GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: דר דשן, התאחדות הסטודנטים, בבקשה.
<דר דשן: זהו, אני אתייחס גם למעונות וגם לעניין באמת של הטיפול בסטודנטים.
מרדכי יוגב: אנחנו עוד לא נגענו פה בסוגיה השנייה של מעונות, לכן אנחנו נעשה הכל קצר.
<דר דשן: אוקיי.
<דר דשן: אז כאילו כל העניין בטיפול בסטודנטים יוצאי אתיופיה, כמו שאמרה כאן הגברת ממשרד הקליטה, עד עכשיו באמת לא היו תכניות באקדמיה, שנהגו בטיפול של האוכלוסייה הזאת.
<דר דשן: זה לא דבר שהמל"ג לא יודע לעשות.
<דר דשן: זאת אומרת הוא כן עושה את זה עם סטודנטים חרדים, עם סטודנטים ערבים, הוא כן יודע, אבל זה ספציפית היה במשרד העלייה והקליטה.
<דר דשן: היה לחץ מאד גדול גם שלנו ובאמת עכשיו זה עבר ובחומש הקרוב אמורה להיות שם התייחסות ספציפית.
<דר דשן: זאת אומרת גם מבחינת תקציב וגם מבחינת תכניות הטיפול עצמן.
<דר דשן: אז זה דבר ראשון שבאמת אני מאד מקווה שעכשיו זה ישתפר, אחרי התכניות האלה.
<דר דשן: כן חשוב לי להגיד שתי מילים על העניין של המעונות.
<דר דשן: זאת אומרת זו לא סוגיה שהיא ייחודית רק כאן.
<דר דשן: סך הכל מתוך כל הסטודנטים בארץ, יש רק 6% שגרים במעונות.
<דר דשן: זה לא שזה לא מוכר כבעיה, זה כן מוכר וגם המדינה החליטה לתקצב את זה.
<דר דשן: בהתחלה היה על זה תקצוב של 100 מיליון, אחר כך עוד תוספת של עוד 150 מיליון שקלים.
<דר דשן: לרוב אנחנו פשוט נתקלים בבעיות של תכנון.
<דר דשן: זאת אומרת ברשויות המקומיות ובוועדות המחוזיות, כל מיני שכנים שמתלוננים, ערעורים לוועדות וזה בסוף הרבה הרבה פעמים מה שתוקע אותנו.
<דר דשן: עכשיו ,
<דר דשן: ברור שנשמח לדון בכל מעונות של כל מוסד באופן פרטני, אבל צריך באמת להבין שיש פה בעיה הרבה הרבה יותר רחבה שצריך לטפל בה באופן יותר כולל וגם ועדת החינוך כבר דנה בה יותר מפעם, לדעתי.
מרדכי יוגב: אני כן הייתי שמח להתייחסות של האוצר, מיכל, ואחרי זה נשמע את ההתייחסויות של חברי הכנסת.
מרדכי יוגב: וסוגית המעונות, שאמנם לא עלתה, אז אם תעלו אותה, אז בשורה.
מרדכי יוגב: אתם רוצים להעלות אותה בדקה?
<סטיוארט הרשקוביץ: את המעונות?
מרדכי יוגב: הנושא השני של הוועדה בעצם.
<סטיוארט הרשקוביץ: כן, כן, בהחלט.
<סטיוארט הרשקוביץ: קודם כל אני רוצה להודות - - -
מרדכי יוגב: זמנו מוגבל.
<סטיוארט הרשקוביץ: לחבר הכנסת נגוסה, שבאמת בא ועוזר לנו הרבה והיה בקמפוס, ותודה רבה על ההתעניינות שלך ועל המילים החמות.
<סטיוארט הרשקוביץ: אני רוצה להודות גם לפרופסור טרכטנברג, שהוא באמת יזם את כל המהלך הזה של המעונות, אחרי המחאה החברתית.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש לנו בעיה מאד ספציפית שהיא בעיה רוחבית, בעיה שתוקעת אותנו.
<סטיוארט הרשקוביץ: אין לנו את הבעיה כפי שאמרת לגבי שכנים או משהו כזה.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש לנו בעיה מאד מאד פשוטה.
<סטיוארט הרשקוביץ: תציג את זה ממש בכמה משפטים.
<אוריאל בן נון: אני אציג את הנושא של המעונות, בקצרה.
<אוריאל בן נון: שמי אוריאל בן נון.
<אוריאל בן נון: בשנת 2011, כמו שסטיוארט הזכיר, לאור המחאה החברתית, הממשלה קיבלה החלטה.
<אוריאל בן נון: אישרו פרויקט לקדם מעונות סטודנטים.
<אוריאל בן נון: אנחנו גם נכללו וכללנו את עצמנו בתוך הבקשה.
<אוריאל בן נון: הגשנו בקשה וקיבלנו אישור בשנת 2014.
<אוריאל בן נון: אני אציג נקודה שמטרידה אותנו, אבל יש לה גם, כמו שהזכירו פה, השלכות למוסדות אחרים, מוסדות נוספים.
<אוריאל בן נון: אנחנו קידמנו בינוי, אין לנו בעיה של תכנון.
<אוריאל בן נון: אישרנו תקציב אצלנו.
<אוריאל בן נון: כל הנושא שנתקע מבחינתנו עכשיו והוא לא הגיע לפתרון, זה כל מודל המינון.
<אוריאל בן נון: אני אסביר מה ה - - - של ות"ת היה.
<אוריאל בן נון: הרי המדינה אומרת אנחנו נותנים משהו כמו 30,000 שקלים למיטה.
<אוריאל בן נון: זה סדרי גודל של 7% מהפרויקט, והמוסדות צריכים לגייס בצורה של BOT או בתרומות, 75% מעלות הפרויקט וככה לבנות את פרויקט המעונות, כאשר מדובר שבכסף שהסטודנטים משלמים כדמי שכירות, הם יחזירו את ההלוואה.
<אוריאל בן נון: אז אנחנו היינו בקשר כבר שנה עם ות"ת, כי התקדמנו בתכנון ורצינו לצאת כבר למכרז.
<אוריאל בן נון: אנחנו כרגע עומדים עם פרויקט של כ-200 מיטות לפני מכרז, וביקשנו מהם לקבל מימון בנקאי לפרויקט הזה.
<אוריאל בן נון: בא הות"ת ואמר, חברה, אי אפשר לקחת מימון בנקאי.
<אוריאל בן נון: יש חוק לפי חוק יסוד התקציב.
<אוריאל בן נון: תאגיד ציבורי לא יכול לקחת הלוואה ממוסד בנקאי, אלא אם כן באישור של שר האוצר.
<אוריאל בן נון: ולכן אמרנו לנו תצאו למכרז, שהקבלן שזוכה הוא גם יביא את המימון.
<אוריאל בן נון: אמרנו להם תקשיבו, אם הקבלן שזוכה יביא את המימון, אז אנחנו מגיעים פה להוצאות מימון מאד מאד מאד גבוהות.
<אוריאל בן נון: עכשיו הם עצמם, הות"ת, באו ואמרו תקשיבו, מכללה אחת כבר יצאה למכרז וקיבלה ריבית דו ספרתית.
<אוריאל בן נון: אמרנו להם תקשיב, מוסד ציבורי כמונו ייקח ריבית – אנחנו מדברים על סדרי גודל – סתם לסבר את האוזן – על 17 מיליון שקלים כמימון משלים לפרויקט.
<אוריאל בן נון: הפרויקט הוא 30 מיליון שקלים, המדינה נתנה 6 מיליון שקלים, ות"ת הביאו 6 מיליון שקלים, אנחנו גייסנו 7 מיליון שקלים, חסרים 17 מיליון שקלים לפרויקט של 200 מיטות.
<אוריאל בן נון: 17 מיליון שקלים, אם אנחנו יוצאים למכרז והקבלן יביא את המימון, אנחנו מדברים פה על מימון של ריבית דו ספרתית בין 10 ל-12 אחוז.
<אוריאל בן נון: הוצאות המימון לפרויקט כזה יגיעו ל-20 מיליון שקלים, 23 מיליון שקלים.
<אוריאל בן נון: זה לא סביר.
<אוריאל בן נון: בדקנו את הנושא הזה מול בנקים.
<אוריאל בן נון: בנקים הסכימו לתת לנו הלוואה בריביות של 4.5-5%.
<אוריאל בן נון: כלומר, הפער הוא משמעותי בין 10 מיליון ל-20 מיליון שקלים רק בהוצאות המימון.
<אוריאל בן נון: אנחנו גוף מתוקצב.
<אוריאל בן נון: כגוף מתוקצב לא נראה סביר שניכנס להרפתקה כזאת.
<אוריאל בן נון: הגענו לוועדת כספים אצלנו ובוועדת הכספים אמרו חברה, תקשיבו, עם ריביות כאלה אתם לא יכולים לצאת לפרויקט כזה.
<אוריאל בן נון: הוא כבר לא כלכלי.
מרדכי יוגב: אני מבין.
<אוריאל בן נון: הנקודה שאנחנו רוצים להדגיש פה, שאנחנו חושבים שצריך לעשות הפרדה.
<אוריאל בן נון: קבלנים יודעים לבנות.
<אוריאל בן נון: צריכים למצוא את הקבלן הכי טוב שיודע לבנות ובמהירות הכי טובה ובאיכות הטובה.
<אוריאל בן נון: הבנקים, המקצועיות שלהם היא לתת הלוואות ואנחנו צריכים להשיג את ההלוואה הכי טובה שאפשר.
<אוריאל בן נון: אנחנו רוצים לעשות את ההפרדה הזאת.
<אוריאל בן נון: אנחנו לא רואים את הסיכון הגדול יותר לקחת הלוואה מהבנק או לקחת אותה מהקבלן.
<אוריאל בן נון: אז זה בעצם המשא ומתן שלנו מול ות"ת, ואנחנו מבינים שזה בעיקר נושא שהאוצר צריך לאשר אותו וזאת דוגמא קלאסית שאפשר להחריג לא רק אותנו כמובן, את כל מוסדות ההשכלה הגבוהה שיוצאים לפרויקט כזה.
<אוריאל בן נון: אני אדגיש עוד נקודה מסוימת.
<אוריאל בן נון: ב-BOT יש כמה סוגים.
<אוריאל בן נון: יש מוסדות שהולכים על פרויקט גדול של 1,000 מיטות, אז הוא מצדיק פרויקט BOT גדול, באים קבלנים גדולים.
<אוריאל בן נון: יש מוסדות בינוניים שהולכים על פרויקט בינוני, אבל יש להם שטחי מסחר.
<אוריאל בן נון: אז גם שטחי המסחר עוזרים לממן את הפרויקט.
<אוריאל בן נון: ויש מוסדות שהולכים על פרויקט קטן וגם בלי מסחר.
<אוריאל בן נון: אז כל ההכנסות, הכל, כל ההחזר בא מדמי השכירות של הסטודנטים.
<אוריאל בן נון: לכן זה מקום להחריג את הנושא הזה ולראות איך אפשר לקבל אישור מהאוצר למימון בנקאי, כי הוא יחסוך סכומים מאד משמעותיים ויהפוך אותו לכדאי.
מירב בן ארי: רגע, אני חייבת לשאול אותך, בגלל שאני עוסקת במעונות ובמכרזי ה-BOT גם עם האקדמיה, גם עם שנקר – למי פניתם באוצר לקבל החרגה?
<אוריאל בן נון: אנחנו לא ניהלנו משא ומתן מול האוצר, זה ות"ת.
מירב בן ארי: לא, אבל שנייה.
מירב בן ארי: אז ות"ר הוא הצינור.
מירב בן ארי: האם הות"ת פנה לאוצר?
<מיכל גלברט: בנושא של לב? לא.
<מיכל גלברט: אני תיכף אתייחס.
מרדכי יוגב: אז אני רוצה להכליל את השאלה שלו כמו שאני מבין.
מרדכי יוגב: אני שמח, חששתי שבעשר אני צריך לסיים.
מרדכי יוגב: יש פה עוד ישיבה של ועדת החינוך שמירב צריכה לנהל, אם אני מבין נכון?
מירב בן ארי: כן, אבל זה באולם נגב וזה בשעה 10:30.
מרדכי יוגב: זה בשעה 10:30, בסדר.
מרדכי יוגב: חשבתי קודם שזה בעשר והייתי קצר.
מרדכי יוגב: אז יש זמן להתייחסויות.
מרדכי יוגב: השאלה המכלילה, אם אני מבין נכון, היא הנושא של מימון של BOT של - - -
מירב בן ארי: חבר הכנסת יוגב, לא.
מירב בן ארי: אני חייבת להעמיד אותך על העניין הזה.
מירב בן ארי: המעונות.
מרדכי יוגב: דקה, מירב.
מרדכי יוגב: תני לי לשאול.
מרדכי יוגב: אל תתפרצי.
מרדכי יוגב: אני אתן לך גם לדבר.
מירב בן ארי: אין מה לשאול.
מירב בן ארי: המעונות זה סבל היסטורי במדינת ישראל, מה שקורה עם המעונות.
מרדכי יוגב: יפה, יפה, אז אנחנו מבינים שבסוף - - - פעל בזה רבות.
מרדכי יוגב: הוא יידע, אני מניח, יידע להסביר את זה טוב מכולנו.
מרדכי יוגב: ומעט להבנתי, אבל אני אפנה את זה לאוצר, למיכל, יכולת לקיחת ההלוואה, שלא תהיה מהקבלן ותשתעבד לו באחוזים של ריביות גבוהות, אלא, למרות שהם גוף מתוקצב, שהם יוכלו לקחת את ההלוואה מבנק.
מרדכי יוגב: ובכך ייצאו נשכרים כולם וייבנו מעונות בישראל לסטודנטים, בעיקר לסטודנטים עולים.
מירב בן ארי: רגע, עכשיו אני יכולה להעיר את מה שרציתי לומר?
מירב בן ארי: סליחה שהפרעתי לך.
מירב בן ארי: המעונות האלה זה בושה וחרפה של מדינת ישראל – מעונות הסטודנטים.
מירב בן ארי: תכלס, בכל המכללות - - -
מרדכי יוגב: מה את רוצה ממנו?
מירב בן ארי: לא ממנו.
מירב בן ארי: אני אגיד לך איפה זה מפריע לי.
מירב בן ארי: אם יש לך סעיף בחוק שהחוק אומר שההחרגה היא של האוצר, אז אני באמת אומרת – איפה הצינור?
מירב בן ארי: ואני רוצה שתסבירי לי, אם יש אפשרות?
מירב בן ארי: הרי מתי נבנתה פה מיטה לסטודנט בשנים האחרונות?
מירב בן ארי: מתי?
מירב בן ארי: אפילו האקדמית, סבל וייסורים עוברים, וכבר יש כסף.
מירב בן ארי: אתה יודע כמה כסף?
מירב בן ארי: 160 מיליון שקלים שמה מדינת ישראל למעונות.
מירב בן ארי: מישהו בונה?
מירב בן ארי: אפס.
<אוריאל בן נון: ועוד 100,000 שקלים בפעימה הראשונה.
מירב בן ארי: זה היה 100,000 ועוד 60,000 שקלים.
מירב בן ארי: אני יודעת, כי אני עוסקת במעונות האלה.
מירב בן ארי: מיטה אחת לא בונים.
<אוריאל בן נון: אז מירב, אנחנו בניין אחד קודם כל כבר השלמנו.
<אוריאל בן נון: אנחנו מדברים על הבניין השני.
<אוריאל בן נון: בשנה האחרונה קידמנו את כל התכנון, שכרנו יועצים, אדריכל, אני מוכן למכרז.
<אוריאל בן נון: מוכן למכרז.
<אוריאל בן נון: יתנו לי אוקיי עכשיו לקחת הלוואה בנקאית, אני יוצא ישר.
<אוריאל בן נון: אחרת - - -
מירב בן ארי: היא תסביר לנו.
ענת ברקו: למה לא פניתם לאוצר?
<אוריאל בן נון: כי אנחנו עובדים מול מל"ג/ות"ת, אנחנו פחות עובדים ישירות.
<אוריאל בן נון: הם ניהלו את המשא ומתן.
ענת ברקו: יש לכם גם עתודה אקדמית במכללה?
ענת ברקו: במכרז?
<אוריאל בן נון: כן, כן, בטח.
<סטיוארט הרשקוביץ: כן, אחד מהגדולים בארץ דווקא.
ענת ברקו: באיזה תחומים?
<סטיוארט הרשקוביץ: הנדסה.
מירב בן ארי: שתסביר.
מרדכי יוגב: נשמע את האוצר, אבל עכשיו פרופסור טרכטנברג.
מנואל טרכטנברג: אני צריך לצאת תוך שלוש דקות.
מרדכי יוגב: אז תיתן בכל זאת.
מנואל טרכטנברג: כן, אז מאד קצר, אני מתנצל.
מרדכי יוגב: יש לך חלק בדחיפה של הנושא.
מנואל טרכטנברג: כן, אני מתנצל על זה שאני צריך לצאת לוועדה אחרת.
מנואל טרכטנברג: אז קודם כל אני רוצה להגיד שאני מכיר ומוקיר את מכון לב.
מנואל טרכטנברג: זה מוסד באמת מפואר.
מנואל טרכטנברג: אני לא ארחיב, אין לנו זמן, אבל באמת זכיתי להכיר אותו וגם ניסיתי לסייע בכל מיני דרכים.
<סטיוארט הרשקוביץ: גם בקמפוס החדש שקיבלנו אודות לך.
מנואל טרכטנברג: והעובדה שמכון לב התגייס להנגיש את ההשכלה הגבוהה לבני העדה האתיופית, זה מעשה שבאמת ראוי לכל שבח.
מנואל טרכטנברג: לא הרבה מוסדות, לצערי הרב, התגייסנו באותה מידה.
מנואל טרכטנברג: אז את זה צריך להגיד.
מנואל טרכטנברג: תראו, לגבי המעונות, בשנת 2011 המצב היה שמדינת ישראל לחלוטין לא השתתפה ולו בשקל אחד בבניית מעונות.
מנואל טרכטנברג: זה היה מחוץ לתחום.
מנואל טרכטנברג: א' – מעונות היו מעטים מאד בכלל, ושנית – היו רק עניין של תורמים למוסדות מסוימים.
מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל לא לקחה על עצמה מעולם אחריות.
מנואל טרכטנברג: קרה שבאה המחאה, קרה שאני הייתי בו זמנית יו"ר הות"ת ויושב ראש הוועדה, ואתה יודע, לפעמים יד הגורל מתערבת ואז בעצם אותם 100 מיליון הראשונים, אבל זה לא רק הכסף, זה בעצם הפעם הראשונה שיש אמירה שמדינת ישראל צריכה לקחת אחריות מסוימת.
מנואל טרכטנברג: פעם ראשונה.
מנואל טרכטנברג: צריך להבין, זו פריצה.
מנואל טרכטנברג: זה סדק, אבל אתה יודע, דרך הסדק הזה צריך להמשיך ולהרחיב אותו ובאה הפעימה השנייה.
מנואל טרכטנברג: ואז התגלו בעצם הבעיות שאתם מעלים, שהן משני סוגים.
מנואל טרכטנברג: יש את העניין של כל הפן הרגולטורי, שהוא באמת קשה - - -
מירב בן ארי: קשה.
מנואל טרכטנברג: בצורה בלתי רגילה.
מנואל טרכטנברג: במקרה שלכם, אתה יודע, מספר הישיבות שקיימנו עם ניר ברקת - - -
<אוריאל בן נון: על המגרש.
מנואל טרכטנברג: על המגרש.
מנואל טרכטנברג: אתה לא מתאר לעצמך.
מנואל טרכטנברג: אני יו"ר ועדה, אני צריך לדון על המרחק מהצומת?
מנואל טרכטנברג: וואו.
מנואל טרכטנברג: באמת מדהים הדבר הזה, וצריך להיות ערים לדבר הזה, לקושי הרגולטורי העצום, כי צריך איזו שהיא ראייה מערכתית.
מנואל טרכטנברג: אתה יודע, זה לא כל אחד עושה לעצמו ועושה לעצמו במובן של רגולטורים.
מנואל טרכטנברג: כל אחד ראש קטן, אבל אתה לא רואה את התמונה הגדולה.
מרדכי יוגב: אתה מדבר על הסטטוטוריקה של הקרקע.
מנואל טרכטנברג: לא רק של הקרקע.
מרדכי יוגב: לא, בנקודה הזו.
מנואל טרכטנברג: בנקודה הזאת, אבל יש הרבה נושאים נוספים.
מרדכי יוגב: אחרי זה הנושא הכלכלי.
מנואל טרכטנברג: אבל בפן הרגולטורי זה לא רק הקרקע, יש הרבה מאד פרטים שם שנכנסים – כמה אפשר לבנות לגובה וכו' וכו'.
מנואל טרכטנברג: זה המון דברים.
מנואל טרכטנברג: אז זה פעם אחת וצריך לתת את הדעת על זה, כי אם לא כל פעם הדבר הזה יעלה מחדש.
מרדכי יוגב: כשאתה מדבר על זה, את מי היית רוצה לראות פה בישיבה הבאה?
מנואל טרכטנברג: גורמים שנוגעים לזה, לפן הרגולטורי, כי זה - - -
מרדכי יוגב: מינהל מקרקעי ישראל?
מנואל טרכטנברג: לא רק.
מנואל טרכטנברג: גם את הרשויות המקומיות - - -
מירב בן ארי: ועדות מקומיות.
מירב בן ארי: הם תקועים שם - - -
מנואל טרכטנברג: מה שמירב אומרת על מה שקורה במכללה האקדמית ראיתי, אבל זה היום ונורא.
מנואל טרכטנברג: הכל מוכן.
מרדכי יוגב: זה משרד הפנים.
מנואל טרכטנברג: זה לא רק משרד הפנים.
מירב בן ארי: לא, כי כל הרשויות נמצאות באוצר.
מנואל טרכטנברג: בדיוק.
מירב בן ארי: ועדות מקומיות, מחוזיות, היום הן - - - הכל באוצר.
מירב בן ארי: הכל באוצר.
מנואל טרכטנברג: מה שאני אומר, אדוני יושב הראש, זה שאם לא מסתמכים על הפן ההוא, גם אם הכל יוסדר בפן המימוני, זה לא יקרה.
מנואל טרכטנברג: זה לא יקרה בקצב, אפילו אתה יודע, יש כסף גם כן ואי אפשר להוציא אותו.
מנואל טרכטנברג: זה מתסכל בצורה בלתי רגילה, הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: בפן המימוני, הבעיה היא בעיה חשכ"לית מה שנקרא.
מנואל טרכטנברג: זה נוגע אך ורק לחשב הכללי של משרד האוצר.
מנואל טרכטנברג: אפשר להבין מאיפה זה בא, מכיוון שיש חשש גדול שאם אתה פותח אתך היכולת של גופים ציבוריים, מתוקצבים, לא ציבוריים, לקחת לעצמם הלוואות, אתה לא יודע איפה זה ייגמר ואז זה היכולת להחזיר וכו'.
מנואל טרכטנברג: אלא מה?
מנואל טרכטנברג: שיש כלל ויש שכל וצריך להפעיל גם מול הכלל, שהוא כלל נכון באופן כללי, צריך להפעיל גם שכל ישר.
מנואל טרכטנברג: כשמדובר על תכניות מימון לפרויקט שבעצם הוא מובטח, אלא אם כן חלילה יקרה משהו קטסטרופאלי, יש לך זרם בטוח.
מנואל טרכטנברג: ולהיפך, יש עודף ביקוש בטוח של סטודנטים במחירים האלה לאורך זמן.
מנואל טרכטנברג: ולכן הבעיה של בטוחות, או הבעיה של סיכון שמצדיק פרמיה לסיכון שבא לידי ביטוי בריבית הגבוהה, זה לא נכון כאן.
מנואל טרכטנברג: ולכן אתה מבין שמה שאני אומר שצריך לפנות לחשכ"ל ולבוא ולהגיד את הדברים האלה.
מנואל טרכטנברג: אתה יודע, מדובר על אחד הפרויקטים הכי בטוחים שאתה יכול לחשוב עליהם.
מנואל טרכטנברג: ולכן מימון בנקאי בפרמטרים מסוימים, תחת פיקוח החשכ"ל.
מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות שכל מוסד ילך וייקח הלוואה מבנק, כי אתה לא יודע איפה זה ייגמר הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: אז זה דבר שבהחלט הוא לא רק אפשרי, הוא מתבקש.
מנואל טרכטנברג: ואמירה אחרונה זה בעניין תכנית החומש.
מנואל טרכטנברג: בימים אלה הולכת ומושלמת תכנית החומש של המל"ג/ות"ת לחמש השנים הקרובות.
מנואל טרכטנברג: התכנית הקודמת - והדברים שנאמרו כאן הם נכונים – אני שמתי כיעד הנגשת השכלה גבוהה למגזר החרדי ולמגזר הערבי לא למגזר האתיופי, זה נכון.
מנואל טרכטנברג: באותו שלב, אתה יודע ,זה לא היה נראה על פניו כיעד שהוא מול האחרים.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את האמת.
מנואל טרכטנברג: כנראה שיש גבול כמה אתה יכול לעשות.
מנואל טרכטנברג: כיום זה ברור לחלוטין שהנושא של הנגשת השכלה גבוהה למגזר – אני לא אומר למגזר – לבני העדה האתיופית, זה צריך להיות - - -
מירב בן ארי: לצעירים יוצאי אתיופיה.
מנואל טרכטנברג: זה יעד לאומי ממדרגה ראשונה, שצריך לבוא לידי ביטוי בתכנית החומש.
מנואל טרכטנברג: שם צריך להפנות את המאמצים ומשרד הקליטה צריך להיות שותף לזה, כי לא יכול להיות שלאורך זמן התמיכה תהיה מפוצלת וסוף הסטודנטים יפלו בין הכיסאות.
מרדכי יוגב: שאלה קצרה מאד לי אליך, לפני שאתה הולך.
מרדכי יוגב: מתוך ועדת הקליטה ומתוך דברים אחרים מצאנו שגם מספרים קטנים, השווה שר הקליטה כרגע את קליטתם של בני המנשה גם ל-15 שנה להכרה בהם כעולים.
מרדכי יוגב: הוא רצה להמשיך להצעת הממשלה אבל הוא עוד לא הגיע, להשוות את כל תנאי בני המנשה לתנאי עולי אתיופיה, כי הדברים מאד דומים.
מרדכי יוגב: אז זה בעשרות, זה בבודדות.
מרדכי יוגב: אני מציע שבשביל שלא נגיע לדור שני ושלישי גם בבני מנשה, שבסיכום נכליל את זה לבני העדה האתיופית ולבני המנשה.
מרדכי יוגב: זה נראה לי נכון, לגבי מה שאתה יזמת, חרדים וערבים.
אברהם נגוסה: גם לאלה שעלו מתימן.
מרדכי יוגב: וגם מתימן.
מרדכי יוגב: וזה בבודד.
מרדכי יוגב: הלוואי ויהיה אחד שיוביל את כל העדה.
ענת ברקו: אני צריכה ללכת.
מרדכי יוגב: מיכל, אנחנו נשמח לקבל את התשובה שלך.
מרדכי יוגב: נשמע עוד רגע גם את חברת הכנסת ענת ברקו ונשמע אותך.
מרדכי יוגב: כן, ענת.
ענת ברקו: מה שאני רוצה לומר, שהמרכז הזה אני חושבת שהוא דוגמא של קטר שהוא מכפיל כוח, שהוא משנה חיים של אנשים.
ענת ברקו: כי גם הקליטה שלהם בצבא בסופו של דבר, ברגע שהם באים עם תואר אקדמי במקצועות ההנדסה והם הופכים להיות קצינים, זה שם אותם במקום אחר, גם במובן שחלקם נשארים בצבא, במערכת הביטחון.
ענת ברקו: יש להם עוד אופציות לתעסוקה, שזה מקצועות שהם מאד נדרשים בצבא ומעבר לזה, כשחוזרים - זה מאד ויזואלי – כשחוזרים לשכונה עם הדרגות ועם הסטאטוס הזה, זו מהפכה.
ענת ברקו: ולכן צריך לעשות הכל, הכל, הכל, כדי לתת כמה שיותר.
ענת ברקו: אני ממש לא מבינה איך עד כה לא הכירו בבני העדה באמת ככאלה שצריך גם לתת להם איזו שהיא העדפה מתקנת ורק למגזר החרדי והערבי.
ענת ברקו: זה לא ברור לי.
ענת ברקו: ואז אנחנו באמת מקבלים את גלי האלימות ואת הזעם הזה, שהוא בחלקו הגדול מוצדק.
ענת ברקו: לכן אני באמת חושבת ואני מניחה שיש תכניות רצף יחד עם צה"ל, נכון?
ענת ברקו: ואם אפשר לפתוח את זה עוד או להרחיב את זה, אנחנו נשמח גם בחוץ וביטחון לבדוק מה אנחנו יכולים לעשות, כי זה פותח אפשרויות אדירות מבחינת תעסוקה וגם הקטע של הביטחון, של המעמד ושל ההתייחסות החברתית, הופך להיות הרבה יותר ברור.
ענת ברקו: שרתו בצבא כקצינים, יוצאים לאזרחות, זו אמירה חברתית שהיא מאד מאד משמעותית.
ענת ברקו: לגבי מעונות הסטודנטים זו בעיה כואבת.
ענת ברקו: אני מסכימה עם חברתי מירב.
ענת ברקו: זו בעיה כואבת בכל מוסדות הלימוד האקדמיים.
ענת ברקו: מדינת ישראל קשה בלתת מענה לדיור באמת במחיר סביר לסטודנטים, שגם כך עובדים יום וליל כדי להתפרנס, כדי לשלם שכר לימוד שהוא גבוה, וצריך לדעתי לחשוב על משהו מערכתי.
מרדכי יוגב: אני מוכרח לציין מידע אישי שיש את עמידר היום גם עם הפנים לסטודנטים, אבל אני לא יודע איפה זה עומד כרגע בין יושב ראש עמידר לשר הבינוי והשיכון.
מרדכי יוגב: אבל אני מודה שזו איזו שהיא פרצה שאפשר לבדוק אותה.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר לך, חברת הכנסת ענת ברקו לפני מיכל, שבוועדת העלייה והקליטה בשבוע שעבר בראשות חבר הכנסת אברהם נגוסה, זעקתי את הזעקה שלך כלפי המל"ג - שלא פה ואני אזכיר אותם עוד פעם ולא לטובה – שהם אמרו שהם חושבים על זה.
מרדכי יוגב: שאלתי אותם כמה זמן כבר עולי אתיופיה בארץ, אמרו 30 שנה.
מרדכי יוגב: אז הם חושבים על זה.
ענת ברקו: חמור מאד.
מרדכי יוגב: ביקשתי שוועדת המעקב - - -
ענת ברקו: וזה לא עבר להם בראש.
ענת ברקו: ובטח החתך הסוציו אקונומי הצביע על זה כבר הרבה קודם לכן.
ענת ברקו: איך אפשר להתעלם מהאוכלוסייה הזאת כל כך הרבה שנים?
מרדכי יוגב: ביקשתי - ואני לא הייתי בקצה, כי נדרשתי לרוץ לוועדות נוספות – מחבר הכנסת נגוסה שיתאם את ועדת המעקב בזמן קצר ביותר, אבל פה אולי נצטרך יותר את מיכל.
<מיכל גלברט: מיכל גלברט מאגף התקציבים במשרד האוצר.
<מיכל גלברט: אז ראשית אני אתייחס לנושא של יוצאי אתיופיה.
מרדכי יוגב: השאלה המרכזית אלייך היא השאלה של המימון של המעונות, כפי שעלה בסוף, אבל לפני כן, כלל שאלת יוצאי אתיופיה ואולי גם ראייה כוללת יותר של התכנית.
מרדכי יוגב: אמנם חסר פה את המל"ג וזה ביחד, אבל ראייה כוללת לגבי ההתייחסות לעולי אתיופיה לפי כל התכנית שנקבעה.
<מיכל גלברט: אז ראשית אני אגיד שאני מאד שמחה על התכנית של מכון לב וכמובן שמענו עליה הרבה דברים טובים, כמו גם במוסדות אחרים שמתקיימות מספר תכניות לשילוב יוצאי אתיופיה וזה נושא שהוא באמת חשוב מאין כמוהו ואני שמחה שבאמת עכשיו, במסגרת גיבוש תכנית החומש – וכאן אני אגיד דווקא לשבחי הות"ת, למרות שהם לא נמצאים כאן – שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא ועד כה הדיונים ממש מתקדמים באופן חיובי ובין השאר התכנית תעסוק גם בשילובם של יוצאי אתיופיה, וזה כולל תכנית הוליסטית שאני לא אוכל כרגע ממש לפרט את כל המרכיבים בתקצוב, כי זה עדיין נמצא בבניה, אבל זה כן הולכת להיות תכנית הוליסטית, שתיגע גם במכינות, בסיוע במהלך המכינות, במעטפת אקדמית וחברתית.
<מיכל גלברט: סיוע לאורך כל התואר, סיוע בהשמה בסיום התואר וכמובן בסנכרון ובשיתוף עם מינהל הסטודנטים.
<מיכל גלברט: חשוב לי לציין שכבר היום כל סטודנט אתיופי במדינת ישראל מקבל שכר לימוד מלא לאורך כל שנות התואר.
<מיכל גלברט: חשוב לדעת ולציין את זה.
<קריאה: ובנוסף לזה גם תואר שני.
<מיכל גלברט: וגם תואר שני.
<מיכל גלברט: תואר ראשון ותואר שני.
<מיכל גלברט: אני מניחה שזה פרט שלא כולם מכירים אותו.
אברהם נגוסה: לא, לא, זה ידוע, אבל אנחנו לא מדברים על עניין המלגות.
אברהם נגוסה: אמרתי גם קודם, אפילו מי שנולד פה מקבל את זה.
אברהם נגוסה: זה טוב.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו עמדנו על זה שצריך להישאר במינהל הסטודנטים וזה ברור.
אברהם נגוסה: צריך להפריד בין הנגשה למלגות.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על כך שהמל"ג - - -
<מיכל גלברט: נכון.
<מיכל גלברט: אז אנחנו מדברים על מסגרת הרבה יותר הוליסטית ואנחנו בונים את התכנית גם בשיתוף עם משרד ראש הממשלה ונעזרים גם בגורמי מקצוע בשביל באמת להבין בדיוק את החסמים ואיך אפשר להתגבר עליהם בצורה הטובה ביותר.
מרדכי יוגב: אז תגידי לנו מתי.
<מיכל גלברט: ואנחנו מקווים שהתכנית תתחיל בתשע"ז, כלומר, עם תחילת - - -
מרדכי יוגב: אתם רואים אותה נכנסת לתוך תקציב 2017-2018 שמתגבש כעת?
<מיכל גלברט: זו הכוונה.
מרדכי יוגב: זאת אומרת שאם אנחנו רוצים לראות אותה, מה התאריך שאנחנו מדברים?
מרדכי יוגב: חודש?
מרדכי יוגב: חודש וחצי?
<מיכל גלברט: אני לא יכולה להתחייב כי זה הכל תלוי מתי תיסגר התכנית הרב שנתית שאני לא יכולה לציין איזה שהוא תאריך.
מרדכי יוגב: כי התקציב ייסגר תוך חודש-חודש וחצי.
<מיכל גלברט: כעיקרון, אנחנו מקווים שהתכנית תיסגר עם דיוני התקציב וזה ילך עם הדברים יד ביד, ככל שהתקציב יעבור בכנסת.
<מיכל גלברט: כלומר, לא משהו שאני יכולה להתחייב לגביו על תאריך, אבל - - -
מרדכי יוגב: אבל זה משהו שהמל"ג צריך להציג את התכנית שלו בתוך חודש-חודש וחצי, אחרת הוא לא יהיה בשורות התקציביות.
<מיכל גלברט: לא בהכרח.
<מיכל גלברט: כלומר, אם אנחנו בונים איזו שהיא מסגרת כללית באיזה שהוא תקציב כולל ואחר כך זה יורד לרמת הפרט, אז זה גם אפשרי.
<מיכל גלברט: נעשה כל מה שניתן בשביל לצאת לדרך עם התכנית בתשע"ז.
<מיכל גלברט: זו הכוונה גם שלנו, גם של הות"ת ובנושא הזה אנחנו באמת מתוך ראייה שגם הנושא של שילוב חרדים, גם שילוב בני מיעוטים וגם יוצאי אתיופיה, ושילוב נשים גם - - -
מרדכי יוגב: אני מבקש שגם אצלך, כשאת באה לדיונים שלנו, תדברי על מה שאנחנו נבקש פה, על שילוב עולים מארצות רווחה או מצוקה.
מרדכי יוגב: בעניין הזה אנחנו בוועדה אמורים מפה לצאת לישיבה שאני אאלץ לא להיות בה, למרות ש - - -
<מיכל גלברט: אני אלמד יותר את הנושא.
<מיכל גלברט: אני לראשונה שומעת עליו.
מרדכי יוגב: גם כשמגיע להנה נער מאוקראינה עם המזוודה של אמא שלו ואין לו מאחוריו לא בנק ולא הורים שיכולים לתמוך, הראייה צריכה להיות כוללת, עניינית, של ועדה שתדע להגיד הילד הזה הגיע לפה בחמישית, או בשישית, או בשביעית.
מרדכי יוגב: אין לו שום סיכוי להגיע לאקדמיה אם לא יידעו להכליל אותו, ולא רק זה, או רק זה.
מרדכי יוגב: זו אוכלוסייה מאד מאובחנת, אני שמח.
מרדכי יוגב: זה חשוב, אבל שההחלטה לא תהיה כזאת שאחריה צריך לרוץ על החלטות נוספות.
מרדכי יוגב: ואני אומר לך שלפני שנה עלו לפה 31,400, היה צפי ל-40,000.
מרדכי יוגב: אנחנו לא עומדים בצפי הנמוך של 33,000, אלא רק במימון של 62% שלו ואנחנו נכשלים בקליטה.
מרדכי יוגב: ובין היתר הנערים שעולים באזורים האלה של גילאי 13-14 אל ה-18, לא מצליחים.
מרדכי יוגב: לא להיקלט בצה"ל ולא באקדמיה וזה שובר גם את הדורות הבאים אחריהם וגם את הוריהם.
מרדכי יוגב: תשימו את זה עם ראייה כוללת לאותם עולים שעולים ללא גב, מכל היבט.
מרדכי יוגב: הנער בכפר הנוער, נעלה, הראייה הכוללת.
מרדכי יוגב: העדה האתיופית צריכה לתת דוגמא, כמו שאמרתי פה, אותן בעיות למנשה או לתימני הבודד מתוך ה-19 שייכנס.
מרדכי יוגב: זה לא בגלל שהחלטנו על אתיופיה, אז התימני – אני צריך בשבילו אתגר חדש.
<מיכל גלברט: אני חושבת שבשנים האחרונות באמת חל שינוי תפיסה מאד משמעותי לגבי כל נושא ההנגשה ובאמת כל הגופים בשיתוף פעולה גם בין משרדי הממשלה, פועלים בשביל להגביר את הנגישות ואני חושבת שגם רואים את התוצאות בשטח, כי איפה שבאמת חלה התערבות, גם - - -
מרדכי יוגב: תשובתך על המעונות.
<מיכל גלברט: לגבי המעונות: אז כמובן את הנתונים הכלליים אתם מכירים, שמשרד האוצר כבר הקצה עד היום 260 מיליון שקלים וגם התחייב להקצות 120 מיליון שקלים נוספים, ברגע שייצאו ה-260 מיליון שקלים, וזה בא לתקצב כ-15,000 מיטות ברחבי הארץ למוסדות להשכלה גבוהה.
<מיכל גלברט: למכון לב באופן ספציפי אושרה יציאה לדרך עם 275 מיטות, בתמיכה ממשלתית של למעלה מ-8 מיליון שקלים.
<מיכל גלברט: ככל הידוע לי - - -
מרדכי יוגב: 270 מיטות?
<מיכל גלברט: 275.
<מיכל גלברט: זה לפי הדיווח שאני קיבלתי.
<מיכל גלברט: ככל הידוע לי המוסדות יכולים לפנות היום לות"ת בבקשה למתן אשראי והפניה באמת נעשית על ידי הות"ת ולאחר בדיקה והמלצה של החשבת של ות"ת.
<מיכל גלברט: בעצם הבקשה מגיעה לוועדה מקצועית במשרד האוצר, שכוללת נציגים מהחשכ"ל, מאגף התקציבים.
<מיכל גלברט: כלומר עד היום הנושא היה - - -
מירב בן ארי: כן, ואני חייבת לומר לך, כי עברנו את הוועדה הזאת.
מירב בן ארי: יכולתם ואני אומר לך, לא לעשות את הוועדה הזאת.
מירב בן ארי: שנים.
מירב בן ארי: למה ועדה?
מירב בן ארי: למה עוד ועדה ועוד ועדה.
מירב בן ארי: יש פנייה של המכללה.
מירב בן ארי: הות"ת גם ככה מוות בייסורים.
מירב בן ארי: דרך הות"ת, ואז יישב מנכ"ל המשרד ויאשר.
מירב בן ארי: למה צריך עוד ועדה?
מירב בן ארי: לקח לי חודשיים לכנס אותה.
מירב בן ארי: חודשיים.
מירב בן ארי: רק בשביל שארבעה אנשים יבואו, שהם עובדים באוצר.
<מיכל גלברט: זה היה בנושא - - -
מירב בן ארי: תאמיני לי, אם לא הייתי באמת, ואני גם מודה, אני מכירה את המנכ"ל היטב ואני גם אמרתי לו את מה שאני חושבת על זה ואני אומרת – גם אם העשייה שלי – סתם, עוד ועדה.
מירב בן ארי: בשביל מה?
מירב בן ארי: זה לא אדם מן היישוב.
מירב בן ארי: זו מכללה עם סטודנטים.
מירב בן ארי: עוד פעם תכנסי ועד שהם באים וזאת בחו"ל.