GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: זה שאני מתפאר שחתן פרס נובל הוא ישראלי, זה עדיין לא אומר.
יעקב מרגי: אני מבחינתי רוצה לדעת ואומר לך למה אני שואל.
<נורית אייל: ברור שאני מבינה.
<נורית אייל: אני עוסקת בזה.
יעקב מרגי: לא קיבלתי תשובה.
יעקב מרגי: קיבלתי שתי תשובות שאחת סותרת את השנייה.
יעקב מרגי: מה לעשות, כנראה לכם יש מיומנויות שרק מי שעשה דוקטורט יכול לפתח אותן אבל לא לי.
יעקב פרי: דוקטורט במכון ויצמן.
יעקב מרגי: אני איש מספרים, איש סטטיסטיקות.
יעקב מרגי: אני רוצה עכשיו לבדוק אם ה-ות"ת עושה את עבודתה בתכנון ובראייה אסטרטגית.
יעקב מרגי: האם יש נתון כזה.
יעקב מרגי: אני יכול לקבל נתון כמה מתוך אלה שיצאו לעשות פוסט דוק בחוץ לארץ נשארו ולא חזרו?
יעקב מרגי: אני יכול לקבל תשובה?
<נורית אייל: אין לנו מספר כזה.
יעקב מרגי: ות"ת?
<ליאת מעוז: אין לנו מעקב אחרי מספר האנשים שיוצאים לפוסט דוק בחוץ לארץ.
יעקב מרגי: אולי פרייאר מבין המוסדות האקדמיים יכול לומר לי?
יעקב מרגי: אתם מבינים למה אני אומר פרייאר?
יעקב מרגי: המדינה כרגולטור, לא אכפת לה.
<רחל לוי דרומר: כי בכלל אין הגדרה לפוסטים.
יעקב מרגי: קשה לי להתמודד עם אנשים אינטלקטואלים, אקדמאים, שכל העבודה שלהם היא עם המוח.
יעקב פרי: אני מחזיק נייר שנדמה לי שהוא של מרכז המחקר והמידע.
יעקב פרי: כאן כתוב שלפי פרסום עדכני של מוסד שמואל נאמן, 16 אחוזים מכלל בעלי תואר שלישי עזבו את המדינה בעשור האחרון.
יעקב מרגי: זה לא אומר כלום.
יעקב פרי: נתון זה ממקם את ישראל באמצע טבלה המדרגת עזיבה של בעלי תואר שלישי.
יעקב פרי: מתחת לבלגיה והולנד.
יעקב מרגי: אתם מבינים למה הנתון הזה לא קיים?
<מיכל נוה: אני מציעה שתסתכלו על הגרף.
<מיכל נוה: לנו יש תכנית ספציפית כבר כמה שנים של מלגות מיוחדות לפוסט דוקטורנטיות נשים ועל פי מעקב של חמש או שש שנים כבר אחרי שהן עשו.
<מיכל נוה: הרוב המוחלט חוזר לארץ ונקלט במוסדות להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אומרת לי מנהלת הוועדה, ובצדק, שברגע שהתייחסת, מיד מיקדת את זה לנשים.
<מיכל נוה: לא.
<מיכל נוה: אני נותנת דוגמה לתכנית ספציפית.
יעקב מרגי: הקונסוליה האמריקאית, לפני שהיא נותנת אשרה לארצות הברית, בודקת מה אתה משאיר כאן בארץ.
יעקב מרגי: אם אתה לא משאיר כאן כלום, היא מתחילה לחשוב.
<מיכל נוה: אני רוצה לזרום עם הכיוון שאתה הלכת אליו ואני מתחברת גם למה שבילי אמרה, שכבר יש התחלה של תהליך כזה שהמדינה תתמוך ותממן פוסט דוקטורט בחוץ לארץ בשביל שאנשים אחר כך יוכלו לחזור לארץ.
<מיכל נוה: תכניות כאלה קיימות גם במשרדי ממשלה מסוימים, גם ב-ות"ת וגם נתתי דוגמה של התכנית אצלנו שלגביה אנחנו עושים מעקב עד כמה היא מצליחה או לא להשאיר את הנשים האלה בארץ.
יעקב מרגי: הדיון הזה הוא על הסדרת מעמדם של הפוסט דוקטורנטים.
יעקב מרגי: שמעתי את העמדות הנחרצות שלכם.
יעקב מרגי: שמעתי גם שאין לכם נתונים ואתם לא חוששים בכלל לבריחת מוחות או לחשוף אותם שיישארו בחוץ לארץ.
יעקב מרגי: אתם אפילו לא בדקתם.
יעקב מרגי: אני אומר ברבים כי אני לא רוצה להצביע על גוף אחד.
<מיכל נוה: להפך.
<מיכל נוה: אנחנו מעודדים את הפוסט דוקטורנטים.
יעקב מרגי: אתם מעודדים אותם ללכת אבל לא מעודדים אותם לחזור.
<מיכל נוה: חד משמעית כן.
<ליאת מעוז: ל-ות"ת יש נתונים שנשמח להציג בפניכם.
יעקב מרגי: אני אדרוש מכם.
יעקב מרגי: אני מדבר בצורה כללית.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור לשלב הזה של מה עושה המדינה למען החזרת מוחות.
יעקב מרגי: תני לנו סקירה.
יעקב מרגי: לפני כן, חברת הכנסת חנין זועבי רצתה לשאול שאלה.
חנין זועבי: קודם כל, סליחה, אני מצטערת שרק עכשיו הצטרפתי לדיון אבל הייתי בדיון בוועדה אחרת.
חנין זועבי: הנושא הוא מאוד מאוד חשוב.
חנין זועבי: כמו שאתם יכולים לצפות, רציתי לשאול האם יש לכם נתונים וסטטיסטיקה על בריחת מוחות ערבים והאם יש בתוך התכניות הייעודיות תכנית ייעודית לאוכלוסייה הערבית.
חנין זועבי: האם יש סטטיסטיקה והאם יש תכנית בנדון.
חנין זועבי: אני גם אשמח, אדוני היושב ראש, אם אתה תיזום דיון רק על בריחת מוחות ערבים.
יעקב מרגי: תגישי לי הצעה לסדר או לדיון.
חנין זועבי: אני אגיש.
<ליאת מעוז: לשאלתה של חברת הכנסת לגבי בריחת מוחות במגזר הערבי.
<ליאת מעוז: יש לנו תכנית מקיפה לקידום הנגישות להשכלה גבוהה במגזר הערבי.
<ליאת מעוז: חלק מהתכנית היא גם לקליטת חברי סגל חדשים מצטיינים מהמגזר הערבי.
<ליאת מעוז: תכנית מעוף.
חנין זועבי: את מדברת על משהו אחר.
חנין זועבי: אני מדברת על בריחת מוחות בחוץ לארץ.
<ליאת מעוז: על זה אני מדברת.
יעקב מרגי: היא מדברת – סליחה על הביטוי מושאל – על חומר גלם לבריחה הבאה.
<ליאת מעוז: בדיוק על זה אני מדברת כי בריחת המוחות נובעת מכך שלאנשים שרוצים לחזור אין תקנים במדינת ישראל.
<ליאת מעוז: אנחנו מממנים תקנים מיוחדים לקליטת חוקרים מהמגזר הערבי על מנת שהם יוכלו לחזור ולא יישארו בחוץ לארץ.
חנין זועבי: יש תכנית ייעודית?
<ליאת מעוז: אצלנו באתר הבית יש פרטים, יש חוברת ואני יכולה להעביר לך.
חנין זועבי: יש לכם גם סטטיסטיקה בעניין?
<ליאת מעוז: לא כאן אבל בחוברת יש הרבה נתונים.
<נורית אייל: פירטתי קודם את התכנית.
<נורית אייל: זאת תכנית ממשלתית שהשקנו אותה ביוני 2013.
<נורית אייל: יש לנו נתונים של שנתיים וחצי.
יעקב מרגי: את יודעת, חבר הכנסת מיד שואל מה התקציב שמוקצה לנושא.
<נורית אייל: קודם כל, זאת תכנית פיילוט מוגדרת לחמש שנים.
<נורית אייל: 2012 עד 2016.
<נורית אייל: התכנית תוקצבה ב-19 מיליון שקלים לחמש השנים האלה.
<נורית אייל: אנחנו עכשיו עובדים על אישורים להארכה ודי מהר זה יגיע כנראה לכאן לחידוש החלטת הממשלה כי החלטת הממשלה היא תכנית פיילוט.
<נורית אייל: עכשיו שיש לנו את הנתונים ואת המסקנות ומה אנחנו רוצים לעשות הלאה, מתבקשת החלטת ממשלה.
<נורית אייל: אנחנו עוסקים גם בסיוע פרסונלי לאנשים במציאת עבודה.
<נורית אייל: אנחנו משתפים פעולה עם מרכז הקשר של האקדמיה שהם אמונים על חיבור לכל הקולות הקוראים של האקדמיה ואנחנו עובדים מול התעשייה.
<נורית אייל: יש למעלה מ-300 תעשיות שמשתפות פעולה עם התכנית בפועל יום יום וגם עבודה מול כל משרדי הממשלה בפתרון בעיות וכולי.
<נורית אייל: תחום שני הוא מחקר וגיבוש מדיניות.
<נורית אייל: תכף אני אראה קצת נתונים כי גם כשאני התחלתי ידעתי שיש בריחת מוחות נוראית ולא מצאתי אף מספר.
<נורית אייל: אם כן, מיקדנו מחקר שנתי יחד עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וגם גופים נוספים ואנחנו מתחילים להבין את התמונה.
<נורית אייל: השלב הלא פחות חשוב הוא ליזום תכניות ייעודיות לפתור את הבעיות שאנחנו רואים ואת הכשלים בדרך חזרה.
<נורית אייל: נתונים.
<נורית אייל: הדיון כאן הוא על תואר שלישי ולכן הבאתי רק נתונים לגבי התואר השלישי.
<נורית אייל: יש לנו אינפלציה של בעלי תארים שלישיים בישראל, כמו גם בכל המדינות המערביות היום.
<נורית אייל: יש לנו היום כמעט 500 בעלי תואר PHD חדשים כל שנה רק במדעי החיים.
<נורית אייל: זה גוזר הרבה מהדברים שדיברתם עליהם כאן.
<נורית אייל: שליש מכל הדוקטורים של מדינת ישראל, הם במדעי החיים.
<נורית אייל: 7,000 אנשים וזה המון.
<נורית אייל: תכף אני אומר היכן זה מתבטא בבעיות שאנחנו נתקלים בהן ומה אנחנו חושבים שיש מקום להתחיל לעשות.
<נורית אייל: זאת תמונת בעלי ה- PHD בחוץ לארץ.
<נורית אייל: נכון לשנת 2014 - - -
יעקב מרגי: לעומתם יש תחומים שם חסרים?
<נורית אייל: הם לא בחוסר.
<נורית אייל: חלקם לא דורשים יציאה לחוץ לארץ לפוסט דוקטורט.
<נורית אייל: צריך להבין מה זה מדעי החיים.
<נורית אייל: מדעי החיים זה הרבה מאוד ידיים עובדות שצריך כדי לעשות ניסויים בביולוגיה ולכן יש לנו יותר בעלי תואר PHD - שוב, זאת אותה תמונה בכל העולם המערבי – במדעי החיים ולכן גם יש לנו יותר פוסט דוקטורנטים.
יעקב מרגי: חקר הסרטן מכניס הרבה כסף.
<נורית אייל: צריך לעבוד מאוד מאוד קשה כדי להוכיח את זה.
<בילי שפירא: מדעי היהדות שישראל נחשבת למעצמה עולמית, הבוגרים שלה ממעטים לצאת לחוץ לארץ כי את הדת ואת ההתפתחות עושים בארץ ולא בחוץ לארץ.
יעקב מרגי: פתרתם באוניברסיטה העברית את המשבר במדעי הרוח?
<בילי שפירא: פחות או יותר.
<בילי שפירא: נראה.
<בילי שפירא: עוד יום-יומיים אני מקווה שנצא ממנו.
<נורית אייל: זאת התמונה שלנו ואני כן רוצה משפט אחד.
<נורית אייל: מאוד חשוב להבין שכל אוכלוסייה כזו בנפרד, כל אוכלוסייה כזאת אלה הן בעיות אחרות.
<נורית אייל: אתם רואים כאן הרבה מאוד רופאים ואין לנו בעיה של חזרה של רופאים לארץ.
<נורית אייל: רוב רובם של הרופאים יוצאים להתמחות שנייה מבית חולים שהם יצאו והם יחזרו לאותו בית חולים.
<נורית אייל: למרות שאלה אותם מספרים, אין לי בעיה להחזיר אותם.
<נורית אייל: אם אנחנו מדברים על מגמות, מ-2012 יש ירידה גם בכמות וגם באחוזי ה- PHD שיוצאים לחוץ לארץ.
<נורית אייל: אמרתי קודם ש-15 אחוזים מהמדעים הטכנולוגיים יוצאים לחוץ לארץ, רובם ככולם לפוסט דוקטורט, לא כולם.
<נורית אייל: מתמטיקה ומדעי המחשב וכולי יוצאים יותר.
<נורית אייל: בין היתר יוצאים לתעשיות בחוץ לארץ והם מאוד מבוקשים שם.
יעקב מרגי: חקרתם מה הסיבות לכך שהם חוזרים?
<נורית אייל: ראשית, סיבה אחת, עוד מעט אנחנו נפרסם סקר גדול שאנחנו עושים היום, היא משפחה, חברים ומדינת ישראל.
<נורית אייל: נקודה.
<נורית אייל: עם כל מה שיש לנו במדינה וכל האתגרים.
יעקב מרגי: יש לנו רק דברים טובים.
יעקב מרגי: אל תקראי חדשות ותראי שהכול טוב.
<נורית אייל: אימצתי את זה כבר מזמן.
<נורית אייל: אמרנו שיש עלייה של חוזרים דרך התכנית.
<נורית אייל: שוב, זאת תכנית חדשה.
<נורית אייל: גורם אחד הוא שמכירים אותה יותר ונעזרים בנו יותר, אבל גם יש היום גורמים אובייקטיביים בחוץ לארץ.
<נורית אייל: היום מאוד קשה להאריך אשרות שהייה בחוץ לארץ.
<נורית אייל: אתה עושה פוסט דוקטורט, נגמרת לך האשרה לפוסט דוקטורט, סביר להניח שלא תקבל הארכה ואתה פשוט נאלץ לחזור למדינה שלך.
<נורית אייל: אני רוצה לדבר על הבעיות כי אנחנו נמצאים היום בשלב בו רוצים לנסות להבין את הבעיות וכאן הן משותפות לכל בעלי תואר PHD ולא חשוב אם חזרת מחוץ לארץ או לא יצאת לחוץ לארץ.
<נורית אייל: אלה הנתונים היחידים שהצלחנו להשיג.
<נורית אייל: אלה נתונים של התכנית, איזה אחוז ואיזה מספרים של אנשים לא מצליחים למצוא עבודה.
<נורית אייל: חוזרים לישראל או רוצים לחזור לישראל ולא מצליחים למצוא עבודה בתחום שלהם.
<נורית אייל: אנחנו רואים כאן עשרות בעלי תואר PHD, גם במדעי החיים וגם במדעים מדויקים שאלה התחומים שאנחנו מתעסקים אתם.
יעקב מרגי: אתם מצליחים בקטע של ההשמה?
<נורית אייל: המספרים האלה, אלה שלא מצאו.
<נורית אייל: שמונים ומשהו אחוזים מוצאים אבל בין 17 לעשרים אחוזים בלי תואר PHD לא מוצאים עבודה כשהם חוזרים.
<נורית אייל: אני רוצה להתייחס גם לסכומים שהגדרתם.
<נורית אייל: לצערי הרב – אני באה מתעשיית הביו-טכנולוגיה, אני מכירה שם טוב מאוד את המספרים והנתונים וגם מתוך התכנית – גם בעלי תואר PHD שאנחנו מצליחים לשדך אותך לתעשייה בחזרה, הם מתחילים במדעי החיים – אמרתי, כל תחום עם הסיפור שלו – עם משכורת של בין 10,000 שקלים ל-13 אלף שקלים.
<נורית אייל: אמנם זאת משכורת אבל אלה המשכורות.
יעקב מרגי: מתחילים.
<קריאה: זה ברוטו.
<נורית אייל: ברוטו.
<אביב אופיר: אני אשמח לקבל שכר כזה.
<נורית אייל: אני יודעת.
<נורית אייל: צריך להסתכל על כל תחום ועל הקשיים שלו.
<נורית אייל: יש כמובן הרבה בעלי תואר PHD שנמצאים בארץ, בין אם חזרו או בין אם לא יצאו, שכותבים לנו למה אנחנו לא עוזרים להם, ושנית, אנשים שיושבים על משכורות של 5,000 ו-6,000 שקלים בחצי משרה בבנק הדם כי זה מה שיש.
<נורית אייל: כשיש לנו 500 בעלי תואר PHD חדשים כל שנה במדעי החיים ותעשייה שהיא מאוד קטנה יחסית, האקדמיה קולטת לפחות בחמש השנים האחרונות - - -
יעקב מרגי: לא מזמן הייתה כתבה על המעבדות בבתי החולים.
יעקב מרגי: פשוט צריך להרים להם את השכר שם ויהיו הרבה עובדים.
<נורית אייל: לתת להם תקנים.
יעקב מרגי: תקנים ושכר הולם.
יעקב מרגי: אתמול הייתי בבינת
יעקב מרגי: חומי ונאמר שבגלל מחסור בכוח אדם טכנולוגי, היום נהג מלגזה יכול להגיע ל-13-14 אלף שקלים בחודש, רק שיבוא לעבוד.
יעקב מרגי: אני לא מזלזל בשום מקצוע אבל מישהו צריך לשים את גודל ההשקעה לעומת התמורה.
יעקב מרגי: מישהו צריך לאחוז בהגה.
<נורית אייל: שוב, אני שמה פה רשימה של פתרונות אפשריים ואמרתי, אנחנו תכנית מאוד צעירה, הגענו לשלב של להתחיל להבין את התמונה.
<נורית אייל: אנחנו עובדים צמוד מאוד עם ות"ת, עם משרד החינוך, עם משרד הכלכלה, עם התעשייה ועם האוניברסיטאות לנסות לגבש פתרונות.
<נורית אייל: אם אנחנו לא נמצא מקומות תעסוקה לבעלי תואר PHD, זה לא קשור אם הם באו מחוץ לארץ או לא יצאו לחוץ לארץ, יהיו לנו פחות בעלי תואר PHD.
<נורית אייל: אגב, כל האוניברסיטאות דיווחו לנו במדעי החיים שיש מחסור בסטודנטים טובים לדוקטורט כי החבר'ה מצביעים ברגליים.
<נורית אייל: יש כאן שורה של פתרונות.
<נורית אייל: עוד אין לי את הנתונים ואני לא יודעת מה העלויות, אבל בהחלט הוועדה שלכם, יש לה מקום כנראה לדון בהם.
<נורית אייל: למשל, להחזיר את מעמד עמיתי המחקר לאוניברסיטאות דבר שיש לו עלויות ויש לזה השלכות.
<דבורה מרגוליס: מה זאת אומרת להחזיר?
<דבורה מרגוליס: אין עמיתי מחקר?
<בילי שפירא: זה כמעט נגמר.
<נורית אייל: נכון.
<נורית אייל: זה מעמד שנגמר.
<נורית אייל: מעמד שהוא יקר.
<בילי שפירא: הוא יקר מאוד.
<בילי שפירא: הוא כמו סגל אקדמי לכאורה.
<דבורה מרגוליס: עמית הוראה?
<בילי שפירא: עמית מחקר.
<בילי שפירא: זה לא עמית הוראה.
<קריאה: במכון טרומן בחינם יש הרבה עמיתי מחקר שמקבלים מלגה שנתית.
יעקב מרגי: תלוי בתחומים.
<נורית אייל: יש היום תכנית פיילוט של מורה חוקר.
<נורית אייל: זה פיילוט של האוניברסיטה העברית ואני בקשר מאוד הדוק אתה ואתמול דיברנו עם משרד החינוך.
<נורית אייל: כאן זה ממש וין-וין.
<נורית אייל: זה חצי משרת חוקר באוניברסיטה וחצי משרת מורה למדעים שהוא PHD, ואני לא צריכה להרחיב על היכולות והאיכויות שיוספו למשרד החינוך.
<נורית אייל: אני אומרת לכם קצת פתרונות שאנחנו אוספים ולומדים אותם כרגע.
<נורית אייל: שום דבר עוד לא במקום של להבין מה המשרדים אומרים על זה ומה העלויות של זה אבל זה מקום שאנחנו צריכים להיות בו כדי להתחיל להביא פתרון לכלל בעלי תואר PHD שהם מאוד חשובים ואמרת הכי נכון, זה הכוח המניע החוקר של האוניברסיטאות ואין תחליף לדבר הזה.
<קריאה: מי מתקצב את החוקר מורה?
<נורית אייל: כרגע חלק האוניברסיטה.
<נורית אייל: את החלק של החוקר במעבדה.
<בילי שפירא: את הפרויקט עשינו בעיר ירושלים, זה מורגש בעיר ירושלים, החלק שהוא משרה אוניברסיטאית, חצי משרה היא אוניברסיטאית והאוניברסיטה מממנת, והחצי השני, העירייה יחד עם הרשות לפיתוח ירושלים מממנת.
<בילי שפירא: אם זה יצליח, בסוף הוא יקבל משרה נורמלית.
<נורית אייל: יקבל או שלא.
<בילי שפירא: לא.
<בילי שפירא: זה לא או שלא.
<בילי שפירא: אם הפרויקט יצליח, הוא יקבל.
יעקב מרגי: כמה כאלה יש כיום?
<בילי שפירא: לא יודעת להגיד לך בעל פה.
<בילי שפירא: קבוצה שהיא לא קטנה.
<נורית אייל: זאת ממש התחלה.
<נורית אייל: עד כמה שאני יודעת, יש עשרה או 11 ועכשיו המחזור הנוסף.\
<נורית אייל: יש שם גם תורמים.
<נורית אייל: אלה הכיוונים בינתיים אנחנו מצאנו שיש מקום לטפל בהם בנושא של PHD.
<נורית אייל: לא להוריד את כמות ה- PHD באופן משמעותי אלא אולי קצת.
<נורית אייל: אגב, לא אמרנו השתלבות של בעלי תואר PHD בממשל.
<נורית אייל: יש תכנית אחת קטנה שנקראת ממשל של עשרה בשנה שאין לה המשכיות ורובם לא יכולים להיכנס לממשל.
<נורית אייל: הערך המוסף של בעלי PHD בממשל בכל תחום שהוא, הוא מאוד גבוה.
<נורית אייל: כמובן שם יש גם יותר מקום לתקנים.
<נורית אייל: גם כאן צריך את העזרה של הגופים הרגולטוריים.
יעקב מרגי: שאלה אחת לגבי ות"ת.
יעקב מרגי: תקציבי המחקר שניתנים לאוניברסיטאות ומכוני המחקר, מיועדים לאותן מלגות.
<ליאת מעוז: כן.
יעקב מרגי: יש תכנית בקרה?
<ליאת מעוז: תקציבי מחקר שמגיעים למלגות של דוקטורנטים - - -
יעקב מרגי: יש הליך בקרה?
<ליאת מעוז: ברור.
<ליאת מעוז: ה-ות"ת עושה בקרה על כל התקציבים שהיא נותנת.
יעקב מרגי: הליך בקרה שיכול לומר אם אפשר לכמת את זה במושגים של תפוקות?
<ליאת מעוז: אנחנו גם עושים את זה.
<ליאת מעוז: אני רק רוצה לדייק ולומר.
יעקב מרגי: אני רוצה למקד את השאלה.
יעקב מרגי: ההסתכלות שלי על ות"ת ומל"ג היא המוח המכוון את החבורה הנחמדה הזו והחשובה.
יעקב מרגי: אני לא מזלזל ואני אומר את זה ברצינות.
יעקב מרגי: יכול להיות שהאוניברסיטה או מכון מחקר מסוים לקחו את זה השנה לאיזה חלון, לאיזו קפריזה של הנשיא או הסנט של המוסד והלכו לפי הגחמה שלו.
<בילי שפירא: זה לא כסף ייעודי.
יעקב מרגי: זה לא ייעודי.
<ליאת מעוז: אבל אני רוצה לחדד.
יעקב מרגי: תפוקות, מישהו מודד?
<ליאת מעוז: אני אסביר.
<בילי שפירא: יש מדידה של תפוקות.
<ליאת מעוז: התקציבים של ות"ת מגיעים אל אותם מלגאים בשתי דרכים.
<ליאת מעוז: האחת, דרך המוסדות והשנייה היא דרך קרנות המחקר.
<ליאת מעוז: רוב הכסף מגיע דרך קרנות המחקר כאשר הקרן הגדולה היא ISF, הקרן הלאומית למדע ישראלי.
<ליאת מעוז: גם החברות שלנו בהורייזן 2020 וגם בקרנות נוספות שכרגע לא אמנה אותן.
<ליאת מעוז: החוקרים שזוכים במענקי מחקר יכולים להפריש מתוך תקציב המחקר שלהם מלגות לאותם סטודנטים.
<ליאת מעוז: רוב התקציב הוא שם.
<ליאת מעוז: אנחנו מודדים בצורה מאוד מדויקת במודל התקצוב שלנו את תפוקות המחקר של קבוצות המחקר באוניברסיטאות מייצרות כמו פרסומים, זכייה בקרנות מחקר תחרותיות ולא תחרותיות, מספרי סטודנטים וכן הלאה.
<ליאת מעוז: משנה לשנה התקציב של ות"ת למוסדות מוקצה על פי העמידה שלהן באותם יעדים.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים נפרד בנושא.
יעקב מרגי: זה דיון מרתק אבל נקיים דיון נפרד בסוגיה הזאת כדי לעמוד מקרוב על הצרכים.
<עמי שליט: אדוני היושב ראש, יש תפוקות במדרג של אוניברסיטת לייבן בהולנד שבודקת את האימפקט, את ההשפעה הסגולית של המחקר שנעשה במוסדות.
<עמי שליט: בדקו 700 מוסדות בעולם.
יעקב מרגי: הן מדורגות בהתאם.
<עמי שליט: מדורגות בהתאם לאימפקט.
<עמי שליט: כלומר, כמה פעמים ציטטו את המאמרים, איזה אחוז מהמאמרים והיכן פרסמו אותם, באיזה ירחונים מקצועיים מדעיים הם פורסמו.
<עמי שליט: אני בטוח שתשמח לשמוע שבין עשרת המוסדות המובילים בעולם, נמצא מכון ויצמן.
יעקב מרגי: אני לא צריך להיות אותו גוף מדרג.
יעקב מרגי: אני יעקב מרגי יכול לתת לך את הציון הזה מתוך ידיעה.
<עמי שליט: אני רוצה שלא נתבלבל.
<עמי שליט: השליחות שלנו היא להכשיר את החוקרים הצעירים האלה ולהביא אותם לדרגה הגבוהה המדעית ביותר שקיימת.
יעקב מרגי: אין לי ספק בכך.
<עמי שליט: את זה אנחנו עושים מצוין.
<עמי שליט: אנחנו נותנים להם את כל התנאים לעשות את זה.
<אביב אופיר: אפשר לפני הסיכום לומר משפט?
יעקב מרגי: שני משפטים.
<אביב אופיר: שני משפטים.
<אביב אופיר: קודם כל, אם מלגת הקיום שאנחנו מקבלים היא מלגת קיום, האם ניתן להתקיים ממנה?
יעקב מרגי: אל תשאל את השאלה הזאת.
<בילי שפירא: יש כאלה שיגידו לך הלוואי עלי.
יעקב מרגי: לא רק יאמרו לך אלא גם יוכיחו לך.
<אביב אופיר: מדובר כאן על פוסט.
<אביב אופיר: במציאות האקדמית דהיום אני חושב שחלקים גדולים, למעשה מי שמגיע בסוף להיות סגל אקדמי בכיר, לא יכול לעשות פוסט אחד אלא הוא עושה שניים ולפעמים גם שלושה כי פשוט יש תחרות גדולה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים על העלאת הנושא על סדר היום, ובפרט לחבר הכנסת יעקב פרי שטרח ונשאר עד סוף הדיון ולא כמו אלה שהטילו ביצה ויצאו.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בדאגה תהליך בריחתה מוחות והחלשת מעמדם של הפוסט דוקטורנטים בישראל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ל-ות"ת/מל"ג להגיש דוח ממצה לוועדה עם נתונים הקשורים לפוסט דוקטורנטים היוצאים וחוזרים וכל מה שקשור בכך.
חנין זועבי: כולל פירוט לאומי.
יעקב מרגי: אין לי בעיה להיענות לבקשתה של חברת הכנסת, כולל פירוט לאומי כפי שהיא קוראת לזה.
יעקב מרגי: הייתי אומר לפי המגזרים בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: זה יותר טוב מאשר הגדרה אחרת.
<קריאה: מגזרים ומגדרים.
יעקב מרגי: מגזרים ומגדרים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ל-ות"ת/מל"ג להגיש תכנית להסדרת מעמדם של הפוסט דוקטורנטים הישראלים בשימת דגש על תנאי שכר תנאים סוציאליים.
יעקב מרגי: תקיימו ישיבת מטה.
יעקב מרגי: גם אם תחליטו בסוף שזה המודל, אני מבקש לקבל את התשובה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת החינוך, התרבות והספורט, 1 בנובמבר 2016, ל' בתשרי התשע"ז, הנושא על סדר-היום: הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – אישור הוועדה), התשע"ו-2015, של עבדכם הנאמן ועוד מספר חברי כנסת.
יעקב מרגי: מהות החוק – לא מדובר בשינוי סדרי בראשית אלא מדובר בהעברת סמכות הדיון מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך, אלא אם כן משרד החינוך יעדיף את ועדת הפנים, אני נדיב, שם הפטיש יותר חזק.
יעקב מרגי: תדעו לכם שאני מקדם היום את הצעת החוק הזאת – אני אומר למשרד החינוך – עיני חברי כנסת רבים נשואות לתקנות.
יעקב מרגי: מיד עם חקיקת החוק הזה אנחנו נתחיל בתיקון התקנות אז המסר הוא שתיכנסו לעבודת מטה גם בסוגיה של העלות התקציבית של זה ושל היישום.
יעקב מרגי: אתה זוכר את הדיון הראשון בתקנות?
<שמעון אבני: לא יכול לשכוח אותו.
יעקב מרגי: גם אני לא שוכח אותך מאז, דירגתי אותך בראש הסולם של האנשים הרגישים.
יעקב מרגי: אתה זוכר מסיבות כאלה ואני זוכר אותו מהסיבה שגילית רגישות אז בסדר.
יעקב מרגי: כמה זמן עבר?
<שמעון אבני: שנה.
יעקב מרגי: שנה, אתה מבין?
יעקב מרגי: אני אעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה שתקריא את החוק ונצביע עליו.
יעקב מרגי: לא רק עיני חברי הכנסת נשואות, גם עיני ההורים והילדים שזקוקים לאותה הסעה נשואות אלינו.
<מירב ישראלי: "הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – אישור הוועדה)" – הצעת החוק מתחילה בתיקון סעיף 8 אבל עברתי קודם על החוק המקורי וראיתי שיש פה עוד סעיף עם אישור של ועדת הכלכלה לתקנות של שר החינוך.
<מירב ישראלי: רציתי לשאול האם התכוונתם לכל התקנות או רק לתקנות של הליווי?
יעקב מרגי: כל התקנות.
יעקב מרגי: כוונת המחוקק – במקרה הזה אני – היתה לעביר את כל הדיון בהסעות של ילדים עם צרכים מיוחדים למוסדות החינוך לשולחן הוועדה.
<מירב ישראלי: אז, אם כך, צריך לתקן גם בסעיף 3(א1) לחוק, לא רק בסעיף 8, שאקריא אותו.
<מירב ישראלי: מדובר בעצם ברשות מקומית ששולחת ילד לרשות אחרת.
<מירב ישראלי: "רשות מקומית ששלחה ילד עם מוגבלות למעון, הנמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת תשתתף בהוצאות ההסעה והליווי של הילד, למוסד החינוך וממנו, החלות על הרשות המקומית האחרת.
<מירב ישראלי: .. שר החינוך התרבות והספורט, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבע, בצו, את שיעורי ההשתתפות של הרשות השולחת.
<מירב ישראלי: ..".
יעקב מרגי: זה צריך לעבור לכאן.
<מירב ישראלי: גם אלינו?
<מירב ישראלי: בסדר, אז צריך לתקן גם פה.
<אילן שי: למרות שיש צו כזה, הוא עודכן.
<מירב ישראלי: ברור, אבל אם תתקנו אותו.
יעקב מרגי: ברור, אישור הצו, כשתרצו לתקן אותו, יהיה באישור ועדת החינוך ולא ועדת הכלכלה.
<מירב ישראלי: בסדר, אז אנחנו נוסיף סעיף שמתקן גם את הסעיף הזה.
<מירב ישראלי: אז עכשיו אנחנו מגיעים לתיקון סעיף 8 לחוק המקורי: "תיקון סעיף 8 1.
<מירב ישראלי: בחוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות.
<מירב ישראלי: .. (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 8, במקום "ועדת הכלכלה" יבוא "ועדת החינוך, התרבות והספורט".
<מירב ישראלי: אני אקריא את הסעיף המקורי: "תקנות לפי חוק זה לעניין הסעה וליווי בהסעה של ילדים עם מוגבלות יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת" – שזה הופך ל"חינוך".
<מירב ישראלי: לגבי פעוטות – זה נשאר בוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת.
<מירב ישראלי: זה התיקון.
<מירב ישראלי: הסעיף הנוסף הוא בעצם תקנות ראשונות אז זה לא צריך להיות תיקון של סעיף 9 לחוק המקורי, שדיבר על התקנות בשנת 94', אלא תיקון בתוך החוק הזה לגבי התקנות שנוגעות לתיקון של ועדת החינוך.
<מירב ישראלי: אז בעצם הנוסח צריך להיות שתקנות ראשונות לפי הסעיפים הרלוונטיים ו-8 לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, יוגשו לוועדת החינוך, התרבות והספורט, תוך שלושה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, את התקנות הראשונות לגבי הליווי וההסעה – לא צו, צו נשאר מה שקיים – אתם צריכים להגיש תוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק לוועדה הזאת.
<שמעון אבני: יש, הן מוכנות.
<הדס אגמון: יש גם תקנות קודמות.
<מירב ישראלי: התקנות הקודמות – לפי חוק הפרשנות - נשארות בתוקף עד שמביאים את התקנות החדשות.
<מירב ישראלי: ביררתי את זה לפני הדיון עם הנוסחית שלנו, איך צריך לנסח את זה.
יעקב מרגי: משרד המשפטים, עוד התייחסות?
<הדס אגמון: לא, אין לנו.
יעקב מרגי: משרד החינוך, רוצים להתייחס?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני רק מצטרפת לדברים שלך, אדוני היושב-ראש, שגם עיני ההורים והארגונים נשואות למשרד החינוך שיביאו סוף סוף תקנות.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אבל לא סתם תקנות, אדוני היושב-ראש, אלא תקנות משמעותיות, שיהיה בהן מענה לכל הבעיות שיש היום, כי התקנות שהובאו לידיעתנו והוצגו על ידי מנכ"לית משרד החינוך בישיבה האחרונה שהיתה פה בכנסת – העיקר חסר מן הספר שם.
יעקב מרגי: לא פה, בכנסת.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא כאן, אבל העיקר חסר מן הספר שם.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כל הנושא של זמן סביר, הנושא של מספר ילדים מרבי בהסעה, הנושא של היקף הילדים הזכאים לליווי, הנושא של היקף הילדים הזכאים להסעה ועוד נושאים רבים אחרים שהיום בגינם ילדים נוסעים בצורה לא בטיחותית – לא נמצאים שם.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לכן אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, שתצטרף לבקשה שלי שהתקנות שיבואו לכאן, ואני מקווה שבפרק זמן קטן, יש עוד שלושה חודשים - - -
יעקב מרגי: הם פשוט דואגים לכך שהדיונים פה יהיו איכותיים ומשמעותיים, שאנחנו נאמר להם לעשות דברים נוספים – כי אם הם היו עושים את כל מה שאנחנו מצפים זה היה בא רק להצבעה וזה היה נגמר מהר.
יעקב מרגי: אני אומר את זה בהומור קצת.
חנין זועבי: לא נמצאים בחוק, היא מתכוונת, או לא נמצאים בתקנות?
יעקב מרגי: התקנות שאנחנו אמורים לדון בהן מחר – מחר חקיקת התיקון הזה – היא אומרת שחסרים בהן עוד הרבה דברים.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים פה דיון מעמיק על התקנות, זה לא יהיה על רגל אחת וזה לא יהיה בצורה שטחית.
יעקב מרגי: סוף סוף אנחנו מתקנים, אנחנו נתקן תיקון משמעותי כדי שלא נוסיף לאותם ילדים מגבלה על המגבלה שממלא הם זכו בה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: ושחלילה לא יהיה עוד אסון כמו שקרה בשנת הלימודים הקודמת, שילד נפטר במהלך הסעה.
יעקב מרגי: על זה אנחנו לא מדברים עכשיו.
<מיכאל אלחייאני: אני הייתי רוצה שלפני שהחומר יופץ הוא יעבור גם דרכנו אם אפשר.
<מיכאל אלחייאני: אנחנו נמצאים בשטח, רואים את הבעיות.
<מיכאל אלחייאני: אני מסיע היום 2,000 ילדים עם מוגבלויות ואנחנו חיים את הדבר הזה בשטח.
<מיכאל אלחייאני: אם אפשר לראות את זה ולתת את זה - - -
יעקב מרגי: אתה פעם ראשונה בוועדה?
<מיכאל אלחייאני: כן.
יעקב מרגי: א', זה עולה לאתר של הוועדה; ב', זה מופץ גם לשלטון המקומי, לנציגים שלכם ואתם מוזמנים לעקוב.
יעקב מרגי: אדרבה, השולחן הוא עגול בכוונה, לא לחינם הנגר הכין את השולחן הזה בצורה עגולה – כדי שביחד נביא את התוצאות הכי טובות שיכולות להיות.
יעקב מרגי: אין לנו עניין לגזור גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.
יעקב מרגי: מצד אחד אנחנו תובעים מכם תביעות והן לא מעוגנות בשום מקום, משרד החינוך אומר: מה אתם רוצים?
יעקב מרגי: זה מה שהיה עד היום.
יעקב מרגי: אז אנחנו רוצים להביא משהו מתוקן.
יעקב מרגי: תקנות – כשמן – שיהיו מתוקנות.
יעקב מרגי: אני מקווה שעם האופטימיות שלך והשאיפה לתקנות אופטימליות אנחנו נצליח להביא אותן.
יעקב מרגי: אבל אין לי ספק שיהיו קשיים בדרך של תיקון התקנות, יהיו ויכוחים, זה עלויות לא פשוטות, משרד החינוך ימשוך לכאן, אנחנו נמשוך לכאן, ההורים גם, נביא משהו שכולם יצאו מרוצים ממנו.
יעקב מרגי: לומר לך שעכשיו אני יכול להצהיר לך הצהרות?
יעקב מרגי: לא, כי אני באמת רוצה לשבת שורה-שורה, סעיף-סעיף ולבחון אותו יחד אתכם, יחד עם כל הנוגעים בדבר.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: רק עוד דבר אחד, אדוני היושב-ראש – אני אשמח שיחד עם התקנות משרד החינוך יביא גם נתונים עדכניים כדי להוכיח את הדברים שנאמרו כאן כי בשעתו היה חסר גדול מאוד מאוד בנתונים.
יעקב מרגי: את מתכוננת היום לפרוש מתפקידך, מהפעילות שלך?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא, אבל מנסה להקדים את התרופה.
יעקב מרגי: הם יביאו ובשביל זה את כאן גם, לעמוד על המשמר.
<אסתר קרמר: באתי להגיד את דברי רויטל.
<אסתר קרמר: אני רוצה לחזק את מה שאמרה אביבית, שהתקנות שהביאו באמת כל כך הצטמצמו – רויטל אמרה לי: הן הפכו להיות אנורקסיות, לא רק רזות.