GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אתה לא מאמין.
מירב בן ארי: חודשיים בשביל אנשים שעובדים באותו מקום.
<אוריאל בן נון: מירב, זה לא רק זה.
<אוריאל בן נון: הפרויקט הזה כבר מוכן.
<אוריאל בן נון: הוא לפני מכרז.
מירב בן ארי: אם לא הייתי עוברת את הייסורים האלה - - -
<מיכל גלברט: אני אשמח להתייחס.
מירב בן ארי: כן, הכל מוכן כבר.
<מיכל גלברט: קודם כל הסמכות היא לא בידי מנכ"ל האוצר, אלא על ידי שר האוצר והוא זה שנותן את ההיתר.
מירב בן ארי: יוכל היה להיות אצל המנכ"ל.
מירב בן ארי: תתקדמי.
<מיכל גלברט: זה לפני החוק, זה לא משהו אחר.
<מיכל גלברט: אם הוא רוצה להסמיך את המנכ"ל אז אפשר לפנות אליו ולבדוק את הנושא.
<מיכל גלברט: בכל מקרה, עד היום החשב הכללי הוא זה שהמליץ לשר והוא היה הגורם היחיד שדן בבקשה, ללא התערבות של אגף התקציבים.
<מיכל גלברט: באמת, בעקבות אחד המקרים שעלה – ואני מניחה שעליו מירב מדברת – נוצרה איזו שהיא בעיה והובן לכל הצדדים במשרד האוצר שיש כאן בעיה והדברים צריכים להסתכל באיזו שהיא ראייה יותר רוחבית, של יותר גורמי מקצוע וגם מול אגף התקציבים, שמכיר את המערכת טוב מאד ואת כל הקשיים שלה, במיוחד בתחום המעונות.
<מיכל גלברט: ולכן הוחלט על הקמת הוועדה, שנכון, חבלי הלידה שלה היו לא קלים ואכן, עד שהוחלט על הפורום והכל אושר על ידי המנכ"ל וזה קרה, לקח זמן.
<מיכל גלברט: אך מאז הוועדה תכנסת בתוך פחות משבוע מרגע שמגיעה בקשה.
<מיכל גלברט: כבר אנחנו יכולים לראות שאחד המוסדות פנה לבקשת היתר אשראי ובאת הוועדה המליצה ושר האוצר חתם על ההיתר.
<יהודית גידלי: מי?
<יהודית גידלי: איזה מוסד?
<אוריאל בן נון: יש מוסד שכבר קיבל אישור?
<יהודית גידלי: מי המוסד?
<אוריאל בן נון: או.
<אוריאל בן נון: קודם כל חבל שאנחנו לא יודעים.
<מיכל גלברט: עד כמה שידוע לי – רופין.
מירב בן ארי: יש נציג.
<אוריאל בן נון: יש את הראשון כבר.
<מיכל גלברט: כלומר, המנגנון קיים.
<מיכל גלברט: גם החשב הכללי שינה את תפיסתו ואנחנו מכירים את הנושא של המימון הבנקאי.
<מיכל גלברט: כמו שאמר חבר הכנסת טרכטנברג, יש לכך גם סיבה שזה צריך לעבור את שר האוצר ויש סיבה שלא כל מוסד יכול עכשיו ללכת ולקבל באופן עצמאי אשראי.
<מיכל גלברט: וזה צריך לעבור בדיקה כן מדוקדקת, אני חושבת בלוחות זמנים קצרים ובעבודה מקצועית ויעילה, אבל יש סיבה שכך הדברים נקבעו שייעשו.
מירב בן ארי: כמה זמן הוועדה הזאת קיימת?
מירב בן ארי: הוועדה המורחבת?
<מיכל גלברט: כמה חודשים ספורים.
מירב בן ארי: כמה מוסדות אקדמיים קיבלו אישור?
<מיכל גלברט: פנו אלינו עד היום מוסד אחד ועוד המקרה הספציפי שאת מכירה, שלא קשור לדברים.
<אוריאל בן נון: אנחנו צריכים לפנות דרך הות"ת/מל"ג?
<מיכל גלברט: הפנייה נעשית דרך הות"ת.
מירב בן ארי: אתה תפנה ואנחנו נעקוב אחרי זה פה בוועדה, עד שתקבל את האישור הזה.
<אוריאל בן נון: היום אני אפנה לות"ת/מל"ג במכתב מסודר שהייתי בדיון היום, יש ועדה, אני מבקש שיכנסו אותה, ידונו בנושא שלנו ויתנו לנו תשובה.
<מיכל גלברט: יותר מבשמחה.
<מיכל גלברט: אנחנו באמת, בצד של המשרד, עושים ככל שאנחנו יכולים לסייע בנושא של בניית המעונות, כי אנחנו מודעים, מדובר פה באיזו שהיא בעיה שהיא הרבה יותר רוחבית מנושא המעונות.
<מיכל גלברט: כלומר, אם מדובר על בעיות סטטוטוריקה ועל בעיות אחרות, זה בעיות שצריך לטפל בהן מן השורש בכל התחומים.
<מיכל גלברט: זה בא לידי ביטוי גם במעונות הסטודנטים, אבל אנחנו כגוף הראשון שפועל בשביל שהכספים דווקא כן ייצאו ונהפוך הוא, נכונים לתקצב את הנושא הזה ולמצוא את הפתרונות לנושא.
מרדכי יוגב: טוב, התשובה פה מתבקשת שכשנחזור לוועדת המעקב אז יגידו שזה כבר לפני חודשיים בוצע.
מרדכי יוגב: זה מה שיתבקש והזעקה של מירב, כשהישיבה הקודמת הייתה לפני כמעט שנה.
מרדכי יוגב: אני חשבתי לפני ארבעה חודשים.
מרדכי יוגב: אז אני אבקש פה ישיבת מעקב, כמו שאמרתי, שתתכנס לתקציב של גג חודשיים והיא קובעת, לא אני - יש פה יושב ראש - מה הרצף ומה עושים, אבל זה חייב להתכנס לתקציב, כי אנחנו הולכים לסגירת השורות של תקציב 2017-2018.
<מיכל גלברט: אנחנו כמובן שיותר משואפים שהתכנית הרבה שנתית תתכנס לתקציב - - -
מרדכי יוגב: ובוודאי קבלת ההחלטה - - -
<מיכל גלברט: ולא תיצור לנו בעיה לאחר סגירת התקציב.
מרדכי יוגב: ובוודאי קבלת החלטה חריגה שתאפשר, ופה מעמד הקרקע וכל הדברים האלה, אני מבין בסדר, כך שרק האישור הזה שאפשר לצאת לדרך.
מרדכי יוגב: מעל הכל, אפשר לדבר גבוהה-גבוהה על הדאגה לעולי אתיופיה וכשזה מגיע ליכולת ליישם את זה אז להיות קיר.
מרדכי יוגב: את סיימת, מיכל או שיש עוד משהו?
מרדכי יוגב: טוב, הרב אלישביץ, דיקן הסטודנטים, מכון לב.
<חיים אלישביץ: כבוד חברת הכנסת דיברה פה על משרד הביטחון.
<חיים אלישביץ: חלק מהדיון על יוצאי אתיופיה ועל השכבות החלשות, צריך להיות בכך שמשרד הביטחון יהיה יותר קל מבחינת גיוסים לאוכלוסיות האלה.
<חיים אלישביץ: מה שקורה, שבחור צעיר שגומר תיכון, שיש לו את התמיכה של מנהל בית הספר וכל החינוך שדוחף אותו ללימודים, נשבר אחרי הצבא.
<חיים אלישביץ: זאת אומרת אדם שאחרי הצבא בדרך כלל מתחיל לעבוד ואז הם לא יכולים ללמוד ואנחנו רואים את האחוזים האלה.
<חיים אלישביץ: יותר קל ללמוד מיד אחרי התיכון.
<חיים אלישביץ: הצבא הוא חסם מאד גדול כשהוא לא מוכן לדחות גיוסים.
<חיים אלישביץ: למשל בחרדים עשו את זה, נתנו אקדמיזציה.
<חיים אלישביץ: נתנו אפשרות לכל אחד ללמוד לפני הצבא, שלוש שנים לימודים אקדמאיים.
<חיים אלישביץ: חלק עשה צבא כחייל רגיל, אבל באוכלוסיות האחרות משרד הביטחון חוסם את זה וזה חבל.
<חיים אלישביץ: חבל שבחור יוצא אתיופיה, או בן מנשה, שהוא נתמך בגיל צעיר ויכול שוב ללמוד בהשכלה גבוהה, לא יוכל ללמוד לימודים אקדמיים לפני הצבא.
<חיים אלישביץ: זה קורה אצל עולים, בעתודה ב' וכו'.
<חיים אלישביץ: אצלם זה לא קורה וזה חבל.
מרדכי יוגב: עוד מישהו פה רוצה להתייחס התייחסות נוספת?
מרדכי יוגב: חברי הכנסת?
מרדכי יוגב: כן, אברהם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם מצידי.
אברהם נגוסה: אני מברך את יושב הראש על קיום הדיון הזה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה היה דיון מאד מאד חשוב ואני כהבנתי מסכם את זה גם בדרישה של שיעורי עזר.
אברהם נגוסה: אני שומע ממינהל הסטודנטים, ממשרד הקליטה על נכונות לקבל תכנית מכם ולשבת על האפשרות של הגדלה.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני רואה אחרי 30 שנה שהמל"ג מוכן לשלב את יוצאי אתיופיה בתכנית החומש בעניין הנגשה, וזו בשורה טובה גם ליוצאי אתיופיה, גם לבני המנשה וגם תימן.
אברהם נגוסה: אני אומר שזה חשוב ואני מסכים איתך, אדוני יושב הראש.
אברהם נגוסה: כל מי שעלה מארץ מצוקה – צריך לשלב אותו.
אברהם נגוסה: אחרי 30 שנה זו ממש בשורה לקהילה.
אברהם נגוסה: הדבר השלישי.
אברהם נגוסה: אני רואה גם כיוון חיובי בעניין המעונות, כשאני רואה שאתה פונה ואני שומע נכונות ולכן אדוני יושב הראש, הדיון הזה הצליח בשלושה תחומים.
אברהם נגוסה: בתחום שיעורי העזר לסטודנטים יש נכונות ובתחום השילוב וההנגשה של תכנית חומש של מל"ג יש נכונות ובתחום המעונות – יש.
אברהם נגוסה: אז השגת בדיון הזה שלושה דברים חשובים ויישר כוח.
מרדכי יוגב: כן, מי אתה?
<אבנר רוסלר: אבנר רוסלר, סטודנט במרכז האקדמי ומהאגודה.
<אבנר רוסלר: אני כסטודנט במרכז רוצה להגיד שתי נקודות.
<אבנר רוסלר: נקודה ראשונה על שילוב העדה האתיופית במרכז.
<אבנר רוסלר: הרבה דיברו כאן על השילוב שלהם מבחינה לימודית וכו', שהם באים ומשלימים בגרויות ואז מסיימים תואר ראשון.
<אבנר רוסלר: על דבר אחד כאן לא דיברו, או שלא שמעתי אותו, על השילוב החברתי שלהם בחברה הישראלית.
<אבנר רוסלר: אצלנו - - -
מרדכי יוגב: דיברו, ידידי.
מרדכי יוגב: אתה פשוט באת הרגע.
<אבנר רוסלר: מצטער.
מרדכי יוגב: אז אנא, קצר את דבריך, כי אני צריך לפנות את החדר לישיבה הבאה.
מרדכי יוגב: דיברו רבות.
מרדכי יוגב: לא שאני רוצה לקצר את דבריך, אבל אתה אומר דברים חשובים.
מרדכי יוגב: תגיד חצי דקה ותסיים.
<אבנר רוסלר: במרכז, מה שמיוחד אצלנו שיש לנו שילוב של הרבה אוכלוסיות – האוכלוסייה החרדית, האוכלוסייה הדתית, אוכלוסייה של עולים כאלה, עולים כאלה, ואז בעצם העדה האתיופית משתלבת בתוך החברה אצלנו במרכז כשווה בין שווים בין כל הסטודנטים, כך שהם לא מרגישים מופלים בצורה כזו או אחרת, אלא משתלבים בצורה רגילה ובצורה יותר חמה.
<אבנר רוסלר: ועוד נקודה לגבי המעונות.
<אבנר רוסלר: אצלנו הלימודים אצל רוב הסטודנטים הם סטודנטים להנדסה.
<אבנר רוסלר: הלימודים הם 5 ימים בשבוע וכל יום הלימודים מתחילים בבוקר בלימודי קודש, אחרי צהריים לימודי חול.
<אבנר רוסלר: כך שיוצא שסטודנט שאין לו מקום במעונות - ויש כאלה, יש הרבה כאלה - יש אצלנו גם הרבה סטודנטים נשואים – קשה לו מאד להתפרנס ולהחזיק את עצמו מבחינה כלכלית.
<אבנר רוסלר: המעונות אצלנו נותנים ויש אצלנו גם את המעונות של הנשואים והם נותנים הרבה הרבה כוח לסטודנט להמשיך ללמוד, להחזיק את עצמו מבחינה כלכלית וללמוד בראש שקט.
<אבנר רוסלר: כך שלסטודנטים שאין להם מקום, זה ממש ממש קריטי.
<אבנר רוסלר: כאגודה אנחנו מקבלים הרבה בקשות שנעזור לסטודנטים להיכנס למעונות וכו', רק בשביל שהם יוכלו להחזיק ככה מבחינה כלכלית.
<אבנר רוסלר: תודה.
מרדכי יוגב: טוב, אז אנחנו נסכם.
מרדכי יוגב: ראשית, הוועדה מציינת בסיפוק שבוגרי מכון לב משתלבים היטב בצבא ובתעשיות הביטחוניות ואני מציין בסיפוק גם את זה שמכון לב הוא מוסד אקדמי קולט עלייה בהיקף שפה דובר על עולים יוצאי אתיופיה ועל עולים יוצאי צרפת, תכניות רבות שנים.
מרדכי יוגב: זו הנקודה הראשונה.
מרדכי יוגב: אני ציינתי וכמו שאת כתבת – הוועדה רואה בחומרה את אי הופעת המל"ג לישיבה ואני מוסיף את נציגי משרד החינוך.
מרדכי יוגב: הוועדה קוראת להגדיל את התקציב המיועד עבור סטודנטים יוצאי אתיופיה וארצות מצוקה, כדי שיוכלו להשתלב ולעבור את מבחן פוירשטיין.
מרדכי יוגב: הוועדה מבקשת ממשרד הביטחון לתת דחייה בשירות לסטודנטים אלה, בשיעור ובתנאים שהיו בעבר ובתנאים שניתנים לאוכלוסייה החרדית.
מרדכי יוגב: הוועדה רושמת בסיפוק את הודעת משרד העלייה והקליטה – אני אומר לכם מירי ואיילת – שהמשרד יגדיל את התקצוב עבור סטודנט יוצא אתיופיה/ארצות מצוקה הלומד במכון לב, ואתם דיברתם על שני דברים – לשיעורי עזר וכשכר סביר למדריך, רכז הפרויקט.
<קריאה: מדריך שלנו.
מרדכי יוגב: אבל היה פה דיון קצת בינך לבין עדי בכמה ניתן להעסיק אותו, כדי שבאמת יהיה אפקטיבי למה שהוא עושה, על 130 סטודנטים.
מרדכי יוגב: הוועדה קוראת להכיל את מבחן פוירשטיין על כל התלמידים יוצאי אתיופיה, כדי לאפשר אבחון נכון יותר ונקודת זינוק טובה יותר, שתביא אותם להישגים שהם יכולים להגיע אליהם.
מרדכי יוגב: הוועדה פונה למשרד האוצר, מיכל, להחריג את מכון לב - וזה לות"ת, למשרד האוצר ולמל"ג - להחריג את מכון לב ולאפשר להם לקיחת הלוואה בנקאית במקום מקבלן.
מרדכי יוגב: הלוואת אשראי.
מרדכי יוגב: הדבר ברור.
מרדכי יוגב: תחת ביקורת החשב הכללי.
מרדכי יוגב: הדבר יוזיל מאד את עלויות הבנייה של מעונות הסטודנטים.
מרדכי יוגב: הוועדה פונה לפשט את הפן הרגולטורי של בניית מעונות.
מרדכי יוגב: לצורך זה אנחנו נצטרך פה, כמו שאומרת מירב, את נציגי משרד הפנים וועדות התכנון והבנייה.
מירב בן ארי: לא, ועדות התכנון והבנייה עברו לאוצר.
מירב בן ארי: אין יותר משרד הפנים.
מירב בן ארי: כל דרגות התכנון במדינת ישראל עברו לאוצר.
מרדכי יוגב: את הנציג הרלבנטי העוסק בכך.
<אוריאל בן נון: במינהל התכנון.
מירב בן ארי: כן, מינהל התכנון.
מרדכי יוגב: את הפקידים הרלבנטיים במשרד האוצר, במינהל התכנון, בוועדות התכנון והבנייה.
מרדכי יוגב: הם שם יצטרכו להגיד מי יציג בפנינו, או שאנחנו נציג בפניהם את הבעיה.
מרדכי יוגב: הם צריכים כבר להציג את הפתרון.
מרדכי יוגב: זה לא עוזר שאנחנו מביאים להם את הבעיה של מעמד הקרקע בוועדות התכנון והבנייה.
מרדכי יוגב: לגבי תכנית החומש החדשה שנאמר שמושלמת בימים אלה – הוועדה קוראת לות"ת לתת תשומת לב מיוחדת להנגשת ההשכלה הגבוהה לעולים בכלל, בדגש על עלייה מארצות המצוקה, בהם יוצאי אתיופיה, בני המנשה, יוצאי תימן ואחרים.
מרדכי יוגב: הוועדה רושמת לפניה בסיפוק את הודעת משרד האוצר שבימים אלה נבנית תכנית הוליסטית כזו לתמיכה בסטודנטים יוצאי אתיופיה, שתחל בשנת הלימודים תשע"ז.
מרדכי יוגב: אני פה מוסיף דבר נוסף.
מרדכי יוגב: הרי בשביל לקלוט סטודנטים לתשע"ז בכלל, מעבר לתקציב שנסגר בחודש וחצי הקרובים – למיטב הכרתי והבנתי – אזי גם בסוף הסטודנט צריך לדעת שהוא לומד שם והאקדמיה צריכה לדעת שהיא מכינה לשם מרצים, מורים ועוד ועוד דברים.
מרדכי יוגב: זה נסגר עכשיו, אם לא היא לא יכולה להעסיק.
מרדכי יוגב: זה לא שברגע האחרון חסר מנהל.
מרדכי יוגב: אנחנו כבר מכירים את המודעות של ערב ספטמבר בלימודים הלא אקדמאיים ולחפש מישהו.
מרדכי יוגב: ככה לא פותחים שנת לימודים.
מרדכי יוגב: רוצה לומר ההחלטות הללו צריכות להתקבל, או התכנית צריכה להיות מוצגת בחודש-חודש וחצי הקרוב, כדי שהמוסדות האקדמיים בכללותם – קריית שמונה וספיר - - -
<מיכל גלברט: אני לא חושבת שאני הגוף הרלבנטי.
מרדכי יוגב: את לא הגוף הרלבנטי.
מרדכי יוגב: אני אומר לך ככלה של החתן, או כחתן של הכלה, איך שתקראי לו.
מרדכי יוגב: שורה תחתונה – הוועדה מבקשת מהמל"ג והאוצר להציג את תכנית החומש ואת תכנית ההנגשה.
מרדכי יוגב: אני מבקש וגם מודה למזכירת הוועדה, ליהודית, שעושה עבודה מצוינת.
מרדכי יוגב: היא תקבע מתי עם יושב ראש הוועדה.
מרדכי יוגב: אנחנו מבקשים שזה יהיה קרוב.
מירב בן ארי: אדוני, יתקיים דיון של מליאת ועדת החינוך לפי בקשתו של חבר הכנסת מרגי, על תכנית החומש.
מירב בן ארי: הוא כבר העיר את ההערות שלו, הוא כבר שלח למל"ג את שלו על תכנית החומש.
מרדכי יוגב: אני מתחבר לכך.
מרדכי יוגב: אני לא ממציא את הגלגל.
מרדכי יוגב: אני מתחבר כממלא מקומו.
מרדכי יוגב: אז אנחנו נבקש שתהיה תכנית - - -
<יהודית גידלי: אני רק אביא לידיע
<יהודית גידלי: ת
<יהודית גידלי: כם שהישיבה כבר הייתה אמורה להתקיים, רק היא נדחתה מסיבות שונות.
מירב בן ארי: כן, כי הם עוד לא מוכנים.
מרדכי יוגב: אז אנחנו רוצים להלחיץ אותם.
מרדכי יוגב: את תגידי לנו אם זה חודש או חודש וחצי.
מרדכי יוגב: את המל"ג בכלל טוב היה להעמיד בזמנים יותר קצרים, ואני לא רוצה להגיד דברים חריפים מכל מי שהיה פה בצבא, גם לתת להם לסובב את החדר על התשובות שקיבלנו בוועדת העלייה והקליטה.
מרדכי יוגב: ובפירוט אני אומר, שבכלל המוסדות האקדמיים, בדגש על מוסדות קולטי עלייה, ובתשובה לשאלות שנשאלו פה, כרגע, ביחס למכון לב.
מרדכי יוגב: אני מודה לכל המשתתפים ואני מקווה שביחד, כמו שאמר פה חבר הכנסת, חברי אברהם נגוסה, התקדמנו בשני צעדים.
מרדכי יוגב: אני אומר שבשביל השילוב הכללי אנחנו צריכים לקבל את התכנית.
מרדכי יוגב: התקדמנו במה שמשרד העלייה והקליטה אמר והתקדמנו במה שהאוצר נתן אמירתו לגבי המעונות בשילוב המל"ג.
מרדכי יוגב: לגבי התכנית הכוללת, אני רוצה לראות אותה מוצגת ולא להגיד שיש פתרון לפני שהוצג.
מרדכי יוגב: תודה רבה לכל המשתתפים.
יעקב מרגי: זו הישיבה השנייה היום.
יעקב מרגי: היום ה-27 ביולי 2016, כ"א בתמוז התשע"ו, השעה 09:30.
יעקב מרגי: על סדר היום מועצות התלמידים והנוער הארצית, שותפים להנהגה או ועדת קישוט.
יעקב מרגי: מי שבחר את הכותרת הזאת, חבל על הזמן.
יעקב מרגי: קודם כל, הם לא ועדת קישוט.
יעקב מרגי: אני אומר מה שאמרתי 37 פעמים מאז התחלתי לכהן כיושב ראש הוועדה.
יעקב מרגי: ספרתי את המקרים ואמרתי 37 פעמים שהלוואי ונציגי הסתדרות המורים וארגון המורים היו שותפים לעיצוב דמותה של מערכת החינוך בדיונים שהיו לי כאן - אנחנו עכשיו בדיון מספר 255 בקדנציה הזו - וכי לא נפקד מושבם ומקומם של נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית.
יעקב מרגי: יש להם מה לומר ואני בכל אופן מייחס חשיבות רבה לנוכחות, לדברים, לעצות, לאמירות שלהם.
יעקב מרגי: קודם כל, זאת לא ועדת קישוט.
יעקב מרגי: אם מישהו חושב לשים אתכם כוועדת קישוט, אנחנו כאן בשבילכם.
יעקב מרגי: כל מהותה של ועדת החינוך היא לפקח על עבודת המשרד, על עבודת הממשלה סוגיית חינוך ילדי ישראל.
יעקב מרגי: לכן ועדת קישוט, בטח שלא.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע כאן את כל האורחים שלנו ואת חברי הכנסת שבאו לכבד וזה לא מובן מאליו כי היום יום רביעי שהוא יום דחוס.
יעקב מרגי: הפעם לא אומר דברי פתיחה מעבר למה שאמרתי אלא אתן את רשות הדיבור לנציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<חנן יזדי: אני יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית הארצית הנכנס.
יעקב מרגי: ברכות.
יעקב מרגי: היה בטיטו שהלך לשנת שירות.
<חנן יזדי: הלך לשנת שירות בסוכנות היהודית, בקונטיקט.
<חנן יזדי: דבר ראשון, אני רוצה להודות על כל העזרה ועל כל התמיכה לאורך כל הדרך.
<חנן יזדי: זה גם המקום להודות לחבר הכנסת מאיר כהן על המקום שניתן לנו לבטא את הדברים.
<חנן יזדי: נושא הוועדה הוא מועצות התלמידים והנוער הארצית והנוער, האם הם שותפות להנהגה או ועדת קישוט.
<חנן יזדי: מחיפה.
<חנן יזדי: אני חושב שהתשובה בעצם טמונה באופי המעשים של כל אחד מהמעורבים במערכת הזאת, במערכת הבית ספרית.
<חנן יזדי: ברגע שההנהלה בבית הספר תופסת את המועצה כגוף משמעותי, כגוף שמייצג את הנוער, כגוף שיש לו חלק בקבלת ההחלטות הפדגוגיות במועצה, אנחנו כבר מתחילים את נקודת הפתיחה שלנו בנקודה הרבה יותר טובה, הרבה יותר מתקדמת ואני חושב שזה מתחיל בתפיסה של ההנהלה וממשיך לתפיסה של ההורים ושל המורים.
<חנן יזדי: כך אנחנו בעצם יוצרים מערכת חינוכית ואקלים בית ספרי שהוא מיטבי יותר.
<חנן יזדי: אני רוצה דווקא פחות לדבר ביום הזה כי לצדי יושבים עוד 15 חברי מועצת התלמידים והנוער הארצית והנוער הארצית מכל הארץ.
יעקב מרגי: ניתן את רשות הדיבור לאחד מכל חמישה.
<חנן יזדי: מצוין.
<חנן יזדי: חשוב לי שביום שיא שכזה, יום חגיגי, מבחינתנו זה יום חגיגי ביותר, חברי המועצה ישתפו, ידברו ויגידו.
<חנן יזדי: הם מגיעים מהשטח מכל הארץ.
<חנן יזדי: תודה רבה.
יעקב מרגי: יש לכם איזה כיוון לתכנית עבודה?
<חנן יזדי: אנחנו עכשיו בונים אותה.
יעקב מרגי: מי יהיה ראשון הדוברים?
<חנן יזדי: יובל פלג.
יעקב מרגי: אתמול לא נתנו לך לדבר.
<יובל פלג: אחרי כן הייתה ועדה אחרת והכול הסתדר.
<יובל פלג: סיימנו ביחסים ממש טובים.
<יובל פלג: אני תלמיד מהמועצה האזורית גזר, נציג המחוז ההתיישבותי במועצת התלמידים והנוער הארצית ופעיל מטעמה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם משהו.
יעקב מרגי: מדברים על ידיעת הארץ, פסיכומטרי וכולי, אני מוכן לבחון חלק מהיושבים סביב השולחן הזה ונראה שהם לא יודעים איפה זה מועצה אזורית גזר.
<יובל פלג: בין רחובות לראשון לציון.
יעקב מרגי: הם מארחים את אחת היחידות המובחרות של המשטרה.
<יובל פלג: נתחיל ונאמר מהי מועצה בית ספרית, מועצת התלמידים הבית ספרית שמרכיבות כלל את המועצה שלנו.
<יובל פלג: מועצת התלמידים הבית ספרית היא הגוף הרשמי הנבחר והמייצג של תלמידי בית הספר.
<יובל פלג: כל פנייה שצריך לייצג מול ההנהלה כשיצטרכו נציגי נוער, אי אפשר לשמוע את כל 300 התלמידים שבאותה שכבה או אפילו את שבעים התלמידים שבאותה שכבה אלא יש גוף מייצג ורשמי שנקרא לפגישות הנהלה, אם צריכים לייצג אל מול המוסדות שפועלים בבית הספר וגופי הנוער באזור.
<יובל פלג: מועצת התלמידים הבית ספרית אחראית על ייצוג התלמידים בפני ההנהלה, איתור וטיפול בצורכי התלמידים בבית הספר, וזה עיקרון שנדבר עליו מאוחר יותר שהוא הייצוגיות.
<יובל פלג: אנחנו צריכים לדעת מה התלמידים רוצים בשטח.
<יובל פלג: למרות שאנחנו נבחרים כדי לדבר על מה שבוער לנו, אנחנו גם חייבים לזכור שהמועצה הבית ספרית מדברת על מה שחשוב לכל תלמיד ותלמיד אותו אנחנו מייצגים.
<יובל פלג: אם כן, השמעת הקול והדעה וטיפוח תרבות דמוקרטית ופיתוח ערך האחריות בין כל באי בית הספר.
<יובל פלג: אין דרך יותר טובה לחנך לדמוקרטיה מאשר לתת לתלמידים להתנסות בדמוקרטיה.
<יובל פלג: כאשר מנהלים הליך בחירות וכאשר מלמדים על ערכי מנהיגות וייצוגיות וטיפוח אחריות והובלה בתוך הכיתות עצמן – אז אפשר לראות תוצאות של דור שבאמת יגדל לאהוב ולהאמין בערכים דמוקרטיים.
יעקב מרגי: אני מכריע בתשובה שלי אבל אני חייב לשאול את השאלה.
יעקב מרגי: איך מסתדרת התחושה של הגאווה, של הסיפוק ממה שאנחנו כאן רואים בוועדות את החבר'ה הטובים שגם תורמים מזמנם היקר למועצת התלמידים הארצית וגם נותנים שנת שירות ומכינה ושירות צבאי וכל מה שקשור בכך, והשבוע ראינו את התמונות האלה מקפריסין.
יעקב מרגי: הוונדליזם שם.
יעקב מרגי: זה פרויקט שאתם חייבים לקחת אותו ואני לא יודע איך.
יעקב מרגי: שלא תבין, אני מאלה שאומרים שזה קומץ לא מחייב.
<יובל פלג: אנחנו חמישים אנשים במועצה הארצית אבל יש כ-34 אלף בני נוער בכיתות ז' עד י"ב שפועלים סביב השעון במועצות התלמידים הבית ספריות, העירוניות והאזוריות, המחוזיות והמועצה הארצית, כדי לשרת את בני הנוער בסביבה שלהם.
<יובל פלג: את מועצת התלמידים והנוער הרבה פעמים לוקחים אותם כדוגמה לנוער הייצוגי, המוביל והמנהיג, אבל יש כל כך הרבה מסגרות של בני נוער שמשפיעים ותורמים, אם זה בהתנדבויות ובתנועות הנוער, וסתם הנוער שבאמת עושה מעשים טובים - אותו הרבה פחות רואים לא כי הוא לא קיים.
יעקב מרגי: תאמין לי שהרבה מהיושבים סביב השולחן לא יודעים לדלג על המשוכה שהצבתי להם.
יעקב מרגי: הדוברת השלישית, בבקשה.
<נועה מאיר: אני בת 16, גרה באורנית ואני יושבת ראש המועצה במחוז מרכז.
<נועה מאיר: יובל הסביר מהי המועצה.
<נועה מאיר: בואו נשאל את השאלה מה אלה המטרות ולמה זה קיים.
<נועה מאיר: זאת שאלה שבאה מלמעלה, מהמבוגרים, מבית הספר, מהמנהל שלא כל כך מבין למה הוא צריך את הילדים האלה בחדר, וגם לפעמים מלמטה, מהשטח, מהילדים עצמם שלא ממש מבינים למה בכלל יש לנו מועצת תלמידים, שיעשו איזשהו שלט, שיבואו ויגידו כל הכבוד למנהל, יחלקו תעודה.
<נועה מאיר: אם כן, לא.
<נועה מאיר: באידיאל – כמובן לא בכל מועצה זה באמת קורה והשאיפה היא באמת להביא את כולם לסיטואציה הזאת – למועצה יש כמה מטרות מרכזיות.
<נועה מאיר: המטרה הראשונה – ואני חושבת שהזכרת אותה קודם - היא טיפה להכיר לנוער מהי התנהלות דמוקרטית, מה זה לייצג, מה זה להעביר מסרים, מה זה להשמיע את הקול שלנו בפורומים הגדולים.
<נועה מאיר: אם לא יהיה לנו גוף שייצג אותנו, איך נוכל לקדם את המטרות שלנו.
<נועה מאיר: זה הדבר הראשון.
<נועה מאיר: לתת לנוער אפשרות להתנסות בהנהגה.
<נועה מאיר: כמו שכאשר הולכים לקורסים ולתנועות נוער, פתאום הילד חווה התנסות לעמוד מול קהל, חווה כל מיני כלים, מבין איך מרימים פרויקט – אותו הדבר.
<נועה מאיר: מועצות התלמידים, אפילו ברמה הנמוכה ביותר בבית הספר – לא נדבר כאן על הארצית – זאת התנסות לכל ילד וילד מכיתה ז' עד כיתה י "ב ולפעמים גם ביסודי, אם עושים את זה כמו שצריך, לבוא ולהרים דברים ברמה שהוא אחר כך יסתכל על האירוע שהוא הרים, על מופע הכישרונות, על יום אצל המנהלת, והוא ירגיש שהוא עשה משהו מאוד מאוד גדול והסיפוק הזה ילך אתו אחר כך ויגרום לו לרצות להרים דברים יותר משמעותיים ויותר גדולים אחרי זה בחיים הבוגרים שלו.
<נועה מאיר: חוץ מזה, באמת נותן איזשהו מסגרת שהנוער יודע שאם לי יש בעיה, אני הרי לא יכולה עכשיו שכל אחד מהתלמידים בשכבה ידפוק בדלת המנהלת וישגע אותה על כל דבר קטן.
<נועה מאיר: צריך לעבור סינון, צריך לעבור דרך גוף, צריך לעבור בצורה שהיא מכובדת, שזה יעבור כמו כאן עם דפי עמדה עת אנחנו מגיעים מוכנים ויודעים מה אנחנו רוצים.
<נועה מאיר: לשם כך יש את הגוף של מועצת התלמידים הבית ספרית שהוא מרכז את כל התלונות, את כל הפניות ואת כל השאלות ומביא אותן בצורה מכובדת ובצורה נכונה כדי להשיג את מה אנחנו רוצים ולקדם את המטרות שלנו.
<נועה מאיר: עוד נקודה משמעותית אחרונה.
<נועה מאיר: יש הרבה פעמים שנוצר מצב שבין ההנהלה של בית הספר, בין המורים, יש איזושהי אי הסכמה עם התלמידים כי הם חושבים אחרת, כי הם רוצים דברים אחרים, כי יש כאן אינטרסים, כי יש כאן בקשות, כי יש אילוצים אבל ברגע שיש גוף שהוא בעצם צריך לראות לנגד עיניו גם את האינטרס של התלמידים שהוא מייצג אותם וגם להבין את הקשיים של ההנהלה או את הצרכים של ההנהלה וליצור את שביל הזהב בין לבין, התוצאה לרוב מספקת.
<נועה מאיר: זאת אומרת, אם עושים את הדיון הזה כמו שצריך, אפשר לצאת יד ביד לכל מיני הצלחות ולכל מיני תהליכים שמקדמים את שני הצדדים ויוצרים, כמו שחנן אמר בהתחלה, אקלים מוצלח יותר בבית הספר ותחושה של התלמידים שמקשיבים להם.
יואל רזבוזוב: ממש חברת כנסת.
יעקב מרגי: מה אני אגיד לך, לא רציתי להפסיק אותך.
יעקב מרגי: מכל זה אהבתי שאמרת שנותנים לילד.
יעקב מרגי: נועה בת 16 אומרת שנותנים לילד.
יעקב מרגי: נמצא אתנו הנציג מטובא זנגריה.
<קריאה: הוא יצא ב-4:00 בבוקר כדי להגיע לכאן בזמן.
<ראשד פתחי: שלום לכם.
<ראשד פתחי: טובא זנגריה היא ליד קריית שמונה, ליד ראש פינה.
<ראשד פתחי: היא השכנה של ראש פינה.
<ראשד פתחי: אני חושב שטובא זנגריה היא האחות השנייה של ראש פינה.
<ראשד פתחי: אנחנו שכנים.
<ראשד פתחי: אני חושב שעוד עשר שנים זה יהיה ישוב אחד.
<ראשד פתחי: בהתחלה אני הייתי היושב ראש הבדואי במחוז צפון, של המגזר הבדואי של מחוז הצפון, וחשבתי שחשוב מאוד שהקבוצה הבדואית תיכנס למחוז הצפון בכלל ולא יהיה מצב כאילו יש להם את הפינה שלהם בלבד.
<ראשד פתחי: יודעים שיש בדואים במחוז צפון, ואז מה יש לכם?
<ראשד פתחי: יש לנו סמינר בדואי.
<ראשד פתחי: יופי.
<ראשד פתחי: מה יש לכם?
<ראשד פתחי: ועדה בדואית.
<ראשד פתחי: למה אין שילוב?
<ראשד פתחי: בהתחלה אני עבדתי כשלושה חודשים על כך שכדאי לשלב את הבדואים במחוז צפון ובסופו של דבר הצלחתי להביא עשרים נציגים למחוז הצפון מ-12 ישובים בדואים.
<ראשד פתחי: הייתה הצלחה מאוד מאוד גדולה כי בהתחלה הבדואים חשבו שאם אנחנו נלך לשם, לא יכבדו אותנו.
<ראשד פתחי: הם סתם חשבו כך ולכן לא הלכו לשם.
<ראשד פתחי: אני אמרתי להם שאני הראשון שרוצה להיכנס למחוז צפון.
<ראשד פתחי: אתם לא רוצים להיכנס, בסדר, אל תיכנסו, אני אכנס, אני והסגן שלו מטובא, ששמו ינאל.
<ראשד פתחי: אחר כך התחלתי להביא את הבדואים כי אני מאמין שמחוז צפון בנוי על שלושה מגזרים וכולנו ביחד נצליח במחוז.
<ראשד פתחי: אחר כך נכנסתי כנציג ארצי חדש למועצת התלמידים והנוער הארצית ולא בגלל שאני בדואי אלא משום שאני נוער ואני מייצג את כל הנוער במחוז הצפון ולא רק את הבדואים.
<ראשד פתחי: זה משהו חשוב מאוד לי כי אני לא אוהב את ההבדל שעושים בין נוער לנוער, של אתה בדואי, אתה יהודי, אתה דרוזי, אתה אשכנזי וכולי.
<ראשד פתחי: אני ממש שונא את זה.
<ראשד פתחי: אני רוצה לעתיד שהנוער יהיה נוער.
<ראשד פתחי: וזה לא נוער בדואי או נוער יהודי אלא נוער.
יעקב מרגי: אתמול צפית בדיון של הוועדה?
יעקב מרגי: זה בדיוק מה שאמרנו אתמול.
יעקב מרגי: אני כיוונתי לדעת גדולים.
יעקב מרגי: אנחנו בחברה שיפוטיים.
יעקב מרגי: מסתכלים בעיניים, למצלמה, נותנים פקודה למוח, מדפיסים מדבקה ותווית ומדביקים לבן אדם שראינו.
יעקב מרגי: עושים זאת אוטומטית בלי לבחון, בלי לשמוע, בלי כלום.
יעקב מרגי: רואים את הבן אדם, קובעים עמדה וזהו.
יעקב מרגי: החברה הישראלית עם הרבה מאוד תוויות ותגיות.
יעקב מרגי: אנחנו חברה רב תרבותית אבל באמת לא צריך אוטומטית לטייב או לתייג.
יעקב מרגי: אני שמח ואני גאה שעשית את המהלך הזה, זה מהלך שיש בו הרבה אמון והוא לא מובן מאליו.
יעקב מרגי: תביא את החברים שלך.
יעקב מרגי: בכל זאת עשית והצטרפו.
יעקב מרגי: אני יכול לומר לך, אני יכול להעיד למרות שאין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל אני יכול להעיד שאם אמרו את זה מועצת התלמידים, לכאורה אפשר לקבל את הדברים כי הם נוגעים בדבר.
יעקב מרגי: אני עקבתי בשנה האחרונה אחרי העבודה של מועצת התלמידים וראיתי את השילוב ואת החיבור של דתיים, חילוניים, ערבים, יהודים מכל מערכת החינוך כולה.
יעקב מרגי: כולם משתפים פעולה כאן בגאווה, בפרגון הדדי ואין לי ספק שהקדנציה הזאת תתבטא כך.
יעקב מרגי: תודה רבה לך שביטאת את הדברים.
מאיר כהן: שלום ובוקר טוב לכולם.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, יושב ראש מועצת התלמידים, יושבי ראש הנהגת ההורים, זאב, כל האנשים החשובים שכאן.
מאיר כהן: הופעתי בהרבה מאוד ועדות חינוך תחת הרבה מאוד יושבי ראש בכובעי הקודם כמנהל בית ספר וכראש עיר.
מאיר כהן: צריך משהו מאוד מאוד מרענן ומאוד חשוב - אני אומר את זה לך אדוני היושב ראש - בוועדת החינוך שאתה עומד בראשה כי באמת ובתמים היא נותנת אפשרות ופלטפורמה לביטוי לכלל המרכיבים של החינוך ועל זה תבורך.
מאיר כהן: זה לא ברור מאליו שמגיעים לכאן כמעט כל יום נציגי מועצת התלמידים ומעורים בחיי הוועדה הזאת, וכמובן הנהגות ההורים.
מאיר כהן: ניהלתי בית ספר במשך הרבה מאוד שנים ועשיתי איזה משהו אקלקטי כזה.