זמן רשות הדיבור של משרד החינוך; ולא נותר לי אלא להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת זוהיר בהלול.
זוהיר בהלול: כן, אז אם הפירמידה שדיברת עליה היא הפוכה, אז אולי משרד החינוך צריך לאשר או להכחיש.
זוהיר בהלול: אם הוא מכחיש אז אנחנו לא נקיים דיון.
יעקב מרגי: לא, כדי לא לפספס את החוויה הזו שתציגו את עמדתכם, לא נחרוג מהנוהל שלנו, בבקשה.
זוהיר בהלול: אוקיי, אז התוודענו - - -
יוסף ג'בארין: אין עשן ללא אש.
זוהיר בהלול: אדוני יושב הראש – כרעם ביום בהיר – כפי שאומרת האמרה הידועה – התוודענו לאחת מהתכניות המסוכנות ביותר של משרד החינוך, להפלות בין סטודנטים להוראה, בין הערבים לבין היהודים וגם כמובן האפליה באופן אוטומטי שזורה בהפחתת המימון שהמשרד מקציב גם למכללות להוראה בציבור הערבי.
זוהיר בהלול: שיטת התקצוב החדשה מדברת על תקצוב של מחצית לסטודנט ערבי להוראה לעומת סטודנט יהודי.
זוהיר בהלול: זה משתלב בצורה מאגית לאותן תוצאות שקיבלנו בזמנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, תוצאות שדיברו על כך שמשרד החינוך והתרבות מפלה בין גולגולות.
זוהיר בהלול: דיברת שם, בכנס הגדול שהיה למעלה, על גולגולת - - -
יוסף ג'בארין: מס גולגולת.
זוהיר בהלול: אז גולגולתו של תלמיד ערבי היא כמחצית מהתלמיד היהודי.
זוהיר בהלול: ואני שואל האם משרד החינוך חשב באותו רגע כשהבליחה במוחו ההברקה הזו של התקצוב הדיפרנציאלי - - -
יעקב מרגי: הכל בהסתייגות כמובן.
זוהיר בהלול: הכל לכאורה כמובן, האם הוא חשב על הפגיעה בזכות התעסוקה של אדם בישראל.
זוהיר בהלול: האם משרד החינוך חשב על הזכות לשוויון שניתנת לכלל האוכלוסייה והאם כבודו של האדם גם כן נלקח בחשבון.
זוהיר בהלול: ואני מדבר על סוגיות חוקתיות, קונסטיטוציוניות ולאו דווקא מבחינת החוק, אלא החוקה כאן במדינת ישראל.
זוהיר בהלול: כמה שאלות: מי הנציג של משרד החינוך?
יעקב מרגי: נמצא פה מר אייל רם, שהוא מנהל מינהל עובדי ההוראה.
זוהיר בהלול: אני שואל אותך מר אייל, האם תוכל לסבר את האוזן לגבי הרשימה של המכללות עליהן תחול התכנית?
זוהיר בהלול: שאלה מספר שתיים: מתי תיכנס התכנית לתוקף ולכמה שנים היא תקפה.
זוהיר בהלול: שלוש, על בסיס - - -
<קריאה: רגע, רגע, הוא לא יכול - - -
זוהיר בהלול: מה הוא לא יכול?
יעקב מרגי: אייל, תרשום את השאלות.
יעקב מרגי: סליחה, תנו לי לעשות סדר.
יעקב מרגי: אם המצגת שלך עונה על זה, תשלים אחרי המצגת את כל השאלות שחברי הכנסת שואלים.
זוהיר בהלול: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שאיש משרד החינוך, בגולגולתו יש מנת משכל גבוהה במיוחד.
יעקב מרגי: בקיא, בקיא.
זוהיר בהלול: אז אינני בטוח שהוא לא עומד בקצב של מה שאני עכשיו שואל.
זוהיר בהלול: שאלה מספר שלוש - - -
יעקב מרגי: במיוחד איך שאתה מציג את זה, כזה חינני ונעים לאוזן.
יוסף ג'בארין: אייל עשה שיעורי בית.
זוהיר בהלול: על בסיס אלה קריטריונים נבחרו המכללות עליהן הוחלה התכנית.
זוהיר בהלול: שאלה מספר אברע: האם התכנית הוחלה על כל המכללות באזור הצפון, או שיש מכללות שהוחרגו.
זוהיר בהלול: כלומר השאלה היא על בסיס לאומי אולי, על בסיס אתני ההחלטה הזו יצאה לאוויר העולם.
זוהיר בהלול: שאלה מספר חמש: מה הוא התקציב המדויק לסטודנט ערבי במכללה למורים באזור הצפון, לעומת עמיתו היהודי.
זוהיר בהלול: והשאלה האחרונה: איך ייחשב משרד החינוך את התקציב הכולל למכללה.
זוהיר בהלול: האם ביקש רשימת סטודנטים בכל המכללות?
זוהיר בהלול: האם עשה פילוח של הסטודנטים על בסיס שייכות אתנית לאומית?
זוהיר בהלול: אלו הן השאלות הנגזרות מההחלטה הזו, שהתוודענו אליה באמצעות התקשורת ואולי אתה תאשר או תכחיש את העניין.
זוהיר בהלול: תודה רבה, אדוני.
יוסף ג'בארין: כן, האמת היא שאני מתייחס לסוגיה הזאת של התקצוב במכללות ההוראה, אולי כסוגיה שמשקפת את הריחוק ואת הניתוק שקיים בין משרד החינוך - - -
יעקב מרגי: יש לי רק שאלה לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אם בסוף משרד החינוך יציג את העמדה ומה שהיה וזה לא כמו שזה - - -
זוהיר בהלול: ולא כצעקתה.
יעקב מרגי: לא, אפילו לא הייתה צעקה.
יוסף ג'בארין: תיכף, אז אני אתייחס.
יוסף ג'בארין: אני מכיר, דיברתי עם משרד החינוך.
אילן גילאון: שיציג מהתחלה.
אילן גילאון: מה, אין לנו מה לעשות?
חמד עמאר: אם יש להם נתונים אחרים, אנחנו מוכנים לוותר על הזכות לדבר.
יעקב מרגי: לא, לא, נשמע אתכם.
יעקב מרגי: אני לא מוותר על הזכות הזאת שלכם.
יוסף ג'בארין: למרות שאם אתם יכולים, אפשר לתת לו אחרי שאני אדבר ואז.
יעקב מרגי: ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: מה שהתחלתי לומר, שזו אולי דוגמא – המרחק והריחוק שקיימים בין משרד החינוך לבין אנשי החינוך וההנהגה בציבור הערבי.
יוסף ג'בארין: כי אנחנו מדברים על קושי שהוא אמיתי.
יוסף ג'בארין: קושי של אלפי מורים ערבים בעצם, שכיום אין להם מקומות עבודה.
יוסף ג'בארין: ואז עולה השאלה איך מתמודדים עם הקושי הזה.
יוסף ג'בארין: ואני במקום משרד החינוך, הייתי מקיים דיאלוג מקצועי עם הנהגת הציבור הערבי, עם אנשי חינוך בחברה הערבית, עם האקדמאים, ומנסה לקדם פתרונות לנושא הזה.
יוסף ג'בארין: מהפרספקטיבה שלי אני חשבתי על פתרונות יצירתיים שהם מוכרים למערכת.
יוסף ג'בארין: למשל, העובדה שבמערכת החינוך הערבית חסרות – רק בתקצוב הדיפרנציאלי, ביסודי ובחטיבת הביניים – אנחנו מדברים על כך שהיום חסרות יותר מ-50,000 שעות.
יוסף ג'בארין: זה רק התקצוב הדיפרנציאלי.
יוסף ג'בארין: שלא לדבר על החטיבה העליונה.
יוסף ג'בארין: בחטיבה העליונה גם שם אנחנו מדברים על פער מאד משמעותי בשעות ההוראה ופער מאד משמעותי בתקצוב, שיכול להגיע עד 150% ואלה נתונים שמוכרים למשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: קיים גם מחסור משמעותי במספר הכיתות במערכת החינוך הערבית, ולכן אני טוען שאם משרד החינוך היה פשוט מעניק למערכת החינוך הערבית את אותן זכויות, את מה שמגיע לה בתחומים הללו של בניית כיתות, של בניית בתי ספר חדשים, של שעות לימוד גם ביסודי, גם בחטיבות הביניים אבל גם בחטיבה העליונה, היינו פותרים לדעתי את העיקר של הבעיה, לפחות בשנה-שנתיים הקרובות ואלפי מורים היו מוצאים מקומות עבודה.
יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שיש לי, רק התקצוב הדיפרנציאלי היה אמור להכניס עוד כ-5,000-6,000 מורים.
יוסף ג'בארין: במקום לעשות את החשיבה האסטרטגית הזאת, בא המשרד – ולדעתי בצעד מאד יהיר – אני לא מייחס כוונה זדונית או רשעות למשרד החינוך בהחלטה הזאת, אבל אני מייחס לו כאן את היהירות בקבלת ההחלטה, שהתוצאה שלה - - -
זוהיר בהלול: יותר רשע מכך?
יוסף ג'בארין: אני מסביר.
יוסף ג'בארין: שהתוצאה שלה היא פסולה וגם יש לה מימדים גזעניים מאד מאד צועקים.
יוסף ג'בארין: ולכן הפנייה שלנו כאן, שאנחנו מכירים בבעיה, אבל אנחנו דוחים על הסף את הפתרון שמוצע ואנחנו מבקשים ממשרד החינוך לחכות עם כל החלטה בנושא.
יוסף ג'בארין: בינתיים להמשיך את התקצוב כרגיל ולבוא במשא ומתן עם הנהגת הציבור הערבי, אולי בסיוע ועדת החינוך, כדי להגיע לנוסחה הראויה – איך פשוט פותרים את הבעיה של היצע המורים הערבים.
אילן גילאון: טוב, לא נחזור על דברים שכבר נאמרו פה, אדוני.
אילן גילאון: אני חושב שכאן, כמו שפתחת ואמרת ואני בעיקר חושב שזו אי הבנה שלי, של הבנת הנשמע.
אילן גילאון: בדרך כלל יש לי לקות בנושא הזה, שלא כמו חברי זוהיר, שלמד בכיתת מחוננים.
אילן גילאון: אני הייתי - - -
יעקב מרגי: ואני יכול להעיד שלמרות הלקות הזאת הוא לא מפספס אף פעם כלום.
אילן גילאון: או שנפלה כאן שגגה במשרד החינוך.
אילן גילאון: אני לא טוען לא לגזענות ולא לזה.
אילן גילאון: עכשיו, לתומי לא הבנתי, לא ידעתי אף פעם שיש מקצוע כזה שנקרא מורה ערבי.
אילן גילאון: אני יודע שיש מקצוע שנקרא מורה לערבית או מורה למתמטיקה.
אילן גילאון: מורה ערבי, אינני מבין מה זה.
אילן גילאון: אני יודע שבמדינת ישראל יש מערכת חינוך שבתוכה אנחנו מאזנים ומשלבים על פי הצרכים, על פי גודלי הכיתות, על פי מה שכאן מקודם אמרת מבחינת חוסר שעות.
אילן גילאון: יש לי גם בעיה מיושנת, אני חושב שלמדינה יש גם תפקיד לתת עבודה לאנשים, דרך אגב, בין היתר.
אילן גילאון: אני יודע שהמדינה לא מסכימה לדבר.
אילן גילאון: ולכן, היות ואני חושב שנפלה שגגה בשמיעה שלי ולא היה כדבר הזה ואתם תיכף תוכיחו את זה, אין לי מושג איך זה עובד, אבל נדמה לי שללכת לקפיטציה, אם על זה מדובר ולהוריד את העניין של הקצבה למורה ערבי, שאני לא יודע מה זה המקצוע הזה, הוא יהפוך אותו, אתה יודע מה, גם במוסדות המעורבים, לבלתי כדאי.
אילן גילאון: כי אם אני אצטרך להעסיק את מיקי בתור מנהל מוסד, לקחת אותו בוועדת קבלה או את ג'בארין, אז אני אעדיף אותו, כי עבורו ישלמו לי כפול.
אילן גילאון: ואם הדבר איננו נכון - - -
<קריאה: ג'בארין דוקטור ואני לא.
אילן גילאון: דוקטור.
יעקב מרגי: אני לא רואה סטודנט מהדרום שייסע ללמוד בצפון או הפוך.
אילן גילאון: אני לא יודע מה זה המקצוע מורה ערבי.
אילן גילאון: לא יודע מה זה.
אילן גילאון: מורה ערבי יכול ללמד באשדוד אם אין מקום בחורפיש ויכול ללמד במקום אחר וגם להיפך זה יכול להיות.
אילן גילאון: ככה נראה לי, אבל יכול להיות שאני - - -
יעקב מרגי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.
חמד עמאר: אדוני יושב הראש, אני הצטרפתי לדיון המהיר בנשיאות, כי ראיתי חשיבות לנושא הזה, כי כולנו יודעים על עודף המורים במגזר הערבי.
חמד עמאר: אנחנו יודעים.
יעקב מרגי: והוועדה קיימה דיון כאן כמה פעמים על זה.
חמד עמאר: אנחנו יודעים על מחסור במורים במגזר היהודי.
יעקב מרגי: בדרום גם כן.
יעקב מרגי: במגזר הערבי בדרום יש מחסור.
חמד עמאר: גם אצל הבדואים יש מחסור ויש מחסור גדול, והרבה מהצפון לומדים ומלמדים בדרום.
חמד עמאר: אבל בין זה לבין אי שוויון בהקצאת תקציב, זה מרחק גדול.
חמד עמאר: לא יכול להיות מצב שסטודנט יהודי יקבל 25,000 שקלים – אם הכתבה נכונה - אנחנו נשמע דברים אחרים ואני אשמח מאד לשמוע דברים – לעומת סטודנט ערבי שיקבל פחות מזה בהרבה.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להחליט לאותו סטודנט ערבי שאנחנו לא רוצים שילמד הוראה.
חמד עמאר: הסטודנט הערבי יודע, לפני שהוא ניגש, בעצם הסטודנטית, כי רוב הניגשים למקצוע הזה הן בנות.
חמד עמאר: נשים ניגשות יותר ללימודי הוראה.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להחליט להן.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים לתקצב אותן בפחות כסף.
חמד עמאר: אני כמכללה אעדיף לקבל יהודי, שאני אקבל עליו 25,000 שקלים לעומת ערבי שאני אקבל עליו חצי מהכסף, כי אני ארוויח כמכללה.
חמד עמאר: וכאן אני ראיתי את המצגת שלכם וכבר קראתי אותה.
חמד עמאר: התקצוב פר סטודנט נשאר ללא שינוי.
חמד עמאר: חישוב מספר המכסות על פי צרכי המערכת.
חמד עמאר: המערכת תחליט לאותו סטודנט אם ללמוד הוראה או לא ללמוד הוראה.
חמד עמאר: אני חושב שזה לא מקובל, זה לא יכול לעבור כאן במדינת ישראל, מדינה דמוקרטית, שלא תגביל את אותו סטודנט שרוצה ללמוד הוראה, עם כל העודף במורים במגזר הערבי, ובעצם יותר מורות במגזר הערבי.
חמד עמאר: וחוץ מזה, קראתי כאן את הנתונים של שילוב מורים ערבים במגזר היהודי וזה - - -
מסעוד גנאים: 200 ומשהו.
חמד עמאר: 588 מורים שולבו משנת 2013 לעומת 2016.
חמד עמאר: זה מבורך, אבל שהמגמה תימשך, כי באמת יש מחסור מורים במגזר היהודי וצריך גם לעודד את הסטודנטים ללכת וללמוד הוראה וגם לתת את האפשרות של סטודנטים מורים מהמגזר הערבי, שילמדו במגזר היהודי.
יעקב מרגי: רבותי, מיד אתן את רשות הדיבור לאייל רם ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: הוועדה קיימה כאן דיונים בשנה האחרונה על המחסור ועל המצוקה של המורים, מחסור במורים במגזר הערבי בדרום ועל מצוקתם של אותם מורים מהצפון, שנאלצים לנסוע יום יום, מדי שבוע עוזבים משפחות.
יעקב מרגי: נדרשנו לסוגית רישום הילדים שלהם בגנים, איפה הם נרשמים.
יעקב מרגי: חלקם עשו שינוי בתעודת הזהות, חלקם לא עשו שינוי בתעודת הזהות.
יעקב מרגי: בעיה גדולה מאד.
יעקב מרגי: לכאורה, על פניו יש פה - ואיל, גם אני אומר הכל בהסתייגות, כי אני לא נחשפתי לזה אלא רק עם ההצעה לדיון מהיר, לא הסתפקתי להיכנס לזה - אבל אין ספק שזה חלק מהרצון להתמודדות עם הבעיה.
יעקב מרגי: אנחנו נראה את המצגת, תסביר לנו את הרציונאל בכלל.
יעקב מרגי: אני באמת מקווה שזה לא יהיה בהגדרה תקציב לסטודנט יהודי, תקציב לסטודנט ערבי.
יעקב מרגי: זה לא יכול להיות, גם אם זה כולו כוונה טובה.
יעקב מרגי: לכן תציג את הרציונאל, את המצגת שלך ולאחר מכן תנסה להתייחס לדברים שנאמרו על ידי חברי הכנסת.
<אייל רם: טוב, שלום לכולם.
<אייל רם: קוראים לי אייל רם, סמנכ"ל עובדי הוראה.
<אייל רם: אני אנסה להציג את הדברים כפי שהם בצורה מאד מאד ברורה.
<אייל רם: הדבר האחרון שיש פה ניסיון זה לעשות איזו שהיא אפליה, גזענות ולפעמים הכותרות בעיתון מנסות לראות את זה מאיזו שהיא זווית אחת, שהקשר שלה בין זה לבין המציאות הוא די שונה.
יעקב מרגי: אבל הם הצליחו לייצר כותרת.
<אייל רם: בסדר.
יעקב מרגי: ואתם נפלתם להם.
<אייל רם: קודם כל להסביר.
<אייל רם: התקצוב פר סטודנט, סדר גודל של 28,000 שקלים בשנה, הוא תקצוב שהיה, הווה וממשיך בעתיד, אותו תקצוב פר סטודנט, אותו תקצוב בדיוק.
<אייל רם: וגם אותו שכר לימוד עבור סטודנט.
<אייל רם: סטודנט לא מרגיש את זה כסטודנט ועבור הסטודנט, מכסת הסטודנט עצמה זה אותו תקצוב לגמרי.
<אייל רם: השינוי שאנחנו עושים הוא בחישוב מספר המכסות המתוקצבות במדינה, ואנחנו עושים את זה גורף בכלל המערכת, מה שהיה פעם - - -
אילן גילאון: תסביר 'מכסות'.
<אייל רם: אני אסביר בדיוק.
<אייל רם: פעם היו נותנים מכסות בעצם לכל סטודנט באשר הוא והיום אנחנו מייצרים דיפרנציאציה, ככה שלדוגמא במתמטיקה – כמות המכסות שמקבלים עבור סטודנט למתמטיקה היא באחוז גבוה יותר, כמעט פי שניים לדוגמא, מסטודנט שלומד תושב"ע.
<אייל רם: לא בגלל שתושב"ע חשוב פחות ממתמטיקה, לא בגלל שאנחנו אוהבים תושב"ע פחות ממתמטיקה - - -
ענת ברקו: אז התוספת היא לפי מקצועות לימוד?
יעקב מרגי: רגע, רגע, אני עוד לא הבנתי.
יעקב מרגי: יש לכם שאלות?
יעקב מרגי: תחכו, תנו לו.
<אייל רם: אני מנסה להסביר לאט לאט.
יעקב מרגי: אייל, אני פה לנהל את הדיון, אז תתמודד.
יעקב מרגי: תציג את עצמך ואם חבר כנסת לא הבין - - -
<אייל רם: ולכן אנחנו עושים דיפרנציאציה בין המקצועות לבין צרכי מערכת שקיימים בתוך המערכת.
<אייל רם: ואני אראה לכם למה אין לנו ברירה אלא לעשות איזה שהוא שינוי בין צפון ודרום, אחרת יש בעיה לטפל בכלל בכל נושא המכסות בכלל.
<אייל רם: המודל הזה חל בהדרגה.
<אייל רם: אנחנו מדברים כרגע על תשע"ז, שינוי מינימאלי של אחוזים בודדים שאפשר על כף יד אחת - - -
יעקב מרגי: אייל, כשאתה מדבר על מכסות, תן את הרציונל ומה הכוונה.
<אייל רם: מכסה זה אומר שאנחנו לא עוצרים סטודנטים בכניסה.
<אייל רם: יכולים לבוא - - -
אילן גילאון: העיקרון של המכסות זה על פי מקצועות?
אילן גילאון: מתמטיקה, ביולוגיה, ככה?
<אייל רם: העיקרון של המכסות – אני אראה אותו בדיוק – הוא על פי מקצועות פלוס תיקון שנעשה – ערבית צפון וערבית דרום, שאני אראה אותו ואסביר למה גם, והוא נעשה על פי מקצועות כדי לעודד יותר מכסות ויותר מורים באנגלית או במתמטיקה, שחסר לנו, לעומת תושב"ע או חינוך מיוחד גם.
<אייל רם: לדוגמא, כן חשוב לי להגיד, כי זה לא איזה שהוא משהו שיש איזו שהיא פגיעה בצד אחד, אלא ניסיון לסדר את עולם המכסות.
<אייל רם: מכסה זה אומר שזה סטודנט מתוקצב.
<אייל רם: לדוגמא - - -
אילן גילאון: מרגי, איכפת לך שמורה ילמד תושב"ע?
חמד עמאר: מה זה תושב"ע?
אילן גילאון: תורה שבעל פה.
יעקב מרגי: רגע, אייל, אתה מבין אתה עושה?
יעקב מרגי: כשאתה מדבר על מקצוע התושב"ע אתה לא מייחס את זה לא לערבי, לא ליהודי, לא כלום.
<אייל רם: נכון.
יעקב מרגי: לכן התהייה שלהם.
יעקב מרגי: הוא אתגר אותי בשאלה.
<אייל רם: אז בשביל זה אני אומר שהמודל התקצובי הזה הוא על כלל המקצועות.
<אייל רם: הוא מודל חדש שחל בהדרגה, באחוזים בודדים בתור התחלה, בשביל לבחון אותו, לראות אותו ולעשות שינויים גם - - -
יעקב מרגי: לא אחת כאן בדיונים אנחנו קוראים לרגולטור, לריבון, למשרד החינוך, לשים את הידיים על ההגה ולמל"ג לשים את הידיים על ההגה.
יעקב מרגי: לא יתכן שיש מקצועות שהם נכחדים, אף אחד לא הולך אליהם ויש מחסור במערכת ואנחנו אחר כך באים לפה ומרימים גבה ומרימים ידיים ושואלים למה.
חמד עמאר: אין שום טענה אם זה לפי מקצועות.
חמד עמאר: הבעיה שלנו היא אחרת.
יעקב מרגי: רגע, הוא עוד לא הגיע למה שאתה רוצה.
חמד עמאר: אם זה תקצוב לפי מקצועות אין לנו שום בעיה.
חמד עמאר: אנחנו יכולים עכשיו לצאת.
ענת ברקו: בדיוק, אז שיציגו לנו איזה - - -
יעקב מרגי: הוא מציג.
מיקי לוי: אם לא ניתן לו לדבר, לא נבין.
מיקי לוי: בבקשה.
יעקב מרגי: בבקשה אייל.
<אייל רם: הסטת תקצוב המכסות מהמגזר הערבי בצפון ומהמגזר הבדואי בדרום, נובעת לאור שני הדברים האלה.
<אייל רם: יש בערך 2,500 מורים היום מהמגזר הערבי בצפון ובמרכז, שמשובצים בדרום.
יעקב מרגי: 2,500?
<אייל רם: 2,500 וזה שאנחנו משלמים להם ממש שכר דירה, הם נוסעים בחגים, הם מחכים להעברה שלהם לצפון ועוזבים את בית הספר בעצם בספטמבר, באוקטובר - - -
יעקב מרגי: אתם לא יודעים כמה לחצים לחזור הביתה.
יוסף ג'בארין: כן, כי יש מחסור בדרום.
<אייל רם: כן, אני אומר יש מחסור ורק בשנה האחרונה, שנת תשע"ו, שובצו 750 מורים חדשים במגזר הבדואי בדרום, מתוכם עדיין 250.
<אייל רם: זאת אומרת זה לא רק היסטורי, זה עדיין קיים.
<אייל רם: העודף של המורים במגזר הערבי בצפון גדול וגדל.
<אייל רם: הנה לכם מספרים.
יעקב מרגי: תציג לנו את הנתונים.
<אייל רם: נתוני היקפי הגשת מועמדות במגזר הערבי: כידוע לכם במגזר הערבי, לאור הלחצים, לאור זה שיש עודף מורים גדול, יש שיטת ניקוד שעל פיה משתבצים במגזר הערבי.
<אייל רם: זה נכון רק לגבי המגזר הערבי.
חמד עמאר: היה פה דיון בוועדה.
אילן גילאון: איך אתה יודע שיש עודף של מורים ערבים ולא עודף של מורים בכלל?
אילן גילאון: מאיפה אתה יודע?
<אייל רם: תן לי עוד כמה - - -
אילן גילאון: כל הדיון הזה זה בגלל השאלה הזאת.
יעקב מרגי: אילן, יש לו מצגת ארוכה, תנו לו.
<אייל רם: העודף הוא כל כך גדול, שבגלל הלחצים הפוליטיים בתוך המגזר הערבי יש שיטת ניקוד.
<אייל רם: אתם יכולים לראות את העלייה בחמש השנים האחרונות מ-13,000 ל-18,000.
<אייל רם: זה רק מי שמבקש בקשה.
<אייל רם: יש עוד הרבה מורים שהתייאשו כבר והם לא מגישים בקשה.
<אייל רם: לכן אנחנו מדברים - - -
יעקב מרגי: ות"ת נמצאים איתנו תוך כדי דיון?
יעקב מרגי: שם ליד השולחן בבקשה.
<אייל רם: בפועל אנחנו נמצאים במצב של עשרות אלפי מורים שהוכשרו בחברה הערבית, נטולי עבודה, שילמו - - -
ג'מאל זחאלקה: בעיקר מורות.
ג'מאל זחאלקה: 90% מורות.
<אייל רם: 90% מורות.
<אייל רם: נטולי עבודה - - -
יוסף ג'בארין: אבל למה עשרות אלפים?
יעקב מרגי: רבותי, אני לא מצליח להבין.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה לגבי האורחים פה.
יעקב מרגי: אני לא מצליח.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אפשר?
יעקב מרגי: ג'מאל זחאלקה, יוסף, אתה בתוך העניין.
יעקב מרגי: אני מבין אותך וזה קורה בהרבה דיונים, אתה בתוך העניין.
יעקב מרגי: מחובר.
יעקב מרגי: יש פה אנשים שבאו, אני – כמנהל הדיון – לא מצליח להיכנס, לצלול לתוך הסוגיות והפרטים בגלל ההפסקות האלה.
יעקב מרגי: תנו לו להציג.
יעקב מרגי: תרשמו לכם שאלות ולאחר מכן נשאל את השאלות הנכונות.
<אייל רם: אני אומר עשרות אלפים, כי 18,000 זה מי שהגיש.
<אייל רם: יש עוד הרבה שהתייאשו בדרך וכבר לא מגישים.
<אייל רם: פשוט יודעים שאין להם סיכוי.
<אייל רם: שילמו 4 שנים שכר לימוד, הלכו ללמוד 4 שנים ובעצם הם חסרי עבודה ואתם יכולים לראות את הגדילה.
<אייל רם: בקשות עבודה של חדשים זה 12,249.
<אייל רם: העברות, הגדלות משרה של מורים קיימים שמקבלים רסיסים.
<אייל רם: אתם יכולים לראות לדוגמא - - -
יעקב מרגי: בפועל לפי הדברים שלך יש היום מורים שלמדו הוראה עם הסמכה והם מובטלים.
<אייל רם: עשרות אלפים.
יעקב מרגי: עשרות אלפים, רבותי.
דב חנין: כמה מורים חסרים בצפון במגזר היהודי?
<אייל רם: במגזר היהודי אני אראה לכם לפי זה, בסדר?
יעקב מרגי: שאלה במקום והוא יציג אותה.
יעקב מרגי: גם שאלו אותה קודם, דב.
אילן גילאון: אני מתנצל, יש לי דיון על סל התרופות.
יעקב מרגי: אני הבטחתי לך בתחילת הדיון שאני אייצג אותך נאמנה.
<אייל רם: אנחנו הרצנו עכשיו מערכת חדשה שנותנת לנו צפי מורים בכל הארץ.
<אייל רם: מה שאתם יכולים לראות פה זה באיזה מקצועות בעיקר עודף המורים במגזר הערבי קיים לנו.
<אייל רם: נגיד שהכל ממשיך אותו דבר - - -
יעקב מרגי: אם אתה יכול לייעץ לאלה שעורכים את המצגות, שירוק לא נראה טוב במצגת.
<אייל רם: אוקיי.
<אייל רם: עודף המורים – אני מראה את שני השקפים האלה בשביל להראות שהמגזר הערבי והמגזר היהודי מתנהגים שונה מאד מבחינת המקצועות.
<אייל רם: זה לא שזה אותו דבר.
<אייל רם: הם מתנהגים מאד מאד שונה ועדיין בחברה שלנו, למרות הניסיונות שלנו ועוד רגע נדבר גם על שילוב מורים, עדיין רוב המערכת שלנו פועל בצורה מאד מגזרית.
<אייל רם: לכן זה שונה קצת מההשכלה הגבוהה בכלל – הנושא של הכשרת מורים – כי היא פועלת בצורה מגזרית.
<אייל רם: אתם יכולים לראות את צפי עודף המורים במגזר הערבי.
<אייל רם: הגודל מסמן בעצם את הכמות.
<אייל רם: הכי הרבה עודף מורים יש במתמטיקה, באנגלית.
<אייל רם: תסתכלו על הרביעי – זה בחינוך גופני.
<אייל רם: אם תראו על צפי חוסר מורים במגזר היהודי, אתם יכולים לראות שזה כמעט הפוך – אנגלית, מתמטיקה, חינוך גופני.
<אייל רם: כלומר, בעצם ההכשרות והפנייה פועלת הפוך.
<אייל רם: לכן אנחנו מנסים לשלב - - -
יוסף ג'בארין: זה דווקא טוב.
דב חנין: יש לך מורים קיימים, למה הם לא יכולים לעבוד?
יוסף ג'בארין: זה משלים אחד את השני.
יעקב מרגי: אבל הוא הולך לענות בדיוק על זה.
זוהיר בהלול: דב, כי משרד החינוך לא מאמין בחילופי מורים משני הצדדים.
זוהיר בהלול: הוא לא מאמין בשיתופי פעולה.
יוסף ג'בארין: אז הגיע הזמן שיאמין.
מיקי לוי: תנו לו לדבר, הוא מראה לכם שילוב, דב.
דב חנין: אבל - - -
יעקב מרגי: דב, רבותי, בואו, אני חוזר להנהגה שלי.
ענת ברקו: וגם - - -
יעקב מרגי: ענת, את לא מסייעת בידי.
יעקב מרגי: אז תאפשרו לו להציג את המצגת.
יעקב מרגי: תאמין לי דב שגם עוד אחרים יכלו להבחין והבחינו והתאפקו.
יעקב מרגי: וגם אני, כשיש לי את כל הפריבילגיה להתערב בדיון, התעוררו אצלי מספר שאלות ואני מתאפק לסוף המצגת.
זוהיר בהלול: מרגי, הוא מסעיר את מוחנו, זה בסדר.
יעקב מרגי: אז תתאפקו.
יעקב מרגי: אתם די חזקים.
<אייל רם: הבעיה שאני צריך ללמד כשהמורה הוא מרגי.
<אייל רם: אז אם הייתי המורה אז הייתי מייעץ את הטכניקות.
<אייל רם: לכן נשאלת כמובן השאלה אז למה לא לשלב מורים ערבים בבתי ספר יהודים.
<אייל רם: בבקשה.