GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חן אסף: לכן, אדוני, מעבר לעניין הזה שההורדה של לולי ההטלה לרצפה היא גם יקרה יותר כי היא תייקר את עלות הביצה, הן מייצרות פחות ביצים, התמותה שם הרבה יותר גדולה, כי גם יש שם עניין של הטלה פנימית, אני לא אכניס אותך לכל העניין הזה, כדי לגדל עופות על הרצפה צריך לאמן אותן בלולים מיוחדים על טרמפולינות.
<חן אסף: זה סיפור שלם, אז שיפסיקו קודם כל להגיד - - -
יעקב מרגי: חוקי הטבע לא עובדים על עופות?
יעקב מרגי: מה זה צריך לאמן אותם?
<יוסי וולפסון: מה זאת אומרת?
<יוסי וולפסון: הרי - - -
יעקב מרגי: יוסי, אני אוציא אותך.
<חן אסף: יוסי, מה שאני אומר בדוק.
<יוסי וולפסון: מה שאתה אומר מאוד לא בדוק, מאוד מאוד לא בדוק.
<חן אסף: מאוד בדוק, כולל אחרי שיחה עם ביג דצ'מן, אחת החברות הגדולות בעולם שמייצרות את הלולים האלה.
יעקב מרגי: רגע, חן, אתה בעל לול?
<חן אסף: כן.
יעקב מרגי: באיזה גודל?
<חן אסף: 60,000.
יעקב מרגי: לכן אתה גם משקיע.
יעקב מרגי: גם בפעם שעברה חזרת מנסיעה ללמוד את זה.
<חן אסף: נכון, ואני רוצה להגיד לך שהגידול בקטעים גדולים הוא מאוד מאתגר.
<חן אסף: להערכתי, לעופות פחות טוב מאשר בתאים קטנים, אבל אין מה לעשות - - -
יעקב מרגי: יש לי שאלה כעקרת בית עכשיו, למה לאחרונה החלמון צהוב חזק?
<חן אסף: הנה, יסביר לך האדון מ - - -
יצחק וקנין: נותנים להם - - -
יעקב מרגי: חשבתי שאנחנו מתבדחים כשאתה אומר את זה.
יצחק וקנין: לא, סתם בצחוק, זה תלוי במרכיבים של התערובת.
יעקב מרגי: לא צריך לפחד, לא סלמונלה, לא צהבת, לא כלום.
<חן אסף: לא, כל העניין הזה, מעבר לעניין הזה של הורדת העופות על הרצפה, שייקר את עלות הביצה בצורה דרמטית - - -
יעקב מרגי: איפה המשק שלך ממוקם?
<חן אסף: במושב זכריה.
<חן אסף: אני מזמין את אדוני לבקר.
יעקב מרגי: זה לא רחוק מפה.
יעקב מרגי: באזור בית שמש, האזור שלך.
יעקב מרגי: בדרך מבאר שבע תיכנס לקפה.
יעקב מרגי: בדרך לפה.
<חן אסף: מה שאני בא ואומר זה שמעבר לעניין הזה של עלויות, הגידול על הרצפה, שהעלות שלו היא הרבה יותר גדולה והתמותה שם של העופות היא הרבה יותר גדולה יש את העניין גם שזה לא בריא.
יעקב מרגי: אבל אתה מבין שאתה עומד עכשיו כמו אברהם העברי, כולם מעבר לנהר, אתה עומד פה באומץ מול משרד החקלאות - - -
יצחק וקנין: לא, משרד החקלאות לא אומר את זה.
יצחק וקנין: משרד החקלאות לא אמר ביצי חופש.
<חן אסף: ד"ר, האם הרופא מתנגד למה שאמרתי?
<חן אסף: הוא חושב שאני טועה?
יעקב מרגי: מיד הוא יגיב.
יעקב מרגי: עד ששירה תגיע.
<אורי צוק בר: אני אעשה פיליבסטר עד ששירה תחזור.
<אורי צוק בר: סתם בצחוק.
<אורי צוק בר: הומור, אמרנו.
יעקב מרגי: אני מקדם בברכה את ראש המועצה.
<אורי צוק בר: קודם כל משרד החקלאות, בחזון והמטרות שלו, לדאוג לחקלאות, להתיישבות, גם לצרכן וגם לרווחת בעלי החיים.
<אורי צוק בר: אנחנו מביאים מכלול, לכן הבאנו תקנות שיש בהן איזון, הן עברו כבר תהליכים, עברו החלטות ממשלה, עברו את כל התהליכים האלה ולכן אני חושב שזה לא בסדר שמצד הארגונים עכשיו חוזרים שבעה צעדים אחורה ופתאום רוצים לרדת בכלל מגידול בסוללה ולחזור ל - - -
<יוסי וולפסון: אני רוצה שתצביעו על - - -
יצחק וקנין: יוסי, אני אמרתי לך כבר אלף פעם, אתה תמיט אסון על כל ענף ההטלה.
יצחק וקנין: אתה כל הזמן הולך על לולי חופש.
יצחק וקנין: יש סטנדרטים - - -
יעקב מרגי: יוסי וולפסון, אתה רוצה לפוצץ את הדיון?
<יוסי וולפסון: לא - - -
יצחק וקנין: יעקב, עוד דבר על לולי חופש, דבר שהוא חשוב בלולי חופש, חבר'ה, מאיפה ניקח את כל המרחבים האלה?
יצחק וקנין: מאיפה כל הדונמים האלה?
יעקב מרגי: תעבור לעמק חפר.
<קריאה: אדוני חבר הכנסת וקנין, זה לא ב - - -
יצחק וקנין: אנחנו משתגעים על הדיור וזה מדבר לי, יאללה, תשחררו תב"עות.
יעקב מרגי: תודה, איציק.
<אורי צוק בר: התקנות האלה יכלו להיות כבר מאושרות לפני הרבה שנים, בזמן שעוד היה תקציב.
<אורי צוק בר: הן התעכבו בגלל הוויכוחים עם ארגוני צער בעלי חיים.
<אורי צוק בר: ברגע שהסכמנו על משהו הם הלכו שלושה צעדים אחורה.
<אורי צוק בר: עוד דבר, מבחינת התקציב, הגענו ל - - -
דב חנין: רק למען הפרוטוקול, אני לא רוצה כרגע להיכנס לעומק הוויכוח, אבל אני רוצה לתקן אותך, אדוני, בנקודה אחת.
דב חנין: ארגוני בעלי החיים מעולם לא הסכימו לרעיון שאיננו הרעיון של לולים ללא כלובים.
דב חנין: הם לא הסכימו.
דב חנין: יש ויכוח, הוויכוח הוא לגיטימי, אגב, באמת לגיטימי, יש טיעונים, אדוני העלה טיעונים, לי יש תשובות, אם יהיה לנו זמן אולי נמשיך את הוויכוח, אבל זה לא שארגוני בעלי החיים אמרו 'אנחנו מסכימים, אנחנו בעד כלובים' ופתאום נסוגו שלושה צעדים אחורה.
דב חנין: אני אומר את זה רק למען הסדר.
יעקב מרגי: אנחנו לא בדיון הזה בכלל.
יעקב מרגי: הדיון כרגע, יש תקנות, צריך להעביר אותן, צריך למצוא להן את מקורות המימון.
<אורי צוק בר: לכן מה שאני אומר, כל הנושא המקצועי של התקנות היה בוויכוח, היו פשרות מהצד הזה, מהצד הזה, כולנו התפשרנו והגענו לנוסח תקנות שהממשלה הכריעה אותו.
<אורי צוק בר: לכן אני חושב שמבחינה מקצועית צריך להתקדם עם התקנות ולכן שמנו תקנות ושר החקלאות שם תקנות.
יעקב מרגי: כנראה לא הבנת אותי, או שלא נשמעתי תקיף, זה יבוא ביחד.
יעקב מרגי: לא יהיו תקנות בלי כסף וכסף לא יבוא בלי תקנות.
<אורי צוק בר: הכול ברור, מה שאני אומר - - -
<שירה ברגמן: אנחנו מבינים, אנחנו רק רוצים שזה לא - - -
יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, זה יתוקצב בזמן.
יעקב מרגי: זה יתוקצב היום בזמן.
<שירה ברגמן: אני רק רוצה להגיד שזו עמדה שלחלוטין אני מבינה, אני רק אומרת שזה לא אומר שאי אפשר להעביר תקנות בלי תקציב.
יעקב מרגי: שירה, מה לעשות שהפרקטיקה שלי עם האוצר, גם כחבר כנסת, גם כשר בממשלת ישראל, יודע מה זה לתקן תקנות ואחר כך לחפש כסף.
<שירה ברגמן: אני מבינה, זו עמדה לגיטימית, אבל שזה לא - - -
<אורי צוק בר: אפשר רק עוד שלושה משפטים?
יעקב מרגי: אתה מדבר בפעם השנייה.
<אורי צוק בר: לא, אבל כל פעם יש שיחה.
<אורי צוק בר: לכן אני אומר, הנושאים המקצועיים, חשוב לסכם אותם ולא ללכת אחורה בהם.
<אורי צוק בר: לנושא התקציב, לא בורח מזה, אנחנו כבר חודשים רבים מנסים להגיע עם האוצר להסכמות, הייתה פריצת דרך, ברגע שירד הנושא של ביטול מכסות מהשיח נשאר רק להחליט באמת דברים קטנים.
<אורי צוק בר: פתרנו גם את הבעיה של משקים קטנים, האוצר התנגד לקטנים, הצענו פתרון, משרד החקלאות, שתקציב מסוים, סכום מסוים של כ-10% מהתקציב יופנה גם למשק אם הוא נשאר קטן ולכן אין כמעט חילוקי דעות בנושא.
יעקב מרגי: פועל יוצא מהדיון הזה, מה שנראה לי חסר במקרה הזה, מעבר לחוסר כסף, צריך גננת שתחבר בין כל ה - - - אני שואל שאלה, חבר הכנסת וקנין, אתה אמרת שיש התקדמות ואתה חושב שגם המגדלים איתך בגישה שלך?
יצחק וקנין: הערכה שלי, עוד ישיבה או שתיים אנחנו נוכל לסכם.
יעקב מרגי: כמה זמן אתה רוצה?
יעקב מרגי: מגדלים יחד עם וקנין?
יצחק וקנין: חודש ימים אני רוצה.
יעקב מרגי: זה הרבה זמן.
יצחק וקנין: אני רוצה להעביר את זה לפני תקציב המדינה, שאולי אנחנו נמצא לזה פתרון.
יעקב מרגי: הבג"צ ב-24.
יצחק וקנין: הבג"צ יכול - - - תאמין לי, אם אנחנו באמת יוצאים פה בכנות גמורה וגם המגדלים מבינים את גודל השעה שאנחנו עומדים לפניה וגם האוצר, אני מוכן - - -
יעקב מרגי: תקשיבו, אתם מכירים את הילד הקטן שמהסס אם לקפוץ לבריכה?
יעקב מרגי: אני בסיטואציה הזו, אני לא יודע, אני יכול לקפוץ לבריכה.
יעקב מרגי: אני חושב שחודש זה הרבה זמן, אתה רוצה חודש?
יצחק וקנין: חודש, אני רוצה להיות בטוח שאני יכול לגמור את הדברים.
יעקב מרגי: שלושה שבועות לא יספיק?
<שירה ברגמן: הפערים די - - - קיימים, בוא נגיד.
יעקב מרגי: אני שומע.
יעקב מרגי: אני שמעתי היום נכונות - - -
יצחק וקנין: אני כבר גמרתי את המים, אני רוצה להגיד לך שאני לא מודאג - - -
יעקב מרגי: חבר הכנסת וקנין, שירה, אני שמעתי מנגינה שונה, שמעתי באוקטבות שונות, גם מהמגדלים בפעמים קודמות, שומע את חבר הכנסת וקנין, נותן לו קרדיט שהוא ינסה לדחוף את זה, את אומרת שאתם מוכנים - - -
<שירה ברגמן: אנחנו מוכנים ביחד עם כולם.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת חנין.
דב חנין: אני מציע לחברי חבר הכנסת וקנין, אני יודע כמה אתה מחויב לנושא וכמה אתה באמת מתכוון להשקיע בו, אני מציע בכל זאת שלוח הזמנים כן יתחשב במועד שבג"צ הולך לדון.
דב חנין: למה לנו לקחת - - -
יצחק וקנין: תאמין לי, אני - - -
<אורי צוק בר: בג"צ מבקש להתקין תקנות.
יצחק וקנין: בשנה האחרונה אני בעשרות ישיבות, יכולה להעיד על זה שירה, החברים שלי יכולים להעיד שגם איתם ישבתי, ישבתי וישבתי, הפערים קטנים, לא רחוקים.
יצחק וקנין: אני אומר שנוכל לגמור אותם, יש רצון, דיברתי בימים האחרונים גם עם חבריי ואני אומר לך שיש סיכוי שנגיע להסכמה בתוך חודש ימים.
יצחק וקנין: אני לא אומר את זה סתם, יש רצון מצד האוצר, אני גם חייב לומר פה משהו, האוצר רוצה לבוא לקראת העניין, ואני אומר את זה במלוא האמת, זה גם בסכומים שהאוצר שם לטובת הנושא הזה, במיליוני שקלים.
יעקב מרגי: תודה, חבר הכנסת וקנין.
יעקב מרגי: אני אומר לכם מה האופציות שעומדות לפנינו, או להגיע להבנות תוך שלושה שבועות עד חודש, אם לא, אני מביא את התקנות ואני אפיל אותן.
יעקב מרגי: אני אביא אותן להצבעה ואני אפיל אותן, אני אחזיר את הכדור אליכם.
<אורי צוק בר: לא הבנתי.
יעקב מרגי: אני אפיל אותן, הוועדה לא תאשר אותן.
<יוסי וולפסון: נדמה לי שיש רוב בוועדה לאשר אותן, לא?
יעקב מרגי: יוסי, אל יתהלל חוגר כמפתח, תשמע לי.
יעקב מרגי: אני אתן לך קצת צניעות, בסדר?
יעקב מרגי: תעמידו אותי במבחן.
יעקב מרגי: אתה יודע איך מרוקאי מתאבד?
יעקב מרגי: יסלחו לי המרוקאים, איך הוא מתאבד?
יעקב מרגי: הוא קופץ מהאגו שלו.
יעקב מרגי: אל תאתגר אותי להוכיח לך.
יעקב מרגי: אתה רוצה להוכיח לך את זה מיידי?
<יוסי וולפסון: כן, אפשר להעלות אותן להצבעה, אני אשמח שיעלו אותן להצבעה.
יעקב מרגי: אז אתה אנרכיסט, אם ככה, אתה רוצה שבג"צ יידרש לזה בצורה הקיצונית ביותר.
<יוסי וולפסון: לא, אני מנסה ש - - -
יעקב מרגי: יוסי, אני רוחש לך כבוד, אל תלך למחוזות אחרים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע סיכום סופי, חבר הכנסת וקנין, למה הגענו?
יצחק וקנין: אני אומר, תנו לי חודש ימים, אני אפשר בין הצדדים ואני מאמין שאני יכול להגיע להסכמה.
יצחק וקנין: אני אומר את זה באחריות, אני יכול להגיע להסכמה.
יצחק וקנין: אני אשתף את ראשי הרשויות, אני אשתף את כולם, נעשה מאמץ כולנו ביחד, אני אומר את זה גם לאוצר ואני אומר שהפערים הם קטנים, הם לא גדולים.
יעקב מרגי: הישיבה הבאה שהכי קרובה ל-1 בדצמבר, אני מביא את התקנות להקראה, מה התוצאות בסוף?
יעקב מרגי: אני לא יודע מה יהיה, אבל אני אומר לכם, אל תעמידו אותי במבחן.
<מרדכי אלקבץ: אני אומר, אם התקנות האלה יעברו בלי כסף אנחנו ב - - -
<מרדכי אלקבץ: אבל האוצר, אנחנו יודעים שהאוצר לא מתכונן להביא כסף.
<מרדכי אלקבץ: אנחנו, כולם ביחד נעשה את הכול שהוא יביא את הכסף.
<מרדכי אלקבץ: האוצר לא מוכן להביא את הכסף.
<שירה ברגמן: אני כאן, אני אשמח להתייחס.
יעקב מרגי: שירה אמרה שה - - -
<מרדכי אלקבץ: ואנחנו נעמוד בין הפטיש לסדן.
יעקב מרגי: תודה, שמענו.
יעקב מרגי: זה לא מה ששירה אמרה.
<שירה ברגמן: נראה לי שאמרתי בצורה מאוד ברורה שאנחנו מבינים שיש כאן שיח עם משמעויות תקציביות מאוד גדולות, אני אגיד גם שבמידה שהתהליך הזה היה נפרש על פני מספיק שנים היה אפשר גם לעשות את זה בלי תקציב, אבל אנחנו רוצים לעשות אותו מהר ולכן אנחנו - - -
יעקב מרגי: הישיבה הכי קרובה ל-1 בדצמבר תהיה ישיבה בתיקון התקנות.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 3 באוגוסט 2016, כ"ח בתמוז תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום הוא הצעה לסדר בנושא: משבר חריף - קריסתן וסגירתן של 80 קהילות צעירים בפריפריה ופיטורי עובדיהן, של חברי הכנסת איציק שמולי, בצלאל סמוטריץ, וחבר הכנסת רועי פולקמן.
יעקב מרגי: נמצא אתנו שר החקלאות, השר אורי אריאל, שגם התכבדנו בו בדיון הקודם הבוקר בסוגיית צער בעלי חיים - - -
יעקב מרגי: איתן ברושי, תמיד הוא מופיע כמו סערה ויוצא בסערה.
איתן ברושי: על היציאה אל תתחייב.
יעקב מרגי: רבותי, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת המציעים לפי הסדר, יש תחושה שלפעמים אסור לציין לשבח איזה מיזמים או פרויקטים מצליחים במדינת ישראל.
יעקב מרגי: היינו מובילים בעולם בסוגיית טיפות חלב ואחיות בתי-ספר – חיסלנו אותם.
יעקב מרגי: כל הדברים הטובים אנחנו – בדרך כלל מי שרוצה, אני אומר לכם, מי שעה מפעל חיים ורוצה שהמפעל חיים שלו ימשיך להתקיים, ויציעו לו לקבל פרס ישראל – שלא יקבל, כי בדרך כלל אחרי שהוא יקבל פרס ישראל, מתחילים משרדי הממשלה לחסל אותו.
יעקב מרגי: אז לכן אני אומר לכם: בנוגע לסוגיית הגרעינים הקהילתיים, העירוניים, התורניים, המשימתיים – תקראו לזה איך שלא תקראו, ראיתי אותם, איך אומרים, בפעולתם, עושים עבודה חשובה – מי פחות, מי יותר, לא כולם באותה רמה, יש לי ביקורת על חלק מהם, אבל בגדול עושים עבודת קודש, במיוחד בפריפריה, תרומתם תרומה חשובה מאוד.
יעקב מרגי: והנה אנחנו שומעים, עד כדי הכותרת, אני מאמין שהכותרת היא רק בומבסטית ולא אכן במציאות, אלא אם כן נשמע אחרת – משבר חריף, קריסתן וסגירתן של 80 קהילות צעירים בפריפריה.
יעקב מרגי: כבוד השר, האומנם?
אורי אריאל: אנחנו נמצאים בחשש גדול כזה, אבל הבעיה העיקרית היא – אגיד משפט, אחרי זה - - -
יעקב מרגי: אמיתי.
אורי אריאל: אגיד ככה: אם אתה שואל אותי, הבעיה העיקרית היא הקליינטים.
אורי אריאל: עם כל הכבוד לגרעינים, ואתם יודעים שיש לי כבוד גדול, בסוף הם הרי עובדים אצל הקליינטים בשטח.
אורי אריאל: הבעיה היא שהאנשים בשטח נפגעים היותר חלשים, הפחות יכולים, שבדיוק בשביל זה באו הגרעינים – הם לא מקבלים את השירות הזה, בדיוק הפוך ממה שכולנו רוצים.
אורי אריאל: אז הם כלי, וזה כלי שנושא ברכה, עבודת קודש, כמו שאמרת, אני מוכן להוסיף עוד דברים, אבל באמת באמת אסור לפגוע בקליינטים בפריפריה, באוכלוסיות החלשות.
אורי אריאל: בפריפריה זה גם פריפריה חברתית במרכז, כפי שהשר אריה דרעי אכן שינה ואפשר לטפל גם במרכז, כפי שראוי, בשכונות מסוימות.
יעקב מרגי: פריפריה חברתית.
אורי אריאל: כן, נכון.
אורי אריאל: אז צריך בעיקר לדאוג לקליינטים, מדובר על מאות אלפי אנשים – מאות אלפי אנשים.
יעקב מרגי: חברי הכנסת המציעים – איציק שמולי, בבקשה.
איציק שמולי: תודה רבה, כבוד השר, על עצם הגעתם והשתתפותך.
איציק שמולי: ביקשנו ליזום את הדיון במליאת הכנסת, בגלל שבאמת יש משבר חריף, חריג וחמור בתחום הזה של הקהילות.
איציק שמולי: ואני מודה, אני משוחד, מכיוון שאני רואה מקרוב.
איציק שמולי: אני, כמו שאתם יודעים, שותף לאחת מהקהילות האלו בלוד, שאני אומר לכם, תוך ארבע שנים עשתה – יחד עם קבוצות אחרות שנמצאות שם, אנחנו לא הגרעין היחידי – מהפכה שלמה.
איציק שמולי: 450 סטודנטים נמצאים במקום, כשאתם יודעים מה, לפעמים חלק מהגופים הרשמיים של מדינת ישראל לא מוכנים להסתכל לכיוון בכלל.
איציק שמולי: והגרעינים הללו, גם בלוד, אבל גם בבאר-שבע ובקריית-שמונה, ובהרבה עוד מקומות אחרים, אדוני היושב-ראש, עושים ציונות וישראליות לשמה.
איציק שמולי: ובשנה האחרונה, בגלל הוויכוחים המשפטיים שנתגלו בתוך הממשלה, פשוט מתוגמלים ומקבלים יחס הפוך ממידת האחריות שיש להם על הכתפיים.
איציק שמולי: עכשיו, על מה אנחנו מדברים?
איציק שמולי: רק כדי שנמקד את הדיון.
איציק שמולי: אנחנו מדברים על אותן 70 קהילות משימתיות ושש רשתות, שלא נתמכות היום – לא נתמכות – על-ידי התקנות של משרד החינוך.
איציק שמולי: ובקבוצות הללו, אדוני היושב-ראש, יש כבר משבר חריף מאוד, בגלל שהכסף גם בגין 2015, גם בגין 2016, עדיין לא עובר.
איציק שמולי: כנראה שיש לזה קשר אדוק למחלוקת המשפטית מול הייעוץ המשפטי לממשלה.
איציק שמולי: עכשיו, בסופו של דבר, כפי שאמר השר, על מה אנחנו מדברים.
איציק שמולי: בקבוצות האלו, עכשיו בימים האלו, תיכף הם גם יגידו לכם את זה, יש פיטורים, יש פיטורים של עשרות עובדים: בקהילה הקווקזית, בקהילות האתיופיות, בקהילה של בעלי התשובה.
איציק שמולי: יש צמצום והקפאה מסיביים של הפעילות.
איציק שמולי: עכשיו, תבין את גודל האבסורד, אדוני היושב-ראש.
איציק שמולי: בזמן שמתווכחים על מה תהיה המדיניות הנכונה ב-2017, יכול להיות שלא יהיה כבר, מבחינת הגרעינים הללו, את מי להציל ב-2017, כי הם פשוט יימחקו.
איציק שמולי: אז הניתוח אולי יצליח, מבחינת משרד המשפטים, אבל החולה מות ימות.
איציק שמולי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לחלק, ובזה אסיים, את הדיון לשניים.
איציק שמולי: אחד, יש ויכוח, ולא צריך לטשטש אותו, לגבי המדיניות הנכונה שצריכה להיות ב-2017.
איציק שמולי: למשרד המשפטים יש עמדה, למשרד החקלאות, למשרד החינוך, לאנשים שיושבים סביב השולחן גם כן יש עמדה.
איציק שמולי: אני עצמי עכשיו חושב, שלהשתעשע עם הרעיון של תקנה אחידה, מבלי לדעת מה יהיו הקריטריונים לגרעינים כאלו וגרעינים אחרים, זה לא יקרה, בטח בתחילת 2017, רק יימשך הוויכוח.
איציק שמולי: אבל עד אז, למה לעשות סטופ לפעילות הזאת?
יעקב מרגי: מה, אתה לא יודע?
יעקב מרגי: כי זה כמעט כמו דליפה בכור.
איציק שמולי: ובסופו של דבר צריך להבין שבטווח הקצר אם לא יעבור כסף לאותם גרעינים פריפריאליים, שעושים מלאכת קודש בכל רחבי הארץ, הם פשוט יימחקו מהמפה.
איציק שמולי: ואתם יודעים מה?
איציק שמולי: אני לא חושב שזה דבר נכון, גם לא כשזה קורה בשם המינהל התקין.
איציק שמולי: צריך גם טיפה שכל בראש.
איציק שמולי: אוקיי, יכול להיות, ואני לא מתכחש לזה, לא עשיתי בדיקת עומק, אבל משרד המשפטים אומר: היו עד היום אי סדרים ובעיות בחלק מהמקומות, בואו נסדיר את זה.
איציק שמולי: אבל למה צריך להגיד: עד שלא מסדירים את זה, בואו נפרק את כל מה שבנינו.
איציק שמולי: מישהו מוכן ללכת לעשות את מה שהם עושים?
איציק שמולי: להיות בשכונת הרכבת בלוד?
איציק שמולי: ברחובות שבהם הביוב זורם ברחובות עדיין ב-2016?
מירב בן ארי: אתה, לא?
איציק שמולי: אני כן.
איציק שמולי: אבל רק למען הגילוי הנאות, אני לא מקבל שקל מהקהילה בלוד.
יעקב מרגי: לפני שאתן לבצלאל סמוטריץ המציע, בוא תקשיב, איציק שמולי, אני חוזר על זה בכל שנותי בתפקידים הציבוריים בקדנציה החמישית, ואני אומר: משרד המשפטים לא קם אתמול, נכון?
יעקב מרגי: המדינה לא הוקמה גם אתמול.
יעקב מרגי: ומישהו פה אפשר את המהלך הזה, בין אם זה תקין או לא תקין.
יעקב מרגי: ואני יכול לספור פסקי דין אפילו, שבית-משפט הכריע על זה, שברגע שהמדינה אפשרה זאת, יש מהלך ביניים.
יעקב מרגי: ולמשרד המשפטים, ולמשרד האוצר גם כן בחשב הכללי, יש שיטה חדשה.
יעקב מרגי: הם כמו תאונה באימונים בחיל האוויר - -
בצלאל סמוטריץ': עוצרים הכול.
יעקב מרגי: - - מפסיקים את האימונים.
יעקב מרגי: קורית תאונה – מפסיקים.
אורי אריאל: בחיל האוויר מפסיקים ליום-יומיים וממשיכים, לא עוצרים הכול.
יעקב מרגי: אבל חוקרים ומתקנים ומטפלים.
יעקב מרגי: ואני קורא כאן, ואני מצטרף לקריאתך.
יעקב מרגי: ואנחנו רוצים את המינהל התקין, ואנחנו זועקים את הזעקה של העיוותים והעוולות, והפגיעה במינהל התקין, ושישמעו אותי אנשי משרד המשפטים.
יעקב מרגי: אבל הפטנט הזה שעוצרים הכול עד ש – כשאנחנו יודעים שתהליך תיקון של מבחני תמיכה, או שתקנות במדינת ישראל יש להן תחושה של נצח, אני חושב שזה לא נכון, במיוחד שיש פה צרכים אמיתיים, חברתיים, קהילתיים.
יעקב מרגי: ואני מצטרף לקריאתך.
יעקב מרגי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': קודם כול, תודה לאדוני גם על ההקדמה החשובה שנתת לדברים שאני רוצה לומר עכשיו, ובעיקר על קביעת הדיון המהירה.
בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר, אני אומר שהדיון הזה הוא תוצר של הצעה לסדר-היום במליאה, והיושב-ראש יכול היה לקבוע אותו גם בעוד שלושה חודשים.
בצלאל סמוטריץ': הוא לא מחויב לפי התקנון, והוא עשה את זה תוך פחות משבוע, וזה אני חושב שראוי להערכה.
בצלאל סמוטריץ': הדבר המדהים, אדוני היושב-ראש, זה שמסתכלים כאן סביב השולחן: דתיים, חילונים, חרדים, דרוזים, ערבים, עולים, ותיקים.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין, באמת לא מבין, איך יכול מישהו להסתכל על ההרכב הזה ולהגיד שיש בעיה עם השוויון.
בצלאל סמוטריץ': אפשר לשבת בחדרים ממוזגים, לעשות ככה עם האגודל בכל מיני פלפולים משפטיים, ולבנות קונסטרוקציות של מגדלים פורחים באוויר, מגדלי קלפים, ולספר סיפורים על קריטריונים, באמת במנותק לחלוטין מן המציאות.
בצלאל סמוטריץ': ומי שקצת מכיר את הפרויקט הנפלא הזה של הגרעינים המשימתיים בקהילות, ואני אומר עוד פעם: מספיק רק להציץ כאן על השולחן, בסדר?
בצלאל סמוטריץ': תסתכלו עכשיו רק על ההרכב, על הכיפות, על הפאות, על הבלי כיפות – תסתכלו על ההרכב, משהו שמקיף, ברוך השם, אין לנו אגב במדינת ישראל הרבה פרויקטים שמקיפים באמת באמת באמת כל כך הרבה אוכלוסיות ומגזרים: ימין, שמאל, קואליציה, אופוזיציה.
בצלאל סמוטריץ': המדינה, בדיוק.
בצלאל סמוטריץ': או בדרך כלל פרויקטים כאלה, אז לדתיים יש להם אג'נדה שלהם, ולחילונים אג'נדה שלהם, ולימנים – שלהם, והערבים – שלהם.
בצלאל סמוטריץ': פה אתה מסתכל על ההרכב סביב השולחן, זה פשוט דבר באמת מדהים.
בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אני רוצה להיות פרקטי.
בצלאל סמוטריץ': יכולתי, חבר הכנסת שמולי, ללכת לפוליטיקה, ולספר לך שהרי מי שגרם את הנזק הכי גדול זה שותפך למפלגה, אתה יודע יפה מאוד על מי אני מדבר.
<קריאה: איך קוראים לו?
בצלאל סמוטריץ': איך קוראים לה – לא, זה לא מצחיק.
מיכל בירן: די, חבר'ה.
מיכל בירן: בצלאל, אל - - -
יעקב מרגי: מיכל, אין לי הרבה מה לעשות במבנה הזה חוץ מלהקיש בפטיש.
יעקב מרגי: אל תיקחי לי את זה.
בצלאל סמוטריץ': מיכל, בדיוק זאת הסיבה.
בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה להיות במקום הפוליטי.
בצלאל סמוטריץ': פתחתי בזה - - -
יעקב מרגי: אתה לא רוצה?
יעקב מרגי: אז עזוב את זה, נקודה.
יעקב מרגי: כנס למהות.
יעקב מרגי: אין לי זמן, ב-11:00 אני רוצה - - -
מירב בן ארי: הוא הוסיף את זה כהערת אגב.
בצלאל סמוטריץ': אז במהות אני רוצה לומר דבר ברור.
בצלאל סמוטריץ': אנסה מאוד להיות רגוע.
בצלאל סמוטריץ': אני בדרך כלל בן-אדם מאוד מנומס, כידוע, ופוליטיקלי קורקט, אז אהיה גם פה פוליטיקלי קורקט.
מירב בן ארי: אתה בדרך כלל פוליטיקלי קורקט?
מירב בן ארי: איזה בדיחה היום.
מירב בן ארי: בצלאל, בוא.
מירב בן ארי: מנומס ואדיב זה נכון.
איתן ברושי: אני רוצה משפט.
בצלאל סמוטריץ': אמרתי שאני הולך להיות פוליטיקלי קורקט בדיוק כמו שאני תמיד כזה מנומס ורגוע.
בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה להגיד לאנשי משרד המשפטים בצורה חד-משמעית: הגרעינים הללו ייתמכו בחודש ינואר על גופתי המתה, בסדר?
בצלאל סמוטריץ': הם לא ייתמכו בחודש ינואר.
בצלאל סמוטריץ': אם הם לא ייתמכו, אדוני השר - - -
אורי אריאל: נסכם על גופתי החיה.
בצלאל סמוטריץ': חיה.
בצלאל סמוטריץ': אתמול טיפלנו בהובלת גופות בשבת ב-23:00 בלילה במליאה, אנחנו מסודרים.
מיכל בירן: בצלאל, אתה מאבד את הכיוון.
בצלאל סמוטריץ': לא, אני אומר את זה בצורה חד-משמעית.
בצלאל סמוטריץ': אני חלוק מכל וכול על הפרשנות המשפטית שלכם, וקיבלתם ממני מכתב מפורט בעניין הזה, ואני אומר אבל חד-משמעית: נניח שאני טועה בפרשנות המשפטית ואתם צודקים, תגידו לנו בבקשה בתוך שבעה ימים איזה תיקון לחוק אנחנו צריכים לעשות כדי שכן נוכל לאפשר את הפעילות של הדברים הנפלאים האלה שסביב השולחן פה, איך שאנחנו רוצים שהדבר הזה ייתמך ולא איך שאתם רוצים, כי זה הדרג המדיני, אנחנו נבחרי הציבור, המחוקקים שמנהלים את המדינה הזאת.
בצלאל סמוטריץ': ככל שאני צודק בפרשנות החוקית, ואין שום בעיה להמשיך לתקצב את הגרעינים כמו היום, רק צריך לתקן את נוהל שר האוצר, נוודא שהוא יתוקן במקביל לדיוני התקציב.
בצלאל סמוטריץ': ככל שאנחנו, במקביל לדיוני התקציב במסגרת חוק ההסדרים נתקן את החקיקה הזאת, אחרת אני אומר לך: לא יהיה תקציב מדינה, לא יהיה חוק הסדרים ולא תהיה ממשלה.
בצלאל סמוטריץ': זה אני מבקש ממך, אדוני השר.
בצלאל סמוטריץ': אתה צריך להודיע לראש הממשלה, שאם הסוגיה הזאת לא נפתרת – עוד פעם, אם לא צריך לחוק – לא צריך חוק; אם צריך חוק – כמו שעשינו בחטיבה, נביא חוק, הוכחנו השבוע שתוך שבועיים אפשר לחוקק את חוק הליבה ואת החוק של השידור הציבורי, תוך פחות משבוע גמרנו אותו בשלוש קריאות.
בצלאל סמוטריץ': אפשר גם את החוק הזה, אם יצטרכו – אני חושב שלא צריך.
יעקב מרגי: לא צריך חוק.
בצלאל סמוטריץ': לא יודע מי קרא כאן את מה שכתבתי, לדעתי החוק היום מאפשר את המשך הפעילות של הגרעינים כמו שהם היום פיקס.
בצלאל סמוטריץ': מישהו חושב שלא?
בצלאל סמוטריץ': אל תגידו לנו מה לא, תגידו לנו איך, נתקן את החוק.
בצלאל סמוטריץ': זה תפקידנו.
יעקב מרגי: כבוד השר, לפני שאני נותן לך רשות דיבור, אני מבקש - - -
אורי אריאל: לא, נשמע את הח"כים.
יעקב מרגי: אתה רוצה את כל הח"כים?
<קריאה: אין כל כך הרבה יחסית.
אורי אריאל: המוני ח"כים באים באוטובוסים לוועדת החינוך.
<קריאה: נוהרים, נוהרים.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך שזה נוהג קבוע, מרענן, בוועדת החינוך בקדנציה הזאת.
יעקב מרגי: ובלי לתת מחמאות לאף אחד.
יעקב מרגי: אני מדבר על הח"כים, לא עלי.
יעקב מרגי: אז אני, רק לפני שאתן את המשך רשות הדיבור לחברי הכנסת, חשוב שהדוברים – במיוחד אתה, כבוד השר, שמכיר את הנושא, חשבתי שהמציעים ישימו – תנו רקע, איפה זה חונה, באיזה משרד ממשלתי זה חונה, מה קרה יום מיומיים.
יעקב מרגי: אתם מדברים כאילו עכשיו כולנו פה, כולל האורחים שלנו מסביב, מכירים את הסוגיה, מכירים את הבעיה.
יעקב מרגי: יש מי שמכיר אותה מהזווית שלו כגרעין כזה, ויש מכירים – וכל אחד חונה במקום אחר, בתקנה אחרת, במבחן אחר.
יעקב מרגי: לכן לפי סדר הדוברים, חבר הכנסת איתן ברושי, לאחר מכן מירב בן ארי ומיכל בירן.
יעקב מרגי: ואם יבואו ח"כים אחרים – ימתינו אחרי האורחים.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, יצא לי, כתוצאה מהתקלה של התקופה האחרונה, ללוות חלקית את הנושא, וגם לנסות לסייע, עד כדי פגישה עם דינה זילבר ועם אחרים.
איתן ברושי: ואני לא היחידי, גם יושבים פה חברים נוספים מהמחנה הציוני שעסקו בזה.
איתן ברושי: ואני בא עכשיו מוועדת הכספים, יתקן אותי שר החקלאות שאולי יש פתרון, כי עשינו עכשיו החלטה על העברה של 14,5000,000 שקל לפעילות של הגרעינים העירוניים דרך משרד החקלאות.
יעקב מרגי: אתה יכול להעביר עוד 20,000,000 – זה תקוע שם.
איתן ברושי: לא, רגע.
איתן ברושי: אני מבין, גם 80,000,000 שקל שעברו עכשיו להשלמת העבודות בעוטף עזה באותה העברה.
איתן ברושי: אני רק רוצה להגיד משפט: לא פעם אורי, שר החקלאות, ואחרים אמרו: זה לא אנחנו.
איתן ברושי: משרד המשפטים אמר: זה לא אנחנו, זה משרד החקלאות.
אורי אריאל: לא, לא, משרד החקלאות לא אומר אף פעם: לא אנחנו.
אורי אריאל: כל דבר זה אחריותו והוא מטפל.
אורי אריאל: לא אומר: לא אנחנו.
אורי אריאל: יש לנו שותפים, זה נכון.
איתן ברושי: רק שנייה, אורי.
איתן ברושי: אני רוצה אבל לומר, שצריך להבחין בין תקציב שהוא משכורת או שכר ובין פעולות.
איתן ברושי: מה שהיה פה זה הלנת שכר, מה שהיה פה זה חודשים אנשים לא קיבלו משכורות, כולל בפסח לא היה להם מה לאכול.
איתן ברושי: והכול בגלל ויכוחים של פקידים, שלעולם לא חסר להם משכורת.
יעקב מרגי: בפסח יש הרבה קהילות שאין להם מה לאכול - - -
איתן ברושי: מרגי, זה לא מצחיק.
איתן ברושי: האנשים האלה הם שליחים של החברה, הם פזורי ברחבי הארץ במקומות הקשים ביותר.
איציק שמולי: תקציב 2015 - - -
איתן ברושי: תקציב 2015 לא הוקצה, והם לא נהנו מכפל תמיכות.
איתן ברושי: הם לא קיבלו את מה שמגיע להם, והכול בגלל ייקוב הדין את ההר, לא חשוב מה המחיר.
איתן ברושי: ודינה ואחרים ידעו, גם במשרדי הממשלה האחרים ידעו, שמדובר פה על משכורת.
בצלאל סמוטריץ': החליטו שהעיקר שיהיה מינהל תקין.
איתן ברושי: מדברים על משכורת.
איתן ברושי: לא קנו מכוניות ולא קנו בתים – משכורת.
איתן ברושי: אני לא מכיר עוד מקום אחד שהייתה הלנת שכר כזאת.
איתן ברושי: במקום אחר מישהו היה צריך לעמוד לדין.
איתן ברושי: על הפקידים אין איום לשום דבר.
איתן ברושי: הם מומחים לכול, לעולם לא היה להם מחסור, הם גם לא היו אחראים על שום דבר, אבל לתקוע הם יודעים.
איתן ברושי: תמיד אמרתי, שפקיד שלא מפריע חושב שהוא לא חשוב.
איתן ברושי: הנקודה הזאת, אדוני היושב-ראש ושר החקלאות, זה לא תקין.
אורי אריאל: לא הייתי משתלח ככה ב - - -
מירב בן ארי: כן, אתה צריך קצת - - -
איתן ברושי: אני לא צריך עזרה, אלה שהתכוונתי אליהם יודעים.
איתן ברושי: ואני אומר עוד פעם: יש פקידים, שאם הם לא מפריעים, הם לא חושבים שהם חשובים.
איתן ברושי: יש מעט מדי פקידים שרוצים לעזור.
איתן ברושי: את הנושא הזה של השכר – אני אומר את בכל רם לשידור – את הנושא הזה שלא שילמו להם את הכסף כמשכורות, מישהו היה צריך לתת על זה את הדין.
איתן ברושי: זה לא היה תקין.