GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: יש שר חינוך שלא מסתדר עם ראש הממשלה.
יעקב מרגי: איתן ברושי, תאמין לי יש מספיק זירות להתכתש.
יעקב מרגי: כבר הקבינט גם לא חסין, אז עזוב אותי.
יעקב מרגי: ועדת החינוך לא רוצה להפוך אותה לזה.
איתן ברושי: אפילו בקודש הקודשים.
יעקב מרגי: דודי, אני רוצה שתרד לסוף דעתי.
יעקב מרגי: כתבו ראשי הרשויות, חזקה עלי שהם יודעים מה שהם כתבו, לא רצו לעשות גלים וקצף.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להאמין שזה מה שהם רצו לעשות והם אומרים שיש חשש שהם לא יצליחו לפתוח את שנת הלימודים.
יעקב מרגי: אתם מודעים לכך?
יעקב מרגי: נערכים לבדוק את זה?
יעקב מרגי: הולכים לבדוק את זה?
יעקב מרגי: הולכים לקבל תשובות, הסברים לכך?
<דודי מזרחי: משרד החינוך, אגב צריך להגיד כמדי שנה זה לא משהו אד-הוק בעקבות פנייה כזו או אחרת, עובד עם כל רשות ורשות, עם כל יישוב באופן פרטני בכדי לוודא פתיחה סדירה של שנת הלימודים, בין אם מדובר על שיפוצי קיץ, חידושי מבנים, בעיות פדגוגיות, שיבוצי מורים וכיוצא בזה.
<דודי מזרחי: אני לא אומר שאין פערים, אני לא רוצה להיתמם.
<דודי מזרחי: יש עוד הרבה מה לעשות ויש כאן סוגיות שהן מאקרו תקציביות, דיבר על זה נציג אגף התקציבים באוצר.
יעקב מרגי: דודי, יפתחו את שנת הלימודים?
<דודי מזרחי: מטבע הדברים, אתה יודע, אני לא יכול להשיב כרגע.
<דודי מזרחי: ככל שזה תלוי במשרד החינוך ועובדה שככה זה היה בכל השנים האחרונות, אנחנו נעבוד באופן שיטתי, מקצועי וסדור עם כל רשות בכדי להבטיח ששנת הלימודים תיפתח כסדרה.
מאיר כהן: אני מבקש להוסיף משהו.
מאיר כהן: תראו, אני מכיר את התקציבים של משרד החינוך לפני ולפנים.
מאיר כהן: בואו ניקח סוגיה אחת, אדוני היושב-ראש, שפעם תבינו מה המצוקה הענקית של ראשי הערים ולמה אנחנו נמצאים כאן.
מאיר כהן: גם אם הם לא הגיעו, ומה החשיבות.
מאיר כהן: למשל, שיפוצי הקיץ, הרי זה הכי מגוחך שאני אקח לדוגמה את דימונה – עיר של 40,000 תושבים, לפני ארבע שנים כשהייתי ראש העיר, והיום זה לא שונה בהרבה, הייתי מקבל שיפוצי קיץ בסך של 220,000 ש"ח.
מאיר כהן: אתה יודע מה אפשר לעשות?
יעקב מרגי: כמה לכיתה?
מאיר כהן: זה יצא בערך 30 שקלים לכיתה או משהו כזה.
מאיר כהן: זה משהו מוטרף לגמרי.
מאיר כהן: זה העניין, זה הליבה של העניין.
מאיר כהן: זה לא החלוקה של כמה שעות מתמטיקה.
מאיר כהן: כי בחלוקה של כמה שעות מתמטיקה, אנחנו שוויוניים ואמר היושב ראש ואמר מנו טרכטנברג שהשוויון הזה - - -
<דודי מזרחי: נחנו לא שוויוניים, אנחנו פרוגרסיביים.
<דודי מזרחי: נותנים יותר לחלשים.
מאיר כהן: אמר שהשוויון הזה הוא הדבר המסוכן ביותר, הוא הדבר שהכי שוויוני, גם אם אנחנו בשעות למתמטיקה.
מאיר כהן: הסיפור הוא סיפור של מרחבי הלמידה, הסיפור הוא איך נראים בתי הספר, הסיפור הוא איך המעבדות וכמה יש.
מאיר כהן: האם בדימונה והאם בקריית שמונה והאם בירוחם יכולים לפתוח מגמה למחול, כי יש עשרה חבר'ה שרוצים ללמוד מחול, והתשובה היא – לא.
מאיר כהן: כי משרד החינוך לא מתייחס לזה.
מאיר כהן: האם אפשר לקחת ארבעה חבר'ה או שישה חבר'ה שלומדים פיסיקה ביישוב קטן וחלש ביישוב ערבי ולפתוח להם מעבדה לפיסיקה?
מאיר כהן: התשובה היא – לא.
מאיר כהן: זאת הלקות הגדולה של משרד החינוך ובזה משרד החינוך לא יודע לגעת.
מאיר כהן: כשבאים ואומרים – תעשו אפליה מתקנת, היא לא בזה שאני אראה שאני נותן עוד 10% בשעות, זה לא הסיפור.
מאיר כהן: הסיפור הוא שממילא ההתחלה היתה שונה לגמרי.
מאיר כהן: ראו מערכות של בתי ספר, ביישובים לא מבוססים, ראו מערכות של בתי ספר ביישובים מבוססים.
מאיר כהן: אתה יודע, בית ספר שאין לו אולם ספורט, איפה יש בתי ספר שאין להם אולם ספורט?
מאיר כהן: רק בפריפריה.
מאיר כהן: יעלה על הדעת שבית ספר שלומדים בו 500 או 600 תלמידים, הילדים לא יהיו זכאים שם להיכנס וללמוד שיעור ספורט באולם מסודר, מאורגן, עם כל הציוד?
מאיר כהן: היעלה על הדעת, מה שאומרים לי מנהלי בתי ספר בפריפריה – אם ראש העיר לא מצליח להשיג פילנתרופ מארצות-הברית או מאירופה, אין לנו מעבדת פיסיקה.
מאיר כהן: היעלה על הדעת שבמדינת ישראל יש יישוב שאין בו מעבדת פיסיקה כי אין לו כסף?
מאיר כהן: ומצד שני אני שומע את שר החינוך מהלל ומשבח את החשיבות של חמש יחידות, אני מסכים אתו, זה חשוב.
מאיר כהן: אבל בכדי שזה יהיה חשוב, הסיפור הוא לא רק לתת חמש שעות תוספת לפיסיקה, הסיפור הוא, כמו שאמר היושב ראש, להביא מורה לפיסיקה לפריפריה ולתת לו חוזה אישי ולהביא אותו גם למועצה האזורית שנמצאת בדרום ולתת לו חוזה אישי.
מאיר כהן: כשאתה מגיע לשם ואתה לוקח את מקדם גודל האוכלוסייה להבין שאם כיתה לפיסיקה היא 20 חבר'ה, פה אתה צריך לתת תקן לעשרה חבר'ה, כי זה מה שיש ומגיע להם לקבל כיתה לפיסיקה.
מאיר כהן: זה הסיפורים האמתיים.
<דודי מזרחי: אני חייב משפט, ברשותך אדוני היושב ראש.
<דודי מזרחי: הכל נכון ויחד עם זאת בשנת 2016, זה לא סיסמה, מעולם לא היה תקציב יותר חברתי ומקדם שוויון הזדמנויות בחינוך.
<דודי מזרחי: יש הרבה עוד מה לעשות.
<דודי מזרחי: אנחנו מסתכלים על המציאות.
מאיר כהן: אנחנו לא יושבים כאן, חס וחלילה, לא באתי לדיון הזה על-מנת לשפוך בוץ ולהגיד ששום דבר לא נעשה.
מאיר כהן: יש התקדמות והמצב היום הוא הרבה יותר טוב מכפי שהיה לפני עשר שנים.
מאיר כהן: אבל אני אומר – יש לנו עכשיו שעת כושר מצוינת, כי אני מאלה שאומרים, הבעיה במדינת ישראל היא לא בעיה של כסף, היא בעיה של סדרי עדיפות והיום צריך לחשוב איך אנחנו משנים את סדרי העדיפות.
יעקב מרגי: פיני קבלו ולאחר מכן אורה חכם.
<פיני קבלו: אני באמת מזדהה עם הדברים של חבר הכנסת מאיר כהן, גם אני הייתי ראש רשות ואצלי חודשי הקיץ והכנת בתי הספר זה היה הסיוט הכי גדול.
<פיני קבלו: שיפוצי הקיץ, שלא היה די כסף, והיינו נאלצים לצאת לחפש בעלי מקצוע שיתנדבו שיצבעו כיתות והורים, מי שיחפש צבע, זה היה הדבר הכי קשה, בכדי ששנת הלימודים תיפתח וההורים לא ישבשו את שנת הלימודים.
<פיני קבלו: תראו, אני עשר שנים בכנסת, בניגוד לחבריי שנמצאים פחות, והנושא הזה של המצ'ינג הדיפרנציאלי, כבר מזה עשר שנים עולה ואני מחזיק את תיק הרווחה ואני אומר לכם – אני לא רוצה שהעיר שלי, שאני גר בה, בית שאן, אני לא רוצה לקחת את כספי הארנונה של עפולה, שהוא הצליח להקים עיר לתפארת והצליח להביא תעשייה לשם, אני לא מוכן לקחת.
<פיני קבלו: אני חושב שהממשלה מנסה והיא כבר עשתה את זה, היא מסכסכת בתוך השלטון המקומי, היא מנסה להגיד להם – לכו תסתדרו ביניכם ותיקחו אחד מהשני.
איתן ברושי: עכשיו היא עושה את זה עם המים.
<פיני קבלו: והיא עושה את זה בצורה מאוד מאוד עקבית והיא גרמה לכך ואני חושב שחלק מהדיון של חלק מראשי הרשויות או שלא הגיעו, למרות שגם גברתי מנהלת הוועדה שלחה הודעות וגם אני שלחתי הודעות, כנראה שלא הגיעו מסיבות שאינן ידועות לי, אבל תפסיקו לסכסך בינינו.
<פיני קבלו: בואו נמצא פתרון לאותם יישובים.
<פיני קבלו: נכון אומרים פה חבריי, נכון, ואני מסתובב ביישובים – אתה רואה שם יישובים סוציו אקונומי 10 אבל עיר ענייה, אין להם אפילו במה להוציא מטאטא ואני מכיר את זה.
יעקב מרגי: דרך אגב, גם תל-אביב לא מאוזנת.
יעקב מרגי: תל-אביב סוחבת גירעון.
יעקב מרגי: אנחנו אוהבים לומר תל-אביב, תל-אביב, תל-אביב, אבל גם היא לא מאוזנת.
<פיני קבלו: לכן, על המדינה למצוא את הפתרון הזה ולא תשלח אותנו להסתכסך האחד עם השני ודי למדיניות של הפרד ומשול, לדעתי זה הפתרון.
יעקב מרגי: אנחנו נכתוב זאת בסיכום.
<אורה חכם: קודם כל, אני רוצה להגיד לך משהו, מר מזרחי.
<אורה חכם: כל חברי הכנסת שיושבים פה, הם רוצים לעודד אותך כדי שאתה תבין שתוספת של כך וכך אחוזים לתקצוב דיפרנציאלי, היא כאין וכאפס למה שצריך.
<אורה חכם: יש לנו מיליון ילדים שהם בתחום מה שנקרא רמת הכנסות או חלוקה מ- 1 עד 4.
איתן ברושי: חשבתי שתגידי שהיינו כולנו ראשי רשויות.
יעקב מרגי: כן, גם היא היתה.
איתן ברושי: לכן אמרתי.
איתן ברושי: כל השורה הזאת, ראשי רשויות.
<אורה חכם: טוב.
<אורה חכם: יש מיליון ילדים שזקוקים ל- 5,000 שקל תוספת כל שנה, מינימום 5,000.
<אורה חכם: זה חמישה מיליארד שקל בשנה.
<אורה חכם: אז מה אתה מדבר אתי, הם כולם באים לחזק אותך, כדי שתעביר את המסר.
<אורה חכם: אני רוצה להגיד ליושב ראש הוועדה ולחברי הכנסת שבאים תמיד, שיש לכם היום החובה והזכות שבשל תהליך שכבר שנים רבות רוחש ורוחש ורוחש, ועכשיו הזמן להעלות כמו שנקרא בגרשיים 'על בריקאדות', ולדרוש מה שנקרא תוכנית לאומית.
<אורה חכם: לא תוסיף פה א' ו- ב' ו- ג', אלא תוכנית לאומית של חמישה מיליארד שקל בשנה, מחולקת כפי שאתם תמצאו בוועדה שכל חברי הכנסת שהם חברים בשדולות החינוך באים ומתוך רצון טוב מוסיפים, תהיו גוף אחד, בראשותך.
<אורה חכם: אתם יכולים לעשות הרבה.
<אורה חכם: אני חושבת שזה הזמן ואסור לפספס אותו, כי אנחנו גם נמצאים בנקודה שאנחנו רואים את התוצאות הראות של 60 שנות הזנחה.
<אורה חכם: זה מה שיש לי להגיד.
יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון, ברשותך, חבר הכנסת מאיר כהן, אם יש משהו להוסיף, נשמח להוסיף.
יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שראשי רשויות שזעקו חמס ופנו לראש הממשלה שיש חשש שלא יוכלו לפתוח את שנת הלימודים, לא מצאו לנכון להגיע לדיון או לשלוח נציגים מטעמם.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ליישם ובהקדם את התקציב הדיפרנציאלי לפי חתך סוציו אקונומי חברתי כלכלי של התלמידים ולא רק של היישוב.
יעקב מרגי: כמובן לדאוג לתוספת בתקציב תוספתי ולא כפי שאמרו – לשסות רשות ברשות, בתקציב תוספתי.
מאיר כהן: חשוב שזה יצוין.
יעקב מרגי: אני כתבתי את זה.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לבחון את פנייתם של ראשי הרשויות שפנו במכתב לראש הממשלה ולוודא שאכן שנת הלימודים תיפתח.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לקבל גם תשובה בהקדם, לפני אותה ישיבה חגיגית של ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים.
יעקב מרגי: זאת אומרת במהלך חופשת הקיץ, אני רוצה לדעת תשובה שאכן משרד החינוך ישב עם הרשויות האלה והגיעו למסקנה שאין סכנה של אי-פתיחת שנת הלימודים אצלם.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, ה-14 ביוני 2016, ח' בסיון ה'תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא – תוכנית "החכם היומי", לציון יום כי"ח, כל ישראל חברים.
יעקב מרגי: אני אומר כמה משפטים מהלב, ככה, לא מסודרים.
יעקב מרגי: אנחנו תמיד מכינים חומר כתוב, זה כמו אותו מבוגר שהולך עם מקל, אבל כשהוא צריך לרוץ לאוטובוס, הוא תופס את המקל ורץ.
יעקב מרגי: זה פסיכולוגי.
יעקב מרגי: אז מכינים חומר כתוב, ובסוף מה שיוצא מהלב.
יעקב מרגי: המפגש הראשון, האינטראקציה הראשונה שלי עם אנשי כי"ח סביב הפרויקט הזה של "החכם היומי" אני חושב שהדליק אותי, חיבר אותי, ואני אסביר לכם גם למה.
יעקב מרגי: פרויקט "החכם היומי" הוא לא צורך של מי שמכיר את הנושא.
יעקב מרגי: זה צורך של החברה הישראלית.
יעקב מרגי: בשנים האחרונות מתעורר שיח לגיטימי, שחבל שלא היה בנמצא, השיח הזה, שלושה עשורים, וארבעה עשורים, וחמישה עשורים קודם.
יעקב מרגי: אני חושב שזה היה תורם ללכידות של החברה הישראלית.
יעקב מרגי: לצערי הרב, אני אומר את זה למצער, בקדנציה הקודמת, או שלפניה, אם אני לא טועה, נחשפתי לפרויקט דומה, אם אפשר להשוות אותו לדומה, פרויקט שקשור, לא אומר 'דומה', שמשרד החינוך הוביל, סביב חכמי ישראל.
יעקב מרגי: חוברת כזו דקה, שדופת קדים, אבל ניסיתי למצוא בה איזה חכם אחד, חכם אחד ממדינות האסלאם, מעדות ספרד.
יעקב מרגי: משרד החינוך של מדינת ישראל.
יעקב מרגי: היום שר החינוך באומץ, עם הקמתה של ועדת ביטון, אומר זאת מעל כל במה.
יעקב מרגי: אני חושב שעד היום מדינת ישראל, ילדי ישראל, אי אפשר לומר ילדי ישראל, כי אני כבר לא ילדי ישראל, אני כבר, איך זה נקרא?
יעקב מרגי: שמעתי יש דור X, Y ו-Z, אז אנחנו לא זכינו.
יעקב מרגי: את החלק השני של הסיפור, שחבריי לא שמעו אותו, החלק של הסיפור שהחברה בישראל לא שמעה אותו, זכיתי אני בגלל שהייתי בהוויה כזו או אחרת.
יעקב מרגי: אבל החלק הארי של החברה בישראל לא שמע את כל הסיפור.
יעקב מרגי: ויש לנו הזדמנות טובה היום, הודות לאנשים טובים – אתם יודעים, הזמרת שלי זו נעמי שמר, כל אחד יש לו, והנשמה שלי התחברה גם לגישה שלה, והיא באחד השירים שלה שרה את "האנשים הטובים באמצע הדרך" – נפגשו באמצע הדרך, אנחנו באמצע הדרך, אנחנו לא אבדנו תקווה.
יעקב מרגי: למרות שהמדינה בת שבעים, היא עדיין צעירה לימים, ועדיין יש מה לתקן.
יעקב מרגי: כל עוד הנר דולק, ניתן לתקן.
יעקב מרגי: ואני חושב שהיוזמה הזו של כל ישראל חברים, שאני זכיתי לשמוע על כל ישראל חברים בתוכנית הלימודים, אני יליד שנת 60', אז תיקחו את השנים שהייתי במערכת החינוך והיה כי"ח, ואליאנס, והוויכוח, ההורים שלנו עוד זכו ללמוד במסגרת אליאנס, כל ישראל חברים, יש ויכוח, והנה כל ישראל חברים לא הסתפקו רק בגולה, לא הסתפקו רק בשחר נעוריה של מדינת ישראל, כאן בארץ ישראל ממשיכים בפרויקט חשוב, ושוב, אני לא בחרתי את המילים, הן יוצאות עכשיו, ממשיכים באותה שליחות.
יעקב מרגי: מבחינתי, זאת סגירת מעגל.
יעקב מרגי: נכון, הם פעלו לחינוך יהודי בגולה, הם פעלו להעלאת יהודים לארץ ישראל, לעיצוב דמותם, והנה כאן הם משלימים את החלק של הסיפור המלא של "החכם היומי".
יעקב מרגי: והצורך, כפי שאמרתי, ואני חוזר, ובזה אני אסכם ואני אעביר את רשות הדיבור, אני אברך את אותם האנשים הטובים באמצע הדרך, להזכיר אותם, הצורך הוא של החברה בישראל – היום כולם מגיעים למסקנה שברגע שאנחנו מספרים חלק מהסיפור, אנחנו נמשיך עם אותם פערים, עם אותם סטריאוטיפים, עם אותם חלקים בחברה הישראלית שמרגישים כאילו מישהו לקח להם משהו, שיש התעוררות.
יעקב מרגי: פשוט הם היו שחקנים יחידים במגרש, השחקנים האחרים לא עלו על המגרש, וזה לא צריך להוות ולא מהווה איום על אף אחד.
יעקב מרגי: תהיה לזה הפריה הדדית, תרומה הדדית.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, זה אחד המפעלים ששבו את לבי.
יעקב מרגי: יש לי אתגרים רבים להתעסק איתם בוועדת החינוך, מול משרד החינוך, התרבות והספורט; אבל אין ספק שזו, אם מדברים על לכידות בחברה הישראלית, אם מדברים על צמצום פערים, אם מדברים על עיצוב פני החברה בישראל, זה אחד מהנדבכים, אחד מהפרויקטים שיכולים לעשות זאת.
יעקב מרגי: ולכן אני רוצה לברך באמת מכל הלב את דוקטור יהודה מימרן, מנכ"ל כל ישראל חברים, מר סם פינטו, יושב ראש כל ישראל חברים, שזכינו שהוא נמצא איתנו כאן, מר אלי ברקת, סמנכ"ל חינוך כל ישראל חברים, איתו יצרנו את האינטראקציה של המיזם החשוב הזה היום סביב יום שלם בכנסת.
יעקב מרגי: יש עוד תוכנית עשירה, ההשקעה היא אדירה, זה לא מובן מאליו, מי שרואה את ההשקעה, מי שמבין בהפקת כנסים, זו השקעה, זה מראה כמה זה רציני, כמה זה חשוב.
יעקב מרגי: מארק אייזנברג, נשיא אליאנס העולמי, מייסד עמותת, איזה?
<מארק אייזנברג: קעליטה.
יעקב מרגי: קעליטה.
יעקב מרגי: זה נראה כמו הא, פחדתי לומר 'האליטה', שלא תפחידו חלקים אחרים בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: מר ג'ימי פינטו, חבר ועד המנהל של אליאנס, כל ישראל חברים.
יעקב מרגי: מי זה ג'ימי?
יעקב מרגי: שאני אראה אותו.
יעקב מרגי: גברת מיקי מנדלבאום, חברת ועד המנהל אליאנס, כל ישראל חברים.
יעקב מרגי: אני אפתח עם דוקטור יהודה מימרן, בבקשה, תציג לנו, אני מאמין שגם אני לא יודע מה כל הפרויקט, תציג לטובת אלה שיודעים ולא יודעים את חשיבות הפרויקט.
<יהודה מימרן: אז כבוד יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת יעקב מרגי, כבוד יושב ראש כל ישראל חברים, מר סם פינטו, כבוד נשיא אליאנס ונשיא קעליטה, מארק אייזנברג, חברי ועד מנהל יקרים, אורחים נכבדים.
<יהודה מימרן: בשם כל ישראל חברים ברצוני לברך את חבר הכנסת מרגי ולהודות לו על ההזדמנות לציין בכנסת את פעילותה רבת השנים של כל ישראל חברים ואת המיזם החשוב שלנו "החכם היומי".
<יהודה מימרן: אליאנס כל ישראל חברים קם בשנת 1860 על מנת להגן על זכויותיהם של היהודים ברחבי ארצות האסלאם ובאירופה, לבסס מערכת חינוך מודרנית ואיכותית.
<יהודה מימרן: ניתן, ולעתים אף מוצדק, לבקר חלק מאופי עשייה זו, אולם לא ניתן להתעלם מהמפעל החינוכי האדיר שהקימו ומתרומתם הממשית לאיכות בתנאי חייהם של למעלה ממיליון ילדים לאורך הדורות.
<יהודה מימרן: כל ישראל חברים ממשיך גם בימים האלה בפעילות חינוכית חברתית רחבת היקף ברחבי הארץ, מקדם תלמידים ותלמידות לבגרות איכותית, עובד עם נוער בסיכון, ועם קליטה חינוכית מיטבית של העולים מצרפת, מכשיר מורים באמצעות מכון כרם, מוביל את כפר הנוער מקווה ישראל ומקדם חינוך יהודי מתון וחברתי בחינוך הממלכתי והממלכתי דתי.
<יהודה מימרן: אך טבעי שמפעל זה של הנכחת מורשת והגות יהדות ארצות המזרח וספרד ומיזם "החכם היומי" יהיו בלב העשייה של הארגון.
<יהודה מימרן: המאגר הקיים, המכיל כבר מאות חכמים, הוא רק טיפה בים.
<יהודה מימרן: היקף היצירה היהודית בארצות האלה בעת החדשה הוא עצום, בלתי נתפס, והוא עוד ביטוי לכוחות היצירה האדירים הקיימים בעם היהודי כולו.
<יהודה מימרן: הסכם נפרץ.
<יהודה מימרן: נחשולי מים חיים, מתוקים ומרפאים רבים יבואו בעקבותיהם.
<יהודה מימרן: מיזם "החכם היומי" מחזיר את כבודם של חכמי ארצות המזרח וספרד, מביא מדברי הגותם ומאיר את שיעור קומתם.
<יהודה מימרן: לא ניתן יותר לומר 'לא היה'.
<יהודה מימרן: מי שימשיך לטעון כי לא הייתה תרבות, רק יוכיח את בורותו, ולעתים את שנאתו.
<יהודה מימרן: המיזם אינו רק מחזיר את כבודם של חכמים אלה, אלא את כבודם של כלל יוצאי ארצות המזרח וספרד.
<יהודה מימרן: יתרה מזאת, וחשוב מכך – הכבוד איננו העיקר, וממילא חכמים אלה לא היו רודפי כבוד ומחלו על כבודם – דבריהם מחנכים וקוראים לאהבה ולאחווה בין כולנו ולבניית חברה מתוקנת.
<יהודה מימרן: ראשית כל, ביחסים שבין אדם לחברו – זרע אברהם הם גומלי חסדים, ביישנים, רחמנים, לא עושים רעה לחבריהם.
<יהודה מימרן: כל יהודי, חובש כיפה או לא, הוא חבר משפחה, יש לו חלק, כל אדם נברא בצלם וזכאי ליחס הוגן ומכבד.
<יהודה מימרן: דבריהם מכוונים אותנו לדאגה אקטיבית לחולה, לזקן, לעני, לנוער בסיכון, לנדכאים באשר הם.
<יהודה מימרן: שנית, דבריהם קוראים לביסוס חברה מתוקנת, המבוססת על ערכים של אהבת הזולת ושל יושר וצדק.
<יהודה מימרן: יש קו ישר המחבר בין הדאגה לזולת ובין שאלות חברה רחבות, הקשורות במדיניות ובצדק חברתי.
<יהודה מימרן: החיבור הזה שבין המסורת היהודית המתונה, אוהבת האדם, ובין בעיות החברה כיום, הוא היוצר את היהדות החברתית אותה אנו מקדמים.
<יהודה מימרן: כשאני שואל את עצמי – כיצד עמדו דורות שלמים באי הכרה של התרבות שלהם, לעתים בזלזול בהורינו, באחינו, באחיותינו, ברבותינו ובמנהיגינו; כיצד על אף הקשיים נשארנו נאמנים לעם ולמדינה, על אף הדעות הקדומות שהוטחו בנו, על אף הפערים ותנאי המחייה הלא ראויים ברבות מעיירות הפיתוח – אני חוזר אל החכמים שלנו, אני שב אל תורתם של אבותינו ואמותינו, אל החינוך שקיבלנו מהם, חינוך שבמרכזו אהבת השם ויראת השם ואהבת ישראל גדולה, שהייתה נטועה בלבם של כל יהודי ויהודיה.
<יהודה מימרן: אהבה שגרמה להם על אף הכל להתמיד בנאמנותם לעם ולמדינה.
<יהודה מימרן: התקופה הזאת בתולדות העם היהודי ומדינת ישראל היא תקופה של מפנה.
<יהודה מימרן: עם ישראל במדינת ישראל מתחבר שוב אל המסורת שלו, מחפש ומעצב מחדש את הזהות שלו.
<יהודה מימרן: רוב העם מאס במאבק הדתי-חילוני ומבקש לסלול נתיבים משלו אל המסורת היהודית, לחבר אותה אל אתגרי החברה ולחזק את הלכידות והסולידריות בינינו.
<יהודה מימרן: למורשת יהדות המזרח וספרד ולמיזם "החכם היומי" יש תפקיד חשוב בבניית האתוס החדש של מדינת ישראל ובחיבור כל חלקי העם.
<יהודה מימרן: אנו קוראים למשרד החינוך לקחת חלק במיזם "החכם היומי" ולפעול ביתר שאת לשילוב אינטגראלי ומשמעותי של מורשת זו בכלל מערכת החינוך.
<יהודה מימרן: ההחלטה של השר בנט להקים את ועדת ביטון מהווה תמיכה חשובה לתהליכים הכרחיים אלה.
<יהודה מימרן: אנו קוראים לוועדת החינוך בראשות חבר הכנסת מרגי לתמוך במיזם "החכם היומי" ולחזקו, לפעול ללא לאות לשילוב מורשת עדות המזרח וספרד בכלל מערכת החינוך.
<יהודה מימרן: ילדינו אינם אורחים במערכת.
<יהודה מימרן: הם בני בית.
<יהודה מימרן: והבית צריך לבטא את מורשתם, ערכיהם וזהותם.
<יהודה מימרן: על מי שנחשף למורשת הזו, וקל וחומר אם גדל בה, מוטלת אחריות כבדה לאהבה שבסיסה מתלווה גם נחישות גדולה לשילובה המלא בהוויה הישראלית והיהודית.
יעקב מרגי: הדוברים הבאים, אנחנו נצטרך לצמצם אתכם לשתי דקות מקסימום, אם הארכתי אפי לשלוש דקות.
יעקב מרגי: לא יותר.
יעקב מרגי: אז מר אלי ברְקת, בבקשה.
<אלי ברקת: שלום.
<אלי ברקת: שמי אלי ברֵקת, סמנכ"ל כל ישראל חברים.
יעקב מרגי: ברֵקת.
יעקב מרגי: למה לא תיקנת אותי בפעם הראשונה?
<אלי ברקת: "אודם פטדה וברקת", זו האבן.
<אלי ברקת: רציתי להתחיל בשאלה אחת פשוטה – כמה אנשים מכירים את הרב יהושע הללו?
<אלי ברקת: בטח בשולחן הזה יש הרבה שמכירים.
יעקב מרגי: חוץ מהאלג'ירים.
<אלי ברקת: הרב יהושע הללו נולד ב-1901 בעיר קונסטנטין שבאלג'יריה.
<אלי ברקת: במהלך מלחמת העולם השנייה שימש כרב עיר.
<אלי ברקת: במהלך המלחמה נדרש לטיפול במאות פליטים יהודים שהגיעו לעירו מהעיר גאבס שבתוניסיה.
<אלי ברקת: נפטר ב-1950.
<אלי ברקת: ב-1986 הוקם בית כנסת על שמו בבאר שבע.
<אלי ברקת: וב-1992 הועלו עצמותיו לארץ ונטמנו בבאר שבע.
יעקב מרגי: הייתי ראש מועצה דתית כשהביאו את העצמות ארצה.
<אלי ברקת: לא ידעתי.
יעקב מרגי: יהודה בר ישועה, בן משפחתו, הביא אותו.
<אלי ברקת: אז מן הסתם, מי שלא קשור ליהודי אלג'יריה או לא נקלע לבית הכנסת על שמו בבאר שבע – לא יכיר אותו.
<אלי ברקת: לפני מספר שנים, כשעמדתי בראש "ממזרח שמש", בית המדרש של כל ישראל חברים למנהיגות חברתית, ערכנו חוברת הדרכה ביחס הראוי לעוני ולעניים ומצאנו את המקור הבא בספרו: "על כן התורה מצווה לא תאמץ את לבבך ולא תקפוץ את ידך.
<אלי ברקת: אם תקשה לבך, ידך תיסגר, שאז האצבעות שוות, ואז תאמר לו – לך תעבוד כמוני.
<אלי ברקת: אלא כי פתוח תפתח את ידך, ואז תראה, האצבעות שיש בהם גדולים וקטנים, כך ברא הקדוש-ברוך-הוא בני האדם, גדולים וקטנים, וזה חי מזה".
<אלי ברקת: לאחר שערכנו את החוברת העלנו דברי הרב לרשת.
<אלי ברקת: כיום, באורח פלא, לרב יהושע הללו יש למעלה מ-200 אזכורים, ועשרות רבות של העתקים של המקור הזה דווקא ברשת בחוברות הדרכה של ארגוני חינוך, כולל משרד החינוך ותנועות נוער.
<אלי ברקת: מאות פעולות ואלפי צעירים נחשפים למקור הזה דווקא, מתוך שלל ההיגדים של החכם הזה וחכמים בכלל בנושא עוני ועניים.
<אלי ברקת: המסקנה מבחינתי ברורה – בשונה אולי משנים עברו, החברה הישראלית היום, ודאי מי שמתעסק בחינוך בכלל ובחינוך יהודי בפרט, צמא למקורות רלוונטיים מתוך מסורת חכמי הספרדים.
<אלי ברקת: הבעיה העיקרית היא התיווך, היכולת להגיע למקור רלוונטי במינימום מאמץ.
<אלי ברקת: הדור של היום כמעט אינו מגיע לספריות, החיפוש הוא מהיר מהבית, ומה שאינו זמין ונגיש כמעט אינו קיים.
<אלי ברקת: האתגר הראשון היה ונשאר הוצאה לאור של כתבי יד.
<אלי ברקת: רבים מדי מוטלים באוצרות פרטיים וציבוריים, וספרים שהודפסו לפני שנים רבות ואין כיום להשיגם.
<אלי ברקת: מאמץ זה, עד כמה שהוא חיוני, ויש לחזקו ולאמצו, נעשה בשנים האחרונות על ידי ארגונים ואנשים פרטיים, כמו אוצרות המגרב, הספרייה הספרדית ועוד רבים וטובים, אין בו כשלעצמו פתרון לדור הצעיר ולציבור הרחב, והוא מתאים בעיקר לתלמידי חכמים ולחוקרי החוק.
<אלי ברקת: האתגר השני היה ונשאר דיגיטציה – צילום הספרים והעלאתם למאגרי מידע הפתוחים לקהל הרחב.
<אלי ברקת: אף בעניין הזה יש התקדמות חשובה, ספריית אוצר החכמה העלתה את ספרי הוצאת אהבת שלום ב-Hebrew Books, מועלים צילומים של חיבורים רבים, ואפילו בשו"ת בר אילן המורחב מתחילים להיכנס ספרים של חכמי הספרדים.
<אלי ברקת: מעט מדי, לא מספיק, אבל יש לברך על המגמה הזאת.
<אלי ברקת: האתגר השלישי הוא הנגשה של החומרים האלה לדור הצעיר ולציבור הרחב.
<אלי ברקת: מבין עשרות הספרים של החכמים צריך לאתר את החומרים המדויקים והרלוונטיים ביותר.
<אלי ברקת: הם צריכים להיות קצרים ומונגשים, וצריך לערוך, לתרגם ארמית ולפתוח סוגריים, כך שכל קורא יוכל להבין את הנאמר.
<אלי ברקת: "החכם היומי" עונה על הצורך הזה.
<אלי ברקת: "החכם היומי" הוא מאגר מידע אינטרנטי נגיש, המאגר המקיף ביותר על חכמי ישראל בדורות האחרונות.
<אלי ברקת: במאגר עד היום, ברוך השם, יש 381 חכמים, המקיף כ-2,000 מקורות מונגשים מ-37 ארצות ותפוצות.
<אלי ברקת: לכל חכם נכתב דף לימוד, הכולל את סיפור חייו וקטעים קצרים מתוך כתביו בנושאים קבועים – כמו אהבת ישראל, צדקה ומרפא, לימוד תורה, מנהג ישראל, מסורת אבות, גאולת ישראל ובין ישראל לעמים – המהווים עוגנים לתפיסת זהות יהודית פתוחה ומכילה, המשלבת ערכים חברתיים כחלק מרכזי במסורת והמחברת את נכסי המורשת של קהילות ישראל לציבור הרחב.
<אלי ברקת: כיום "החכם היומי" מהווה תשתית ללימוד יומי באופן אישי בבתי כנסת, קהילות ובתי ספר.
<אלי ברקת: בכל יום אפשר ללמוד דף על חכם אחר, שאותו יום הוא מועד פטירתו.
<אלי ברקת: המאגר מהווה גם תשתית תְכַנית לכתיבת תוכניות לימוד.
<אלי ברקת: עד היום כתבנו בכל ישראל חברים חוברות, בנושאים כמו חכמים מרבים שלום בעולם, תפילת חכמים ליום העצמאות, לימוד תורה לשבועות, לימוד על סובלנות ואהבת ישראל.
<אלי ברקת: שילבנו דברי חכמים בתוך תוכניות לימוד בבתי הספר, כמו תוכנית הלימודים "חולמים ומשנים" לכיתות ה', ותוכנית הלימודים "לקראת תעודת זהות", לכיתות י'.
<אלי ברקת: חומרים מן האתר נשלפים גם על ידי כותבי תוכניות לימוד מארגונים אחרים.
<אלי ברקת: משרד החינוך פרסם לאחרונה את תוכנית הלימודים במקצוע החדש "תרבות ישראל" מכיתות א' עד ט'.
<אלי ברקת: בכל מקום שהם הביאו מקור של חכם ספרדי, הוא נלקח מהאתר "החכם היומי".
<אלי ברקת: ממש ככה, cut and paste.
<אלי ברקת: כך גם המכון לאסטרטגיה ציונית, שחיבר חוברת על ציונות של יהודי המזרח – כל המקורות של חכמי ישראל לקוח מן האתר שלנו.
<אלי ברקת: כך גם ארגון "מבראשית", שדפי הלימוד שלו בפרשת השבוע לילדים הביא כל שבוע חכם אחר מן האתר של "החכם היומי".
<אלי ברקת: "החכם היומי" אינו מסתפק רק בכניסה לתוכניות הלימוד.
<אלי ברקת: הוא מבקש להיות חלק משגרת יומו של כל עם ישראל.
<אלי ברקת: צילמנו אמנים ואנשי רוח שהצטרפו ללימוד "החכם היומי", והיום גם כנסת ישראל מצטרפת ל"החכם היומי" וכאן המקום להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת הרב מרגי, שפתח את הדלת והפך את הכנסת ולו ליום אחד לכנסת של חכמים.
<אלי ברקת: התחלנו בעבודת המחקר ובניית תשתית החומרים לפני כשנתיים וחצי ויצאנו לציבור לפני כשנה וקצת.
<אלי ברקת: המשובים שאנו מקבלים מהציבור הם אדירים.
<אלי ברקת: היעד שהצבנו לעצמנו אז היה "חכם לכל יום".
<אלי ברקת: היום עם 381 חכמים אנו מרגישים שאנו רק בתחילת הדרך.
<אלי ברקת: אנחנו רוצים להגיע לאלף חכמים.
<אלי ברקת: "האלף לך שלמה".
<אלי ברקת: זה נראה יעד שאפתני, אבל גם כשהתחלנו היו שראו ב"חכם לכל יום" יעד שאפתני והציעו שנסתפק בחכם שבועי.
<אלי ברקת: אנחנו רוצים לפתח עוד תוכניות חינוכיות על בסיס המאגר ולשמש כתובת למפתחי תכנים, מורים ומחנכים.
<אלי ברקת: אנחנו רואים ערך רב בתרגום החומרים באתר לצרפתית, ספרדית ואנגלית, כדי שהחומרים הללו יוכלו להיות נחלת יהודים בכל רחבי האדם.
<קריאה: אחרי אלף יש כמה - - -
<אלי ברקת: אכן עוד רבה הדרך ואין אנו בני חורין להיבטל ממנה.
<אלי ברקת: יש לנו אחריות גדולה לדור הצעיר, יש לנו אחריות גדולה לציבור הרחב, ובעזרת השם נעשה ונצליח, והשם ברחמיו עלינו ירוויח.
<אלי ברקת: תודה רבה.
יעקב מרגי: "האלף לך שלֹמה", הכוונה לשלמה, אבל דורשי הח"ן והרמז אומרים מתי זה יהיה שלם?
יעקב מרגי: "האלף לך שלְמה".
יעקב מרגי: שלֹמה זה אותיות שלְמה.
יעקב מרגי: מתי זה יהיה שלם?
יעקב מרגי: כשתגיעו לאלף, בעזרת השם.
יעקב מרגי: מר סם פינטו, יו"ר כל ישראל חברים.
<סם פינטו: תודה רבה.
<סם פינטו: (מדבר באנגלית ומתורגם ע"י חברת הכנסת מיכל רוזין).
מיכל רוזין: בסך הכל הוא בינתיים הציג את ארגון כל ישראל חברים, שקיים כבר 150 שנה.
מיכל רוזין: הוא התחיל להגיד למה הוא מכוון.
מיכל רוזין: הוא כמובן בירך את הוועדה ואת כל המשתתפים.
מיכל רוזין: "הארגון פועל בצרפת ובישראל, אבל הפעילות החשובה ביותר היא כמובן בישראל.
מיכל רוזין: הוא כיושב ראש וגם כאיש עסקים משאיר כמובן את עבודת השטח לאנשי החינוך החזקים, שהם מבינים היטב בחינוך, והמטרה היא בעצם להפוך את ישראל לחברה טובה יותר.
מיכל רוזין: "הערכים שלמדתי כשגדלתי במרוקו, של מתינות, של פתיחות, של המסורת, הייתי רוצה להנחיל אותם לחברה הישראלית, וככל שאוכל לתמוך כספית ואקטיבית בחינוך ובעיקר בילדים, שאותם עוד אפשר לשנות, כך אפשר להשפיע וכך ייטב.
מיכל רוזין: "אמשיך להילחם לחינוך טוב יותר בישראל, להשקעה תקציבית גדולה יותר בישראל בחינוך וברווחה.
מיכל רוזין: ולאחר קריירה ארוכה של עסקים, אני מקדיש את חיי עכשיו ואת זמני לטובת כל ישראל חברים והמטרות האלה.
מיכל רוזין: אני מודה מאוד על העזרה.