GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רות דיין מדר: לא בהכרח הם אחד לאחד, וצריך לוודא כשאנחנו עוברים לפוליסה אחת, אולי צריך להרחיב אותה, מה המשמעות, או לומר אין צורך במרכיבים שהיו עד היום ובהיקף התשלום עבור פציעה כזאת או אחרת.
<רות דיין מדר: אני אומרת שצריכה להיות איזושהי ועדת בדיקה שתבין לעומק מה המשמעויות, שלא נבוא לברך, וחס ושלום, נצא משהו אחר.
יעקב מרגי: הערתך תיבחן.
יעקב מרגי: אתה רוצה להתייחס לזה?
יואל רזבוזוב: יש לי מכתב מהמועצה לצרכנות שהפנו לנקודה הזאת, שהם מברכים, אבל חוששים שזה יכול ליקר.
יואל רזבוזוב: התשובה שלי היא כזאת – החוק הוא, לדעתי, מ-2008.
יואל רזבוזוב: עד 2008 זה עלה אותו כסף, אפילו פחות, ולא היה ביטוח על-פי חוק הספורט, ושום דבר לא קרה.
יואל רזבוזוב: מאז שהוא נכנס, לא ראינו איזושהי הוזלה.
יעקב מרגי: היא אמרה שיכול להיות שצריך לבחון את זה.
יואל רזבוזוב: מה שאני אומר שחשוב בנקודה הזאת – היה ביטוח אחד רק של משרד החינוך, וכל התלמידים היו מבוטחים על-ידו, גם בספורט.
יואל רזבוזוב: ואז נכנס התיקון של חוק הספורט, ונכנס הביטוח הזה, ושום דבר לא השתנה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשארנו באותו כסף.
יעקב מרגי: חזרנו למצב הקודם.
יואל רזבוזוב: פשוט מחזירים את המצב לקדמותו.
יעקב מרגי: ראש עיריית נשר, בבקשה.
<אבי בינמו: אדוני היושב-ראש, ציינת שיש דברים שהם למעלה מבינתנו.
<אבי בינמו: כדי לפתור את זה אנחנו עושים עשה לך רב, אתה פותר את הדבר הזה.
<אבי בינמו: אני חושב שהצעת החוק הזו היא מצוינת.
<אבי בינמו: מה שאני רוצה לשאול, גם את חבר הכנסת רזבוזוב – אנחנו באים מעיר קטנה שיש לה אלפי ספורטאים בכדורגל, בכדורסל, בג'ודו, בקרטה, וכיוצא בזה.
<אבי בינמו: כולם שם משלמים ביטוח.
<אבי בינמו: חלק בקבוצות הכדורגל של הילדים, נערים.
<אבי בינמו: אז מה?
<אבי בינמו: זה יתבטל לפי הצעת החוק הזו?
יואל רזבוזוב: לפי הצעת החוק הם לא יחויבו.
יואל רזבוזוב: מי שרוצה, שיעשה, מי שלא רוצה, לא עושה.
<אבי בינמו: החוק שיהיה לתלמידים יתאים לנו - - -
יואל רזבוזוב: יכסה.
יואל רזבוזוב: זה יחסוך גם לרשויות המקומיות וגם להורים.
<אמיר נבון: עורך דין אמיר נבון, ההתאחדות לכדורגל.
<אמיר נבון: קודם כל, אני גם מברך על ההצעה גם כמי שעובד בהתאחדות כמה שנים וגם כהורה לילד שנמצא בחוג לכדורגל כבר שנה.
<אמיר נבון: שתי הערות.
<אמיר נבון: ההערה הראשונה, לדעתי, היא הערה משלימה.
<אמיר נבון: אם באמת מטרת החוק היא למנוע תשלומים כפולים ולהוריד את כמות התשלומים שההורים משלמים, צריך איזושהי הערה משלימה בחוק הספורט, שהאגודות או בתי הספר לכדורגל יפרטו בגבייה שלהם מה הם לוקחים עבור ביטוח, ומה עבור מרכיבים אחרים.
<אמיר נבון: כי תיאורטית, יכול להיות שמחר הם ייקחו את אותו סכום, ואי-אפשר לדעת כמה זה באמת חסך להורים.
<אמיר נבון: המטרה שיבואו עוד ילדים בעקבות ההוזלה הזאת.
<אמיר נבון: הערה שנייה, נקודה למחשבה – אני מתייחס כרגע להצעה השנייה, לא להצעה של חבר הכנסת רזבוזוב.
<אמיר נבון: היא מכסה את הספורטאים, לפחות כדורגלנים, שמחולקים לשלושה – מקצוענים, חובבים ונוער.
<אמיר נבון: לגבי החובבים, הם עדיין יצטרכו לעשות ביטוח כי הם לא מקבלים שכר, וזה לא יבוצע להם דרך הביטוח הלאומי.
<אמיר נבון: גם אין לנו דרך לבדוק את זה, כי הם לא מקצוענים ומפקידים את החוזה אצלנו, ומן הסתם, רובם לא תלמידים.
יעקב מרגי: מי שלא מכוסה, בוודאי שהחוק הזה לא בא לקלקל.
יעקב מרגי: אבל מי שכבר מכוסה, חבל שישלם על עוד כיסוי, שבסוף הוא צריך להצהיר אם בעבור פגיעה זו הוא מקבל מפוליסה אחרת, וחבל, הוא לא יקבל תשלום.
יעקב מרגי: זה גם מרתיע מי שאין לו יכולת כלכלית.
יעקב מרגי: הרציונל בשיחות שלי עם חבר הכנסת רזבוזוב – גם ככה ספורטאים מקצוענים נאלצים לשעבד נכסים של ההורים שלהם בשביל להיות מקצוען, ותוסיף להם עוד עלות – אם אפשר להקל, בבקשה.
<אהוד לוי: אהוד לוי מההתאחדות לכדורגל.
<אהוד לוי: הערה ראשונה, רציתי להימנע מהשימוש בביטוי ביטוח כפל, כי זה לא ביטוח כפל.
<אהוד לוי: בביטוחי חיים אין ביטוח כפל, אתה יכול לעשות כמה פוליסות שאתה רוצה, ובמקרה של פציעה או במקרה של מוות, אתה יכול לתבוע את כל הפוליסות ולקבל בכל פוליסה את הסכום.
<אהוד לוי: לכן זה לא ביטוח כפל.
<אהוד לוי: להערה של השלטון המקומי – אם תלמיד נפצע, הוא רשאי לתבוע את הפיצויים שמגיעים לו מכוח הפוליסה גם לפי חוק הספורט וגם לפי פוליסה של בתי הספר.
<אהוד לוי: ולכן אני לא רואה את הזליגה.
<אהוד לוי: יכול להיות שזה לא מבוצע היום מחוסר מודעות, אבל מבחינה עניינית, אני לא רואה את הזליגה מהספורט לכיוון התלמידים כפי שהוצג - - -
יעקב מרגי: אבל כשתהיה רק פוליסה אחת – היא צודקת, שתהיה רק פוליסה אחת.
<אהוד לוי: לא תהיה זליגה, כי גם היום יש לו שתי פוליסות והוא תובע את שתיהן.
<קריאה: הוא לא יכול לתבוע את שתיהן.
<אהוד לוי: אז אני אומר לך שהוא רשאי לתבוע את שתיהן כי אנחנו מדברים על ביטוח תאונות אישיות.
יעקב מרגי: לא, אני לא הולך לשם.
יעקב מרגי: הרי מה החוק הזה רוצה?
יעקב מרגי: מה חבר הכנסת, בתיקון שלו, רוצה לעשות?
יעקב מרגי: אם אני תלמיד בית ספר ואני גם מתאמן בענף ספורט כזה או אחר, כדי להתחיל, עד היום אילצו אותי להציג פוליסת ביטוח.
יעקב מרגי: החוק הזה אומר שמספיק שאני אומר לו שאני תלמיד בית ספר ומכוח החוק אני מבוטח על-ידי ביטוח תאונות של בית הספר, אני לא צריך לבטח את עצמי.
יעקב מרגי: אין סיכוי שהוא יבטח את עצמו פעמיים, זה החוק.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על המקרה הזה.
יעקב מרגי: בא השלטון המקומי ואומר שבמקרה הזה, אם אנחנו נשית על הפול של התביעות של התלמידים – תקני אותי אם לא כיוונתי לדעתך – גם את הפציעות של הספורט, אני עלול לשנה הבאה להגדיל את עלות הפוליסה, ואנחנו נידרש – בסדר, בואי נבחן את זה.
<סמדר סגל: גם ככה הם תובעים.
<אהוד לוי: אז את זה ניסיתי לסייג.
<אהוד לוי: את מטרת החוק הבנתי, וזה בסדר, אין עם זה שום בעיה.
<אהוד לוי: כל מה שזה אומר - - -
יואל רזבוזוב: אבל אנחנו מחזירים את המצב לקדמותו.
יואל רזבוזוב: לפני עשר שנים זה היה המצב, לא היה חוק הספורט.
יואל רזבוזוב: היה חוק רגיל, אחד למי שנפצע.
<אהוד לוי: אין ויכוח.
<אהוד לוי: כל הכוונה של העניין היא שבמקום שיהיה סכום ביטוח של 200, אתה אומר שלפי דרישת החוק אני צריך 100, אז אנחנו נבטח את ה-100 כנדרש על-פי החוק, ולא מעבר לכך.
<אהוד לוי: אז אתה מוריד את כמות התשלומים, אבל זה עדיין לא אומר שזה יגדיל את כמות התביעות כי כמות התביעות תישאר קבועה.
<אהוד לוי: תלמיד שנפצע היום בפעילות ספורט רשאי לתבוע את שתי הפוליסות ולקבל פיצויים משתי הפוליסות.
יעקב מרגי: אם הוא היה מבוטח בשתי פוליסות.
יעקב מרגי: את הולכת לדבר בדיון הבא.
<סמדר סגל: גם.
<סמדר סגל: קודם כל, אני מברכת.
<סמדר סגל: אני כן רואה בזה כפל.
<סמדר סגל: אני רוצה להתייחס למה שאת אמרת, שזה מעמיס על פוליסות תאונות אישיות.
<רות דיין מדר: אני אומרת אולי.
<סמדר סגל: אולי.
<סמדר סגל: אז אני אומר שכבר היום, תלמידי ישראל, לא משנה איפה הם נפצעים, 24 שעות ביממה, פונים לפוליסה, אז זה לא זה.
<סמדר סגל: יואל הרבה יותר מקצועי בתחום של הספורט, הוא אמר שהרבה תאונות בספורט לא היו לנו, אני לא רואה בזה בעיה.
<סמדר סגל: לגבי מה שאתה אמרת – אז אפשר לקנות עוד פוליסות, ועוד פוליסות.
<סמדר סגל: אפשר גם מיליארד שקל אם קורה לנו משהו.
<סמדר סגל: מה שאני אומרת, שאני מברכת.
<סמדר סגל: לגבי כל החוגים שנמצאים בבתי הספר, ולא משנה איפה הם, יש רשלנות.
<סמדר סגל: זאת אומרת שאם קורה משהו לתלמיד וזה מרשלנות, זה בכלל לא צריך להיות על חשבון ההורים.
<סמדר סגל: זאת אומרת שאם יש חוג אחר הצהריים בבית ספר מסוים והתרשלו שם, צריך להיות לאותו גוף צד ג' - - -
<מירב ישראלי: זה לא ביטוח, זה משהו אחר.
<סמדר סגל: אז אנחנו מדברים על פוליסה פרטית שהיא תאונות אישיות, שהיא סכומים קבועים, אז מספיקה לנו אחת.
<סמדר סגל: אני מברכת בשם פורום ועדי ההורים הארצי, ואני סמדר סגל, יושבת-ראש ועד הורים עירוני בנתניה.
יעקב מרגי: משרד התרבות הגיע.
יעקב מרגי: יש לכם עמדה על הצעות החוק?
<דודו מלכא: דודו מלכא, סגן ראש מנהל הספורט.
<דודו מלכא: אנחנו מקיימים דיונים זה מספר שנים.
<דודו מלכא: גם עם יואל רזבוזוב קיימנו דיונים.
<דודו מלכא: בכדי להשלים את התמונה, קיימנו דיון מקדים עם משרד החינוך, ולאחר מכן עם משרד האוצר, עם שוק ההון, הממונה על הביטוח.
<דודו מלכא: הצגתי מסמך, שאני מניח שהוא נמצא פה בפני הוועדה, ויואל מחזיק בו, שבו הם מחזקים את העמדה שהפוליסה הנהוגה היום על-פי חוק חינוך חובה, שמי שאחראי לזה הוא השלטון המקומי יחד עם הרשויות המקומיות, היא פוליסה שגוברת במהות שלה באופן כללי – נכון שסעיף כזה או אחר לא נכלל שם – על הפוליסה המבוקשת בחוק הספורט.
<דודו מלכא: לכן אנחנו רואים בזה נטל וקושי שברגע שההורים של הספורטאי נדרשים לשלם גם עבור הפעילות, גם עבור ביטוח, גם עבור בדיקה רפואית, זה מאוד קשה, ולעתים אפילו לא מצטרפים למספר הספורטאים שאנחנו רוצים להעצים ולהגדיל.
<דודו מלכא: לכן אנחנו רואים בזה צעד מבורך שיכול לעזור לנו.
<דודו מלכא: אני מקבל גם את מה שאמרה סמדר וגם את מה שאמר הקודם לה כיוון שמי שנפצע תובע גם את הביטוח שהוא עשה מתוקף חוק הספורט, וגם את בית הספר.
<דודו מלכא: אם כך, יש לזה כיסוי ואנחנו יכולים להיות סמוכים ובטוחים שאנחנו לא מזניחים את הילדים.
<דודו מלכא: אין צורך להטיל עליהם את הנטל הזה.
יעקב מרגי: מרכז מכבי.
<נאור גלילי: בוקר טוב לכולם.
<נאור גלילי: קודם כל, אני רוצה לברך את החברים יואל רזבוזוב ומיקי זוהר על הצעת החוק.
<נאור גלילי: במשך שנים אנחנו עומדים אחרי הסיפור הזה.
<נאור גלילי: אנחנו זה גם מרכז הפועל לצדי.
<נאור גלילי: במשך שנים מטפלים בכל הספורטאים.
<נאור גלילי: למעשה, אנחנו מרכזים את כל הביטוחים שלהם במסגרת ביטוחים קולקטיביים.
<נאור גלילי: אנחנו, ביחד עם חברי הכנסת ומשרד הספורט, פנינו בבקשה לאגם – אני קורא לזה לאגם – את משאב הביטוח ולא לעשות כפל ביטוחים.
<נאור גלילי: התפרסנו גם לנושא של מקומות עבודה וספורטאים מקצוענים.
<נאור גלילי: אני חושב שכל מי שמשלם ביטוח לאומי במדינת ישראל זכאי לביטוח.
<נאור גלילי: אנחנו כל הזמן מדברים פה על מקומות עבודה, וחסר לי פה העניין של הספורטאים בליגות הראשונות, ליגה ראשונה וליגה שנייה, שהם משלמים ביטוח לאומי יותר מכל אחד כי המשכורות של הספורטאים גבוהות למזלם, או לא לצערם של אחרים.
<נאור גלילי: אני חושב שהכיסוי צריך להיות כיסוי מקיף של כל הספורט בישראל.
<נאור גלילי: האגודות היום לא עומדות במעמסה הכספית הזו.
<נאור גלילי: חברות הביטוח – חלקן בצדק – מעלות את הפרמיות מדי שנה.
<נאור גלילי: אני חושב שההצעה הזו היא הצעה מבורכת, צריך להכיל בה את כל הספורט בישראל, כי כולם מוגנים, כולם משלמים ביטוח לאומי.
<נאור גלילי: יש לי רק איזושהי בקשה, אני מניח שנעלה את זה גם בדיונים הבאים, שלא ייווצר כאוס.
<נאור גלילי: כאוס ייווצר מזה שפתאום לא תהיה שליטה – מי רושם, מי אחראי, מי ספורטאי, מי לא ספורטאי, למי מוגשות התביעות וכולי.
<נאור גלילי: אין לנו בעיה להמשיך את השירות הזה, מרכזי הספורט, ולקחת עלינו את הנטל הזה, כל אחד עם האגודות המסונפות אליו, ולרכז עבור מרכז השלטון המקומי, עבור חברות הביטוח, עבור ביטוח לאומי, עבור כל מי שצריך, להמשיך ולרכז את כמות הספורטאים כדי שתהיה שליטה.
<נאור גלילי: שהורה, או ספורטאי שייפצע ויצטרך לתבוע, תהיה לו כתובת, יהיה לו לאן לפנות, כי חלק גדול מזה זה השירות שנתנו חברות הביטוח.
יעקב מרגי: אני לא הבנתי למה שיהיה כאוס.
יעקב מרגי: אדם מתאמן במסגרת אגודת מכבי בנתניה.
יעקב מרגי: אם הוא נפצע שם, הוא הולך ל - - - אם הוא נפצע בבית ספר, הוא פונה לרשות המקומית.
<נאור גלילי: א', לגבי ביטוח לאומי, ב', לגבי מי מתאמן.
<נאור גלילי: יבוא ילד שנפצע ברחוב – למרות שזו אותה תביעה – ויגיד נפצעתי באימון כדורגל.
<נאור גלילי: אולי הוא לא רשום באגודה.
יעקב מרגי: היום עובד שהחליק באמבטיה וטוען נפצעתי בדרכו לעבודה – יש דרכים, יש כללים.
יעקב מרגי: אנחנו לא הולכים ליצור מנגנון חדש.
<נאור גלילי: אני אומר, צריך לעשות איזשהו סדר כדי שיהיה סדר, כדי שלא יפלו אנשים בין הכיסאות.
יעקב מרגי: איגודי הספורט.
יעקב מרגי: תציגי את עצמך, ולא לחזור על דברים שנאמרו, אנחנו רוצים להתקדם בחקיקה.
<כנרת גנצ'רסקי: אני כנרת גנצ'רסקי.
<כנרת גנצ'רסקי: אני אברך על היזמה.
<כנרת גנצ'רסקי: יש לי איזושהי בקשה, במסגרת זה שאתם מתכוונים לאחד את הצעות החוק, אני חושבת שיש חלל מסוים שנשכח.
<כנרת גנצ'רסקי: אני יודעת שעובדים על זה, אני מבקשת כן לנסות להעלות את זה היום.
יעקב מרגי: מהו החלל?
<כנרת גנצ'רסקי: לגבי ספורטאי נבחרות ישראל.
<כנרת גנצ'רסקי: יואל יודע יותר מכולם, ספורטאי נבחרות ישראל, נכון להיום, במידה שהם לא מקבלים שכר, או בהצעה של מיקי, במידה שהם לא מקבלים שכר מינימום, הם נשארים עירומים לחלוטין.
יעקב מרגי: מה היה עד היום?
<נאור גלילי: הם מבוטחים באופן מלא.
יעקב מרגי: החוק הזה לא בא לגרוע.
<כנרת גנצ'רסקי: לא לגרוע.
<כנרת גנצ'רסקי: אני מבקשת לנסות לפחות – אם אתם מאחדים אותם – לוודא שהם מוכרים כמתנדבים בביטוח הלאומי.
יואל רזבוזוב: בדרך כלל לספורטאי נבחרת יש עוד ביטוח מהנבחרת או מהיחידה לספורט הישגי.
יואל רזבוזוב: בדרך כלל.
יואל רזבוזוב: מי שנמצא ביחידה לספורט הישגי יש לו - - -
יעקב מרגי: תוכלו לבחון את זה, אבל זו לא האכסניה.
<כנרת גנצ'רסקי: אני רק מבקשת להעלות את זה לסדר-היום, זה חשוב.
<כנרת גנצ'רסקי: לא לשכוח את ספורטאי נבחרת ישראל.
<כנרת גנצ'רסקי: אני יכולה להגיד לך, כמי שעשתה התמחות במשרד עורכי דין, טיפלתי בספורטאים שהביטוח שלהם היה פשוט בושה וחרפה.
<כנרת גנצ'רסקי: אם אנחנו לא ניתן להם את ההכרה בביטוח הלאומי כמתנדבים – אני חושבת שזה תפקידכם, מאחר שאתה ומיקי באים מהספורט, אז אני מבקשת גם את - - -
<מירב ישראלי: את חושבת שצריך תיקון חקיקה לחוק הביטוח הלאומי?
<כנרת גנצ'רסקי: שיכיר בספורטאי נבחרת ישראל כמתנדבים.
יעקב מרגי: עד היום הייתה לקונה?
<כנרת גנצ'רסקי: כן.
<כנרת גנצ'רסקי: לא מכירים בהם כמתנדבים.
יעקב מרגי: הנה, יש לך פרטנר לקדם את זה יחד אתו.
יעקב מרגי: תתכתבו במיילים.
יעקב מרגי: עזיז.
<עזיז צרפי: בוקר טוב.
<עזיז צרפי: אנחנו מדברים על הספורט במקומות עבודה.
<עזיז צרפי: הדברים, לדעתנו, לא ברורים.
<עזיז צרפי: במקומות עבודה, אנשים קבועים משלמים למוסד לביטוח לאומי.
<עזיז צרפי: עד היום המוסד לביטוח לאומי הכיר בתאונת ספורט כתאונת עבודה לכל דבר ועניין.
<עזיז צרפי: על-פי חוק הספורט חייבו אותנו לבטח בביטוח נוסף.
<עזיז צרפי: אנחנו משלמים היום בין שמונה לעשרה מיליון שקל.
<עזיז צרפי: זה הולך לפח כי אנחנו מבוטחים על-ידי המוסד לביטוח לאומי.
<עזיז צרפי: יתרה מכך, כפל ביטוחים מעודד ספורטאים להיפצע.
<עזיז צרפי: הוא נפצע בשוק, נופל באמבטיה, ביום שני יש לו משחק, וביום שלישי בבוקר הוא הולך לעבודה ואומר נפגעתי.
<עזיז צרפי: ברגע שאין ביטוח נוסף, הוא ייגש למוסד לביטוח לאומי.
<עזיז צרפי: למוסד לביטוח לאומי יש את המנגנונים לפקח ולבדוק, ואני חושב שזה בסדר.
<עזיז צרפי: אנחנו תומכים.
<עזיז צרפי: תודה רבה.
יעקב מרגי: יש מישהו שלא התייחס ורוצה להתייחס לפני שניגש להליך ההקראה?
<מירב ישראלי: אני מתחילה בהצעה של מיקי זוהר.
יעקב מרגי: אתה רוצה להתייחס לחוק שהגשת?
מכלוף מיקי זוהר: במשפט קצר, החוק שהגשנו הוא חוק שאני חוויתי באופן אישי.
מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי יושב-ראש קבוצת כדורסל, למי ששכח, וניהלתי מערכת כזו.
מכלוף מיקי זוהר: היית רואה מצב שהביטוח הוא מיותר.
מכלוף מיקי זוהר: אתה מבטח את הספורטאי, הוא מבוטח כמעט בכל המקומות האפשריים, בסוף יוצא מצב שהפרמיה רק הולכת וגדלה משנה לשנה, המחיר עולה ועולה, ובסוף הביטוח הזה הופך להיות ביטוח הכי מיותר שבעולם.
מכלוף מיקי זוהר: יש כפל ביטוחים.
מכלוף מיקי זוהר: לכן מרגע שהדבר הזה בא לפתחי, היה לי מאוד פשוט להבין שכזה דבר נכון - - -
יעקב מרגי: המדינה בת 68, אף אחד לא חשב על זה?
מכלוף מיקי זוהר: זה לוקח זמן.
מכלוף מיקי זוהר: אגף תקציבים אמר משהו היום?
מכלוף מיקי זוהר: אגף התקציבים לא בא?
יעקב מרגי: נזמין אותו לקריאה השנייה והשלישית.
יעקב מרגי: לא, הממונה על הביטוחים.
מכלוף מיקי זוהר: היה מישהו שהתנגד בעניין הזה?
יעקב מרגי: אנחנו נזמין אותם לדיון.
מכלוף מיקי זוהר: תודה לאגף תקציבים שהסכים.
יעקב מרגי: אפילו היה פה נציג משרד המשפטים, שבדרך כלל בוועדת השרים הוא מסבך את העניינים.
יעקב מרגי: הפעם הוא - - -
מכלוף מיקי זוהר: אני מברך.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 7, שהוא, כאמור, סעיף הביטוח בחוק הספורט.
<מירב ישראלי: "בסעיף 7 לחוק הספורט, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על אלה: (1) ספורטאים המקבלים בתמורה להשתתפותם בתחרויות ספורט שכר חודשי בסכום שהוא בגובה שכר המינימום הקבוע בחוק שכר מינימום, או בסכום העולה עליו; (2) ספורטאים אשר נוטלים חלק בפעילות ספורט מאורגנת או נתמכת על-ידי המעסיק כפעולה נלווית לעבודה, לרבות במסגרת הליגה של מקומות עבודה, המבוטחים לפי פרק ה' לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995 בענף ביטוח נפגעי עבודה".
<מירב ישראלי: (3) זה הדבר שמשותף לשתי ההצעות, הנוסח הוא קצת שונה, אז נקריא את שני הנוסחים ונראה איך ננסח את זה.
<מירב ישראלי: "(3) ספורטאים שהם תלמידים המבוטחים בביטוח תאונות אישיות לפי סעיף 6(ד1) לחוק לימוד חובה.
<מירב ישראלי: "" ההצעה של חבר הכנסת רזבוזוב: "(א1) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על רכיבים ביטוחיים המשולמים לפי הוראות חוק לימוד חובה, אלא אם כן החליט המבוטח אחרת.
מכלוף מיקי זוהר: חשוב לי לציין משהו פה, אדוני היושב-ראש, לגבי סעיף (1) בחוק שלי, מה הכוונה, כדי שהמהות תובן, בטח למרכזי הספורט שנמצאים כאן כדי שיעבירו את זה גם לראשי האגודות.
מכלוף מיקי זוהר: יש קבוצות שמחזיקות שחקנים בשכר שהוא נמוך משכר המינימום – ב-2,000 שקלים, ב-3,000 שקלים, ב-4,000 שקלים – הם נקראים שחקנים חצי מקצוענים.
מכלוף מיקי זוהר: אותם כן צריך לבטח מאחר ואין להם מספיק כיסוי ביטוחים – והם נפצעים – כי השכר שלהם לא מצדיק את כיסוי הביטוחים מצד הביטוח הלאומי.
מכלוף מיקי זוהר: אבל שחקנים שמרוויחים 5,000 שקל ומעלה, אלו כבר שחקנים שהם מקצוענים באופן מלא.
יעקב מרגי: אנחנו הבנו את סעיף (1) שלך ככה.
מכלוף מיקי זוהר: יופי.
מכלוף מיקי זוהר: אז אותם לא צריך לבטח כי גם ככה הם מבוטחים בביטוח לאומי.
<אמיר נבון: הערה נוספת.
<אמיר נבון: אנחנו דיברנו על זה.
<אמיר נבון: ספורטאים מקצוענים, בהרבה מאוד מקרים שאני מכיר, המשכורת שלהם משולמת עשר פעמים בשנה ולא 12.
<אמיר נבון: במהלך הפגרה הם לא מקבלים שכר והם עדיין צריכים להיות מבוטחים.
מכלוף מיקי זוהר: אני אענה.
מכלוף מיקי זוהר: מהרגע שהם לא מועסקים, אז הם לא אמורים להיות מבוטחים כי הם לא במסגרת האגודה.
מכלוף מיקי זוהר: אם אחרי עשרה חודשים הם מסיימים את תפקידם בקבוצה - - -
<אמיר נבון: לא, לא, אבל הם מתאמנים.
<קריאה: אבל הם עדיין ממשיכים להתאמן.
מכלוף מיקי זוהר: על חודשי הפגרה – אם בחודשי הפגרה הם רוצים להתאמן במסגרת קבוצתית ללא שכר, כמובן שהקבוצה צריכה לדאוג לביטוח הזה.
<נאור גלילי: ושיפסיקו עם התרגיל הזה של עשרה חודשים, שישלמו להם 12 חודשים.
<אמיר נבון: רק הערה אחרונה שאני חוזר עליה שוב, אם מטרת החוק – ואני מאוד מזדהה אתה – להוריד את התשלום להורים, צריך לוודא שהאגודות מפרטות כמה הם גבו עבור דמי ביטוח מתוך התשלום החודשי.
מכלוף מיקי זוהר: שלא יגבו את זה יותר, שיורידו את זה מההורים.
<יוסי אפשטיין: יוסי אפשטיין ממשרד החינוך, מהלשכה המשפטית.
<יוסי אפשטיין: אנחנו סבורים שאם הפעילות היא פעילות אימונית אחר-הצהריים, היא לא מכוסה בביטוח לאומי.
<יוסי אפשטיין: יש פה בעיה.
יעקב מרגי: אתה מדבר עכשיו על ביטוח תלמידים?
<יוסי אפשטיין: הליגה למקומות עבודה.
יעקב מרגי: מה אמרת, מר יוסי אפשטיין?
יעקב מרגי: מאיזה משרד?
<יוסי אפשטיין: משרד החינוך.
יעקב מרגי: תלמידים בבקשה.
<יוסי אפשטיין: אנחנו ספורטאים גם.
יעקב מרגי: עכשיו אני אשאל אותך שאלה שקשורה לתלמידים.
יעקב מרגי: בחוק הביטוח (תאונות אישיות) לתלמידים, התלמידים מבוטחים 12 חודשים, כולל בחופשות?
<יוסי אפשטיין: למיטב ידיעתי, כן, 24 שעות ביממה.
יעקב מרגי: הנחת את דעתי.
<יוסי אפשטיין: למרות זאת, יש פער בין הביטוחים.
<קריאה: הפער הוא בתנאים.
יעקב מרגי: מה רצית לנדב לביטוח הלאומי, שלא נמצא פה, לגבי העובדים?
<יוסי אפשטיין: אנחנו אומרים, עוד פעם, שעמדת משרד החינוך לגבי פעילות ספורטיבית, שנעשים אימונים בשעות אחר-הצהריים, מדובר בפעילות שהיא לא מכוסה, לדעתנו, על-ידי הביטוח הלאומי.
יעקב מרגי: למבוגרים.
<יוסי אפשטיין: למבוגרים, כן.
<מירב ישראלי: נציג משרד המשפטים מעיר שלשנייה-שלישית אנחנו נזמין את נציג הביטוח הלאומי, והוא יגיד לנו אם יש פערים לפי הפסיקה.
יעקב מרגי: לטובתך, אנחנו הבטחנו שלדיון הבא אנחנו נזמין את הממונה על הביטוחים לכאן ואת המשרד לביטוח לאומי לכאן כדי שיתייחסו לחוקים האלה.
יואל רזבוזוב: רק משפט אחד.
יואל רזבוזוב: ספורטאים מקצוענים שנפצעים – ואני מכיר מיליון דוגמאות – מוציאים מאות אלפי שקלים מביטוח לאומי על זה שהם נפצעו בספורט, אז אין מצב שהם לא מבוטחים כי אני יכול לתת לכם דוגמאות ושמות שהוציאו בשנה האחרונה.
מכלוף מיקי זוהר: אגב, בליגה למקומות עבודה, לגבי מה שאמרת, ברגע שהוא עושה את הפעילות במסגרת עבודתו בליגה למקומות עבודה, אזי הוא מבוטח במסגרת העבודה.
מכלוף מיקי זוהר: אלו תאונות אישיות במסגרת תאונות עבודה.
יעקב מרגי: אני מביא את החוקים הממוזגים להצבעה.
<מירב ישראלי: רגע, יש לנו עוד את הנוסח שאנחנו צריכים לתאם.
<מירב ישראלי: אני אקרא את זה מח"כ רזבוזוב – האם זה שזה רק רכיבים ביטוחיים, ולא החרגה מלאה של התלמידים באופן כללי זה משהו שאתה עומד עליו, או שאפשר להקריא מהנוסח ה - - -
יואל רזבוזוב: לא, לא מהותי.
יואל רזבוזוב: כוונת המחוקק היא לפטור מהביטוח.
<מירב ישראלי: אז אני חושבת שהנוסח שפוטר את התלמידים - - -
<אהוד לוי: אני חושב שזה מהותי מאוד.
<אהוד לוי: הניסוח הזה הוא טוב מאוד.
<אהוד לוי: הניסוח של חבר הכנסת הוא טוב כי יש רכיבים, למשל בביטוח תאונות אישיות של תלמידים, כמו ביטוח אחריות כלפי צד ג', שלא קיימים בביטוח תאונות אישיות של תלמידים ויש עליהם חובה לפי חוק הספורט.
<אהוד לוי: הניסוח הזה שהוא כתב, רק לגבי אותם רכיבים שמבוטחים, זה קולע למטרה.
<מירב ישראלי: נכון, אבל אז זה עדיין יחייב לערוך את שני הביטוחים.
<מירב ישראלי: אם הבנתי את ההצעה - - -
<אהוד לוי: שנערכים בכל מקרה, כי ביטוח צד ג' - - -
יעקב מרגי: כוונת המחוקק של חבר הכנסת רזבוזוב הייתה לייתר ביטוח נוסף.
יעקב מרגי: לו יצויר שאני דואג לעצמי, ואני בודק את הרכיבים הביטוחיים של התלמיד, ואני רוצה עוד רכיב שלא נמצא בפוליסה, עומדת לי הרשות.
יעקב מרגי: אבל אתה כאגודת ספורט לא תחייב אותי להביא פוליסה.
יעקב מרגי: אם אני אתן את הניסוח שלך, אתה עלול להיכנס לו בפרצה הזו, ואנחנו לא רוצים.
<אהוד לוי: אז אני מנסה לומר לך שיש ביטוח תאונות אישיות ויש ביטוח אחריות כלפי צד ג', שזה ביטוח שמכסה חבות - - -
<מירב ישראלי: צד ג' זה לא על חשבון ההורים.
<אהוד לוי: אתם לא הבנתם אותי.
<אהוד לוי: אתם לא הבנתם, אני מתנצל.
<קריאה: יש פער בין הביטוחים.
<אהוד לוי: חוק הספורט מחייב לבטח צד ג'.
יעקב מרגי: אדוני, טענת טענה, נכון?
יעקב מרגי: אם אנחנו נקבל את הניסוח שחבר הכנסת רזבוזוב הציע, האגודות עלולות להגיד אנחנו רוצות עוד רכיבים כאלה וכאלה.
יעקב מרגי: הצעת החוק אומרת לא, אני אדון לעצמי, אני מבטח את עצמי בביטוח תאונות אישיות לפי אותם רכיבים שנמצאים.
יעקב מרגי: אם אני אכניס את הניסוח הזה, אתה עלול להיכנס לו בדרישות נוספות.
<אהוד לוי: אז תתקן את התקנה - - - בחוק הספורט.
יעקב מרגי: לכן אנחנו מתקנים את הניסוח.
<אהוד לוי: בחוק הספורט יש תקנה של ביטוח, והתקנה של הביטוח אומרת שצריך לבטח צד ג', אז אתה חייב להוריד את זה.
<אהוד לוי: אתה לא יכול להשאיר את זה בתקנה.
יעקב מרגי: צד ג' על המתאמן?
<קריאה: לא, על האגודות.
יעקב מרגי: על האגודות.
יעקב מרגי: אני לא בא להקל עליכם.
<אהוד לוי: לא, אתם טועים, רבותי, אני מתנצל.
<אהוד לוי: כי ככה החוק, אני אראה לך את התקנה, תקרא את התקנה.
<אהוד לוי: בתקנה כתוב שחייבים לעשות ביטוח תאונות אישיות, חייבים לעשות ביטוח להוצאות רפואיות במקרה של פציעה, וחייבים לעשות ביטוח לאחריות חוקית כלפי צד ג'.
<אהוד לוי: זו התקנה.
<קריאות: הוא צודק.
יעקב מרגי: כלפי המתאמן, מה יש בתקנה?
<אהוד לוי: חייב שיהיה לו ביטוח צד ג'.
<מירב ישראלי: אני אסביר מבחינה משפטית שוועדה בכנסת לא יכולה לתקן תקנה כי התקנה היא באחריות השר, ותקנה לא יכולה לסתור חוק.
<מירב ישראלי: לכן, אם יעבור תיקון לחוק, ככל שהתקנה תסתור את החוק, השר יצטרך לתקן את התקנה.
<אהוד לוי: רק רציתי להסב את תשומת לבכם כי זה מחייב טיפול.
<מירב ישראלי: הדבר השני, אנחנו מורידים גם "אלא אם כן החליט המבוטח אחרת", שיש בהצעה של – את זה אנחנו לא מכניסים.
יואל רזבוזוב: זה לא חובה.
יואל רזבוזוב: מי שרוצה לבטח מעבר – זה מובן מאליו.
<מירב ישראלי: אנחנו לא מכניסים את זה.
<מירב ישראלי: אנחנו הופכים - - - הנוסח של פ/3071.
<מירב ישראלי: מבחינת תחילה, תחילה מידית, נכון?
מכלוף מיקי זוהר: כן, אנחנו רוצים להספיק את העונה הקרובה.
מכלוף מיקי זוהר: העונה הקרובה מתחילה בספטמבר.
יעקב מרגי: ולכן נחפזנו והבאנו זאת לדיון בוועדה.
יעקב מרגי: אני מאחל לך כמו בריצת מרתון, לגמור את זה עוד במושב הזה.
יעקב מרגי: תודה רבה, אני מביא את הצעות החוק הממוזגות להצבעה.
יעקב מרגי: מי בעד הצעות החוק לקריאה ראשונה?
יעקב מרגי: בעד אישור הצעות החוק לקריאה ראשונה – פה אחד
יעקב מרגי: הצעות החוק אושרו ויועלו למליאה לקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: קודם כל, סליחה על הצרידות אבל זה אחרי לילה ארוך ועוד דיון סוער בוועדה הבוקר אבל אנחנו נעמוד בזה במיוחד שיש אתנו היום אורחים חשובים.
יעקב מרגי: היום ה-26 ביולי 2016, כ' בתמוז התשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא שעל סדר היום הוא קשיים של אמנים ותיקים והקושי בביסוס מעמדם כנכסי צאן ברזל בתרבות הישראלית, ישיבה לציון יום האזרחים הוותיקים.
יעקב מרגי: לפני שאתן את רשות הדיבור ליושב ראש שדולת הגמלאים בכנסת, חבר הכנסת איציק שמולי, אני אזכיר ואומר שעבדכם הנאמן מקדם את הצעת החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית בזכויות יוצרים בהארכה מחמישים לשבעים שנים.
<דן גוטפריד: לא יוצרים.
<דן גוטפריד: מבצעים.
יעקב מרגי: גם יוצרים, גם מפיקים, גם מבצעים, הכול ביחד בכפיפה אחת, באותה אכסניה של החוק.
יעקב מרגי: אנחנו מקווים שבימים הקרובים יסתיימו ההידברויות בין הגורמים והצעת החוק תצא לאוויר העולם כך שיישמרו זכויותיהם של היוצרים.
יעקב מרגי: אני מתעקש לומר יוצרים ולא רק מבצעים.
יעקב מרגי: כל אחד בוכה מהיכן שכואב לו, אבל הצעת החוק כוללת את כולם.
יעקב מרגי: זאת במיוחד לאור הכותרת שבסדר היום, הקושי בביסוס מעמדם כנכסי צאן ברזל בתרבות הישראלית, אני חושב שזה נכון וצודק.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה רבה גם לשותפי להובלת השדולה חבר הכנסת נחמן שי.
איציק שמולי: נמצא אתנו גם יושב ראש השדולה למען הזמר העברי חבר הכנסת פרי.
יעקב מרגי: הוא ידבר אחריך.
איציק שמולי: תודה לוועדה, לך אדוני היושב ראש וגם לך מנהלת הוועדה שמצאתם לנכון לקבוע את הדיון הזה ביום המיוחד.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, אני חושב שהנושא הוא מאוד מאוד ברור.
איציק שמולי: העולם שועט קדימה, כולם מדברים על חדשנות, על יצירתיות, על טכנולוגיות, על סטרט-אפים אבל דווקא אני כבן אדם צעיר בחברה הזאת חש חובה מוסרית גדולה כלפי הדור של האזרחים הוותיקים בכלל וכלפי – אני לא אסתבך עם הגדרות היוצרים או מבצעים – האומנים.
יעקב מרגי: אני עברתי את המשוכה הזאת בשבילך.
איציק שמולי: כלפי גיבורי הילדות שלי.
איציק שמולי: אני מסתכל כאן רק על השולחן הזה וכולי מתרגש.
איציק שמולי: כולכם הייתם גיבורי הילדות שלי.
איציק שמולי: אני חושב שעצם העובדה שאנחנו מעת לעת נתקלים בטלוויזיה או ברדיו בסיפור אחרי סיפור של אמן שממצב שהוא היה גיבור כאן, גיבור תרבות, ואת זה אף אחד לא יוכל לקחת לו לעולם, גם אם לא תישאר פרוטה בכיסו, אבל מבחינה כלכלית ההידרדרות היא לא כזאת אלא היא כזאת.
איציק שמולי: זה משהו שאני לא מוכן להשלים אתו.
איציק שמולי: אנחנו צריכים להודות ביושר כאן בבית הזה שעד כה לא הגענו אליכם בצורה מספקת.
איציק שמולי: זה מתחיל בחוק הזה ששם אתכם בצד, אמנם הוא חוקק ב-1984 והפקיר את זכותם של האמנים הוותיקים אבל זה בהחלט משהו שנצטרך לטפל בו.
איציק שמולי: אני חושב שגם אם נעשים צעדים בשנה האחרונה להקים קרן כדי לתמוך באמנים הוותיקים, אני לא חושב שאנחנו צריכים להסתכל עליכם כעל מקרי סעד.
איציק שמולי: אנחנו צריכים למצוא את הפרקטיקות שישאירו אתכם במרכז ההוויה ובמרכז הבמה.