GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הודיה טלקר: יצאתי אתמול.
יעקב מרגי: מי מנהלת בית הספר שלך?
<הודיה טלקר: היא פרשה עכשיו.
<הודיה טלקר: יפעת עמית.
<הודיה טלקר: אני יושבת ראש מועצת התלמידים והנוער במחוז צפון.
<הודיה טלקר: חשוב לי להתייחס קודם כל לנקודה שראשיד העלה.
<הודיה טלקר: יש כאן היום מהמועצה המחוזית של צפון כמה נציגים, אני והדר מהמגזר היהודי, את ואליד שהגיע עכשיו מפקיעין מהמגזר הדרוזי וראשיד מהמגזר הבדואי.
<הודיה טלקר: שלושת המגזרים עובדים ביחד בצורה מדהימה.
<הודיה טלקר: אתם מוזמנים לבוא ולראות.
<הודיה טלקר: כל העולם הזה של השיח של בידול בין מגזרים, נעלם וזה מדהים.
<הודיה טלקר: מישהו אמר כאן משפט כמו אתם לומדים מאתנו, אז אני מצטערת להיות קצת חצופה אבל לנו יש אמנה שעל פיה אנחנו נוהגים.
<הודיה טלקר: היו בה ארבעה ערכים והשנה הוספנו עוד ערך אחד – מעורבות, ייצוגיות, כבוד הדדי, אחריות ואמינות.
<הודיה טלקר: אלה חמישה ערכים שמנחים אותנו ומתווים את הדרך שלנו.
יעקב מרגי: אני מזמין אותך לשאול אותנו המבוגרים האם אנחנו לומדים מכם.
<הדרה רוזנבלום: דרך אגב, כשהם עשו את האמנה, אני שלחתי לכל חברי הכנסת שיענו אם הם מקבלים את זה ורק שניים ענו לי ואמרו שעוד לא הגיע הזמן.
<קריאה: צריך לשאול אם אנחנו מיישמים את זה.
<הודיה טלקר: אני לפחות הולכים למקום הטוב, למקום האנושי.
<הודיה טלקר: חשוב לי להעלות כאן עוד נקודה וזה הסיפוק והעצמה אישית שמקבל כל תלמיד שנכנס למועצת התלמידים, בין אם בית ספרית, בין אם ארגונית או רשותית או מחוזית או פורום או אזורית או ארצית.
<הודיה טלקר: יש כאן העצמה מדהימה.
<הודיה טלקר: אתה קודם כל מציע את עצמך וצריך להיות מוכן לתת מעצמך במאה אחוזים לאיזושהי מסגרת שמאוד מעצימה.
<הודיה טלקר: אנחנו מקבלים הרבה בחזרה, גם אם זה הקשר החברי וגם אם זאת העצמה אישית והיכולות שאנחנו מפתחים כאן.
<הודיה טלקר: אגב, חבר הכנסת מאיר כהן אמר שחברי הכנסת מתחלפים, ואני אאלץ לצאת עוד כמה דקות כדי להספיק להגיע לקריית שמונה בשעה 5:00 אבל חשוב לי להבהיר שהמסגרת הזאת היא מסגרת חשובה שנותנת לנו מקום לשים את עצמנו על המפה.
יעקב מרגי: מיכל, תציגי את עצמך.
<מיכל אברהם: עד לאחרונה חברת מועצת העיר ויושבת ראש הוועדה לקידום מעמד הילד ברעננה וגם מורה ואימא לשלושה ילדים.
<מיכל אברהם: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות.
<מיכל אברהם: דווקא מהמקום של משרד החינוך.
<מיכל אברהם: היות והתהליך מתחיל בגיל הצעיר ביותר ובעצם אנחנו יוצקים את היסודות לקבל אחר כך תלמידים שיהפכו להיות אזרחים שמובילים שינוי כמו שצריך, לצערי הרבה פעמים תהליך הבחירה עליו דיברת בהתחלה נעשה כמבחן סוציומטרי אצל הילדים ואז אנחנו רואים הרבה פעמים בגילים הגדולים יותר הימנעות מלהצטרף ולהשתתף.
<מיכל אברהם: הייתי שמחה אם יצאו הנחיות יותר ברורות איך להוביל את התהליך.
<הדרה רוזנבלום: הם לא צריכים לעשות סוציומטרי.
<מיכל אברהם: אני רק מעלה נקודה שלצערי אנחנו פוגשים אותה לא פעם.
<מיכל אברהם: נקודה שנייה.
<מיכל אברהם: היות והתהליכים האלה מאוד חשובים, האם יש מדד הערכה לבתי ספר ותגמול של בתי ספר על בסיס הפעילות של מועצת התלמידים.
<מיכל אברהם: נקודה שלישית ואחרונה לגבי הרשות המקומית.
<מיכל אברהם: דיברתם על ניהול קונפליקטים אחר כך.
<מיכל אברהם: הרעיון והמטרה היא להיכנס בתהליך קבלת ההחלטות ולא לאחר מכן.
<מיכל אברהם: גם ברשויות המקומיות יש ועדות בנושאים שונים ומרובים ויש לכם מקום בוועדות המקומיות ושם מתקבלות ההחלטות ברמה העירונית.
יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו, את צודקת.
יעקב מרגי: עולה גם סוגיית ועדת חינוך מוניציפאלית.
יעקב מרגי: עולה השאלה אם אין מקום לנציגות של הורים.
<קריאה: יש להם נציגות.
יעקב מרגי: אנחנו בעידן דמוקרטי וחשובה לנו הדמוקרטיה והשקיפות, השאלה אם אין מקום לתלמידים.
<קריאה: גם להם יש.
יעקב מרגי: אני רק שואל עכשיו.
יעקב מרגי: אין מקום לקבל החלטות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, רצית לומר משהו?
יעקב מרגי: זה שכרו של מי שמגיע מאוחר.
מסעוד גנאים: הגעתי לכאן לפניך אבל עזבתי.
יעקב מרגי: כשעוזבים, מתחילים מחדש.
מסעוד גנאים: אני חושב ולפי דעתי הישיבה הזאת היא מהחשובות ביותר משום שהמטרה של מערכת החינוך בסוף, מהי?
מסעוד גנאים: בסוף היא לבנות את האדם שעכשיו הוא תלמיד אבל בעתיד הוא אמור להיות מאלה הבונים את החברה, מנהיגיה ובוניה.
מסעוד גנאים: לכן דמות האדם, היא בסוף המטרה של מערכת החינוך.
מסעוד גנאים: לכן מועצת התלמידים, התפקיד שלה לתת לתלמידים את התפקיד החשוב שלהם, לתת לתלמידים להשתתף בחיי בית הספר כך שדרכו יתאמנו איך להשתתף בחיים הפוליטיים, החברתיים.
מסעוד גנאים: בית הספר אינו בועה סגורה אלא הוא חלק מהסביבה, הוא חלק מהקהילה, ולכן התלמיד צריך להיות חשוף למה שיש בחברה כולה.
מסעוד גנאים: הכתובת של הדיון היא קישוט או מה, וזה משום שיש מנהלי בתי ספר, לצערי הרב, שרוצים שמועצת התלמידים רק תהיה קישוט והיא לא שותפה אמיתית אם זה בבניית החוקה, אם זה בחיי היום יום של בית הספר.
מסעוד גנאים: אנחנו צריכים לתת תמיכה ועידוד לתלמידים להשפיע גם על חיי בית הספר ושלא רק יהיו קישוט או חותמת גומי.
יעקב מרגי: רבותיי, תאמינו לי שהייתי רוצה לתת לכל אחד ואחת את זכות הדיבור, אבל אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
יעקב מרגי: אני רוצה הפעם לחרוג ממנהגי.
יעקב מרגי: לא כתבתי סיכום.
יעקב מרגי: אחרי שמאיר כהן יאמר משפט אחרון, אני אתן ליושב ראש מועצת התלמידים הארצית לומר את סיכום הדיון.
יעקב מרגי: אני מסמיך אותו לעשות כן.
יעקב מרגי: זאת הסמכה של הוועדה.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני שמח שיזמנו והפגישה הזאת יצאה לפועל.
מאיר כהן: אני רק מאוד מקווה בהמשך הדברים שלך, חבר הכנסת גנאים, וראש עיריית אבו גוש ומהניסיון שלנו, זה יכול להיות פורום כאן אצלך אדוני היושב ראש בוועדה שיתכנס מדי פעם, ידון ויקבל החלטות לגבי אירועים קשים מאוד שמתרחשים היום.
מאיר כהן: כמנהל בית ספר אנחנו יודעים מה רמת האלימות היום בתוך מערכות החינוך שלנו.
מאיר כהן: אני חושב שזה המקום, זה הפורום, ואני מעריך מאוד כשבאים לכאן תלמידים.
מאיר כהן: אני מסכים אתך חבר הכנסת גנאים.
מאיר כהן: זה יוצר דופן שיושבים תלמידים בכנסת ישראל ביחד עם יושב ראש הוועדה ודנים ומקבלים החלטות.
מאיר כהן: לעתים החכמה לא נמצאת אצלנו הנבחרים או המבוגרים אלא לעתים הפתרונות נמצאים בידיהם של הילדים וחשוב שהם יבואו לכאן עם פתרונות.
מאיר כהן: זה יהפוך אותם למערכות הרבה יותר יעילות וזה יסתור את מה שאני אמרתי, את המציאות שאני תיארתי, שלא רק התהליך הדמוקרטי הוא החשוב אלא גם חיים כחיים דמוקרטיים בתוך בית הספר.
מאיר כהן: אני מודה לך על מה שאתה עושה.
יעקב מרגי: אין ספק שתרומתך רבה והניסיון שלך מטביע חותם בדיונים.
יעקב מרגי: חנן לא תיאם אתי.
יעקב מרגי: אני לוקח הימור כי אני לא יודע מה ההחלטה שהוא הולך לקבל.
יעקב מרגי: אנחנו סומכים עליו.
<חנן יזדי: אני רוצה לקשר למה שנוי אמרה.
<חנן יזדי: נוי נתנה כאן דוגמה לשיתוף פעולה, לאיגום משאבים, גם של המורים, גם של התלמידים, גם של ההורים, גם של בית הספר בכלל כמקום שאמור להיות הבית של הקהילה, הבית של הקהילה הקרובה, הבית של התלמידים והמורים.
<חנן יזדי: אני רוצה דווקא לצאת מכאן בקריאה להמשיך לקיים את הפורומים האלה בבתי הספר, גם מבחינת שיתוף הפעולה בין המנהלים לתלמידים, להורים, וגם לערב את מחלקות החינוך ואת מחלקות הנוער.
<חנן יזדי: אני חושב שכאשר אנחנו ניצור כאן את השיח הזה ואת הישיבה הזאת סביב שולחן אחד בבתי הספר, לאו דווקא כאן בכנסת, אנחנו נגיע לתוצאות להן אנחנו מצפים ונגיע בעצם לשותפות אמיתית בהנהגה.
<חנן יזדי: נכון להיום באמת מועצות התלמידים והנוער נמצאות במקום טוב ולא בושה להגיד את זה.
<חנן יזדי: יש לנו לאן לשאוף, יש לנו עוד לאן להגיע, אנחנו תמיד מתפתחים.
<חנן יזדי: הנוער הוא נוער דינאמי והתלמידים הם תלמידים שרוצים להתקדם והתפקיד שלנו כמועצות תלמידים הוא להמשיך ולשאוף גבוה ולהגיע למטרות האלה.
<חנן יזדי: יש לנו כאן את הפורומים השונים, את הארגונים השונים ואני רוצה לקרוא להם להיכנס לבתי הספר, תערבו את מועצות התלמידים, תדרשו את זה כך שהדרישה תבוא גם מכם, מוועדי ההורים, מהפורומים השונים, מארגוני המורים שאמרת שלצערי הם לא כאן.
יעקב מרגי: אבל המורים באו.
<חנן יזדי: כן חשוב שגם הקריאה תבוא מכם.
יעקב מרגי: המורים מגיעים לדיון.
יעקב מרגי: הארגונים לא הגיעו וזאת הייתה המחאה שלי.
<חנן יזדי: אני רוצה להודות.
<חנן יזדי: תודה על ההזדמנות.
<חנן יזדי: אני רוצה להודות לך יושב ראש הוועדה חבר הכנסת מרגי, אני רוצה להודות לך חבר הכנסת מאיר כהן, אני רוצה להודות גם להדרה, האימא שלנו, על כל התמיכה ועל כל העזרה.
מאיר כהן: ולענת כנפו ולאפרת מוזס.
<חנן יזדי: הייתי עובר כאן על כולם אבל לצערי אין לי זמן לעשות זאת.
<חנן יזדי: תודה לוועדה.
<חנן יזדי: אני גם שמח לראות שכל כך הרבה אנשים הגיעו ונרתמו להגיע ביום הזה.
<חנן יזדי: תודה רבה ואני מקווה שזה יקרה יותר.
<ענבל הדס: אם אפשר לישיבה הבאה להביא נציגים מהיסודי, אני אשמח.
<ענבל הדס: יש לי ילדים שיודעים איך להתבטא יפה מאוד.
יעקב מרגי: את זוכרת מה אמרתי למלווה מלוד?
יעקב מרגי: אצלי ברוך אומר ועושה.
יעקב מרגי: כמו שנתתי לו לסכם, אני מבקש ממך ליזום, לפנות אלינו לוועדה וזאת תהיה יוזמה שלך.
יעקב מרגי: תפרטי את הדברים כמו שעשה חבר הכנסת מאיר כהן שיזם ותראו אינטראקציה חיובית.
יעקב מרגי: כנ"ל גם כאן.
יעקב מרגי: אין בעיה לקיים את זה.
<קריאה: יש גם את השדולה שחבר הכנסת מאיר כהן מקים היום שהיא נועדה כדי להמשיך את הדיונים האלה ולהמשיך את השיח.
יעקב מרגי: אין לי ספק שאם חבר הכנסת מאיר כהן מלווה את זה, זה יביא תוצאות ופירות.
יעקב מרגי: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: היום ה-27 ביולי 2016, כ"א בתמוז התשע"ו.
יעקב מרגי: על סדר היום אישור דמי ביטוח אחידים ודמי עמילות מרביים, לפי סעיף 6(ד1), לחוק לימוד חובה (בכפוף לכניסת החוק לתוקף(.
יעקב מרגי: אתם מבינים את ההערה בסוגריים, כי זה היה רק אתמול ואני לא יודע אם יבשה הדיו.
יעקב מרגי: יש לנו בפנינו את המלצת השר שבעצם היא קביעת השר שמודיע לנו שדמי הביטוח האחידים שייגבו מההורים יהיו 49 שקלים, סך שלושה אחוזים, פלוס מע"מ כחוק שמבטח יהיה רשאי לשלם לסוכני הביטוח בעד התיווך לעניין הביטוח.
יעקב מרגי: הוא מבקש את אישור הוועדה.
יעקב מרגי: כמה הייתה העמלה בשנה שעברה?
<זאב גולדבלט: עשרה אחוזים.
<זאב גולדבלט: ירדנו.
<זאב גולדבלט: אם תשלומי ההורים בכלל ירדו באותה רמה, אנחנו נהיה מאושרים.
<קריאה: יבוטלו.
<קריאה: לא ירדו.
<זאב גולדבלט: ירדו בשלב ראשון.
<זאב גולדבלט: בישיבה, ואחרי כן גם במפגש המצומצם יותר שבוצע כאן בוועדה, הנחית את כל השותפים – ואני בכוונה אומר שותפים כי אני רואה גם את משרד החינוך, בעיקר את מרכז השלטון המקומי, ואת פורום ועדי ההורים היישוביים כשותפים למהפכה שאתה הובלת – שהמספר שעליו יומלץ לשלם, נגיע אליו בהסכמה.
<זאב גולדבלט: אני מקווה שאני מביע כאן את הרוח שאתה הפגנת באותה ישיבה.
יעקב מרגי: אמרתי תתאמו ביניכם ותגיעו להסכמה.
<זאב גולדבלט: בפועל, לא מתוך כוונה רעה כפי שאני הבנתי בדיעבד, לא מתוך כוונה רעה, אבל בפועל המסמך הועבר למשרד החינוך, לא רק שלא בצורה מתואמת אתנו, ודאי לא במספרים, אלא אפילו ללא ידיעתנו, אפילו בלי שאנחנו מכותבים לידיעה.
<זאב גולדבלט: כלום.
<זאב גולדבלט: זאת אומרת, לא מספרים, לא התוכן וגם לא בפרוצדורה ועל זה אני מוחה.
<זאב גולדבלט: אבל מכיוון שזה הצעד הראשון לשותפות ארוכת טווח, אנחנו מוחלים על זה ואנחנו מקווים שזאת התחלה אולי צולעת אבל חיי נישואין מאושרים.
<זאב גולדבלט: לגבי המהות, סמדר תתייחס.
יעקב מרגי: בדרך כלל כשאתה ממכרז משהו, מוציא סוגיה למכרז, אתה לא יודע את הסכום.
יעקב מרגי: אתה יכול לקבוע סכום מרבי, אתה יכול לקבוע סכום מינימלי בידיעה שמי שייתן שירות כזה שמצופה מהמכרז בשיעור נמוך יותר, לא יכול להביא אותו בצורה מיטבית.
יעקב מרגי: במקרה הזה מי שחוקק את החוק לכתחילה, נותנים לשר לקבוע את הסכום המרבי אבל זה הסכום שאף אחד לא יורד ממנו.
יעקב מרגי: אני מקווה שבמכרז יהיו כמה חברות ביטוח הוגנות שייתנו פחות מזה.
יעקב מרגי: הנאיביות ממני והלאה.
<קריאה: לא פחות.
<קריאה: זה מכרז הפוך.
<זאב גולדבלט: תמורת אותה פרמיה, סכום הביטוח יגדל.
יעקב מרגי: אני מקבל את המחאה שלך.
יעקב מרגי: כל המהלך הזה לא היה קורה אם לא היה מהלך של שיתוף פעולה, לחץ שלכם, נכונות של מרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: לצערי הרב האוצר לא רצה לרקוד אתנו טנגו וברח מזה בקטע הזה והשלטון המקומי קפץ לזה.
יעקב מרגי: זה סיפור לא קל.
יעקב מרגי: יכול היה להשאיר את זה בידי הרשויות ואנא אנחנו באים, היינו מתמודדים השנה עם מציאות כי אף אחד בסוף לא רוצה להשאיר את הילדים בלי ביטוח תאונות אישיות.
יעקב מרגי: אני יכול לנחם אותך בנחמה פורתא, שאנחנו אמנם פורמלית יוצאים לפגרה בעוד שבוע, אבל אנחנו מתחילים לעבוד על הצעת החוק לה התחייבנו.
יעקב מרגי: מנכ"לית משרד החינוך הצהירה כאן בוועדה שהיא תתמוך בו ואני יכול לומר שבשיחת פרוזדור – שבדרך כלל לא מצטטים אותה, אבל במקרה הזה כן אומר – אין ספק ששר החינוך בנט אמר לי שהוא מבקש ממני לקדם את הצעת החוק עליה דיברנו.
יעקב מרגי: אמנם יש את אותה הצעה להצעת החוק שהגשתם לנו הפורום, אבל היא מאוד מורכבת ומסובכת.
יעקב מרגי: אנחנו נצטרך להתכנס ולשבת - נתאם זאת יחד עם משרד החינוך ומשרד האוצר, ונצטרך לגייס את המוסד לביטוח לאומי בקטע הזה שזה סיפור לא קל כי הם לא אוהבים לקבל מטלות גבייה נוספות – אבל נעשה זאת.
יעקב מרגי: נתמודד עם זה.
<סמדר סגל: יושבת ראש ועד הורים עירוני בנתניה, חברה בפורום ההורים הארצי.
<סמדר סגל: אני רוצה להתחבר למה שאמרת.
<סמדר סגל: הרבה בזכותך, איכשהו נתת איזושהי הוראה שאנחנו יחד עם השלטון המקומי נשב ויחד עם משרד החינוך ונגיע להחלטות משותפות.
<סמדר סגל: מתוך המקום הזה, ובאמת, הבקשה שלך ירדה לשטח ואנחנו באמת למדנו לשבת ולדבר האחד עם השני, אני כנציגת הורים לא מרגישה שאנחנו הצלחנו לקבל את הסכום.
<סמדר סגל: אנחנו כיוונו ללא יותר מארבעים שקלים ונכון לעכשיו אנחנו מדברים על 49 שקלים.
<סמדר סגל: נכון שזה הרבה פחות מ-75 שקלים.
<סמדר סגל: למה אני בכל זאת אומרת את זה.
<סמדר סגל: כי אני כבר מכוונת לשנה הבאה ואני מבקשת שכמו שהתחלנו את המסע הזה ואתה בעצם חייבת אותנו לשבת ביחד, תעשה בדיוק את אותו הדבר עכשיו ותחייב אותנו להמשיך לשבת ביחד כאשר השינוי היחיד שיהיה, והוא שינוי מאוד גדול, זה שמשרד החינוך ייקח יועץ ביטוח מטעמו, בנוסף השלטון המקומי ייקח אקטואר ואז לא נעבוד על ניחושים.
<סמדר סגל: לא יהיו לנו את הניחושים של דף עמדה שיכול להיות שייתנו לנו או לא יכול להיות שייתנו לנו.
<סמדר סגל: יהיה לנו איש מקצוע שיבוא ויגיד שסמדר צודקת, שאפשר גם פחות מארבעים שקלים.
יעקב מרגי: גם אם אלה ארבעים – למה אלה ארבעים, גם אם אלה שישים – למה אלה שישים.
<סמדר סגל: אני מדבררת בשיא הרצינות.
<סמדר סגל: עד לרגע זה אין שום ביטחון ש-49 שקלים הוא הסכום הנכון עבור סכומי הביטוח.
<סמדר סגל: אלה הכול ניחושים.
<סמדר סגל: זה נכון שזה הרבה פחות מ-75 שקלים כפי שהיה לפני כן, אבל אם עשינו כזה תהליך ונפגשנו כל כך הרבה פעמים, אם אנחנו כבר בתוך התהליך הזה, למה שכבר לא נוציא גם את המחיר הטוב?
<סמדר סגל: הפכנו פוליסה, אנחנו מנסים להעיר את השוק, אני פונה אליך כמי שמקושר לפנות ולהפעיל קשרים ולפנות לכל חברות הביטוח שייקחו את המכרז הזה.
<סמדר סגל: יש לי אלה אליכם.
<סמדר סגל: מכרז, כשהיום חברת ביטוח מורידה מכרז, היא צריכה לשלם כסף כדי לקנות את המכרז?
<קריאה: אגרה.
יעקב מרגי: לרוב זה בתשלום.
<סמדר סגל: לרוב זה בתשלום.
<סמדר סגל: אם זה תשלם גדול, אולי נוותר על התשלום.
<סמדר סגל: אני רק אסכם ואומר שאני מברכת ואני מודה על זה שהגענו לאן שהגענו.
<סמדר סגל: אחרי הכול שינינו ועשינו שינוי בחוק.
<סמדר סגל: זה עדיין לא מושלם וכדי שזה יהיה מושלם, עלינו על דרך המלך, למדנו להתחיל לעבוד אחד עם השני, תעזור לנו לא לעצור כאן ולהשיג את הדבר היותר נכון לתלמידי ישראל כי אנחנו היום הולכים על משהו שהוא יותר ניחוש.
<סמדר סגל: לא היה כאן שום אקטואר שכיוון אותנו.
יעקב מרגי: אני אתייחס בקצרה ונעבור למשרד החינוך.
יעקב מרגי: אין ספק שמעורבות של ההורים היא מבורכת, במיוחד שזו מעורבות שקולה ואחראית לטובת העניין.
יעקב מרגי: היא מבורכת והיא נדרשת.
יעקב מרגי: אתמול היה כאן דיון - וחגית, אני מנצל את זה שאת כאן – בסוגיה הזאת של גני הילדים הפרטיים שהצטרפו להסדר הזה של חוק חינוך חובה חינם.
<קריאה: ועובדים על ההורים.
יעקב מרגי: יושבים כאן אנשים חשובים ממשרד החינוך שהם בעמדות מרכזיות, עמדות מפתח, שאחראים על הפיקוח והבקרה.
יעקב מרגי: יושב כאן מי שאחראי על הרישוי.
יעקב מרגי: ואני אומר להם, רבותיי, ואני מרצה להם ארבעים דקות והם חוזרים על תשובות פרוטוקול.
יעקב מרגי: אני מסביר להם על הכשל.
יעקב מרגי: מה עושים גני הילדים הפרטיים האלה?
יעקב מרגי: הרי הם מקבלים מהמדינה בסביבות 700-800 שקלים לילד משעה 7:30 עד 1:00.
יעקב מרגי: באים ההורים לשלם את שכר הלימוד לגני הילדים, אומרים להם 3,500 שקלים.
יעקב מרגי: אומר ההורה שהמדינה נותנת את החלק עד שעה 1:00.
יעקב מרגי: אומרים להורים שזה נכון, בוודאי, אבל משעה 7:30 עד 1:00 אבל משעה 1:00 עד 4:00, המחיר הוא 3,500 שקלים.
יעקב מרגי: לא רק זה אלא שיש כאלה שהגדילו עשות ואומרים לאותו הורה שאם הוא רוצה לרשום את הילד שלו עד 1:00, לא, או שאתה לוקח את כל החבילה או לא.
יעקב מרגי: אני אומר להם שיש כאן כשל אבל הם חוזרים אלי עם תשובות פרוטוקול.
יעקב מרגי: כל הצפת הנושא הזה היא בזכות הורים.
יעקב מרגי: המשרד יכול להתכסות בזה ולומר שהוא לא אחראי על צהרונים וכי משעה 7:30 עד 1:00 הם מכוסים, אבל כמדינה, כרגולטור, אתה רואה שיש כאן פרצה שמישהו מנצל אותה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שיצאתי עם תחושה שאני באמת לא יודע להסביר את עצמי.
יעקב מרגי: 45 דקות יושבים שלושה פקידים בכירים ממשרד החינוך שלא הבינו.
יעקב מרגי: אני מבקש, חגית, שתיקחי את זה לידיך כי אני אעמוד על זה.
יעקב מרגי: אני חושב שמי שרוצה לשחק במגרש שלי, רוצה את הזכות להשתתף בהסדר הזה של חוק חינוך חינם, צריך לקבל את התנאים שלי.
יעקב מרגי: אני רשאי לקבוע את התנאים ולומר איך משחקים במגרש שלי.
יעקב מרגי: אם משרד החינוך הזמין אותך ואתה רוצה להשתתף בזה, אתה תיתן לי ערבויות ואתה תיתן לי פיקוח.
יעקב מרגי: אני אדרוש ממך להוכיח לי איך אתה לא מנצל את הפרצה הזאת.
יעקב מרגי: יצאתי אתמול בתחושה הפוכה.
יעקב מרגי: הייתה להם הבעת פנים של מה אתה רוצה מאתנו.
יעקב מרגי: הם אפילו כועסים.
<ורד וינדמן: קודם כל, ברכות לרגל העברת החוק אתמול.
<ורד וינדמן: זאת התחלה של היסטוריה ואני מקווה שבחודשים הבאים תיעשה ההיסטוריה החשובה באמת של ביטול.
יעקב מרגי: זה לא הסוף.
יעקב מרגי: אנחנו נמשיך לעקוב אחר תוצאות המכרז.
<ורד וינדמן: לעניין הזה.
<ורד וינדמן: אני מודה שאני התקשיתי להבין למה המכרז או מה שנקרא מכרז הפוך ולמה נקבע סכום מקסימלי.
<ורד וינדמן: זה נכון שהסכום המקסימלי שנקבע השנה הוא נמוך באופן דרמטי לעומת הסכום שהיה בשנה שעברה.
<ורד וינדמן: בתשע"ג נדמה לי זה היה 39 שקלים, כך שיש לאן לשאוף גם מבחינת המחיר.
<ורד וינדמן: התקשיתי להבין למה נבחרה הדרך של מכרז.
<זאב גולדבלט: הסכום היה 32 שקלים.
<קריאה: לא בתשע"ג.
יעקב מרגי: זה לא משנה.
יעקב מרגי: השאלה שלך במקום.
יעקב מרגי: זאת התחושה אותה הבעתי אתמול.
יעקב מרגי: החוק מחייב את השר לקבוע.
<קריאה: הבנתי ש-49 שקלים הוא סכום פיקס.
יעקב מרגי: יכול להיות שזה מיותר.
יעקב מרגי: נכון שבשנה מסוימת זה היה חשוב עת חוקקו את החוק הזה, אבל אני חושב שאם לא הייתה חובה בחוק לשר לקבוע לנו ולאשר את זה, יכול להיות שהיו מוציאים את זה למכרז ומי שהיה נותן את הפוליסה הטובה ביותר, היה זוכה.
יעקב מרגי: שוב, נצטרך להתמודד.
יעקב מרגי: כוחות השוק יותר חזקים ממך וממני כי בזמן שאת ואני עסוקים בתיקון עולם, הם עסוקים למקסם רווחים.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה הרציונל אבל צריך לבחון את זה.
יעקב מרגי: זאת שאלה במקום וצריך לבחון אותה.
<ורד וינדמן: עניין נוסף שאני אומרת אותו פעם שלישית וחשוב לי לחזור ולומר אותו.
<ורד וינדמן: יש חשיבות במעורבות של משרד החינוך בקביעת תנאי סף למכרז, כדי להבטיח שתלמידי ישראל יקבלו את הביטוח הטוב ביותר ולא ירד ממינימום הכרחי.
<ורד וינדמן: אני שבה ומזכירה שהייתה המלצה במקום של מבקר המדינה להתקין את הנושא הזה בתקנות של ביטוח תלמידים.
<ורד וינדמן: זה נושא שהוא משמעותי ואני מקווה שחברי הכנסת ירימו את הכפפה הזאת.
<ורד וינדמן: עוד שאלה.
<ורד וינדמן: האם יש כבר טיוטה של מכרז?
<ורד וינדמן: האם ידועים תנאי הסף?
<חגית מאיר: אני מברכת על התיקון בחוק ומודה לוועדה וליושב ראש על המאמצים שעשו כדי לתקן עולם.
<חגית מאיר: נשאלת כאן כל הזמן השאלה למה מכרז הפוך.
<חגית מאיר: מכרז הפוך בעצם קובע את הסכום המרבי ואת תנאי המינימום.
<קריאה: לא, לא מרבי.
<חגית מאיר: סליחה, סכום פיקס ותנאי בסיס של הפוליסה.
<חגית מאיר: על מה מתחרים המתחרים במכרז?
<חגית מאיר: להוסיף או להרחיב את כיסוי הפוליסה או להגדיל את סכום הפיצוי שנקבע כסכום בסיס.
<חגית מאיר: זאת בעצם התחרות עבור הסכום הקבוע הזה.
<חגית מאיר: מדוע נבחר הסכום שנבחר.
<חגית מאיר: נכון שהוא לא נבחר על פי חישוב אקטוארי משום שלא ניתן לבצע חישוב אקטוארי.
<חגית מאיר: התנאים הם חדשים לחלוטין ולא היו לפני כן.
<חגית מאיר: יש לנו דברים שהם בהחלט התקדמות כי ידוע לנו למשל גודל הקולקטיב, דבר שלא היה ידוע עד היום.
<חגית מאיר: ברגע שגודל הקולקטיב ידוע וקבוע, זה בעצם מסיר את שאלת האי-ודאות לגבי מה יהיה הקולקטיב שיכסה.
<חגית מאיר: לכן צריך לשיטתנו להפחית את דמי הפוליסה כי הסיכון פחות גדול.
<חגית מאיר: לכן אנחנו עשינו ממוצעים לפי מה שילמו בשנים האחרונות, המרבים, הממעיטים, הממוצע, וקבענו את הסכום הזה ואני אומרת בגלוי שזאת קביעה טכנית לשנה זו כדי שזה יהווה את הבסיס, את הבייס-ליין.
<חגית מאיר: מכאן ייסקרו הנתונים שיצטברו בתנאים האלה וניתן יהיה לבצע עליהם ניתוח אקטוארי ולראות האם הסכום הקבוע הזה גבוה מדי, נמוך מדי, ואיך הוא ייעשה.
<חגית מאיר: אני מזכירה עוד דבר.
<חגית מאיר: נכון שאפשר לקבוע סכום ברצפה.
<חגית מאיר: יש סיכון שלא השלטון המקומי ולא המדינה יכולים לקחת את זה שאף אחד לא ייגש למכרז.
<חגית מאיר: לכן תנודות יותר מדי דרסטיות מעלות את הסיכון הזה ואני אומרת את זה כמי שמריצה מכרזים לא רק בתחום ביטוח.
<חגית מאיר: לרכוש שירות כזה, לרכוש שירות אחר שבעצם המציע הוא זה שנוקב במחירו.
<חגית מאיר: יש מקרים שלא ניגשים למכרז וזה סיכון שאנחנו לא יכולים לקחת אותו.
<קריאה: מה לגבי תנאי הסף?
<חגית מאיר: תנאי הסף נקבעו.
<סמדר סגל: לא פחות משנה שעברה.
<חגית מאיר: לא פחות משנה שעברה והמתחרה שירצה לקבל את השוק, יכול או להעלות את סכום הפיצוי או להרחיב את הכיסוי לתחומים שלא מכוסים כיום.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית במשרד החינוך, נשאלה כאן שאלה למה מכרז הפוך.
יעקב מרגי: כדאי לבחון אם החובה הזו של השר לקבוע היא נכונה.
יעקב מרגי: אין לי קביעה אם זה נכון.
יעקב מרגי: יכול להיות שזו השיטה הכי טובה ואז אני ממקסם את תנאי הפוליסה.
יעקב מרגי: התחושה הזו שיש כבר סכום ואנחנו משחקים במגרש ידוע מראש, היא נותנת תחושה לא הכי נוחה.
<זאב גולדבלט: להפך.
<זאב גולדבלט: לנו כהורים זה נותן יציבות.
<זאב גולדבלט: גם בג'יסאר אזרקה ישלמו בדיוק כמו בסביון.
<זאב גולדבלט: זה משהו מדהים.
<זאב גולדבלט: זה דבר שלא היה קודם לכן.
יעקב מרגי: על האחידות אני לא מוותר.
<סמדר סגל: גם סכום הסף הוא הסכום שהיה בשנה שעברה.
<סמדר סגל: זאת אומרת, גם אם חברת ביטוח תחליט לא להוסיף לנו סכום ביטוח, עדיין אנחנו נמצאים באותם מחירים שהיו בשנה שעברה.
<סמדר סגל: הרעיון של הפוך הוא שחברות הביטוח ינסו לתת לנו יותר בתמורה לפרמיה.
יעקב מרגי: אני לא נכנסתי לזה.
<חגית מאיר: יש כאן תיקון של חקיקה קיימת.
<חגית מאיר: החקיקה הקיימת בעצם דיברה על כך שהשר יקבע סכום.
<חגית מאיר: זה בעצם התיקון.
יעקב מרגי: אז צריך לבחון.
<חגית מאיר: אני מניחה שניתן לבחון אפשרות.
יעקב מרגי: על זה דיברתי.
יעקב מרגי: תבחנו את הסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: זאת שנה ראשונה ואנחנו נראה.
<יגאל שגיא: היועץ לנושא ביטוח של החברה למשק וכלכלה.
<סמדר סגל: מגלה העתידות שלנו.
יעקב מרגי: אתם מבינים שאתם נמצאים עכשיו במבחן.
<יגאל שגיא: ברור.
יעקב מרגי: כולנו.
יעקב מרגי: לא רק אתם.
יעקב מרגי: זה מהלך שכולנו עשינו אותו ביחד.
<יגאל שגיא: המילה מכרז הפוך, היא מטעה מעט.
<יגאל שגיא: אם נניח במכרז רגיל אתה מפרסם את כל התנאים ואתה אומר בואו חברות הביטוח ותציעו את המחיר עבור התנאים האלה, כאן המחיר נקבע ואנחנו אומרים לחברות הביטוח בואו תגידו מה הם התנאים אותם תהיו מוכנים לעשות - - -
יעקב מרגי: ובתנאי שלא יהיו פחות משנה שעברה.
<יגאל שגיא: ובתנאי שלא יהיו פחותים באותם תנאים שתקבעו במכרז.
<יגאל שגיא: לכן המילה הפוך קצת מטעה.
יעקב מרגי: בכל מקרה יש כאן אלמנט של מכרוז.
<יגאל שגיא: אני מוכרח לומר שני דברים רק כדי למנוע טעות.
<יגאל שגיא: יש שינוי מסוים משנה קודמת ואלה שינויים שתואמו גם עם משרד החינוך וגם עם ההורים כמובן.
<יגאל שגיא: ישבנו לא מעט ישיבות כדי לנסות לגבש איזו פוליסה תהיה לשנה הבאה.
<יגאל שגיא: השינויים העיקריים הם שניים: האחד, הביטוח יחול רק על אירועים שקרו בתחום מדינת ישראל והשטחים, אבל לא יחול בחוץ לארץ אלא אם כן התלמידים, המבוטחים, הם אלה שנשלחו במשלחות רשמיות שמוכרות על ידי משרד החינוך ו/או הרשויות המקומיות.
<יגאל שגיא: זה שינוי ראשון.
<יגאל שגיא: השינוי השני הוא ששינינו קצת את המנגנון של מה שנקרא אובדן כושר, שמנו סף שיפוי שהוא גבוה יותר ולעומת זאת הגדלנו באופן ניכר ביותר את הסכום שישולם עבור כל יום של אובדן כושר.
<יגאל שגיא: בעצם זה בא לאזן אחד את השני ואלה הם השינויים העיקריים.
יעקב מרגי: לא נותר לי אלא לאשר.
איתן ברושי: זאת תהיה החלטה פה אחד.
יעקב מרגי: זה הישג אדיר בסוגיה הזאת של תשלומי הורים.
יעקב מרגי: זאת רק התחלה ואנחנו נלך ונשפר עד כדי ביטולם כליל.
<מאיר ממן: אני חושב שאני הולך לחוות השנה הזאת שנה של יותר גאווה לעומת שנים קודמות.
<מאיר ממן: בכל שנה כאשר אנחנו מוציאים את חוזר המנכ"ל לעניין תאונות אישיות ידעתי שאני הולך לקבל הרבה טלפונים שלא ברור למה זה כך ולמה זה כך.
<מאיר ממן: השיטה הזאת, התיקון בחוק מבהיר יותר ומאפשר יותר.
<מאיר ממן: לנו יהיה יותר קל, כמובן להורים וכמובן למשק וכלכלה כי יהיה כאן איזשהו מצב שנוכל לאסוף מידע שישמש אותנו לשנים הבאות אקטוארית לבחון כל הזמן היכן אנחנו עומדים.
<מאיר ממן: זה שונה משנים קודמות אז כל שנה לא ידענו לאן אנחנו הולכים ומה יהיה התשלום.
יעקב מרגי: כשאני קיבלתי את הצעת מרכז השלטון המקומי, לא רק שהייתי חשדן אלא גם הבעתי זאת בפניו בצורה כמעט בוטה.
יעקב מרגי: גלגלתי אותו מהמדרגות.
יעקב מרגי: אמרתי שלא יקום ולא יהיה.
יעקב מרגי: אחר כך, עת ראיתי שיש התעקשות, אמרתי שנבחן.
יעקב מרגי: בכל אופן, גוף עסקי, אתה הולך עם גוף עסקי, ונכנסתי להצעה.
יעקב מרגי: היו גם מרכיבים כמו אחידות, הקטע של מאגרי מידע ויותר ויותר דאגה לאותן רשויות שחשבו שהנה, קיבלו פוליסה זולה ומתמודדים היום.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך שאני מקבל מהן שאלות מתי יקבעו מה הסכום.
יעקב מרגי: שוב, בהתחלה התחלנו בחשדנות גדולה ואני שמח שבקרב רוב האנשים שעסקו בסוגיה הזו יש ודאות שזה רק ישפר ויביא תוצאה טובה.
יעקב מרגי: אני שמח על כך ונמשיך לעשות מהלכים במשותף, דבר שיביא רק ברכה.
יעקב מרגי: אני מקבל את ההערה ומחאת פורום ההורים בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: אני חושב שההורים לא מהווים גוף מאיים אלא אדרבה.
יעקב מרגי: כפי שציינתי, דיון משמעותי שהתקיים אתמול שאפילו מי שצריך לטפל בה חושב שאין לו מה לעשות כאשר מדובר בהמון כסף, בבטן הרכה ובברירת המחדל שההורים ישלימו את הדלתא והנה, זה הפך להיות כמעט נחלתם של כל משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: אנחנו חוסים תחת צילו של חוק חינוך חובה חינם ולכן בואו ניתן לו את המשמעות.
איתן ברושי: שאלה, אדוני היושב ראש.
איתן ברושי: מתי יוצא חוזר מנכ"ל ואיך זה מגיע לידיעת ההורים?
<קריאה: זה יגיע כבר היום.
<חגית מאיר: זה עולה לפרסום באתר משרד החינוך.
<חגית מאיר: אנחנו עושים שני דברים עיקריים.
<חגית מאיר: ראשית, מעלים את זה לפרסום באתר משרד החינוך.
<חגית מאיר: קודם כל, מפרסמים באתר מידית.
<חגית מאיר: חוזר המודפס יוצא לקראת תחילת שנת הלימודים.
איתן ברושי: האתר, עם כל הכבוד, זה לא מספיק.
איתן ברושי: אני לא יודע מה התוקף של זה.
איתן ברושי: לעומת זאת, חוזר מנכ"ל שהוא הדבר המרכזי, לפי דעתי יוצא באיחור.
איתן ברושי: הייתי מקבל את החוזרים ולא תמיד הייתי מאושר ממה שכתוב בהם.