GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן גזית: אני גוף משלח ואני שותף עם שאר הגופים המשלחים בוועדת שנת שירות שלנו, של הגופים המשלחים.
<אילן גזית: אני יושב ראש הוועדה הזאת.
<אילן גזית: הגופים המפקחים, אלה משרד הביטחון ומשרד החינוך.
<אילן גזית: בעצם אירית גם אמרה קודם, או אמרה בשפה רפה, אני רוצה להגיד את הדברים מנקודת המבט שלי, שהיכולת שלה כרגולטור עם הכלים שיש לה לפקח על מה שקורה בשנת השירות, היא מאוד נמוכה.
<חביבה סלומון: דרך אגב, של שני המשרדים.
<אילן גזית: של שני המשרדים.
<אילן גזית: הנה, מוסיפה גם חביבה.
מירב בן ארי: סניף מכבי צעיר בנתניה ששולח את השין-שינים שלו לפרויקטים בנתניה, האם מישהו ממכבי צעיר הארצי מגיע ובודק?
<אילן גזית: כן.
<אילן גזית: בוודאי.
מירב בן ארי: אז הארגון בודק את עצמו.
<חביבה סלומון: יש 315 מוקדים ברחבי הארץ, גם אצל אירית שבקושי יש שם בן אדם ורבע שיכול לעשות משהו וגם אצלי יש לי עובד אחד שאמור להגיע והוא עושה את זה ומגיע אבל אני לא יכולה לומר לך שהוא מגיע לכל המקומות.
<חביבה סלומון: אם הוא מצליח להגיע לארבעים אחוזים מהקומונות, זה טוב.
<אירית ברוק: אנחנו נמצאים ברגע מבלבל כאשר גופים מפוקחים באים ומבקשים פיקוח.
<יוסי מלכה: רגע מכונן.
<אילן גזית: אני רוצה לחדד את זה.
<אילן גזית: הייתה הסכמה בוועדה של שלושת המשרדים ושל הגופים שאמורים להיות מפוקחים שיש צורך להגביר את הבקרה.
<אילן גזית: בואו נקרא לזה בקרה כי אני חושב שזה יותר נכון בהקשר הזה.
<אילן גזית: אני חושב שגם במשרד החינוך יש כלי מאוד טוב לעניין הזה והוא רמ"ה שיכולים בקלות ובעלויות - - -
מירב בן ארי: זה הרבה מעבר לרמ"ה.
מירב בן ארי: זה פיקוח שצריך להיות מתוך המשרדים עם אנשים שזה התפקיד שלהם.
מירב בן ארי: הקשר של הרכזת של מכבי צעיר הארצית עם הרכזת בנתניה, אם קורה משהו, הן גם יכולות ביניהן כי המבקר מבקר את עצמו.
<קריאה: יש הבדל בין ליווי לבין בקרה.
<קריאה: אלה שני דברים שונים.
<קריאה: הארגונים המשלחים עושים ליווי של הקומונה, של השין-שינים ומטפלים בצרכים שלהם.
מירב בן ארי: ומי מבקר אותם מבחינת ביקורת?
<חביבה סלומון: העובד שלי מגיע ועל כל ביקור כזה בקומונה אני מקבלת דוח.
מירב בן ארי: כן, אלא שהתנאים שלך מוגבלים.
<חביבה סלומון: נכון.
<חביבה סלומון: פעם בשנה.
<אילן גזית: המסקנה השנייה שעוד לא עוגנה מספיק ולא מומשה היא לייצר את הגידול האורגני, להתאים את הגידול לתקציב, מה שקודם דני אמר בין ארגעה לעשרה אחוזים.
<אילן גזית: זה בעצם צריך גם להיות ממומש במסגרת התקנה.
<אילן גזית: צריך להיות שינוי בתקנה שבעצם מעגן את זה ולמעשה כאן עברה כבר שנה וחצי מאז סיום עבודת הוועדה וזה לא קורה.
מירב בן ארי: זה משהו שאני אטפל בו, במסקנות הוועדה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את ענבר.
<ענבר הרוש גיטי: אני מנכ"לית "אחרי".
<ענבר הרוש גיטי: אני רוצה להצטרף לתודות.
<ענבר הרוש גיטי: בשנה שעברה השינוי – אני אשים לרגע את סוגיית התקצוב בצד כי צריך לעבור אותה – שאנחנו חווינו לגבי התקצוב של שנת שירות היה יוצא מן הכלל, הוא מאפשר לנו השנה לפתוח הרבה יותר עשייה, לקבל יותר חניכים, לעשות הרבה יותר ואנחנו מאוד גאים בזה.
<ענבר הרוש גיטי: אנחנו ב"אחרי", מדי שנה , חמישים אחוזים מה-י"ב שלנו חותמים על דח"ש, או לשנת שירות או למכינה קדם צבאית.
<ענבר הרוש גיטי: כידוע, אנחנו עובדים אך ורק בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.
<ענבר הרוש גיטי: אז האופן שבו אנחנו מתנהלים בתוך ארגון גרעין שנת שירות ובאופן אופן גם המכינות הוא שאנחנו מנסים לייצר תמהיל שיש בו חבר'ה שהם יותר מוחלשים, חבר'ה שהם יותר מחוזקים וחבר'ה שהם ממש תותחים שלצורך העניין היו מצליחים גם בלעדינו.
<ענבר הרוש גיטי: במובן הזה אני חושב שהכלי של שנת שירות וגם של מכינות, אבל בוודאי של שנת שירות, הוא כלי יוצא מן הכלל בהקשר ליצירת מפגש בין מרכז לבין פריפריה, כלי של חיזוק ושל מוביליות חברתית.
<ענבר הרוש גיטי: אם המדינה והארגונים שהם ארגונים משלחים ידעו לקחת את המשימה הזאת על עצמם, הם יכולים להשפיע בסדרי גודל על דור המנהיגות של העתיד ובהחלט על הנושא של הפריפריה, כי הסיפור של הערבוב כאן, המשימות השונות, היכולת להביא את עצמך לידי ביטוי במשימות שהן אחרות מאלו שנמדדת בהן עד היום, הסיפור של המפגש עם האנשים האחרים, הוא מאוד.
מירב בן ארי: מאחר ואני מכירה את העמותה ואותך היטב, אני רוצה לשאול אותך משהו מאוד ספציפי.
מירב בן ארי: איך את, וגם יוסי אחר כך יתייחס לזה, מחזיקה את אותם חבר'ה שמראש הם באו אליך לצורך העניין כי הם מוחלשים?
מירב בן ארי: איך את מחזיקה אותם במשך שנת שירות?
<ענבר הרוש גיטי: זאת שאלה של תפיסה חינוכית.
<ענבר הרוש גיטי: אני חושבת שהם יותר טובים מכולם.
<ענבר הרוש גיטי: כך אני חושבת.
<ענבר הרוש גיטי: אני באמת מאמינה בזה.
<ענבר הרוש גיטי: אני חושבת שזה שהם הגיעו למקום הה - - -
מירב בן ארי: את יודעת שאת לא צריכה לשכנע אותי.
<ענבר הרוש גיטי: זה שהם הגיעו לסיטואציה הזאת, זה אומר שהיכולות הפנימיות שלהם הן הרבה יותר משמעותיות מאשר כל אחד אחר.
<ענבר הרוש גיטי: הם היו צריכים לעשות הרבה יותר בעצמם.
<ענבר הרוש גיטי: אז במובן הזה, אין שאלה.
<ענבר הרוש גיטי: ברור שהם יכולים להחזיק את שנת השירות.
<ענבר הרוש גיטי: זה שקיימת כאן מעטפת ארגונית מאוד חזקה שזה הסיפור שלה, ברור, יש מלגות, יש הרבה מאוד עזרה, יש פסיכולוג מוצמד, יש בזה הרבה מאוד עבודה אבל אני חושבת שזאת שאלה של ההחלטה של הארגון יותר מאשר זאת שאלה של היכולת לעשות את זה.
<ענבר הרוש גיטי: אגב, זה לא עולה לי שונה, לא עולה לי שונה החניך היותר מחוזק ביחס לחניך הפחות מחוזק אלא זה עולה אותו דבר בגלל התפיסה של העניין הזה.
<ענבר הרוש גיטי: אני אומרת שבמובן הזה, אם עכשיו האחוזים מתפלגים – לא יודעת כמה, עשרים-שמונים, או 15-85 אחוזים – המשימה צריכה להיות - - -
מירב בן ארי: עשיתם איזשהו סקר של אחראי על השין-שינים שלכם.
<ענבר הרוש גיטי: ברור.
<ענבר הרוש גיטי: השין-שינים שלנו, בגדול הם עומדים בכל הפרמטרים שאתם ציינתם ואפילו קצת יותר מזה.
<ענבר הרוש גיטי: בגלל "שאחרי" בקטע של צבא אז יש יותר לחימה, יש 12 אחוזים בנות לוחמות שזה פי 12 מהאוכלוסייה הכללית, מבחינת התרומה לקהילה אחר כך, הסיפור של אזרחים פעילים, הם מתנדבים פי שניים ושלושה יותר מאשר צעירים אחרים במצב שלהם אבל במצב נורמטיבי.
<ענבר הרוש גיטי: פחות מחמישה אחוזים, אבל זאת מלחמה על כל חניך ואת זה צריך להגיד.
<ענבר הרוש גיטי: יש חניכים שבכוח, זאת מלחמה אבל אלה פחות מחמישה אחוזים.
מירב בן ארי: יוסי.
<יוסי מלכה: נאמרו כאן המון דברים על ההשפעה של שנת שירות.
<יוסי מלכה: אני אומר לכם את זה באופן אישי כמי שעבר שנת שירות ועשה אותה בקריית שמונה, זאת בהחלט שנה מכוננת.
מירב בן ארי: מטעם מי עשית את שנת השירות?
<יוסי מלכה: פעם ראשונה שלא הייתי צריך שום ארגון משלח.
<יוסי מלכה: זה היה מאבק גדול שהעיר שלי עשתה ובסופו של דבר שישה חבר'ה בני המחזור שלי נשארו בקריית שמונה לשנת שירות.
<יוסי מלכה: אני בוגר העיר ונשארתי בקריית שמונה לשנת שירות.
<יוסי מלכה: מאז היו עוד שין-שינים מקריית שמונה שנשארו במקום.
<יוסי מלכה: אני זוכר את זה כשנה מאוד, מאוד, מאוד משמעותית ומאוד תורמת באופן אישי.
<יוסי מלכה: היום כמי שעוסק או משלח 160-170 שין-שינים מהפריפריה של ישראל, אין ספק שכמו עולם המכינות - - -
מירב בן ארי: כמה יש לך?
<יוסי מלכה: אנחנו בתשע"ו שילחנו 160 שין-שינים ולקראת תשע"ז, בעזרת השם, נשלח 180 שין-שונים.
<יוסי מלכה: אני יודע לומר שלמרות שמדובר בשני מודלים שונים, מכינה היא לא שנת שירות, שנת שירות היא לא מכינה, האימפקט על הצעיר הוא עצום והסטטיסטיקה מדברת בעד עצמה.
<יוסי מלכה: יש לנו מחקרים בוגרים שמלמדים כפי שסיפרה ענבר על אחוזי קצונה ופיקוד מאוד גבוהים.
<יוסי מלכה: אגב, לפעמים אפילו יותר מאשר במכינה הקדם צבאית וגם את זה צריך לומר.
<יוסי מלכה: אגב, חלק מהמחקרים מלמדים שבוגרי שנת שירות מגיעים לתפקידי פיקוד אפילו יותר מאשר בוגרי המכינות הקדם צבאיות.
<יוסי מלכה: יש מחלוקת והמכינות טוענות שהמחקרים לא נכונים.
<יוסי מלכה: אני לא נכנס לזה אבל בהחלט על דבר אין ויכוח.
מירב בן ארי: גם כך יצרתי שבר במכינות אחרי הדיון הקודם.
מירב בן ארי: חשבו שאני נגד המכינות.
מירב בן ארי: לא משנה, אתה יודע שלא מרתיעים אותי, אבל עכשיו אתה אומר את מה שאתה אומר.
מירב בן ארי: זאת הייתה סתם הערת אגב.
<חביבה סלומון: יוסי, תדייק.
מירב בן ארי: כולם טובים.
<יוסי מלכה: אחרי הדיון על המכינות, החלטתי שאני מגיע רגוע לדיון הזה ואני אשתדל להיות רגוע.
<יוסי מלכה: מה שאת אומרת, דברים אלוהים חיים.
<יוסי מלכה: השפעתם בצבא היא ללא ספק השפעה חיובית.
<יוסי מלכה: הצבא מרוויח מהם בגדול אבל גם ביום שאחרי, כפי שאמרה ענבר, בדקנו את זה, וראינו שהבוגרים שלנו נשארים מחויבים לעשייה חברתית בקהילה וגם בהיבט האישי הם עושים דרך הרבה יותר משמעותית וקפיצת מדרגה בדרך לאקדמיה או הכשרה מקצועית משמעותית.
<יוסי מלכה: אגב, האוצר בדק ROI ביחס לשירות הלאומי.
<יוסי מלכה: לא שנת שירות אלא שירות לאומי שמאוד דומה לשנת שירות.
<יוסי מלכה: גם כאן אלה ארבעים שעות בשבוע וגם כאן ארבעים שעות בשבוע.
<יוסי מלכה: הוא מצא שיש החזר השקעה של המדינה בין 250 ל-500 אלף שקלים.
<יוסי מלכה: מה ההבדלים?
<יוסי מלכה: ההבדלים הם בפרופיל של מי שעושה.
<יוסי מלכה: על צעירה ערבייה שעושה שירות לאומי, ההחזר הוא 250 אלף שקלים ועל צעיר עם מוגבלויות שעושה שירות לאומי, ההחזר על ההשקעה הוא סדר גודל של חצי מיליון שקלים.
<יוסי מלכה: זאת אומרת, לאוצר כבר יש ביד לצורך העניין מחקר בדוק שיש פה החזר על השקעה.
<יוסי מלכה: שווה לקראת המחקר של רמ"ה גם ללמוד את המחקר הזה שאומץ בחום על ידי משרד האוצר.
מירב בן ארי: שאול, אתה מכיר את המחקר הזה?
מירב בן ארי: אולי תרשום לך כי זה מחקר מעניין.
<יוסי מלכה: אני אעביר לך אותו.
<שאול קירשנבום: אנחנו מאוד מאמינים בשנת שירות.
מירב בן ארי: אני יודעת אבל המחקר הזה הוא חשוב.
<יוסי מלכה: אני אעביר לך.
<יוסי מלכה: הקושי, ושוב, אני רוצה לומר את זה ברמה של הבנה מסביב לשולחן כי אני לא רואה כאן ויכוחים.
<יוסי מלכה: דני היה מנכ"ל "אחרי" והקים את מכינת אחרי המשותפת למרכז מעשה, אירית וחביבה הן שותפות ונותנים לנו רוח גבית יוצאת מן הכלל בהיבט של הגיוון, של מי שמגיע לשנת שירות, אבל עדיין הנתונים מלמדים שאחוז קטן ממי שעושה שנת שירות, אחוז קטן מדי, מגיע מהפריפריה.
<יוסי מלכה: בביבה דיברה על עשרים אחוזים עד סולם חמש של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עשרים אחוזים בלבד, כלומר, הרוב המכריע מגיע מהשכבות המבוססות.
<יוסי מלכה: צריך גם לומר שבחלק מהגופים המשלחים המיון הוא מיון בלתי אפשרי.
<יוסי מלכה: אני אומר שהסיכוי שצעירים מהפריפריה יעברו את תהליכי המיון של חלק מהגופים, אני לא אציין שמות כי זה מיותר, הוא כמעט בלתי אפשרי.
<יוסי מלכה: שלא לדבר על כך שאחוז הצעירים שמגיע מהפריפריה עם ניסיון הדרכתי, תנועות הנוער – מה לעשות, זאת המשימה שלהם, משימת ההתנדבות היא בראש ובראשונה להדריך – הצעירים שבאים מהפריפריה עם יכולות כאלה, המספר שלהם קטן ולכן היכולת שלהם להשתלב בשבעים אחוזים מהגופים המשלחים שהם המסה הגדולה בשין-שינים, הוא אחוז מאוד מאוד קטן.
<יוסי מלכה: התיקון צריך שייעשה בשלושה מישורים.
<יוסי מלכה: קודם כל, אני פונה לעצמנו.
<יוסי מלכה: אני לא רוצה לבוא בטענות למדינה, נפתלי.
<יוסי מלכה: זה בשלב הבא.
<נפתלי דרעי: לא באתי בטענות.
<יוסי מלכה: בבקשות.
<יוסי מלכה: אנחנו צריכים להחליט שהמשימה החברתית היא לגוון את מי שפוקד את שערי שנת השירות והיא קודם כל משימה שלנו כי גם אנחנו תושבים כאן בארץ הזאת וגם לנו חשוב צדק חברתי ושוויון הזדמנויות.
<יוסי מלכה: אני אומר שלפני שאנחנו באים בדרישות למינהל חברה ונוער ולמשרד הביטחון, אנחנו צריכים לעשות את המאמץ להגדיל משמעותית בשלב זה, עד שהנתונים יתאזנו קצת, את מספר הצעירים שמגיע מהפריפריה בגלל שגם אתה כמוני מבין את ההשלכות שיש על הפרט.
<יוסי מלכה: אין ויכוח על טיב שנת השירות.
<יוסי מלכה: נפתלי, אני לא בא בטענות.
<יוסי מלכה: אני פונה אליך כשותף ולא בטענה.
<יוסי מלכה: כשותפים למשימה אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מאמץ נוסף.
<יוסי מלכה: המאמץ צריך להיות גם בביקוש וגם בהיצע.
<יוסי מלכה: צעירים בפריפריה פחות נוטים להגיע לשנת שירות וגם את זה צריך להגיד.
<יוסי מלכה: אגב, המהלך הנפלא שעושים עם צעירים יוצאי העדה האתיופית הוא מהלך מצוין אלא שהצעירים, רובם המכריע, רוצה להגיע יותר למכינות וגם את זה צריך להגיד.
<יוסי מלכה: הצעירים נוטים יותר למכינות ופחות לשין-שינים.
<רז ברוד: אני לא מסכים עם יוסי.
<יוסי מלכה: בסדר.
<יוסי מלכה: זאת החוויה שלי.
מירב בן ארי: יש לו קצת ניסיון.
<יוסי מלכה: צריך לעשות מאמצים גדולים ברמת התכניות החינוכיות בפריפריה כדי לחשוף את עולם שנת השירות.
<יוסי מלכה: לדעתי אם נעשה את זה ביחד במאמץ לאומי משותף של הארגונים ומשרדי הממשלה, ושוב, יש כאן פרטנרים, זה יכול להיות נהדר.
<יוסי מלכה: ברמת הדוח והגידול.
<יוסי מלכה: אין ויכוח שלא צריך לשחוק את ההסכמות שהיו בדוח.
<יוסי מלכה: יחד עם זאת, עם מדובר שם על גידול של בין חמישה לעשרה אחוזים בהיקף השין-שינים, אז חשוב שברמת מדיניות לאומית ההקצאה תהיה דיפרנציאלית.
<יוסי מלכה: תראו, משרד האוצר עכשיו פרסם על הקצאה דיפרנציאלית של כספים בבתי הספר התיכוניים, אז בואו נקצה דיפרנציאלית.
<יוסי מלכה: נחליט שיותר דח"שים יופנו לצעירים מהפריפריה.
<יוסי מלכה: לא יקרה שום דבר אם נעשה את זה.
מירב בן ארי: גם חביבה התייחסה לכך.
מירב בן ארי: הסוכנות היהודית.
<דנה זקס: אני רוצה לספר שלפני כארבע שנים הקמנו תכנית שנקראת שין-שינוי מתוך תפיסה ששנת השירות היא שנה שמעצבת זהות של אדם והרבה פעמים דווקא העובדה שמגיעים צעירים באמת מאוד מחויבים – אני יכולה לומר כזקנה ששלושה מילדיה כבר יצאו לשנת שירות – יש תופעה של ילדי מרכז הארץ שמגיעים משכבות סוציו אקונומיות גבוהות שהולכים לעזור לפריפריה.
<דנה זקס: ההבנה שלנו הייתה שזאת שנה שמאוד מעצבת את זהותו של האדם אבל עצם שנת השירות לא מבטיחה שאדם יישאר אקטיביסט חברתי לאורך השנים וכי יש חשיבות מאוד גדולה ללוות את העשייה שלו בתהליך של לימוד והתבוננות פנימה עם מה הוא נפגש, מה הוא מבין, וההבנה שהתהליכים החברתיים האלה של הפריפריה והמרכז, הם לא גזרת גורל והם גם לא מקרה פרטי אלא הם תהליכים חברתיים שיש להם שמות וכיוון.
<דנה זקס: לכן פתחנו תכנית שמאפשרת לשין-שינים מכל התנועות.
<דנה זקס: אנחנו משקיעים בה יחד עם קרן אביחי מיליון וחצי שקלים בשנה.
<דנה זקס: מזמינים את השין-שינים לבוא פעם בשבועיים ליום למידה.
מירב בן ארי: שין-שינים שהם בשנת השירות.
<דנה זקס: שהם בשנת השירות, במהלך שנת השירות, כדי ללוות את העשייה שלהם.
<דנה זקס: התכנית עולה מיליון וחצי שקלים.
<דנה זקס: מגיעים אלינו היום כ-650 שין-שינים בשבעה מרכזים שונים בארץ פעם בשבועיים ליום למידה.
<דנה זקס: יום הלמידה עוסק בשאלות של זהות ישראלית יהודית וזהות חברתית.
<דנה זקס: אני חושבת שההבנה הזאת ששין-שין הוא לא רק כוח עבודה למדינה אלא הוא בעצמו אובייקט שצריך לחזק אותו.
מירב בן ארי: כמה זמן התכנית קיימת?
<דנה זקס: עכשיו סיימה שנה רביעית ומתחילה שנה חמישית.
<דנה זקס: אחד הדברים היפים הוא שבכל קבוצה יושבים למשל חבר'ה מ"אחרי" יחד עם חבר'ה מהצופים, עם חבר'ה מבינה, עם חבר'ה עם צרכים מיוחדים שיוצאים לשירות אזרחי, יושבים ביחד כקבוצה ולומדים יום שלם, מה שמאפשר איזשהו מגע מאוד מאוד משמעותי.
<דנה זקס: הדבר השני שהסוכנות עושה הוא שהיא מוציאה 120 שין-שינים לחוץ לארץ ועליהם צחי ידבר.
יצחק לוי: קודם כל, תודה על ההזדמנות.
יצחק לוי: כמו שדנה ציינה, אני מנהל תכנית של שנת שירות בתפוצות.
יצחק לוי: אנחנו מוציאים קרוב ל-120 שין-שינים.
מירב בן ארי: מאיפה הם באים?
יצחק לוי: ההזנה שלנו היא מכל הארץ, מכל תנועות הנוער.
יצחק לוי: אנחנו עובדים בשיתוף עם ארגוני הנוער, תנועות הנוער וכמובן בתי ספר ובעיקר פריפריה מכיוון שהתכנית שלנו עובדת דרך פלטפורמה שנקראת שותפות 2000, שותפות ביחד, שבעצם מחברת קהילות מהפריפריה עם קהילות מעבר לים.
יצחק לוי: חלק מהתכנית הזאת, אנחנו גם מחויבים לקהילות להביא מהפריפריה כמו מאופקים, משדרות, מאילת.
יצחק לוי: אני חושב שאם נסתכל על הרשימות שיש לכם, ועברתי עליהן, באמת באחוזים גבוהים הסוכנות היהודית נמצאת בפריפריה.
מירב בן ארי: המימון הוא שלך?
יצחק לוי: המימון הוא לחלוטין מתרומות, או דרך הקהילות או דרך הסוכנות היהודית.
<קריאה: הם לא בתקנה.
יצחק לוי: אנחנו לא בתקנה ולא נמצאים בתקצוב כלשהו.
<חביבה סלומון: אבל זה מבחירה שלכם.
יצחק לוי: דווקא לא מבחירה.
יצחק לוי: בואי נתקן את זה לפרוטוקול.
יצחק לוי: ממש לא מבחירה.
יצחק לוי: להפך, נשמח לבחירה אחרת.
יצחק לוי: התכנית הזאת קיימת כבר 18 שנים, היא הולכת וגדלה והביקוש גם הוא הולך וגדל.
יצחק לוי: אני חושב שאנחנו בעבודה משותפת יחד עם משרד הביטחון.
מירב בן ארי: אתם עשיתם סקר כזה על השין-שינים שלכם?
יצחק לוי: עשינו סקר על המיצוי.
יצחק לוי: אני מניח שהנתונים הם כמו לגבי כל שנת שירות אחרת – 17.5 אחוזים בקרב נשים.
מירב בן ארי: מה בעצם עושה השין-שין?
מירב בן ארי: הוא מתנדב בקהילה היהודית בחוץ לארץ?
יצחק לוי: השין-שין בתפוצות עובד בקהילה היהודית בחוץ לארץ.
יצחק לוי: יש בעצם שתי מטרות לתכנית הזאת כאשר המטרה האחת והעיקרית היא לחבר את הצעירים בתפוצות לישראל דבר שמתיישב מאוד עם התכנית של הממשלה לגבי כל החיבור בין ישראל לתפוצות, וכמובן ה-ROI שהוא חוזר לארץ ומביא את השיח חזרה לתוך החברה הישראלית.
יצחק לוי: אנחנו ממשיכים ללוות אותו גם בתקופת הצבא.
יצחק לוי: אני חושב שבנושא של הפריפריה, היום אנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף בנושא של עתודות כדי לפעול בתוך הפריפריה ולהבטיח שמתוך הפריפריה יצאו שליחים מתאימים לתוך הקהילות מעבר לים.
יצחק לוי: אגב, אנגלית זה אחד המחסומים אבל גם כאן
יצחק לוי: אנחנו מטפלים בנושא הזה כחלק מהעבודה עם העתודות.
יצחק לוי: בגדול הכוונה היא בהחלט, כמו שאנחנו רואים את הפעילות כאן בחברה הישראלית כפעילות חשובה, אנחנו רואים את הפעילות גם מעבר לים בחיבור לזהות היהודית, לארץ ישראל וכל המלחמה כמובן ב-BDS שכולנו ערים ומודאגים ממנה.
מירב בן ארי: גיא אליהו.
<גיא אליהו: אני מנהל אגף חברה, נוער וצעירים בעיריית פתח תקווה וגם נציג אגודה מקצועית למנהלי מחלקות.
<גיא אליהו: אני אתייחס לנושא מנקודת מבט של הרשות.
<גיא אליהו: אני חושב שדיברו על שותפים שונים, על משרדים כאלה ואחרים ששותפים לפעילות השין-שינים ולא התייחסו לרשויות שאני חושב שהן שותף מאוד מאוד משמעותי גם מבחינת הליווי היום יומי והפיקוח על השין-שינים וגם מבחינת ימי חשיפה שהרשויות עושות כדי לעודד שנת שירות.
מירב בן ארי: ימי חשיפה בבתי הספר?
<גיא אליהו: בבתי הספר, אותם אנחנו עושים.
<גיא אליהו: גם מבחינת שותף כלכלי לכל דבר ותכף אני אומר למה אני מתכוון, וכאן, אם יבינו את נקודת המבט של הרשויות, אפשר יהיה לרתום אותנו ליותר.
מירב בן ארי: מאיזו בחינה לרתום את הרשויות?
<גיא אליהו: אני אומר.
<גיא אליהו: אם אנחנו מדברים למשל על גרעיני נח"ל, גרעין נח"ל שמגיע לרשות, אנחנו יודעים שהוא נמצא ארבע פעמים בשבוע שנותן לרשות, פועל בתוך הקהילה במסגרות הרשות ויום בשבוע בתנועה.
<גיא אליהו: אני טועה?
<גיא אליהו: לא.
<גיא אליהו: פונות אלינו תנועות ונוצר מעין משא ומתן, סחר, כאשר אם רוצים להכניס שין-שינים לפעילות ברשות, הרשות מבקשת לרוב להעמיד דירה על חשבונה לפעילות של שין-שינים בעיר.
<גיא אליהו: אז הרשות בעד והיא תומכת בזה כי יש עניין ששין-שינים ייכנסו לפעילות ברשות ותנועות מסוימות אומרות שפעם בשבוע הם יהיו לטובת הרשות, או פעמיים בשבוע, ובשאר הימים הם יהיו לטובת הארגונים, להקים סניף או להקים שבט.
<גיא אליהו: מבחינת הרשות אנחנו מסתכלים ואומרים, בסדר, התרומה של השין-שינים מבחינת שנת השירות - - -
<דנה זקס: זאת תרומה לכם.
<גיא אליהו: נכון, אבל רגע.
<גיא אליהו: אני רוצה לראות איך אנחנו תומכים.
<גיא אליהו: המטרה שלי היא שהרשויות יבואו ויעזרו לכם גם כלכלית ויאמרו שנותנים לכם דירה, בואו תפעלו כאן.
<גיא אליהו: אני רוצה לעזור ולא להכשיל.
<גיא אליהו: אני אומר את נקודת המבט של הרשות.
<גיא אליהו: הרשות אומרת שהשין-שין קודם כל צריך לבוא ולפעול למען הקהילה.
<גיא אליהו: הוא עושה שנת שירות בהתנדבות למען הקהילה ולמען החברה כי זאת המשמעות של שנת שירות, פעילות חברתית.
<גיא אליהו: ברגע שהרשות אומרת שנכנסים כאן שין-שינים שעיקר הפעולות שלהם היא להקים שבט או להקים סניף, ואנחנו כבר נותנים תמיכה.
<גיא אליהו: אנחנו נותנים תמיכה לתנועה, נותנים תמיכה לארגון וזה פחות משרת אותנו.
<גיא אליהו: אם תרדו לסוף דעתי, תבינו שאני רוצה לחזק.
<גיא אליהו: ידעתי שכאשר אומר את הדברים, תהיה התקוממות.
מירב בן ארי: אין כאן התקוממות.
מירב בן ארי: השין-שין, אני גם ראיתי את זה אצלנו, בבוקר הוא בבית הספר של הרשות ואחר הצהרים הוא מתנדב במועדונית של הרשות.
מירב בן ארי: אולי פעם בשבוע הוא בסניף.
<גיא אליהו: בדיוק הפוך.
<גיא אליהו: אני לא רוצה לתת דוגמאות אבל כרגע אנחנו חווים את זה בכמה רשויות ואני בעצמי חווה את זה עם מספר תנועות שפנו אלינו.
<גיא אליהו: לפני שבוע קיבלתי טלפון מתנועה שאמרה שהיא רוצה להכניס שין-שינים לפתח תקווה.
<גיא אליהו: אמרתי להם שזה מבורך, קדימה, מה אני צריך לעשות?
<גיא אליהו: רק להעמיד דירה.
<גיא אליהו: בסדר, אני אעמיד לכם דירה.
<גיא אליהו: מה המשמעות?
<גיא אליהו: מה אני מקבל?
<גיא אליהו: פעם בשבוע תוכלו לעשות אתם מה שאתם רוצים, ארבע פעמים בשבוע הם כדי להקים את הסניף של התנועה.
<גיא אליהו: מבחינתי זה הופך את זה לפחות כדאי.
<גיא אליהו: כדי לרתום אותנו, כדי שאנחנו נהיה איזה מקור שיכול לתרום ולתת מענה ולהעמיד דירה שזאת תרומה משמעותית, צריך לעשות כאן סדר וליישר קו.
<גיא אליהו: אם יש גרעין שאומרים שארבע פעמים בשבוע הוא נמצא לטובת הרשות ועוד פעם בשבוע לטובת התנועה, כאן שין-שין צריך לעשות משהו אחיד.
<גיא אליהו: פעמיים בשבוע לרשות, שלוש פעמים בשבוע.
<גיא אליהו: משהו אחיד ולא ליצור מצב שיכניסו אותנו לתהליך של כדאי לנו או לא כדאי לנו ולנהל משא ומתן אם שווה לנו לתמוך או לא.
<גיא אליהו: אנחנו רוצים לתמוך אבל זה צריך להיות אחיד.
מירב בן ארי: מאוד חשוב מה שאתה אומר.
<רויטל לן כהן: אני מתחברת לדברים שנאמרו כאן.
<רויטל לן כהן: אני מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: קודם כל, אני חייבת להגיד שבחיים שלי – אני כבר עשר שנים כאן – לא הייתי בוועדת חינוך כל כך רגועה.
מירב בן ארי: רגועה ועניינית.
<רויטל לן כהן: אמנם אני עושה את רוב הבלגן.
מירב בן ארי: אין החתום מעיד על עיסתו.
<רויטל לן כהן: מעיד.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לומר שאנחנו כבר פנינו למשרד החינוך אין ספור פעמים.
<רויטל לן כהן: אני יכולה לספור על יותר מיד אחת את מספר השרים, המנכ"לים והאנשים במשרד החינוך אתם דיברתי על העניין הזה.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על שני דברים ביחס לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: הדבר הראשון, הילדים המשולבים.
<רויטל לן כהן: אחד הדברים מכמירי הלב הוא שאנחנו מטפחים את השילוב של הילדים בבתי הספר היסודיים וככל שהם עולים בגיל לכיוון החטיבות והתיכונים, אנחנו נשארים עם ילדים בודדים.
<רויטל לן כהן: אחת הסיבות העיקריות לכך שילדים נושרים מהשילוב ועוברים למסגרות החינוך המיוחד היא כי היכולת לשלב ילד בחטיבת ביניים ובתיכון תלויה בין היתר במי משלב אותו.
<רויטל לן כהן: כל עוד יש את הסייעת שמגיעה מהפול של העירייה, ולצערי מדובר הרבה פעמים בנשים אולי מאוד נחמדות אבל שנשארות להן שנתיים-שלוש עד הפנסיה והולכות.
מירב בן ארי: כיוון שאני מכירה אותך, אני אומר לך שאני בעיקרון סיימתי את זמן הדיון ויש לי כאן עוד אנשים שאני רוצה לשמוע.
מירב בן ארי: יש לך בדיוק דקה וחצי ואת יודעת להגיד את המטרות בזמן הזה.
<רויטל לן כהן: הם לא יכולים להשתלב באופן הזה.
<רויטל לן כהן: אף צעיר או צעירה בחטיבת ביניים ובתיכון לא רוצה להיות חבר של מישהו שמישהי כמו אימא שלו מלווה אותו, ויתרה מזאת, הרבה מהחבר'ה האלה שרוצים להיבחן בבגרויות או להיות בחלק האקדמי, הם לא יכולים לעשות את זה כי האיש או האישה שמלווים אותם, לא יכולים לתמוך בהם בחלק האקדמי בתיכון.
<רויטל לן כהן: לכן פנינו כמה פעמים למשרד החינוך וביקשנו.
<רויטל לן כהן: אם היו לנו חבר'ה שעושים שנות שירות שהיו משלבים את הצעירים האלה בחטיבות ובתיכונים, הם היו יכולים גם לחבר אותם חברתית לקהילה, הם היו יכולים לתמוך בהם גם בחלק האקדמי שלהם ולא הייתה לנו את הנשירה הזאת בשילוב של נוער עם צרכים מיוחדים בחטיבה ובתיכון.
<רויטל לן כהן: מאחר וכבר התייאשתי מלפנות לשם, אני מעלה את זה כאן.
<רויטל לן כהן: אנחנו זקוקים לחבר'ה צעירים שנמצאים בשנות השירות שלהם שישלבו ילדים ונוער עם צרכים מיוחדים במסגרות החינוך.
<רויטל לן כהן: זה נכון בכל קנה מידה וכאן אני יודעת שאני לא צריכה להסביר למה.
<רויטל לן כהן: לא רק בתוך בתי הספר.
<רויטל לן כהן: אני מסתכלת למשל על הבן שלי.
<רויטל לן כהן: הבן שלי עולה לכיתה ח', הוא כבר לא יוכל להשתלב יותר בתנועות הנוער כמו שהוא עשה כשהוא היה בכיתה ד'.
<רויטל לן כהן: לא יכול.
<רויטל לן כהן: אם לא יהיה מישהו שהוא שנת שירות שמלווה את הקבוצה בתוך תנועת הנוער או מלווה אותו בפעילות אחר הצהרים, הוא לא יכול להשתלב.
<רויטל לן כהן: הוא עדיין צריך מישהו שיהיה שם.
<רויטל לן כהן: אי אפשר לעשות את זה והוא באמת נשר.
<רויטל לן כהן: השנה הוא סיים כיתה ז' והוא כבר לא היה בתנועת הנוער.
<רויטל לן כהן: נורא חבל.
<רויטל לן כהן: ממש.
<רויטל לן כהן: אני אומרת את זה כמי שהייתה בתנועת נוער וזה עצוב נורא.
<רויטל לן כהן: הדבר הנוסף הוא שהרבה חבר'ה שלנו לא יכולים להיות שין-שינים אחר כך.
<רויטל לן כהן: זאת אומרת, גם אם הם היו בתנועת הנוער והגיעו עד י"ב, הם לא יכולים להצטרף ולהיות שין-שינים כי הצבא לא מגייס אותם.
<נפתלי דרעי: יש לי חדשות בשבילך.
<רויטל לן כהן: אני אשמח.
<נפתלי דרעי: ראשית, בתנועות הנוער יש חבר'ה עם מוגבלויות שעושים שנת שירות.
<נפתלי דרעי: הם לא מתוקצבים מתקנת שנת שירות ובזה את צודקת, אבל יש לנו בתקנת תנועות הנוער סעיף שנקרא מתנדבים שמתקצב אותם והם יכולים לצאת ולעשות שנת שירות.
<רויטל לן כהן: אני רוצה שזה יהיה מהתקנה התקציבית.
<אירית ברוק: זה מהתקנה התקציבית.
<אירית ברוק: חמשיה מיליון שקלים מיועדים לזה.
<נפתלי דרעי: אצלנו יש חבר'ה עם מוגבלויות.
<רויטל לן כהן: כנראה החבר'ה שלנו לא יודעים את מה שאתם אומרים.
<רויטל לן כהן: אנחנו לא מגיעים ל-י"ב בתנועה ואף אחד לא משלב אותנו.
<נפתלי דרעי: אל תיקחי את המקרה הפרטי ותשליכי ממינו.
<רויטל לן כהן: אני לא מדברת על המקרה הפרטי.
<רויטל לן כהן: אני מובילה תנועה ארצית.
מירב בן ארי: יש חמישה מיליון שקלים בתקנה.
<נפתלי דרעי: בתקנת תנועות הנוער.
<נפתלי דרעי: לא בתקנת שנת שירות.
<אירית ברוק: גם בתקנת שנת שירות יש משהו.
<אירית ברוק: בשנים האחרונות בשילוב ובהובלה ביחד עם תנועות הנוער, עם הג'וינט ועוד מספר גופים, יש תכנית גדולה לשילוב ילדים עם מוגבלויות בתנועות הנוער.
<אירית ברוק: השנה, לקראת שנת 2017, בתיקון התקנה הנוכחי, השר בנט ביקש להקצות חמישה מיליון שקלים לטובת העניין הזה בלבד.
<רויטל לן כהן: את מדברת על צמיד?
<נפתלי דרעי: גם.
<רויטל לן כהן: צמיד הוא לא שילוב.
<אירית ברוק: אני לא מדברת על צמיד.
<אירית ברוק: אני מדברת על שילוב בכלל תנועות הנוער.
<נפתלי דרעי: בתקנת תנועות הנוער ולא בתקנת שנת השירות.
<אירית ברוק: בתקנת שנת שירות, כבר מזה מספר שנים יש אפשרות לחניכים עם מוגבלויות עד גיל 21, התאמנו את התקנה כבר מזה זמן ויש פעילות ויש תנועות שעובדות על זה מאוד מאוד קשה.
<אירית ברוק: זה מאוד מאוד קשה והאתגר הזה עומד, אבל יש לזה מענה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את מועצת התלמידים.
<יובל פלד: שלום.
<יובל פלד: אנחנו נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<יובל פלד: ממש בקצרה, מהצד שלנו.
<יובל פלד: ברור לחלוטין שאנחנו תומכים בהגדלת התקנים של השין-שינים ובצורה פריפריאלית.
<יובל פלד: אנחנו מתכוונים לעשות סקר לבני נוער על המצב שלהם לפני היציאה לשין-שין ועל תהליך ההתמיינות, על המחשבות שלהם, על כמות החשיפה שלהם ועל הפעילויות בבתי הספר ובמוסדות החינוכיים שחושפים אותם לכל זה.
<יובל פלד: קמפיין לעידוד יציאה לשנת שירות ואירועי חשיפה לנוער מוחלש ולנוער מהפריפריה.
<יובל פלד: עם זה אנחנו רוצים לצאת.
מירב בן ארי: אני מבינה שאחרי הדיון הקודם החלטתם לעשות מעשה.
<יובל פלד: כן.
מירב בן ארי: היה כאן דיון על גזענות ואמרתי לו שיעשו מעשה, שלא רק יגנו אלא שיעשו מעשה.
מירב בן ארי: עכשיו הוא כבר הכין שיעורי בית.
<יובל פלד: עושים מעשה.
<קריאה: היושב ראש משמש דוגמה ויוצא לשליחות.
מירב בן ארי: אליאב אורח כבוד אצלי במשרד.