GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: מצד אחד אני אומר אתם עסק כלכלי אבל יש באוניברסיטה בבאר שבע משהו שהוא מעבר.
מאיר כהן: שי איזו רוח שהיא אחרת לגמרי.
מאיר כהן: היות והייתי גם ראש עיר ועבדתי אתכם בפרויקטים שלאוניברסיטאות ברחבי הארץ לא היה שום קשר, אבל בבן גוריון כן עשינו את זה.
מאיר כהן: פתחנו כיתה לרפואה בתיכון אצלי בדימונה זה היה כי האוניברסיטה אמרה כן וסייעה בכך.
מאיר כהן: על הסגל הזוטר בנגב צריך להסתכל אחרת מאשר על הסגל הזוטר בחיפה כי יש משהו שמייחד את האוניברסיטה הזאת בבאר שבע.
מאיר כהן: אמרתי, אנחנו יכולים להיות השליחים שלכם ולנסות או להגדיל תקציבים או להיות מגשרים ביניכם לבין המל"ג או לבין משרד החינוך כדי שהאנשים האלה לא ימצאו את עצמם בחוץ.
יעקב מרגי: דב חנין, בבקשה.
דב חנין: אני רוצה לפתוח בהצטרפות לדבריך לגבי הצורך במבט כולל ובחשיבה אחרת במל"ג, במערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.
דב חנין: אני חושב שמודל שלם עומד בפני משבר.
דב חנין: אנחנו כבר נמצאים במשבר הזה.
מאיר כהן: בעיצומו של משבר.
דב חנין: בעיצומו של משבר כזה.
דב חנין: המודל הוא מודל שמתייחס להשכלה הגבוהה כתחום שניתן לניהול בכלים של כלכלת שוק.
דב חנין: אז בואו נבחן מה הביקושים ונראה אם פתאום יש טרנד כזה או טרנד אחר ולפי זה אנחנו נבנה את מערכת ההשכלה הגבוהה שלנו.
דב חנין: המודל הזה הוא קטסטרופלי והוא מזיק.
דב חנין: מה שקורה בתחום מדעי הרוח הוא מדאיג ביותר.
דב חנין: אני חושב שלא יכולה להיות חברה מתקדמת בלי מדעי רוח ומדעי חברה מתקדמים וביקורתיים שמעשירים את הדיון הציבורי, מעשירים את החשיבה החברתית וכדומה.
דב חנין: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש, אולי בהיבט הזה גילוי נאות, שאני עשיתי בזמנו את הפוסט דוקטורט שלי באוניברסיטה שהתנהלה אחרת, אפשר להגיד אולי שהיא שייכת או הייתה שייכת לעידן אחר או לצורת התנהלות אחרת.
דב חנין: כשאני הייתי באוניברסיטת אוקספורד, התואר הראשון שם נעשה בצורה כזו שלכל סטודנט הייתה תכנית לימודים אישית, כל סטודנט נפגש כל שבוע עם טיוטור שנתן לו תכנית עבודה, מה הוא צריך לעשות, איזה חומרים הוא צריך להכין ולפי זה נבנתה תכנית הלימודים שלו.
דב חנין: אפשר להגיד שאוניברסיטת אוקספורד, אולי מבחינתנו היא לא דוגמה ואנחנו לא רוצים אוניברסיטאות כאלה.
דב חנין: לי נדמה שזאת אוניברסיטה מצוינת ואני אומר את זה אמנם כמי שנהנה קצת מהלימודים בה בפוסט דוקטורט אבל אני חושב שסטודנטים שם קיבלו ומקבלים הרבה יותר ממה שאנחנו נותנים באוניברסיטאות בישראל.
דב חנין: אנחנו מתנהלים בכיוון ההפוך.
דב חנין: אנחנו מתנהלים כאילו שהאוניברסיטאות הן סוג של מפעל, מפעל של ייצור המוני ואם זה הופך להיות לא ייצור המוני, ומכובדי שיושב מולי ומלמד היסטוריה, יש לו ק שלושה סטודנטים להיסטוריה, אז אנחנו נאזן אותו על ידי 87 סטודנטים אחרים שלומדים משהו אחר ונהפוך אותו לתכנית העשרה.
דב חנין: זאת תפיסה שבסופו של דבר היא לא משרתת את מה שאנחנו רוצים מהאקדמיה ולא משרתת את מה שאנחנו רוצים מהאוניברסיטאות שהן גם בסופו של דבר אוניברסיטאות מחקר.
דב חנין: אני אומר את הדברים ברמה העקרונית.
דב חנין: אני חושב שאדוני היושב ראש כדאי שתיזום אצלך דיון לא רק אפרופו אוניברסיטת בן גוריון אלא בכלל, מה אנחנו רוצים ממערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל ואיך אנחנו פותרים את הדברים שם.
דב חנין: אני אומר את הדברים בראיית מקרו אבל אני מסכים גם לדברים שנאמרו כאן קודם בדיון על ידי חבר הכנסת פורר למשל.
דב חנין: יש גם כלים יותר מתונים של התערבות אם אנחנו רוצים לעודד אנשים ללכת למדעי הרוח.
דב חנין: בואו נחליט שמדעי הרוח במדינת ישראל יהיו חינם, אם זה משהו שהמדינה רוצה לקדם.
דב חנין: אגב, זה לא כזה נטל כלכלי.
דב חנין: אם חברת הכנסת מירב בן ארי צודקת, אולי לא יהיו שם מאות אלפים אבל יהיו שם יותר ממה שיש היום.
דב חנין: זה לא יעלה כל כך הרבה כסף אבל זה יעביר מסר לציבור שאנחנו רוצים את הדבר הזה והוא חשוב לנו.
דב חנין: מכאן לענייני הסגל הזוטר.
דב חנין: דרך אגב, אני נגד הביטוי הזה.
דב חנין: לא יודע למה קוראים לזה סגל זוטר.
דב חנין: מה זוטר באנשים האלה?
דב חנין: אלה אנשים מוכשרים.
מאיר כהן: כמו עוזרים פרלמנטריים.
דב חנין: היום קוראים להם יועצים.
דב חנין: הסגל הזה הוא סגל צעיר והוא סגל מבטיח הם היום האנשים שבעצם מייצרים את התשתית לעבודת האוניברסיטאות.
דב חנין: הם מבצעים עבודות מחקר, הם מבצעים עבודות הוראה, הם בעצם הבסיס של האוניברסיטאות.
דב חנין: אולי הביטוי הזה סגל זוטר משקף איזושהי תפיסה שאפשר גם בלעדיהם.
דב חנין: אתם יודעים, יש את הדבר העיקרי - - -
יעקב מרגי: אם יש זוטר, יש בכיר.
יעקב מרגי: אם לא יהיה זוטר, לא יהיה בכיר.
דב חנין: אם יש זוטר, יש בכיר.
דב חנין: אם יש פריפריה, יש מרכז.
דב חנין: באמת אולי כל הדברים האלה מיותרים.
יעקב מרגי: שוליים.
דב חנין: הם נמצאים לנו בשוליים ואפשר אתם אבל בוודאי גם אפשר בלעדיהם.
דב חנין: זאת תפיסה מוטעית.
דב חנין: האנשים האלה הם אנשים שהאקדמיה צריכה אותם, חייבת אותם, נשענת עליהם, מתבססת עליהם והם צריכים ודאות וצריכים התייחסות הוגנת וכדומה.
דב חנין: משפט אחרון לעניין הסכסוך בבן גוריון.
דב חנין: אני מסתכל על המספרים.
דב חנין: כאן מדובר ממש על כסף קטן.
דב חנין: זאת אומרת, להם זה אולי עולם ומלואו, אבל כשאנחנו מדברים על מערכת ההשכלה הגבוהה, חבר הכנסת כהן אומר, ובצדק, תראו את ההשלכות של זה על הנגב, תראו את ההשלכות של זה על אנשים צעירים, חוקרים בנגב.
דב חנין: בשתי כפות המאזניים, בצד אחד נזק פנטסטי ובצד שני עלות מזערית.
דב חנין: חייבים לפתור את זה.
עודד פורר: מעניין לשמוע בהתייחסות של המל"ג אם יש יותר תקנים לאוניברסיטת בן גוריון כי היא בנגב או לאוניברסיטה שהיא בפריפריה לעומת אוניברסיטה אחרת?
יעקב מרגי: מל"ג, תתייחס גם למשבר במדעי הרוח ולסוגיה הזו.
יעקב מרגי: שמנו על הכתפיים שלך היום הרבה דברים.
יעקב מרגי: אתם הולכים לשים את הידיים על ההגה?
<אמיר גת: בוקר טוב.
<אמיר גת: אני אחראי על תקצוב אוניברסיטאות ב-ות"ת.
<אמיר גת: הדיון כאן היה צריך להיות על סגל זוטר ולא אני הייתי צריך להיות כאן אבל זה בסדר.
יעקב מרגי: ברוך הבא חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה.
<אמיר גת: בדיון הזה עולים הרבה נושאים, ממשבר בהשכלה הגבוהה דרך נושא של שכר לימוד דיפרנציאלי ודברים נוספים.
<אמיר גת: בשבילי זה קצת מבוזר מדי ואני מבקש להתמקד.
<אמיר גת: אני באופן אישי לא מסכים לנושא הזה שהידיים של מל"ג לא על ההגה.
<אמיר גת: יש משנה סדורה מאחורי ההתנהלות של מל"ג.
<אמיר גת: אפשר לחלוק על זה ואני מבין שחלק גדול מהאנשים לא מקובל עליהם איך המל"ג מתנהלת ומתכננת את המערכת.
<אמיר גת: בסדר.
<אמיר גת: אפשר לדון בזה.
יעקב מרגי: אני לא ב-איך.
יעקב מרגי: אני טוען שהיא לא מתנהלת.
<אמיר גת: בסדר גמור.
<אמיר גת: אני יכול לחלוק על זה אבל לא לשם כך התכנסנו.
<אמיר גת: מבחינת מדעי הרוח וההנדסה.
<אמיר גת: ל-ות"ת יש במודל התקצוב שלה 29 תחומים שהיא תומכת בהם, פחות או יותר במודל אחיד ומסודר.
<אמיר גת: מעבר לכך, כשאנחנו מזהים בעיות בתחומים מסוימים, אנחנו כן עושים התערבות נקודתית, למשל כמו שאנחנו עושים מספר שנים בנושא של הנדסה וכמו שאנחנו עושים מספר שנים בנושא של מדעי הרוח.
יעקב מרגי: 29 הנושאים האלה, מתי לאחרונה התקיים דיון עליהם אם להמשיך אותם, אם לשנות אותם, אם לחשוב עליהם?
<אמיר גת: ראשית, דיון משמעותי התקיים בתחילת החומש הקודם והוחלט להמשיך עם הדבר הזה, עם כל התחומים.
<אמיר גת: בדרך כלל אנחנו לא משמיטים תחומים.
<אמיר גת: אנחנו יכולים לשחק עם התעריפים שאנחנו נותנים למוסדות כאיזשהו תמריץ אבל בגדול אנחנו לא משמיטים תחומים כי אנחנו לא חושבים שאנחנו רוצים לנהל את המערכת ברמת התחום.
עודד פורר: כשאתה נותן תקציב למוסד לתחום מסוים, הוא יכול להשליך על זה ממה שהוא גובה מהסטודנט כשהוא נרשם ללימודים?
<אמיר גת: כל הנושא של שכר לימוד מוסדר על ידי ועדות ציבוריות ולכן אני אומר שזה קצת מעורבב וזאת קצת התפזרות של הדיון.
<אמיר גת: זה משהו אחר.
יעקב מרגי: בוא נתכנס.
יעקב מרגי: תאמר מה שאתה רוצה אבל אני רוצה שתתכנס לנושא של המשבר הספציפי.
<אמיר גת: אני אומר לגבי מדעי הרוח.
<אמיר גת: אני חושב שאם זה מעניין את הוועדה, שווה לעשות דיון בנושא הזה כי מל"ג/ות"ת - - -
יעקב מרגי: אני מקווה שתוכלו להגיע לדיון ולא יהיה מצב שתהיו באיזה יום עיון או בחוץ לארץ או באיזה מקום שקשה להביא אתכם לדיון בוועדה.
יעקב מרגי: אני לא בא אליך בטענה, אבל גם היום הייתי צריך להשקיע מאמצים.
יעקב מרגי: הפעלתי אתמול לחץ פיזי כמעט לא מתון כדי שיהיה לי נציג מהמל"ג לדיון הזה.
<אמיר גת: לא ידעתי על כך.
<אמיר גת: אני אומר שבתכנית הרב שנתית הנוכחית הולכים לעשות הרבה דברים בנושא של מדעי הרוח ובנושא של הנדסה.
מאיר כהן: למשל מה?
מאיר כהן: תהיה איש בשורה.
<אמיר גת: למשל בנושאים של מדעי הרוח מדברים על פתיחה של תכניות ללימודים מתקדמים במדעי הרוח, מדברים על הרחבת מספרי הסטודנטים במדעי הרוח.
יעקב מרגי: הם לא באים.
יעקב מרגי: איך תגלו אותם?
<אמיר גת: יש סדרה שלמה של פעולות לרבות פעולה בתיכונים.
<אמיר גת: זאת אומרת, לרבות הנושא של שינוי תדמית.
<אמיר גת: חבל שאני לא אצליח למצות, אבל אם זה מעניין את הוועדה, אנחנו נוכל להתייחס.
מאיר כהן: חמש יחידות במתמטיקה.
<אמיר גת: בהקשר למה שאמרה חברת הכנסת מירב בן ארי, הנושא של הנדסה הוא גם כן נושא שהוא בנפשנו.
<אמיר גת: אנחנו אוחזים בזה וגם מזה לא מניחים את ידינו.
<אמיר גת: אני אומר שמתוך ה-29 תחומים, יש אולי שלושה תחומים שאנחנו תומכים בצורה ממוקדת: מדעי הרוח, הנדסה ורפואה.
<אמיר גת: אני חושב שפרופורציונית זה יכול ללמד.
יעקב מרגי: מה אתה יכול לתרום לנו לגבי המשבר?
מאיר כהן: תגיד לי, באמת חסרים מהנדסים במדינת ישראל?
מירב בן ארי: ברור שחסרים.
מאיר כהן: אני לא שואל אותך.
מאיר כהן: אני שואל אותו.
מירב בן ארי: מה אתה צריך לשאול אותו?
מירב בן ארי: תפתח את העיתון ותראה.
עודד פורר: תשאל את התעשיינים.
עודד פורר: 10,000 מהנדסים חסרים.
מירב בן ארי: אני שמחה שאתה לא שואל אותי אבל במקרה אני יושבת ראש שדולת כחול-לבן ובעניין הזה אני אומרת לכם שכל הזמן התאחדות התעשיינים באה ואומרת שאין מספיק מהנדסים.
מאיר כהן: מי שמקשיב לתעשיינים ושות', שהם מכתיבים לנו היום, אני אומר לך שהאוניברסיטה בבאר שבע, המחלקה להנדסת בניין שהבן שלי סיים שם, העלתה עכשיו את הרף ויש עשרות פונים ומאות פונים כל שנה.
יעקב מרגי: חוץ מסמי שמעון שמכשיר.
מאיר כהן: סמי שמעון עושה עבודה מצוינת.
מאיר כהן: אני לא מכיר מישהו שרוצה ללמוד הנדסה ולא לומד הנדסה.
מירב בן ארי: התנאים.
מאיר כהן: לכל מכרז של מהנדס עיר מגיעים בערך שישים אנשים.
מאיר כהן: לכל מכרז של מהנדס במפעל מגיעים בערך שישים ואתם ממשיכים להגיד שחסרים מהנדסים.
מאיר כהן: זאת סיסמה מקושקשת.
מירב בן ארי: זאת המציאות.
מאיר כהן: הסיסמאות האלה הן אלה שהופכות את מדעי הרוח לסרח עודף של המדינה.
מירב בן ארי: סטודנטים לא רוצים ללמוד מדעי הרוח.
מאיר כהן: לא חסרים מהנדסים במדינה.
מירב בן ארי: אני אסדר לך פגישה עם שרגא ברוש ואולי הוא יסביר לך.
מירב בן ארי: אולי אז תשתכנע.
יעקב מרגי: בוא נשאל את המל"ג.
יעקב מרגי: אני מבקש להתמקד במשבר של אוניברסיטת בן גוריון.
מירב בן ארי: אתה אומר דברים לא נכונים.
מאיר כהן: קשקושים.
מאיר כהן: לא חסרים מהנדסים.
מירב בן ארי: אלה לא קשקושים.
מאיר כהן: זה קשקוש.
מאיר כהן: רופאים חסרים.
מירב בן ארי: גם מהנדסים.
<אמיר גת: אני אומר שה-ות"ת והמועצה להשכלה גבוהה, אנחנו לא נוהגים להיכנס לסכסוכי עבודה ברמה מקומית.
<אמיר גת: ככל שיש דיונים על שכר, עדכון של הסכמים קיבוציים, דברים מערכתיים, סכסוכי עבודה מערכתיים – אנחנו כן שם.
<אמיר גת: ברמה הנקודתית, אנחנו לא יכולים להיות שם.
יעקב מרגי: הנה נושא שאני יכול להבין אותך.
<אמיר גת: גם כך אנחנו מבלים הרבה זמן בבתי משפט.
<אמיר גת: אני חושב שאם היינו נכנסים לסכסוך מקומי, לא היינו יוצאים מזה.
יעקב מרגי: אני יכול להבין אותך.
<אמיר גת: ספציפית לגבי הנושא של האנגלית, זאת דוגמה מצוינת לכך שמצד אחד אתה בא והולך לקראת סטודנטים ומנסה לעשות איזשהו תהליך של התייעלות של המערכת, לעשות את לימודי האנגלית יותר יעילים, יותר זולים לסטודנט, ובסופו של דבר זה בא על חשבון משהו.
<אמיר גת: זאת אומרת, לצערנו כאן זה בא על חשבון.
יעקב מרגי: עוד לא ראיתי שירדו המחירים ויש לנו תלונות מההתאחדות ומהארגונים שהם כמו הפרה החולבת של ההשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: התעריפים רק הולכים ועולים, אבל אני לא רוצה לפתוח את זה.
יעקב מרגי: אני חוזר לנושא הדיון.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שוב ומציין שדיון כזה שלכאורה לא יוצר כותרות, אבל נוכחות מרשימה של חברי כנסת כי זה נושא חשוב.
יעקב מרגי: אנחנו בעיצומו של משבר.
יעקב מרגי: חשבנו בהתחלה שזאת רק האוניברסיטה העברית בגלל ההתנהלות ובגלל כל מה שהם עשו אבל זה מתגלגל.
יעקב מרגי: אתם לא מתכוונים לעשות כלום בנושא הזה?
<דבורה מרגוליס: אולי צריך להזכיר קודם שוועד ראשי האוניברסיטאות הוא גוף וולנטרי שבנוי מהנהלות האוניברסיטאות שיושבות ודנות בנושאים המשותפים להן כאשר הדברים הם בהסכמה.
<דבורה מרגוליס: כשיש משאים ומתנים ארציים – כמו למשל, אנחנו עכשיו בעיצומו של משא ומתן עם הסגל הבכיר ולאחר מכן ככל הנראה יתחיל מהלך של משא ומתן עם ההנהגה או הנציגים הארציים של הסגל הזוטר – ועד ראשי האוניברסיטאות בפונקציות שלו המשותפות נותן את דעתו במובנים האלה.
יעקב מרגי: ועל המשבר בהשכלה הגבוהה?
יעקב מרגי: המשבר במדעי הרוח ובכלל לקדם את פני המחסור בסטודנטים?
<דבורה מרגוליס: הדברים האלה עלו, עולים ואני מניחה שגם יעלו בפורומים השונים של ועד ראשי האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: חלק גדול מהפתרונות קשורים למשאבים.
<דבורה מרגוליס: משאבים, אתם יכולים לתאר לעצמכם, זה עניין לא פשוט.
<דבורה מרגוליס: אנחנו ממש בעיצומם של דיונים על תכנית חומש שהיא מאוד מאוד משמעותית לאוניברסיטאות והם למעשה לגבי שש שנים הקרובות.
<דבורה מרגוליס: אנחנו מאוד מאוד מקווים שחלק מהדברים ימצאו את פתרונם שם, והאוניברסיטאות ימשיכו ויעשו את המאמצים שלהן.
<דבורה מרגוליס: אתם שומעים על קורסים עם שלושה סטודנטים והם עדיין מתקיימים כי כנראה לאוניברסיטאות זה חשוב.
יעקב מרגי: פרופסור יוסי יונה.
יעקב מרגי: אני מאתגר אותך.
יעקב מרגי: לא תוכל לחזור על מה שנאמר כאן.
יוסי יונה: יהיה קשה.
יעקב מרגי: תנסה.
מיכל בירן: מה היינו עושים אם הכלל הזה היה תקף?
יעקב מרגי: הוא לא היה כאן.
יוסי יונה: זה קשה שבעתיים למרות שלעתים אני חוזר על דברים שנאמרו משום החשיבות הרבה שלהם.
יעקב מרגי: הצלחת לתת לי תשובה מנצחת.
יוסי יונה: מן הראוי שייאמרו יותר מפעם אחת.
יוסי יונה: ראשית, אני כואב את הכאב של הסגל הזוטר ולו גם בגלל שאני בא מהתחום הזה של פילוסופיה.
יוסי יונה: בכל פעם שאני רואה שיש פגיעה בחינוך ההומניסטי באוניברסיטה, לבי מתכווץ.
יוסי יונה: באמת.
יוסי יונה: לבי מתכווץ גם בגלל הנגיעה האישית שלי בעניין.
יעקב מרגי: באוניברסיטת בן גוריון.
יוסי יונה: לבי מתכווץ גם כי אני חושב שזה מפגע תרבותי ממעלה ראשונה לחברה הישראלית שקרנה של החינוך ההומניסטי, של מדעי הרוח, הולכת ויורדת במדינתנו.
יוסי יונה: זה מפגע.
יוסי יונה: רמתה של חברה מסוימת נמדדת באיכות התרבות שלה, באיכות הרוחניות שלה ואנחנו נותנים לזה לקרות.
יוסי יונה: יכול מאוד להיות שידידתי מירב צודקת בעניין הזה של חוסר במהנדסים, באנשי מקצוע בשוק העבודה הישראלי, אבל הבעיה האקוטית יותר היא שזה חוסר הרוח בחברה הישראלית.
יוסי יונה: אני רוצה לומר באשר למשבר שנמצא לפתחנו, האם אנחנו עוד פעם חוזים במצב שבו מלמעלה מתקבלות ההכרעות וההחלטות מבלי לשתף את הסגל הזוטר.
יוסי יונה: כלומר, היה ובאמת נניח ויש צורך ברפורמה, יבואו הרפורמיסטים ויאמרו לסגל הזוטר: תראו, אנחנו רואים אתכם כחלק אינטגרלי מהשינויים הדרושים במערכת, הבה נדבר יחד ונראה איזה צעדים עלינו לנקוט כצעדים ראשונים ואיזה צעדים אנחנו רוצים לתכנן יחד אתכם כדי לשקם את המצב.
יוסי יונה: על פניו נראה לי שאנשי הסגל הזוטר הם לא חלק מהתהליכים הללו וזה חבל ונורא.
יוסי יונה: לכן נשאלת השאלה האם עדיין יש מקום – ואני חושב שיש מקום ואני דורש שיהיה מקום – לשיתוף פעולה בין המל"ג, בין הנהלת האוניברסיטה לבין נשות ואנשי הסגל הזוטר כדי לראות מה עושים יחד.
יוסי יונה: זאת אומרת, להסתכל על המשבר הזה כמשבר של כולם, של כולנו יחד.
יוסי יונה: נראה לי שזה לא נעשה.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, התחלתי בביטוי של הכאב העמוק וזאת לא קלישאה.
יוסי יונה: אנחנו רואים מה קורה.
יוסי יונה: אני בא מאוניברסיטה ואני רואה את דלות הרוח של הסטודנטים בגלל שאין את המשקל הזה בבתי הספר התיכוניים ואחר כך אנחנו רואים את זה מתגלגל הלאה לאוניברסיטאות, מבחינת רמת הכתיבה, מבחינת ההתבטאויות, מבחינת החשיבה הביקורתית.
יוסי יונה: הדבר הזה הוא בנפשה של חברה, לתת לסטודנט ולסטודנטים ולו טעם מהלימודים ההומניסטיים כדי שהם יהיו אנשים יותר בוגרים, יותר ביקורתיים, עם רוחב אופקים גדול יותר.
יוסי יונה: לכן גם אנחנו, אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב גם בוועדת החינוך ולחשוב מהי ההכרעה או ההחלטה הטובה ביותר שלנו כדי שגם אם אכן ישיבות טובות ואובייקטיביות לקיומו של המשבר, נראה איך אנחנו יחד יכולים ליטול חלק ביציאה מיטבית מהמשבר הזה.
יעקב מרגי: עמדת באתגר.
מיכל בירן: יוסי נגע בשתי נקודות, גם חשיבות מדעי הרוח וגם העניין הספציפי לשמו נתכנסנו.
מיכל בירן: אני אתייחס רק לנושא השני מה גם שנראה לי שהרחיבו מספיק לגבי הנושא הראשון.
מיכל בירן: חברים, ברוב הפעמים אנחנו נמצאים באותו צד של המתרס.
מיכל בירן: כולנו חושבים שהשכלה גבוהה היא חשובה, כולנו חושבים שהתקציבים צריכים לגדול, אנחנו אתכם כמעט בכל מאבק.
<אלמוג סלע: אולי גברתי הייתה צריכה לשמוע את העובדות.
יעקב מרגי: גברתי המשפטנית, אנחנו לא בבית משפט.
<אלמוג סלע: סליחה.
יעקב מרגי: לא קבענו כלום.
יעקב מרגי: הליך הדיון הוא שבסוף, בסיכום, יש את הקביעה.
יעקב מרגי: הסיכום הוא הקביעה.
מיכל בירן: בכל מקרה, את ממש מפריעה לי לדבר.
מיכל בירן: בדרך כלל אני משתדלת להגיע בתחילת הדיון אבל דברים אחרים מנעו ממני לעשות זאת היום.
מיכל בירן: בכל זאת אני חושבת שאני מכירה את העובדות מספיק ואת יכולה פשוט לא להסכים אתי.
מיכל בירן: כך זה עובד.
מיכל בירן: אני רוצה להגיד באופן ברור את האמירה העקרונית.
מיכל בירן: אם אתם תתנהגו כמו אחרוני המעסיקים המתעמרים, אם אני יכולה לשים אתכם ואת חברת פלאפון ואת המעסיקים באותה שורה, זה לא ייגמר טוב.
מיכל בירן: אנחנו לא ניתן לזה לקרות.
מיכל בירן: העובדות, כפי שאני מכירה אותן, לא מעידות על התנהלות בתום לב ובסך הכול זה מה שרצינו מכם.
מיכל בירן: אף אחד לא אמר לכם אל תפטרו.
מיכל בירן: נשמע שגם הוועד בא בראש מאוד פתוח.
מיכל בירן: דבר אחד ביקשו מכם והוא תבואו בתום לב, תחשפו את הנתונים.
מיכל בירן: אתם השב"כ?
מיכל בירן: יש לכם נתונים סודיים שהחשיפה שלהם תגרום לפגיעה בביטחון המדינה?
מיכל בירן: זה מראה על התנהגות שלא בתום לב.
מיכל בירן: אני מכירה אותה ושוב ושוב יש לזה אותו ריח.
מיכל בירן: ראינו את זה כבר במאבקים אחרים ואם זה הכיוון שאתם תלכו בו, אני חושבת שתצטערו מאוד על הדרך הזאת.
יעקב מרגי: שמעון ישי, סמנכ"ל משאבי אנוש.
יעקב מרגי: אני אומר במנותק מהנאום חוצב הלהבות והדברים שמדברים בעד עצמם.
יעקב מרגי: אני אומר את הדברים מאחר והדיון מוצה.
יעקב מרגי: שמענו את המספרים.
יעקב מרגי: לכאורה מול המסה הגדולה של המרצים גם בסגל הזוטר וגם בסגל הבכיר באוניברסיטה, הכמות לכאורה היא לא גדולה אבל כל מקרה הוא לגופו.
יעקב מרגי: נקבתם במספר של עשרות בודדות.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על הנגב וגם כלפי כל אחד בפני עצמו, זו קריירה אישית שלו ואני חושב שצריך לעשות הכול, דווקא בגלל שהגוף הוא גדול ודווקא לאור הדברים שאמר מאיר כהן, ואני מאוד מתחבר אליהם, כי אוניברסיטת בן גוריון בנגב, בבאר שבע, מתנהלת אחרת מהגופים שהזכירה חברת הכנסת מיכל בירן, ואני אתבע את עלבונכם, וזה לא המקום לדיון.
יעקב מרגי: נכון, אנחנו כאן כדי להגן על העובדים.
יעקב מרגי: מחמאות, יש את יום העצמאות וטקס הדלקת המשואות.
יעקב מרגי: אני שואל אותך האם אתם הולכים לעשות את כל המאמצים כדי לראות איך אתם מסדרים את התשבץ הזה כדי למנוע ולפחות לצמצם את הפגיעה כך שתהיה, אם צריך, פגיעה מזערית.
יעקב מרגי: את זה אני רוצה לשמוע ממך.
יעקב מרגי: תתעלה על עצמך ואל תגיב לדברים שנאמרו.
<שמעון ישי: אני מאוד מתחבר לדברים של חבר הכנסת מאיר כהן.
<שמעון ישי: אני רוצה לומר לחברת הכנסת מיכל בירן שאנחנו עושים הרבה יותר מכל האוניברסיטאות האחרות.
<שמעון ישי: אני יכול להעיד באופן אישי.
יעקב מרגי: אמרתי את זה בשמך.
<שמעון ישי: אנחנו באמת אוניברסיטת בן גוריון בנגב ואנחנו לא האוניברסיטה העברית או אוניברסיטת תל אביב והחשיבות של המיקום שלנו מאוד מכתיבה לנו גם את המדיניות וההתנהגות שלנו.
<שמעון ישי: מה את שומעת ולמה את מייחסת לנו העסקה פוגענית, אני לא יודע.
יעקב מרגי: אתה מסוגל לענות לשאלה שלי?
יעקב מרגי: אל תהיה נדיב על חשבון הזמן שלי, עם כל הכבוד לחברת הכנסת מיכל בירן.
<שמעון ישי: אני מגיע לשאלה שלך.
<שמעון ישי: אנחנו נפגשים עם הסגל הזוטר.
<שמעון ישי: אני נפגש עם הסגל הזוטר כמעט פעמיים-שלוש בשבוע בשלושת השבועות או בחודש האחרון.
<שמעון ישי: אנחנו יורדים אתם לרמה של רחל בתך הקטנה, עד לרמת העובד או חבר הסגל שאנחנו עתידים לסיים את העסקתו ומסבירים את הנסיבות.
<שמעון ישי: חלק מהסיבות הן בכלל לא רלוונטיות לדיון הזה ואלה נסיבות אישיות.
<שמעון ישי: להגיד שאנחנו לא משתפים, זה ממש לא נכון.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל המשתתפים בדיון, לכל חברי הכנסת שהגיעו לכאן בנוכחות מרשימה.
יעקב מרגי: הועדה שמעה על מצבה של ההשכלה הגבוהה והאקדמיה ונוכחה לדעת שהאקדמיה וההשכלה הגבוהה בישראל כבר נמצאת בעיצומו של משבר.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על הסיבות שהביאו את המשבר, סכסוך העבודה, של הסגל הזוטר באוניברסיטת בן גוריון.
יעקב מרגי: הוועדה מודאגת מהמשבר שהולך ומחריף במדעי הרוח בהשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: הוועדה הגיעה למסקנה, לאור הסקירה של אוניברסיטת בן גוריון והמל"ג, על הכשל בהכוונה של האקדמיה וההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראשי האוניברסיטאות לקיים דיון משותף כדי לקדם את פני המשבר העתידי.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראשי אוניברסיטת בן גוריון לעשות הכול כדי לצמצם את הפגיעה בסגל הזוטר על ידי ניוד, ניידות, חשיבה מחודשת.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידיה את תוצאות אותו מאמץ ולהמשיך להתעדכן גם על ידי הסגל הזוטר.
יעקב מרגי: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה מקרוב.
יעקב מרגי: על סדר היום: משרד החינוך שכר בלשים על מנת לבלוש אחרי מנהלי בתי הספר, הצעה לסדר של חברי הכנסת מאיר כהן, מסעוד גנאים ואיל בן ראובן.
יעקב מרגי: אני מודה לכל חברי הכנסת וחברות הכנסת שהגיעו וכיבדו אותנו בדיון.
יעקב מרגי: אני רואה שיש לי אתגר לא פשוט היום אתכם.
יעקב מרגי: לפי הפרוצדורה, אני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת המציעים לומר את דבריהם, שלוש דקות כל אחד, וסליחה שאני מגביל אתכם.
יעקב מרגי: לאחר מכן נשמע איש מקצוע, אורח מול חבר כנסת לסירוגין.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שרשמתי את כולכם לפי סדר ישיבת
יעקב מרגי: כם כך שאין סיבה להתווכח.
יעקב מרגי: אנחנו מתכבדים היום עם מנכ"לית משרד החינוך שנמצאת אתנו בדיון.
מאיר כהן: שלום אדוני היושב ראש.
מאיר כהן: גברתי מנכ"לית משרד החינוך, מיכל.
מאיר כהן: ב-5 לאפריל 2016 נחתם הסכם תקשורת בין חברת החקירות חיימוביץ לבין משרד החינוך.
מאיר כהן: עד כאן.
מאיר כהן: חשף עמרי יניב ואחרי כן קראתי בכיכר השבת שחוקרים פרטיים יבלשו אחרי מנהלים, מורים, תלמידים והורים.
מאיר כהן: אנשי הנהגת ההורים.
מאיר כהן: לצערי הגדול קול המחאה החלוש נדם אחרי יום-יומיים.
מאיר כהן: כל מה שאני אומר זה לא בגלל שאני לא מעריך את משרד החינוך אלא בגלל שהייתי מנהל בית ספר במשך 25 שנים וכאשר ירדתי לפרטי המכרז הזה, הוכיתי בהלם.
מאיר כהן: לא האמנתי שמשרד החינוך יכול לעשות דבר כזה ואנא, שימו לב.
מאיר כהן: "החוקרים הפרטיים מתבקשים לבצע בין היתר ספירה פיזית של תלמידים במוסד ובכיתות ולהשוות למספר התלמידים שדווחו למשרד החינוך".
דב חנין: אדוני קורא מהמכרז?
מאיר כהן: אך ורק.
מאיר כהן: אין שום דבר שהוא לא שם.
מסעוד גנאים: של המכרז או ההסכם?
מאיר כהן: של המכרז.
מאיר כהן: אני לא אומר בלשים.
מאיר כהן: אני אומר חוקרים.
מאיר כהן: "החוקרים יעשו גם בקרה פדגוגית".
מאיר כהן: החוקרים יעשו בקרה פדגוגית.
מאיר כהן: "שעות לימוד, מערכת שעות ועוד".
מאיר כהן: "החוקרים יבדקו קיום נכסים פיננסיים ופעילות כלכלית נוספת של המוסד" - שימו לב - "או נושא משרה במוסד".
מאיר כהן: החוקרים.
מאיר כהן: לא רק את המוסד אלא "או נושא משרה במוסד".
מאיר כהן: זאת אומרת, גם מנהל בית הספר, החוקרים יוכלו בהוראה של מישהו לבלוש אחריו ולראות האם חוץ מהיותו מנהל בית הספר, הוא עובד במקום אחר או יש לו נכסים כאלה ואחרים.
מאיר כהן: נושא משרה, שומו שמיים.
מאיר כהן: פעילות כלכלית פרטית של עובד בבית הספר.
חנין זועבי: פעילות פוליטית.
מאיר כהן: זה האח הגדול במיטבו.
מאיר כהן: "החוקר יחפש כתובת מגורים של תלמיד או של אחד מהוריו" וכל זה, כמו בסרט בילוש, כך על פי המכרז, "יבצע החוקר חקירה סמויה ללא יצירת קשר ישיר עם הגורם אחריו הוא בולש".
מאיר כהן: משרד החינוך.
מאיר כהן: כמנהל בית ספר אני בוש ונכלם מהצעד שמביע אי אמון בראש ובראשונה – וסרמן, תקשיב טוב – במנהלים, במורים, במפקחים של בתי הספר.
מאיר כהן: זאת הפרטה חסרת תקדים של הפיקוח של בתי הספר ומעבר לכל דבר, זאת הפרטה של ערכים.
מאיר כהן: זוהי הבעת אי אמון מופגנת של משרד החינוך במנהלים שלו, במערכת החינוך הישראלית, בכל המרכיבים שלה.
מאיר כהן: ההורה לא מאמין למורה, המורה לא מאמין למנהל, המפקח לא מאמין למנהל ולמורה ומעל לכולם – משרד החינוך לא מאמין לאף אחד עד שהוא נזקק למכרז המביש הזה.
מאיר כהן: צר לי על התגובה שלך, מיכל.
מאיר כהן: את אמרת שזה שום דבר, זה כאילו בטל בשישים, כבר עשינו את זה.
מאיר כהן: אמרת שהמשרד לאורך כל השנים מקיים בקרה שוטפת ובשנים האחרונות אף הרחיב את הבקרה לנושאים נוספים.
מאיר כהן: במקום לחזק את מנגנוני הפיקוח שקיימים, את מפקחי בית הספר, את מנהלי בתי הספר ולתת בהם אמון, מכניסים לתוך הכיתות, מעמידים ליד השערים.
מאיר כהן: אם אני הייתי מנהל בית הספר, תאמינו לי שלא היה נכנס אחד כזה למוסד שלי.
מאיר כהן: אני מקווה שמנהלי בתי הספר יהיו נחרצים עם הדבר הזה.
מאיר כהן: אין דבר יותר מביש מזה.
מאיר כהן: מה השלב הבא גברתי המנכ"לית?
מאיר כהן: ואני אוהב אותך ואת עושה עבודה טובה.
מאיר כהן: להקים לה"ב 433 בתוך מערכת החינוך?
מאיר כהן: להקים מח"ש בתוך מערכת החינוך?
חנין זועבי: זה מתאים לחוק הטרור.
מאיר כהן: מה אנחנו משדרים לתלמידים שלנו?
מאיר כהן: מצלמות בתוך בתי הספר?
מאיר כהן: ניחא.
מאיר כהן: מבחנים על גבי מבחנים ומבדקים כאלה ואחרים, ניחא.
מאיר כהן: אבל בלשים שיבלשו אחרי מנהלים, מורים והורים?
מאיר כהן: אני קורא גם להורים, גם לארגוני המורים ולמועצות התלמידים, ובמיוחד למשרד החינוך, לבטל את המכרז הזה.
מאיר כהן: תנו אמון במפקחים, תנו אמון במנהלים, תנו אמון בתלמידים, תנו אמון בהורים.
מאיר כהן: אל תבלשו אחריהם.
<קריאה: כל מילה בסלע.
יעקב מרגי: והכול בהסתייגות עד שנשמע את עמדת משרד החינוך.
מאיר כהן: אגב, יש לי את המכרז כאן למי שחושב שהדברים הוצאו מהקשרם.
מאיר כהן: הסעיפים הם מתוך המכרז.
יעקב מרגי: אחר כך נשמע את משרד החינוך.
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אין לי את פרטי המכרז שהקריא חבר הכנסת מאיר כהן.
מסעוד גנאים: את הידיעה על הנושא למדתי מערוץ 10 וגם מכלי תקשורת אחרים.
מסעוד גנאים: אם הדברים האלה אכן נכונים, זאת הצבעת אי אמון של המשרד בעצמו וגם של השר.
מסעוד גנאים: אם השר ואם המשרד באמת, אם כל הפרטים האלה הם נכונים והם שוכרים חברה וחוקרים שיורדים לפרטיות של המורים, של המנהלים, של התלמידים, של כולם, אם משרד החינוך אין לו אמון בכל השרשרת הזו – מה אתם מחכים?
מסעוד גנאים: זה נוק אאוט למשרד החינוך.
מסעוד גנאים: את התגובה של משרד החינוך קראנו במייל ויש לכם מצגת שתציגו אותה ותראו שכל זה לא נכון.
מסעוד גנאים: כך אתם אומרים.
<מיכל כהן: אני אגיב.
מסעוד גנאים: אני חושב שזה דבר המסוכן ביותר מה גם שהוא אנטי חינוכי ואנטי ערכי משום שכאשר אתה מחנך את התלמיד, כאשר המנהל אמור להיות מנהיג חינוכי והוא עמוד השדרה של העשייה החינוכית בבית הספר ובכל מערכת החינוך, כאשר אין לכם בו אמון, כל המערכת, גם המורים וגם התלמידים, אין בהם אמון ואתם גם מעבירים את העניין הזה שכל אחד ירגל אחרי השני.
מסעוד גנאים: במערכת החינוך הערבית, אולי אנחנו רגילים לבלוש ולבלשים ולאלה שאומרים זה אמר בכיתה את העמדה הפוליטית הזאת וזאת המורה וזה המנהל.