GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי סומך: הם עובדים שעושים איזושהי תחרות.
<שי סומך: דבר שני, יש כאן קושי מבחינת המוסד לביטוח לאומי כי גם אם יש חובת ביטוח, אנשים יכולים ליפול בין הכיסאות.
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה לאור מה שאתה טוען.
יעקב מרגי: יש ליגות מקומות עבודה שכדי להצליח, ומקומות עבודה מעודדים זאת, מוציאים אותם גם לאימונים מעבר לתחרות.
יעקב מרגי: אני חושב שאם הוא מחריג את זה, או שהוא כולל את זה.
יואל רזבוזוב: מחריג.
יואל רזבוזוב: מה שאני מבין עכשיו זה שצריך לבדוק עם הייעוץ המשפטי של משרד הספורט כי יכול להיות שליגה למקומות עבודה לא חייבים בכלל.
יעקב מרגי: אם זה לא נוגע.
יעקב מרגי: מה שאתה מכניס, יכול רק לסבך.
יעקב מרגי: מתוך הן יכולים להבין לאו.
יעקב מרגי: מישהו רוצה להתייחס לסעיף הזה?
<עפרה שרון: יועצת משפטית במשרד התרבות והספורט.
<עפרה שרון: מבחינת חוק הספורט, הוא לא חל על הליגה למקומות עבודה, ראשית, בגלל שלא מדובר על פעילות שנעשית במסגרת אגודות או איגוד, ושנית, לא בהכרח הם נופלים בהגדרת ספורט.
<עפרה שרון: לכן להוסיף את זה במסגרת הפטור, זה לא מוסיף ולא גורע.
יעקב מרגי: זה יכול רק לגרוע.
<עפרה שרון: זה עלול לגרוע.
יעקב מרגי: ההערה הזאת הייתה צריכה להיות כבר בשלב הניסוח.
<מירב ישראלי: בסוף הישיבה עברנו על ההערות האלה.
<גרשון בינט: בירושלים יש ניצולת מאוד מעניינת של כל המתנ"סים ומה שסמוך להם הרבה פעמים מתקנים של מפעל הפיס.
<גרשון בינט: אלה מתקנים מאוד משוכללים ומשתמשים בהם גם לשיעורי התעמלות ובעיקר לפעילות שמתרחשת במסגרת חוגים אחר הצהרים וכדומה.
<גרשון בינט: היה מקרה שמישהו תבע אותנו בעניין הזה.
<גרשון בינט: והשאלה שלי היא האם זה כולל גם את זה?
<גרשון בינט: שימוש במתקני ספורט של המתנ"סים שבתי ספר או תלמידי בתי ספר משתמשים בהם.
יעקב מרגי: השאלה שלך הייתה יותר מתאימה לדיון הראשון שקיימנו היום.
יעקב מרגי: אם מקומות עבודה, תחרויות במקומות עבודה, זאת לא האכסניה שלהם, חוק הספורט, וזאת ודאי לא האכסניה.
<גרשון בינט: אתה צודק.
יואל רזבוזוב: הוא מבוטח.
יואל רזבוזוב: אם ילד נפצע ורוצה לתבוע, לפי החוק הוא יכול לתבוע.
<גרשון בינט: כן, אבל אני מדבר על פעילות שהיא לא בתוך בית הספר.
יואל רזבוזוב: לא בתוך בית ספר.
יואל רזבוזוב: 24/7.
יעקב מרגי: המוסד לביטוח לאומי.
<שלומי מור: מתוך שאנחנו מבינים שהרציונל הוא שלא יהיה כפל ביטוח, אני רוצה להבהיר לגבי סעיפים קטנים (1) ו-(2) מתי יש או אין ביטוח אצלנו.
<שלומי מור: סעיף (1) אומר שאתה מחריג מי שמקבל שכר חודשי בגובה שכר מינימום.
<שלומי מור: אני רוצה להבהיר שהמשמעות היא שאם אתה מקבל מעל שכר מינימום, לא צריך לעשות לך ביטוח.
<שלומי מור: אם אתה מקבל פחות, צריך לעשות לך ביטוח.
<שלומי מור: למען הסר ספק, גם מי שמשתכר פחות משכר מינימום מבוטח בביטוח הלאומי בפגיעת עבודה אבל כמובן שמטבע הדברים הוא מבוטח על חלק קטן של השכר, נאמר על אלפיים שקלים, ולכן אני רואה את הרציונל שיהיה גם וגם אבל דעו שגם פחות משכר מינימום מבוטחים אצלנו.
<שלומי מור: הערה שנייה, בהמשך להערת חברי ממשרד המשפטים, נוגעת להגדרה של מעסיק המארגן או תומך בפעילות נלווית לעבודה.
<שלומי מור: פעילות נלווית לעבודה זו הגדרה משפטית מסובכת שבית הדין לעבודה מכריע בה בדיעבד כל פעם, כל מקרה על פי נסיבותיו.
<שלומי מור: יש לנו מקרים רבים כמו בננה באילת, טרקטורונים בתורכיה ואלה דוגמאות אמיתיות ועוד כהנה וכהנה.
<שלומי מור: יכול בן אדם לצאת למחוזיאדה באילת ובערב לשתות בירה עם חברים ולהיפגע שם, ואז תתחיל שאלה האם זה קשור לפעילות הנלווית או לא קשור לפעילות הנלווית, האם המעסיק מימן, האם זה היה על חשבון יום עבודתו של העובד.
<שלומי מור: רוצה לומר שאם אני רוצה מראש לומר למעסיק מתי לבטח ומתי לא לבטח, הוא לא יוכל לדעת את זה מראש כיוון שעד שזה לא יגיע לפתחו של הביטוח הלאומי - - -
יעקב מרגי: אז אתה מצטרף.
<שלומי מור: כל החלופה השנייה שעוסקת בפעילויות נלווית מאוד בעייתית.
יעקב מרגי: כמעט הצלחתם לשכנע.
יעקב מרגי: בואו נמצה את זה.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להתייחס?
<מיכל חורין: ההערה לגבי הפסקה השלישית, לגבי תלמידים מבוטחים בביטוח תאונות אישיות.
<מיכל חורין: גם אנחנו בעד שלא יהיה כפל ביטוח אבל נכון להיום ככל שתשתנה הפוליסה היום, אנחנו חושבים שנכון יהיה להדגיש שבמקום שבו הפוליסה חלה, לא יהיה כפל ביטוח.
יעקב מרגי: זה בדיעבד.
יעקב מרגי: איך אפשר לעשות את זה?
<מיכל חורין: היום הפוליסה היא 24/7.
<מיכל חורין: מה יקרה בשנה הבאה אם יחליטו שהיא לא תהיה 24/7?
יעקב מרגי: כדי שמישהו לא יטעה ויחשוב שיש לו כיסוי ביטוחי.
<מיכל חורין: או נסיעות לחוץ לארץ.
יעקב מרגי: את אומרת להוסיף הבהרה.
<מיכל חורין: כן.
יעקב מרגי: מה שבא למנוע טעויות, בסדר.
יעקב מרגי: ההערה במקום.
יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים לסגור את כל הכיוונים.
<קריאה: גם לגבי נסיעות לחוץ לארץ וגם לגבי ה-24/7.
יעקב מרגי: נסיעות לחוץ לארץ, זה לא סל כולל כי יש נסיעות לחוץ לארץ של משלחות.
<מיכל חורין: הן כן מכוסות.
<מיכל חורין: לא של ספורט אלא משלחות אחרות.
יעקב מרגי: ואם תהיה תחרות של משהו והיא תהיה בתורכיה?
<מיכל חורין: נציגי בתי הספר, כן.
<מיכל חורין: אבל אם זאת אגודת ספורט אחרי הצהרים ששולחת את הילד לתחרות בחוץ לארץ, הוא לא מכוסה כי זה לא מטעם בית הספר.
<מירב ישראלי: יש את העניין של חוץ לארץ ויש דבר נוסף.
<מירב ישראלי: אמרתם לי לגבי החמישה אחוזים בלבד.
<מירב ישראלי: מחמישה אחוזי נכות.
<מאיר ממן: הפוליסה של תאונת אישיות מאז ומתמיד היה כיסוי רק מעל חמישה אחוזים נכות.
<מאיר ממן: זאת אומרת, פחות מחמישה אחוזים, אין לך מה לתבוע את הפוליסה.
<מאיר ממן: לעומת זאת, בחוק הספורט הפוליסה כללה מאפס.
<מאיר ממן: ברגע שאנחנו מסירים את החוק הזה, אנחנו חושפים מאפס עד חמישה אחוזים ספורטאים לא מבוטחים לא בתאונות אישיות ולא כספורטאים.
<מאיר ממן: יש את הפספוס הזה שאני לא יודע איך אתם חושבים להתייחס אליו.
<מאיר ממן: זה פשוט ייעלם.
<מאיר ממן: חמישה אחוזים בנכות זה לא מעט כסף כפיצוי.
יואל רזבוזוב: מה היה עד 2008 עת לא היה ביטוח לפי חוק הספורט?
<מאיר ממן: מה שהיה אז, לא היה.
יעקב מרגי: היה בדיוק אותו מצב.
<מאיר ממן: עשו את חוק הספורט כדי למלא כמה חוסרים.
יואל רזבוזוב: עשו את חוק הספורט כדי להביא עוד כסף לחברות הביטוח.
יעקב מרגי: את הסעיף הזה בחוק הספורט.
יואל רזבוזוב: את הסעיף הספציפי.
<דודו מלכא: אנחנו לקחנו בחשבון שזה לא מאה אחוזים.
יעקב מרגי: אבל בשקלול של הכסף.
<דודו מלכא: ברגע שסיימנו את הדיון עם משרד האוצר, הם יודעים את זה והם מבינים שהפוליסה של משרד החינוך גוברת על הפוליסה הזאת.
<עפרה שרון: אני רוצה לחדד עוד סוגיה אחת מול ביטוח לאומי.
<עפרה שרון: מה קורה אם יש הרבה מאוד ספורטאים שמשתתפים והם חובבנים ומקבלים שכר עשרה חודשים בשנה וחודשיים בשנה הם יוצאים לפגרה ולא מקבלים שכר ולכאורה לא מועסקים על ידי מעביד והם נדרשים לבצע אימונים בהם הם עלולים להיפצע?
<עפרה שרון: מה קורה במקרה כזה?
<שלומי מור: ככל שמתקיימים יחסי עובד ומעביד באותם חודשיים, ככל שמתקיימים, הם יהיו מבוטחים ככל שמדובר בפעילות שהיא או בעבודה או פעילות נלווית לעבודה.
<שלומי מור: ככל שלא, ככל שזה בחופשתו של אדם, בוודאי שהוא איננו מבוטח.
<שלומי מור: אם מדובר בספורטאי שאיננו מקבל שכר אלא החזר הוצאות, אני לא יודע בדיוק מה כל המנגנונים אבל אולי ספורטאי מקבל 3,000 שקלים שזה לא שכר אלא מעין החזר הוצאות קיום והוא לא מועסק – אז בוודאי שהוא לא מבוטח על ידי הביטוח הלאומי.
יעקב מרגי: גם כאן ייכנסו פרשנויות משפטיות.
יעקב מרגי: אני חושב שאנחנו בשלב של היועצת המשפטית לוועדה.
<מירב ישראלי: אני אקריא את הצעת החוק עם התיקונים שאני מבינה שהתגבשו כאן.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 7 בחוק הספורט, התשמ"ח-1988, בסעיף 7, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) חובת הביטוח כאמור בסעיף קטן (א) לא תחול על אלה: ספורטאים המקבלים שכר חודשי בגובה שכר המינימום לחודש הקבוע בחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987 לפחות בתמורה להשתתפותם בתחרויות ספורט.
<מירב ישראלי: אני מבינה שמורידים את פסקה (2).
<מירב ישראלי: זה מוסכם על הוועדה?
<מירב ישראלי: ספורטאים שהם תלמידים המבוטחים בביטוח תאונות אישיות לפי סעיף 6(ד1) לחוק לימוד חובה, התש"ט-1949.
<מירב ישראלי: אני מבינה שהכוונה כאן לעשות ככל שהפוליסה חלה.
<עפרה שרון: כן.
<מירב ישראלי: זה יגרום לכך שכמובן גופי הספורט יצטרכו להבין מה תחולת הפוליסה.
יואל רזבוזוב: השאלה האם אפשרי ניצול לרעה.
<מיכל חורין: השנה תהיה פוליסה אחידה.
<מיכל חורין: יחסית יהיה קל.
<מירב ישראלי: הצעת החוק נתנה עוד פתרון.
<דודו מלכא: זה המנדט שלנו לבדוק.
יעקב מרגי: אני מודה לך.
יעקב מרגי: יש כאלה שבורחים מזה.
<קריאה: אולי נכון יהיה לתת דוגמה בדברי ההסבר.
<מירב ישראלי: כבר אין דברי הסבר בקריאה שנייה ושלישית אלא זה בהצגת החוק במליאה.
יעקב מרגי: מירב לוקחת את זה על עצמה.
<קריאה: את מציגה במליאה?
יעקב מרגי: היא כותבת לנו.
<שי סומך: מה לגבי תלמידים שמשתתפים בתחרויות בחוץ לארץ?
<מירב ישראלי: לפסקה (3) הוספנו ככל שהפוליסה חלה.
<מירב ישראלי: עוד לא ניסחתי את זה.
<שי סומך: לא כדאי להגיד במפורש?
<מירב ישראלי: אולי מחר הפוליסה תכסה את חוץ לארץ.
<מירב ישראלי: בעבר היה כיסוי.
<קריאה: עד השנה זה היה.
יעקב מרגי: מאיפה האורחים הצעירים שלנו?
<קריאה: מנתניה.
מירב בן ארי: יש לנו שני חברי כנסת מנתניה.
מירב בן ארי: מאוד יפה שבחופש הגדול באים לבקר אותנו.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה.
יעקב מרגי: אתה יכול להצביע במקום חבר כנסת.
יעקב מרגי: במילוי מקום אתה יכול להצביע במקום חנין.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 10) (פטור מחובת ביטוח), התשע"ו-2016 עם התיקונים?
יעקב מרגי: בעד הצעת החוק – פה אחד
יעקב מרגי: היא תובא למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: צירפנו אותך להצבעה בעד.
יעקב מרגי: 7 ביוני 2016, א' בסיוון תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – מעמדם ושכרם של הקב"סים – אפשר לקרוא לזה דיון המשך, אפשר לקרוא לזה דיון שני.
יעקב מרגי: סוגית הקב"סים נדונה בוועדה הזו, לפחות בתקופה שלי, ואני מתאר לעצמי גם בתקופה שלפני, ושמענו על המצוקה, הן במחסור של הקב"סים, שפחות או יותר לא צריך לעשות מחקר או לקבל דוקטורט כדי להבין את הסיבה למחסור בקב"סים.
יעקב מרגי: צריך להיות חסר הבנה בסיסית, כדי לא להבין את הסיבה לכך, כי אני לא רואה סיבה מדוע מורה, שמשתכר בוא נאמר X 30%, שיתנדב להיות קב"ס – ולקחתי סתם בהערכה את ה-30% - להוריד את ה-30% והוא נשאר עם X בלבד.
יעקב מרגי: כי אחד התנאים הבסיסיים להיות קב"ס, לזכות במכרז של הקב"ס, זה שאתה מודיע קבל עם ועדה שאתה הולך לאבד מגובה השכר שלך.
יעקב מרגי: מה גם תקינה, בסוגית הקב"סים.
יעקב מרגי: הוצאנו סיכום מהדיון הקודם, קיבלנו גם את תשובת השר לדיון, והשר השיב לנו כך:
יעקב מרגי: בשנת הלימודים תשע"ה הכשיר האגף לחינוך לילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך מנחי קב"סים במחוזות אשר מלווים את עבודת הקב"סים.
יעקב מרגי: בנוסף השתלמו בשנת תשע"ה קב"סים במסגרת - - - .
יעקב מרגי: השכר של הקב"סים - - - נמצא בתהליך בחינה במשרד האוצר, ארגוני המורים והשלטון המקומי.
יעקב מרגי: זה היה בדצמבר, סמוך לזה.
יעקב מרגי: אבל התשובה של השר היא תשובה מאד פרוצדוראלית, נקרא לעניין.
יעקב מרגי: זה שמגזרים או בעלי תפקידים במשרד החינוך עושים השתלמויות, כל עובד מדינה עובר השתלמות ייעודית.
יעקב מרגי: הן יזומה על ידי המשרד והן יזומה על ידי הארגון היציג שלהם.
יעקב מרגי: עכשיו, לגבי כל תביעת שכר, המסלול הוא בחינה מול האוצר וארגוני העובדים וההסתדרות.
יעקב מרגי: יש פה משהו בבסיס, ואת זה הוא לא הצליח להבין או מי שהכין לשר את התשובה התעלם מזה.
יעקב מרגי: יש פה בעיה בבסיס.
יעקב מרגי: בסיס ההגדרה של הקב"ס.
יעקב מרגי: א' חושבים ששכר של מורה צריך להיות יותר גבוה משל קב"ס?
יעקב מרגי: תורידו את התנאי הזה.
יעקב מרגי: למה צריך להיות שרופא יעבור להיות קודם כל חובש או אח?
יעקב מרגי: תורידו את התנאי הזה ואז יבוא האדם, יתמודד למשרה הזו.
יעקב מרגי: אחרי שעבר הכשרה, שיקבעו איזו הכשרה בהגדרת המקצוע צריך לעבור ויחליטו.
יעקב מרגי: יש פה בעיה בסיסית.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה, בואו נאמר שאני לא קשוב לבעייתם שלה קב"סים, היא לא מעניינת אותי.
יעקב מרגי: אני אומר לכם ואני אומר את זה כמעט בידיעה, בגלל ההגדרה הזו, ואני חס ושלום לא רוצה לפגוע בשום עובד, ישנם קב"סים שגם יש חוקים.
יעקב מרגי: אם התקינה גם לא נכונה והשכר לא בהתאם, אז גם השחיקה בעבודה היא גדולה.
יעקב מרגי: עכשיו, שתבינו היטב, זה לא חכמה לבוא לפה לכנסת ולהציג צמצום בשיעורי הנשירה במוסדות החינוך.
יעקב מרגי: מה לעשות, בתקופה שלנו – איציק שמולי – אתה מהצעירים פה בחבורה – או שאני טועה?
יעקב מרגי: בתקופה שלי, כשאני הייתי במערכת החינוך, אתה רק לא באת נחמד אותו יום – סולקת.
יעקב מרגי: יכול להיות שהסילוק הזה גרר בכלל הרחקה מבית הספר.
יעקב מרגי: היום יעיז מורה להרחיק מבית הספר, גם אם הילד עושה - ותאמינו לי אני הכי פתוח ואני אומר לכם, עדיין יש לי דברים שאני מתפוצץ ואני אומר איך מחזיקים ילד כזה בבית הספר.
יעקב מרגי: אז נתוני הנשירה הם לא תכלית הכל.
יעקב מרגי: אדם גם יכול לשבת בכיתה עד 12 שנות לימוד וכלום.
יעקב מרגי: ואין מי ש-.
יעקב מרגי: ואדם יכול להחסיר ימים רבים במערכת החינוך וזה לא הופך אותו ל-.
יעקב מרגי: אז יש איזה מושג מקצועי שנקרא נושר סמוי.
יעקב מרגי: אז מה עשינו עם זה?
יעקב מרגי: אני חושב שתפקיד הקב"ס הוא לא רק לבוא לוועדת ההשמה או כשיש שבר, נקודת שבר עם הורי התלמיד, או אם אתה בין התלמיד לבית הספר, תפקיד הקב"ס צריך להיות אקטיבי גם ברגיעה, מה שנקרא.
יעקב מרגי: ואני לא רואה איך אנחנו מאפשרים לקב"סים לעשות את זה.
יעקב מרגי: יש לי תשובות למה משרד החינוך לא הגיע?
<יהודית גידלי: כתוב לי שבעוד שתי דקות הוא מגיע, אבל זה נאמר לפני ארבע דקות.
<יהודית גידלי: ד"ר סער הראל.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אתם רוצים לשמוע את האנשים המייצגים את הקב"סים?
יעקב מרגי: אבי, תציג את עצמך.
<אורלי טרי: טוב, אורלי טרי, יושבת ראש ועד קב"סים ארצי.
<אורלי טרי: לאחר הוועדה שהיינו כאן
<אורלי טרי: ב-13 באוקטובר - - -
יוסף ג'בארין: אורלי, שדיברנו הבוקר?
<אורלי טרי: נכון.
<אורלי טרי: לאחר הוועדה שהייתה ובאמת העוול זעק והסיכומים היו ברורים לכולם, שצריך להתגייס ולעשות הכל לזרז את התהליך של תיקון העוול הזה, וזאת על מנת שלא ינשרו קב"סים ועל מנת שיוכלו להיכנס קב"סים חדשים בתנאים מכובדים, שאפשר יהיה באמת לקיים את התפקיד בכבוד מה שנקרא ובאחריות מלאה.
<אורלי טרי: לצערי כבר עברו כמעט 8 חודשים, למרות זה שיש התקדמות והיו שתי פגישות, אבל הקצב הוא מאד איטי ביחס למה שצריך להיות.
יעקב מרגי: פרטי התקדמות.
<אורלי טרי: אוקיי.
<אורלי טרי: היו שתי פגישות עם עזרא גנור שעושה את הסכמי השכר, עם הסתדרות המורים, אבי קמינסקי ומדברים, מדברים, מתכננים ומדברים על כל מה שצריך לתקן, אבל הקצב והפגישות הם אחת לכמה זמן, וזה באמת מה שקובע, שאפילו חלק מאלה שהיו צריכים להגיע, לא הגיעו לישיבה היום, כי הם כבר לא קב"סים.
<אורלי טרי: הם הספיקו לנשום מהוועדה הקודמת לוועדה הזו.
<אורלי טרי: המצב קטסטרופה והעניין דחוף ביותר.
<אורלי טרי: דחוף ביותר.
יוסף ג'בארין: אבל יש הצהרה על היעד של משרד החינוך?
יוסף ג'בארין: רק תבהירו בין סוגית היישום לבין היעד.
יוסף ג'בארין: האם יש יעד?
<אבי קמינסקי: אני ארחיב טיפה, ברשותכם.
<אבי קמינסקי: שמי אבי קמינסקי, אני יושב ראש איגוד מנהלי אגפי החינוך בשלטון המקומי, ברשויות המקומיות.
<אבי קמינסקי: בעצם אני ממונה במסגרת החוק על נושא של החלת חוק חינוך חובה, שחל על כל הרשויות המקומיות מתוקף היותי רשם ראשי, ולכן בעצם אני נמצא כאן, כי בעצם אי תקנון הקב"סים בהתאם למה שאנחנו צריכים, עם כוח אדם מקצועי וטוב – כן הגיע, ד"ר סער הראל.
<אבי קמינסקי: מקצועי וטוב – פוגע בעבודה שלנו כרשם ראשי.
<אבי קמינסקי: אני רוצה טיפה להגדיל את הנושאים.
יעקב מרגי: תציג את עצמך בתפקיד.
<אבי קמינסקי: אני יושב ראש איגוד מנהלי אגפי החינוך ברשויות המקומיות.
<אבי קמינסקי: מערכת החינוך של היום היא מערכת חינוך מאד מורכבת.
<אבי קמינסקי: היא לא באה לתת כאן תשובות.
<אבי קמינסקי: הוועדה לא תטפל כרגע בכל המורכבויות שיש בתוך התלמידים, אבל התלמידים צריכים סעד מאד מאד גדול ואין למורים את הכלים לעניין הזה.
<אבי קמינסקי: גם הבעיות יותר מורכבות, גם דרכי העבודה יותר מורכבות, גם התחכום החברתי הוא יותר רחב, ולכן בבתי הספר אין תשובות, לא של עובדים סוציאליים, לא של יועצים.
<אבי קמינסקי: לא מספיק כל הנושא הזה.
<אבי קמינסקי: אחת ממעטפות החיזוק של מערכת החינוך של בית הספר, הם הקב"סים.
<אבי קמינסקי: הם נותנים את התשובה לאו דווקא במקום שבו צריך לבדוק למה הילד לא הגיע.
<אבי קמינסקי: כי זה לא העניין.
<אבי קמינסקי: הבעיה היא עוד יותר הנושא של המניעה, מניעת הנשירה הסמויה.
<אבי קמינסקי: שתלמידים נמצאים על התפר שבין אי הגעה לבית ספר, לבין הגעה לבית הספר והחיזוק של המרקם של העבודה שלהם בתוך בית הספר.
<אבי קמינסקי: הקב"סים מטפלים בחלקים היותר שזקוקים לסיוע באותם בתי הספר ובמערכת החינוך בכלל.
<אבי קמינסקי: זאת אומרת התפקיד שלהם הוא תפקיד מאד מאד חיוני, והוא התפקיד שבעצם נמצא בחוק, מה שכרגע אין מספיק עובדים סוציאליים, ואין מספיק מדריכי מוגנות ואין מספיק יועצים, ולכן הם נמצאים בחוק.
<אבי קמינסקי: יותר מכך, החובה של הקב"ס בתפקיד הזה, ואני אעשה את זה במשפט אחד – הוא מגיל 3 עד כיתה י"ב.
<אבי קמינסקי: ה תִקְנוּן נכון להיום הוא רק מגיל 5 עד כיתה י'.
<אבי קמינסקי: נכון?
<אבי קמינסקי: עד י"ב כבר?
<סער הראל: לא, עד י"ב.
<אבי קמינסקי: הוא הורחב, מספר התלמידים לא גדל - - -
יעקב מרגי: אני אשאל את השאלות.
<אבי קמינסקי: לא, מספר התקנים לא גדל.
<אבי קמינסקי: אני יודע מה אני אומר.
יעקב מרגי: כשהוא דיבר על תִקְנוּן, אני הבנתי אותו, עם כל הכבוד.
<אבי קמינסקי: רבותי היקרים, זה שזה - - -
יעקב מרגי: ההחלה בחוק, תודה רבה, וודאי.
<אבי קמינסקי: ההרחבה בחוק קיימת התִקְנוּן לא קיים.
<אבי קמינסקי: לא הורחבו מספר התקנים לטובת העניין הזה וקיים חוסר.
<אבי קמינסקי: אז כדאי שנאמר את הדברים האלה.
<אבי קמינסקי: זאת אומרת אנחנו מדברים על גילאי י"א, י"ב, מרכז גיל ההתבגרות, מעבר לחטיבות הביניים כמובן.
<אבי קמינסקי: יש עם זה קושי רב.
<אבי קמינסקי: זה ההיסטוריה והתוקף של התפקיד.
<אבי קמינסקי: ולכן אני נמצא כאן, כי אני נזעק, כיושב ראש האיגוד, לחברים שלי שבעצם לא יכולים לבצע את העבודה בתוקף החובה שלנו כרשם ראשי בתוך הרשויות המקומיות.
איציק שמולי: על איזה חוסר אנחנו מדברים?
<אבי קמינסקי: עוד שנייה אחת אני אענה.
<אבי קמינסקי: זה אחד.
<אבי קמינסקי: עכשיו, במהלך השנים הקב"סים היו והועסקו והייתה להם יחידה מסודרת והם עבדו בה.
<אבי קמינסקי: ההסכמים של-.
<אבי קמינסקי: שלום אדוני.
מסעוד גנאים: שלום, מה שלומך?
<אבי קמינסקי: בסדר גמור.
<אבי קמינסקי: ההסכמים של אופק חדש ועוז לתמורה חייבו, העלו את השכר של המורים ותודה לאל שהשכר עלה.
<אבי קמינסקי: כיוון שאם לא היינו מעלים את השכר, אז גם לא היו מורים במדינת ישראל.
<אבי קמינסקי: והעלאת השכר הזו גרמה לכך שקב"סים לא נמצאים בעבודה, כיוון שהיום הם נמצאים בדירוג אחר, דירוג של בסביבות בין 32% ל-40% שכר פחות.
<אבי קמינסקי: הם נמצאים באיזה שהוא הסכם שכר מלפני 40 שנה, דבר שלא מוביל את העניין.
<אבי קמינסקי: הדבר הזה הוביל לכך ש-א' אנשים פרשו.
<אבי קמינסקי: שניים, אנשים חזרו למערכת, וזה בסדר.
<אבי קמינסקי: מורים רוצים לחזור למערכת, זה בסדר גמור.
<אבי קמינסקי: והדבר השלישי, הוא גרם לחוסר מוחלט של תקנים שכרגע יש חוסר של 80 תקנים בערך, זה סדר הגדול, 80 תקנים שלא נקלטים, ואלה שנקלטים גם, לא חלקם עומדים בסטנדרטים שאנחנו רוצים לקבל בתוך זה, כי צריך לאייש.
<אבי קמינסקי: אז כשאנחנו צריכים לאייש במשהו, אז אנחנו מתפשרים והפשרה היא פשרה לא טובה.
יוסף ג'בארין: אבל מה זאת אומרת לא עומדים בסטנדרטים?
יעקב מרגי: תקשיב, אני אמרתי במילים לא אקדמאיות.
יעקב מרגי: אמרתי עובד שגם התמורה נמוכה, היחס מזלזל, ברגע שיש מחסור בתקנים, זה תפקיד שהוא שחוק.
יעקב מרגי: הוא יהיה שחוק גם אם הוא ירצה להיות הכי מסור, ואני לא רוצה לפגוע באף עובד.
יעקב מרגי: זה תהליכים שמביאים לשחיקה של עובד – שכר לא הולם, דבר שני, שתדע לך, חוסר בתקינה זה גם התייחסות של מערכת.
יוסף ג'בארין: לא, אבל הוא אומר שמאיישים אנשים שאולי לא מתאימים.
<אורלי טרי: לפעמים אין ברירה.
יעקב מרגי: אין להם ברירה.
<אבי קמינסקי: אתה בכל תפקיד רוצה לקבל את הטוב ביותר.
יוסף ג'בארין: לא, השאלה שלי חוץ מהדרישות של שלוש שנים בהוראה, אין - - -
<אבי קמינסקי: אז כשיש לך, כן, אבל כשאין לך - - -
יוסף ג'בארין: לא, זה אומר שאולי חסרה גם הכשרה.
<אבי קמינסקי: זה משהו אחר, אבל אני אומר מעבר לזה כשאתה מגיע למכרז ויש מספר אנשים טובים, אתה בוחר בין הטובים ביותר את הטוב ביותר.
<אבי קמינסקי: זה בסדר שאתה בוחר בין הבינוניים, אבל אתה צריך לבחור, אז אתה בוחר בינוני, ואת זה אנחנו לא רוצים.
<אבי קמינסקי: אנחנו לא רוצים שקב"סים – אנחנו לא רוצים שמישהו אחד במסגרת עבודת מערכת החינוך, יהיה בינוני.
<אבי קמינסקי: אנחנו תמיד רוצים שזה יהיה הטוב ביותר.
איציק שמולי: בסוף לא ענית לי.
<אבי קמינסקי: אמרתי.
<אבי קמינסקי: אמרתי 80 תקנים חסרים, ומעבר לזה, זאת אומרת כרגע 80 תקנים לא מאוישים בכלל - - -
יוסף ג'בארין: לא חסרים, לא מאוישים.
<אבי קמינסקי: לא מאוישים.
<אורלי טרי: וכל יום עוזבים, אז זה כבר יותר מ-80.
<אבי קמינסקי: ומעבר לכך, או שמאיישים תפקידים בבעלי תפקידים שהם בינוניים, סליחה שאני אומר את זה, בלי לפגוע באף אחד.
<אבי קמינסקי: אין לי שם אחד בראש בקטע הזה, אבל זה מה שקורה.
<אבי קמינסקי: אני יודע את זה מניסיון אישי שלי.
<אבי קמינסקי: או לא מאישים, ובנוסף חסר לנו תקנים בנושא של י"א-י"ב, כי המדינה לא תקננה את זה.
יעקב מרגי: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת איימן עודה, אני מתאר לעצמי בלי לשאול, גם אם אני אקח את מפת החוסרים ואמפה בארץ, אני יודע כבר איפה זה נמצא, איפה זה זועק ואיפה זה לא זועק.
יעקב מרגי: נתייחס לזה אחר כך.
איימן עודה: אדוני יושב הראש, אני מברך אותך על קיום הישיבה החשובה הזו.
איימן עודה: חברי הכנסת, נציג משרד החינוך ד"ר סער, ועד הקב"סים, ועד איגוד אגפי חינוך ברשויות מקומיות.
איימן עודה: מי הוא קב"ס?
איימן עודה: הוא בן אדם שעובד מתוקף חוק לימוד חובה והוא זה שממונה למימוש החוק הכל כך חשוב הזה.
איימן עודה: לכן אי אפשר להפריז בחשיבות תפקיד זה.
איימן עודה: אני חושב שהמטרה של הדיון היום, היא לא להציג את חשיבות הנושא, כי הוא כל כך חשוב ולא להציע המלצות ולחזור הביתה, אלא לשאול איך אנחנו יכולים לקיים את ההמלצות שהיו כבר בחודש אוקטובר בשנה שעברה.
איימן עודה: כי כולנו מבינים שצריך פה לשלב בין משרד החינוך למשרד האוצר ולשלטון המקומי.
איימן עודה: גם כאשר מדברים על 80 התקנים, ברור שהבעיה העיקרית, כל מיני בעיות, אבל בין היתר זה נמצא ברשויות מקומיות מוחלשות, בגלל ההצמדה, בגלל שהם לא מצליחים לספק את ה-25% הנוספים.
איימן עודה: אבל לא רק.
איימן עודה: הבעיה העיקרית פה, שבן אדם שהוא בעל תפקיד כל כך חשוב, הוא צריך להיות מוכשר.
איימן עודה: לכן כולם מבינים למה הוא צריך להיות בעל תעודת הוראה.
איימן עודה: כולם מבינים למה הוא צריך להיות עם ניסיון של שלוש שנים.
איימן עודה: כולם מבינים למה צריך גם מכרז, בגלל שהעבודה הזו היא עבודה חשובה.
איימן עודה: לכן בן אדם שצריך לעבור את כל השלבים הללו, למה שהוא לא יהיה מורה, למה שיהיה קב"ס?
איימן עודה: למה שיקבל פחות 40% ממורה?
איימן עודה: במיוחד אחרי עוז לתמורה ואחרי אופק חדש.
איימן עודה: לכן אני חושב שהבעיה מאד מובנת ואני רוצה להגיד לכם למה יש כל כך הרבה נציגים מטעם האוכלוסייה הערבית, פשוט מאד כי שם הרשויות המוחלשות בעיקר ואנשים שיש להם זיקה חברתית, כמו החברים שלנו, אז הם גם נכחו בישיבה הזו, אבל ברור שיש פה שלושה נציגים מהרשימה המשותפת, כי זה נושא כל כך כואב.
איימן עודה: לכן אני מסכם כך: העניין הוא לא עניין של המלצות אלא איך לקדם.
איימן עודה: לכן, אדוני יושב הראש, אני פונה אליך ואני בטוח שאתה ממש בכיוון הזה, לקיים ישיבה של כל הגורמים ולהתחיל ליישם את ההמלצות של ועדת החינוך.
יוסף ג'בארין: טוב, שוב תודה על הדיון ואני גם מעריך את המאבק שהקב"סים מנהלים בנושא הזה, כי פשוט זה מאבק צודק.
יוסף ג'בארין: כשנחשפתי לראשונה לנתונים, אי אפשר לא להזדהות עם המאבק.
יוסף ג'בארין: והאמת היא שאני יודע עד כמה כבוד יושב הראש רגיש לפגישה באוכלוסיות מוחלשות, ולדעתי יש לנו פשוט סיפור קלאסי, של תקן או של תקנים או של תפקיד שהוא כל כך חשוב, דווקא באוכלוסיות המוחלשות: בחברה הערבית, בחברה החרדית, בפריפריה.
יוסף ג'בארין: כי אנחנו מודעים לאחוזי נשירה מאד גבוהים יחסית.
יוסף ג'בארין: באזור הנגב למשל, שיעור הנשירה בקרב האוכלוסייה הערבית כמעט כפול משיעור הנשירה בקרב האוכלוסייה היהודית.
יוסף ג'בארין: אלה נתונים של משרד החינוך עצמו.
יוסף ג'בארין: ולכן דווקא האוכלוסיות האלה הן האוכלוסיות שזקוקות לקב"ס שיהיה מרוצה, שיוכל לתרום במלוא הלב לעשייה שלו, ואנחנו צריכים גם קב"סים טובים, לא אנשים שמגיעים לעבודה בעל כורחכם.
יוסף ג'בארין: ולכן זה מאד חיוני, כבוד יושב הראש, אם אנחנו באמת רוצים לקדם את האוכלוסיות הללו, ואני רוצה לקוות שכולנו שותפים למשימה הזו, שנושא הקב"ס יקבל חשיבות בעבודה שלנו.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני בהחלט מתפלא על משרד החינוך בעניין הזה.
יוסף ג'בארין: כי זה באמת אחת הבעיות העיקריות של החינוך, וזו אחת הדרכים הכי מובטחות כדי לטפל בבעיות החינוך.
יוסף ג'בארין: הנשירה זה אולי מה שמדאיג את כולנו.
יוסף ג'בארין: אנחנו עם נתונים מאד קשים לגבי החברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם אתה מודע לנתון הזה, כבוד יושב הראש, אבל אם אתה לוקח את השכבה של גילאי 17-18, שזה גילאי י"ב, הגילאים, לא התלמידים, רק 23% בחברה הערבית זכאים לבגרות שיכולה להכניס אותם להשכלה גבוהה בישראל.
יוסף ג'בארין: 23%.
יוסף ג'בארין: זה אומר שאנחנו נשארים עם יותר מ-75% שלא יכולים בכלל להיכנס למוסדות ההשכלה הגבוהה.
יוסף ג'בארין: מי יטפל בזה אם לא הקב"סים?
יוסף ג'בארין: ואם לא נהיה עם קב"סים מוכשרים שיכולים לעשות את העבודה, אבל זה מתחיל מכאן.
יוסף ג'בארין: ולכן, האמת היא שבישיבה הראשונה לא היו לנו כל כך המלצות נחרצות.
יוסף ג'בארין: כבוד יושב הראש נתן זמן למשרד החינוך ולגורמים האחראים לטפל ולקדם את הנושא.
יוסף ג'בארין: אנחנו שומעים שהקידום לא כל כך מתקדם, אז יכול להיות שאנחנו צריכים אולי לפעול יותר בנחרצות בכיוון הזה.
איציק שמולי: אני אדבר אחרי נציג משרד החינוך.
יעקב מרגי: אז לפני כן, נציג מועצת התלמידים ואני אמשיך עם מסעוד.
יעקב מרגי: משרד החינוך ידבר לקראת הסוף.
איציק שמולי: אין בעיה, אני רוצה לשמוע.
<יהל קירשנר: קודם כל תודה רבה.
<יהל קירשנר: יהל קירשנר, מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<יהל קירשנר: אני אתייחס קצת בקצרה לדברים שנאמרו פה כבר.
<יהל קירשנר: איכות בעיני ובעיני המועצה, איכות העובד, איכות הצוות, ללא ספק מושפעים מהתנאים ומהשכר ואני כתלמיד רוצה צוות חינוכי, רוצה צוות של בית ספר, צוות שמלווה אותי, ובעיקר קב"סים שיש צורך, ואני דווקא אקח את זה לתלמידים שבאמת אולי באיזה שהוא מקום לא נמצאים בבית הספר, שצריכים את הליווי הזה מחוץ אליו.
<יהל קירשנר: זו מטרת הקב"ס בסופו של דבר, לבוא ולהבין מאיפה נובעת הבעיה.
<יהל קירשנר: מעבר לייעוץ ומעבר להמון המון גורמים שנמצאים בתוך המערכת, הקב"ס בא ומייצג ובא ותומך ובא ומלווה מעבר למסגרת הייעוצית.
<יהל קירשנר: אפילו אפשר לתפוס אותו כדמות שמחוץ לבית הספר, לא מורה, לא איזה דמות שבאה ומעבירה לך חומר לימודי שבא ומכריח אותך בוא תלמד כי אתה צריך את הבגרות.
<יהל קירשנר: הוא בא ומעביר את המסר – בוא תלמד כי אתה צריך את הבגרות בשביל העתיד שלך.
<יהל קירשנר: אני באמת חושב שעלו פה המון נקודות על מצב התנאים, על מצב השכר של הקב"סים, אבל באמת חשוב לומר שהקב"ס, כמו כל צוות חינוכי, נדרש בתוך מערכת החינוך ונדרש בתוך הרשות המקומית ובתוך תחושת התלמיד ותחושת בן הנוער.
<יהל קירשנר: אני לא כל כך מודע לכמות אחוזי הנשירה במדינה, אבל אני כן יכול להגיד שלפחות אצלי ברשות – אני בא מאריאל – יש את הצורך הזה ורואים את העבודה ואת העשייה שקיימת גם לגבי הקב"סים שקיימים וגם את שיתוף הפעולה מול הצוות החינוכי, מול היועצת ומחנכי הכיתות.
<יהל קירשנר: זה הכל.
<יהל קירשנר: תודה רבה על קיום הוועדה.
יעקב מרגי: בהתייחסות למה שאמרת, ותיקח בית ספר שאני לא מכיר אותו, אתה יכול לבד לומר כמה תלמידים נעדרים באחוז יותר מהממוצע משאר התלמידים.