GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אתה מסמן להמון המון אנשים, במיוחד לאנשים צעירים, את המרחב הפתוח שיש בחברה שלנו, ולכן להתייצבות של אנשים מתחום הספורט עם האמת שלהם, עם האמירה שלהם, יש משמעות מאד גדולה ואני לכן רוצה לשים את הדגש מבחינתי בדיון הזה, לא רק על הצעד של הקשיים, הבעיות, המורכבויות והאתגרים שלפנינו, אלא כמה יש פה הזדמנות גדולה, אפשרות גדולה ובאמת איזה שהוא משהו שיפרוץ את הקירות ואת האופקים לחברה שלנו.
דב חנין: אז המון תודה לך ולכם וליוזמי הדיון החשוב הזה.
מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת חנין, ותודה רבה גילי.
<גילי מוסינזון: ממש בקצרה, כי באמת דיברנו על החוויות האישיות.
<גילי מוסינזון: קודם כל תודה רבה על הדברים, חבר הכנסת חנין.
<גילי מוסינזון: דיברנו על החוויות האישיות שלנו וגם טיפה על הקטע של הנוער.
<גילי מוסינזון: שתבינו, שחקן שעולה מנוער לבוגרים, זו החלטה הכי משמעותית בחיים שלו וזו בדיוק הזמן שהזהות המינית נקבעת – 17, 18, אתה מתחיל לשים לב.
<גילי מוסינזון: בקיצור, זה צומת כזה שכל מילה של מאמן, כל זה שיצחקו עליך יכול להרוס את הנפש ואז אתה צריך לבחור או להיות כזה או להיות כזה.
<גילי מוסינזון: אלה שפה התמקדו להיות גם כזה וגם כזה, בדרך שלהם והיא בדרך כלל קשה.
<גילי מוסינזון: אז אני חושב שהנוער באמת - - -
מירב בן ארי: נכון, והעניין הזה של לבוא ולהיות דמות, ואתה משמעותית לחיקוי להרבה בני נוער במדינת ישראל.
מירב בן ארי: אתה יודע, אתה הרבה יותר מחבר כנסת בעניין הזה.
<גילי מוסינזון: כמאמן נוער אני חייב - - -
מירב בן ארי: לא, מבחינת תהודה ציבורית, אתה יודע.
מירב בן ארי: ההשפעה שלך על בני נוער, על צעירים, על צעירות שרואים אותך, וכמו שאמר חבר הכנסת חנין, מבינים שאפשרי וזה בסדר ולא יתלו אותך עכשיו בכיכר העיר, אלא להיפך, קיבלת הפוך.
מירב בן ארי: כל כך הרבה פרגון ותמיכה.
מירב בן ארי: ראיתי גם חברי כנסת - - -
<גילי מוסינזון: כן.
<גילי מוסינזון: אני באמת מקווה ש - - -
מירב בן ארי: כן, עשית פה דיון בוועדת החינוך.
<גילי מוסינזון: שהדיון הזה ייקח את זה גם לשלבים שאתם יודעים איך לקחת אותם, שלבים אופרטיביים מה שנקרא.
מירב בן ארי: אנחנו נעשה את זה גם.
מירב בן ארי: תודה לך שהגעת.
מירב בן ארי: עודד, בבקשה, התייחסות שלך.
<עודד פריד: לא, אני אוותר על זמני.
<עודד פריד: אני יודע שיש הרבה אנשים שרוצים לדבר.
<עודד פריד: אני מוותר על זכות הדיבור שלי.
<עודד פריד: יש כאן מומחים גדולים ממני לתחום, באמת.
<עודד פריד: תנהלו את הדיון.
<עודד פריד: שמחתי לעזור בפסיליטייטינג שלו, אבל יש אנשים יותר מוכשרים ממני בתחום.
<ברק עטר: אני רוצה להעיר הערה חשובה.
מירב בן ארי: אבל רק בקצרה, כי הזמן שלנו רץ.
<ברק עטר: דב, אמרת שאתה לא יודע אם לקרוא לצאת מהארון או כן.
<ברק עטר: אתם חייבים לקרוא, כי הנה התוצאה.
<ברק עטר: בעצם אתה אומר בתשובה שלך – לא צריך לפחד להגיד לקרוא.
<ברק עטר: כן, חייבים לקרוא לצאת מהארון, כי המעשה שלו קריטי.
<ברק עטר: הוא קריטי לנוער, הוא קריטי לצעירים, לחניכים שלו, לאחרים.
<ברק עטר: הוא המודל.
<ברק עטר: אנחנו חייבים לקרוא לאנשים מפורסמים, לסלבריטאים, לספורטאי עילית לצאת מהארון.
<ברק עטר: אם לא נעשה את אז מי יעשה את זה?
<ברק עטר: אנשי העם?
<ברק עטר: זה צריך לבוא מלמעלה.
<ברק עטר: אתם החזקים.
מירב בן ארי: לפחות מה שאני שמעתי זה לא להכריח את האנשים.
<ברק עטר: אני לא דיברתי על להכריח, אבל הקריאה צריכה להיות - קחו את היוזמה, תעשו.
<ברק עטר: אל תהיו פחדנים.
<ברק עטר: תהיו אמיצים.
דב חנין: אני מלא הערכה לאנשים שעושים את זה, כי אני מכיר את המורכבויות של החברה שלנו.
דב חנין: אני פשוט לא מרגיש את עצמי במקום שאני יכול להגיד לאנשים שנמצאים במקום אחר, אני לא יכול לתת להם עצה מה לעשות בחיים שלהם.
דב חנין: אני באמת מרגיש שאין לי את היכולת הזאת.
דב חנין: אולי אתה, כבן הקהילה, מרגיש גם יותר היכרות.
דב חנין: אני בכל זאת כמי שתומך, אני נמצא מבחוץ ואני מרגיש קושי מאד גדול להגיד לאנשים מה לעשות.
דב חנין: אני גם לא יודע בדיוק איזה מחירים הם אחר כך בפועל משלמים.
דב חנין: אז אני אומר את זה בזהירות.
דב חנין: אני לגמרי מבין את הקריאה שלך.
דב חנין: אני גם אמרתי, זה מעשה כל כך חשוב ברמה הציבורית.
דב חנין: אני נורא מעריך את זה.
דב חנין: מי שיכול לעשות את זה – ברוך הבא ויישר כוח ואנחנו כולנו נזמין אותו לעוד דיונים כאלה.
<ברק עטר: תודה.
מירב בן ארי: אוקיי, בבקשה.
<שגיא קריספין: אז אם נסכם בקצרה את הבעיות שהוצגו כאן על השולחן, אז גילי הזכיר את זה – ההומופוביה לפעמים מעודדת אלימות.
<שגיא קריספין: אני בכוונה משתמש במונח הומופוביה, כי זה די מגדרי לגברים, שנאלצים להוכיח את גבריותם על המגרש או בחדרי האימונים ולפעמים מנתבים את זה לאלימות, וגילי הזכיר את זה בפוסט שלו, שהוא פרסם.
<שגיא קריספין: כל עוד המילה הומו היא קללה ביציעים או במגרש ושופטים או המערכת כולה לא נוקטת יד קשה כנגד התופעה הזאת, אפילו לא מתעדת אותה כמו שאנחנו מגלים, אז זה פשוט נותן לגיטימציה וזה בניגוד לגזענות או נהמות גזעניות שנשמעות במגרש, שעליהם כן שמים דגש.
<שגיא קריספין: נקודה נוספת חשובה זה הנושא של התקצוב.
<שגיא קריספין: מפעלים, ליגות, את הזכרת לדוגמא את הליגה לנשים, אז ליגה לכדורסל לנשים נתקלת בבעיה קשה של גיוס חסויות, פשוט כי היא מתויגת כליגה של לסביות ונותני חסות לא רוצים לתת את החסות הזאת.
<שגיא קריספין: נמצא כאן בצלאל שעסק בנושא הזה, והוא אחרי זה יוכל להרחיב בנקודה הזאת.
<שגיא קריספין: אז בעצם אם נתקדם, איך מתמודדים עם זה בעולם.
<שגיא קריספין: אז בעולם הדבר הראשון שעושים זה קמפיינים.
<שגיא קריספין: אז יש קמפיין בינלאומי שנקרא ריינבו לייסס.
<שגיא קריספין: (סרטון)
<שגיא קריספין: ברצלונה.
<שגיא קריספין: כולנו מכירים את מועדון הכדורגל ברצלונה.
<שגיא קריספין: גם הוא התגייס לנושא.
<שגיא קריספין: זה אינייסטה, שחקן ברצלונה.
<שגיא קריספין: קמפיין נוסף שיצא לפני אולימפיאדת החורף, שהתקיימה בסוצי, שזאת הייתה בעיה להטבופובית בפני עצמה - - -
<קריאה: וסמים.
<שגיא קריספין: וסמים.
<שגיא קריספין: זה יצא בקנדה.
<שגיא קריספין: ומוזכר כאן עוד קמפיין שהיה מאד מאסיבי באחת הליגות הבכירות בעולם אולי, הליגה הראשונה שהפכה להיות ליגה בעצם, זו הליגה האנגלית שיצאו ממש בקמפיין מאד מאד מסודר שאנחנו מקווים שאנחנו נוכל לאמץ כזה פה בארץ, שהוא מעבר לקמפיין פרסומי.
<שגיא קריספין: אז אם נעבור קצת לקווים יותר מעשיים, הדבר הראשון שהוזכר כאן זה הנושא של החינוך.
<שגיא קריספין: צריך לשלב את הנושא של החינוך כבר בשלב שבו מכשירים מאמנים.
<שגיא קריספין: הגורם של מאמן הוא פקטור עיקרי בחינוך של בני הנוער או של הספורטאים, ואם מאמנים ילמדו את השפה הנכונה – איך להכיל, כמו שברק אמר ואיך לאמן בצורה שהיא מכילה ולא פוגענית – כבר עשינו שלב.
<שגיא קריספין: יש ארגונים להט"בים שזה התפקיד שלהם, כמו חושן, שהתפקיד שלו הוא לעזור בחינוך.
<שגיא קריספין: אז שילוב של פעילות כמו חושן בהכשרת מאמנים בוינגייט או בכל מקום אחר, זה אקט נוסף.
<שגיא קריספין: שופטים הם גם חלק מהסגל שצריך להכיר את הדבר הזה.
<שגיא קריספין: צריך להכיר איך מתמודדים עם הקהילה הלהט"בית, איך מכילים אותה ואיך פועלים כדי למנוע את הפגיעה בה.
<שגיא קריספין: הסברה.
<שגיא קריספין: אין מידע.
<שגיא קריספין: היום שופטים לא נדרשים אפילו לתעד קריאות להט"ביות פוגעניות, כי זה לא נחשב כעבירה.
<שגיא קריספין: אנחנו תיכף נגיע לנקודה הזאת.
מירב בן ארי: כן, לגבי הסעיף הזה של החקיקה שכתבתם, אני בודקת אותו.
<שגיא קריספין: אז תיכף נגיע לחקיקה עצמה.
<שגיא קריספין: קמפיין ציבורי כמו שראינו כאן, שקיים בכל העולם, פה בארץ בשיתוף של ספורטאים בכירים מהליגות הבכירות, תכניות חינוכיות שייקבעו על ידי ההתאחדויות השונות.
<שגיא קריספין: סנקציות – הם הזכרנו את הנושא הזה שעצם מתעלמים מקריאות להט"ביות ובכך זה נותן לגיטימציה – אם ישתלבו סנקציות לצד ההסברה, הדבר הזה ייתן משמעות באמת למה שאנחנו מדברים עליו כאן.
<שגיא קריספין: חקיקה.
<שגיא קריספין: אז חוץ מהנושא של החקיקה שהזכרת אותה, חוק לאיסור אלימות בספורט מייחס לגזענות, אבל הוא לא מתייחס לפגיעות להט"ביות, ואנחנו מציעים לשלב בפנים נושא של פגיעה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית.
<שגיא קריספין: כללי האתיקה לספורט, שגם כן לא נוגעים בנקודה הזאת בכלל.
<שגיא קריספין: התקנונים של ההתאחדות מדברים, שוב פעם, על גזענות, מדברים על נהמות גזעניות.
<שגיא קריספין: הם כאילו יורדים לרזולוציות בכל מיני נקודות, אבל הם לא מתייחסים בכלל לנקודה הלהט"בית.
<שגיא קריספין: אם תכנסו לתקנון של התאחדות הכדורגל לצורך העניין, אז השופט בהחלט יכול לעצור משחק או לרשום הערה על קריאות או נהמות גזעניות ביציע, אבל אם יציע שלם יקרא לשחקן הומו, כקללה, אז השופט לא יתייחס לזה בכלל כי זה לא רשום אצלו כנקודה.
מירב בן ארי: רגע, כמו שאמרתי, הידיעה שלי בספורט מצומצמת, אבל אני כן זוכרת שהייתה איזו תביעה של אמסלם שכל הקהל קרא לו - - -
<ברק עטר: כן, אבל זה היה בעצם תהליך בדיוק הפוך.
<שגיא קריספין: זה היה קצת תהליך הפוך.
<שגיא קריספין: הוא ניסה לבוא ולומר שכשקוראים לו הומו אז פוגעים בו.
מירב בן ארי: אבל הוא קיבל פיצוי על זה.
<ברק עטר: כן, אבל זה תהליך הפוך.
<ברק עטר: בעצם השוטפת קבעה בפסק הדין שהיא מתביישת להגיד שהיא צריכה לתת לו את הכסף, שהומו היא קללה, כי הומו היא לא קללה.
<ברק עטר: אבל בשיח החברתי היא קללה, ולכן זה יצא בדיוק הפוך.
<ברק עטר: אני רוצה רגע לחדד משהו- - -
מירב בן ארי: תן לי, יש לי עוד הרבה אנשים שאני רוצה לשמוע.
<שגיא קריספין: עוד נקודה.
<שגיא קריספין: משרד החינוך והספורט מחלק תקציבים, מחלק מענקים לכל מיני פעילויות.
<שגיא קריספין: אם משלבים בתוך זה את הדגש על תכנים להט"בים כקריטריון לקבלת ההקצבות, אז הדבר הזה יחזק את מה שאנחנו מדברים עליו פה.
<שגיא קריספין: כל הדברים האלה בעצם משתלבים בסופו של דבר לתכנית עבודה, שצריכה להיות תכנית עבודה מסודרת.
<שגיא קריספין: נקודה נוספת ששוב פעם הזכרתם עכשיו סביב השולחן, זה קידום של הנראות הלהט"בית.
<שגיא קריספין: פה אנחנו מדברים גם על ספורט מקצועני וגם על ספורט חובב.
<שגיא קריספין: חיזוק ותקצוב של עמותות וארגונים שפועלים לשלב להט"בים בספורט.
<שגיא קריספין: למעשה מה שאנחנו מנסים לומר כאן באופן כללי, זה שהיום הזירה הספורטיבית המקצוענית, היא לא תמיד מרחב בטוח עבור להט"בים.
<שגיא קריספין: לקיים פעילות ספורט, גם כאלה שרוצים ובני נוער לפעמים נאלצים לבחור – כמו שהזכיר כאן גילי – בין להיות הומו, להיות לסבית, לבין להשתתף בענף ספורט שהם רוצים ולעתים הבחירה היא לוותר על הזהות שלהם ולעתים הבחירה לוותר על הספורט.
<שגיא קריספין: אז לטובת אלה שרוצים לוותר על הספורט, אפשר ליצור מרחבים אחרים, מרחבים אלטרנטיביים דוגמת המרחב שאנחנו יוצרים במועדון הספורט, שכן מאפשר ללהט"בים להשתתף בפעילות ספורט, בין אם זה מקצועית או בין אם זה חובבנית, והכל על מנת שלא להרחיק להט"בים מפעילות בספורט, כי בסופו של דבר כולנו סביב השולחן רוצים שכמה שיותר אנשים יעסקו בספורט.
<שגיא קריספין: אז חיזוק ותקצוב עמותות וארגונים שעוסקים בדבר הזה ויוצרים את המרחב האלטרנטיבי, זו עוד נקודה לפעילות.
<שגיא קריספין: טורנירים בין לאומיים.
<שגיא קריספין: מתקיימים טורנירים בין לאומיים להט"בים, טורנירי ספורט להט"בים בין לאומיים בכל העולם.
<שגיא קריספין: קיום כזה של טורניר בסדר גודל גדול מעודד את הנראות, יוצר יחס שונה לקהילה הלהט"בית.
<שגיא קריספין: אנחנו קיימנו בתל אביב, במרס האחרון, טורניר טניס שיצר באז.
<שגיא קריספין: כרגע זה היה קטן, אז זה יצר באז בעיקר במוסדות, אבל טורניר כזה בסדר גודל גדול שיביא לכאן עשרות אלפים של ספורטאים להטב"ים שבאים להתקיים בספורט, נותן נראות שונה ואחרת לקהילה.
<שגיא קריספין: משחקי ראווה של קבוצות להטב"יות נגד קבוצות פעילות.
<שגיא קריספין: ספורטאים שיבואו וייטלו חלק במצעדי גאווה שמתקיימים בכל הארץ.
<שגיא קריספין: שוב פעם, זה מחזק את הנראות הלהט"בים, לאו דווקא ספורטאים להט"בים.
<שגיא קריספין: אנחנו מזמינים את כל החברים פה סביב השולחן לבוא ולהצטרף אלינו לצעדי הגאווה שמתקיימים בכל הארץ.
<שגיא קריספין: לא רק בתל אביב, גם פה בירושלים.
<שגיא קריספין: וזהו פחות או יותר.
<שגיא קריספין: הנקודה העיקרית היא שבעצם כל הדברים האלה מתגבשים לידי תכנית עבודה מסודרת, שמתחילה בנושא הזה של שינוי החקיקה ושינוי חקיקה ראשית, חקיקת משנה ותקנונים, אבל היא משלבת בתוכה הרבה מאד הסברה, קמפיינים ציבוריים ועידוד הנראות הלהט"בית.
<שגיא קריספין: כל זאת על מנת להתגבר על המכשולים האלה שהוצגו קודם.
<שגיא קריספין: תודה רבה על ההקשבה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע מהמשרד.
מירב בן ארי: את רוצה להתייחס עכשיו, או שנשמע קודם את המשרד לביטחון פנים?
מירב בן ארי: אז בואי נשמע, כי אני רואה שיש כאן נציגות של המשרד ושל המשטרה.
מירב בן ארי: מי זה רונאל?
מירב בן ארי: אתה מהמשרד לביטחון פנים?
<רונאל חרמץ: כן.
מירב בן ארי: אוקיי, בבקשה, ראש תחום.
מירב בן ארי: ומי זה רפ"ק בני סלמון ראש תחום ספורט?
<בני סלמון: אני אתייחס.
מירב בן ארי: אוקיי, אז הוא יתייחס ואתה אחריו, אין בעיה, בסדר גמור.
<רונאל חרמץ: ברשותך, אני אגע קצת יותר בצד המניעתי, כי הגופים האזרחיים של המשרד לביטחון פנים - - -
מירב בן ארי: אני מכירה את מצילה.
<רונאל חרמץ: אנחנו עוסקים יותר בתחום המניעתי, להבדיל ממשטרת ישראל, שעוסקת יותר בצד של האכיפה.
מירב בן ארי: זה טוב שאתה תתחיל ואז באמת נתייחס לאחרים.
<רונאל חרמץ: מה שרציתי לציין, זה שאנחנו פועלים בכל מיני דרכים למניעת או לצמצום הגזענות והאלימות בספורט.
<רונאל חרמץ: בנושא של הומופוביה בספורט, אני מודה שאנחנו לא נגענו בו באופן ספציפי, כי אנחנו לא הכרנו את ממדי התופעה.
<רונאל חרמץ: זאת אומרת אנחנו לא יכולים כרגע לדעת מה המשמעות של התופעה מבחינת ההיקף שלה.
<רונאל חרמץ: כי בדרך כלל אי אפשר לעשות הכל, אז עושים תעדוף - - -
מירב בן ארי: מה שהכי קשה.
<רונאל חרמץ: עושים תעדוף, הולכים לכבד יותר.
<רונאל חרמץ: ועד היום באמת הבעיות שעלו וצפו היו בעיות יותר ברמה העדתית, ברמה של צבע עור, ברמה של לאום, של ערבים-יהודים והנושא הזה פשוט לא הגיע אלינו.
<רונאל חרמץ: זה לא שאנחנו לא רצינו לטפל או משהו כזה.
<רונאל חרמץ: ולכן חשוב לנו קודם להבין מה המימדים של התופעה.
<רונאל חרמץ: זאת אומרת כמה זה באמת דומיננטי כדי שאנחנו נוכל להגיד שאנחנו רוצים להתמקד גם בזה.
<רונאל חרמץ: ואני לא הבנתי עדיין את המימדים.
<רונאל חרמץ: הדבר האחר שרציתי לציין, אנחנו נשמח, במידה ובאמת אנחנו נדע פחות או יותר מה ההיקפים, להפעיל פעילויות מניעתיות.
<רונאל חרמץ: אנחנו יכולים לעשות את זה גם ביחד עם שופטי הכדורגל, שיש לנו איתם שיתוף פעולה מצוין.
<רונאל חרמץ: נוכל לעשות את זה עם מאמנים, שאנחנו מעבירים כבר סדנאות.
<רונאל חרמץ: אין שום בעיה - - -
מירב בן ארי: שגיא, אתם מכירים?
<שגיא קריספין: לא.
<שגיא קריספין: הכרנו עכשיו.
<שגיא קריספין: עכשיו אנחנו מכירים.
<רונאל חרמץ: אין שום בעיה להכניס תכנים במקום שכבר עובד ופועל בתחום הזה.
<רונאל חרמץ: אבל צריך באמת לחשוב מי האדם הנכון והמתאים להעביר את זה, כי אני לא יודע אם קיים מישהו שיכול להדריך - - -
מירב בן ארי: הוא יושב לידך.
<שגיא קריספין: קיים, קיים.
<שגיא קריספין: יש ארגון שנקרא חושן – חינוך ושינוי, שזה העיסוק שלו.
<שגיא קריספין: להעביר תכנים להט"בים בעצם.
מירב בן ארי: אתם תיפגשו אחרי הוועדה.
<רונאל חרמץ: בהחלט.
<רונאל חרמץ: עכשיו, לגבי המועצה שציינת, המועצה הלאומית למניעת גזענות ואלימות בספורט, אני לא רואה שום סיבה מדוע אתם לא תציגו את הנושא הזה בפני המועצה.
<רונאל חרמץ: אנחנו יכולים ליצור את החיבור הזה, כך שבישיבת המועצה הבאה, ברשות השופטת בקשטיין, שהנושא הזה יעלה על ידיכם, כדי שזה יקבל את הבמה הראויה.
<רונאל חרמץ: אני רוצה גם לציין עוד משהו.
<רונאל חרמץ: יש בהרבה מקרים, כאשר מועדון – אם זה כדורסל או כדורגל – נענש לאחר שאוהדים היו גזעניים או היו אלימים, אז הוא מקבל קנס כספי, בין אם זה על ידי איגוד הכדורסל או ההתאחדות לכדורגל.
<רונאל חרמץ: אני כל הזמן טוען שכאשר יש כזה אירוע וצריך להעניש, למה שהעונש לא יהיה תכנית מניעה?
<רונאל חרמץ: זאת אומרת לעשות תכנית שתצמצם את התופעה, במקום פשוט לגרום להם לשלם כסף, ש - - -
<עודד פריד: או שהכסף ילך לארגונים שעוסקים במניעת התופעה ובמועדוני ספורט גאים.
<רונאל חרמץ: בסדר, נכון.
מירב בן ארי: או כל מי שעוסק, גם בכלל.
<עודד פריד: גם.
<רונאל חרמץ: אז אנחנו בעצם נשמח להשפיע בסיטואציה כזאת.
<רונאל חרמץ: למשל, כשהיה את האירוע האלים במשחק הכדורסל בין הפועל ירושלים וחולון, ששם נקטעו האצבעות של אותו מאבטח, אגודת הספורט של הכדורסל של חולון קיבלו עונש.
<רונאל חרמץ: הם קיבלו קנס כספי.
<רונאל חרמץ: ואנחנו באנו אליהם ואמרנו בואו, אנחנו נעשה לכם תכנית מניעה, תלכו לאיגוד לכדורסל ותגידו להם שאנחנו נעשה תכנית מניעה במקום הקנס.
<רונאל חרמץ: והאיגוד קיבל את זה והפעלנו שם תכנית מניעה שצמצמה בהדרגה את התופעות.
<רונאל חרמץ: אז אנחנו פתוחים.
<רונאל חרמץ: אנחנו נשמח לשלב תכנים כאלה בצד המניעתי ונעשה את החיבורים, נעזור לכם להתחבר לאותם גופים שיכולים לשמוע אתכם ולקחת את הדברים לפעולה.
מירב בן ארי: מצוין, בסדר גמור.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס רגע למשטרת ישראל, בני.
<איתן מדמוני: אני אתייחס ברשותך, כובד יושבת הראש, בתור נציג המשטרה.
מירב בן ארי: רק תגיד את שמך והתפקיד לפרוטוקול.
<איתן מדמוני: שמי איתן מדמוני ואני רמ"ח אבטחה במשטרת ישראל.
<איתן מדמוני: במסגרת תפקידי אני מטפל גם בנושאים שקשורים לספורט, באמצעותו של בני.
<איתן מדמוני: נמצא לצידי דימטרי, שהוא מטפל בצד החקירתי, שאני לא מתעסק בו, אבל הוא יציג את הדברים שרלבנטיים לשם.
<איתן מדמוני: קודם כל אני שמח להיות חלק מהדיון הזה, כי נחשפתי פה לכמה דברים שלי לפחות הם חדשים.
<איתן מדמוני: לא שאני לא מכיר, אני חלק מהחברה הזו ואני חושב שחשוב היה להקשיב ולשמוע כאן את כל הדברים שנאמרו.
<איתן מדמוני: כמה דברים מהזווית שלנו.
<איתן מדמוני: ראשית, מהקשבה רק אליכם כמו שאני מכיר את זה, הבעיה הרבה יותר רחבה והיא הוזכרה כאן בהיבט החברתי, בכל מה שקורה לנו, בכלל באלימות ובהסתה בספורט, ואני מדבר כאן לחברים שבחבורה, וחבל שגילי יצא.
<איתן מדמוני: אנחנו מכירים את כל התופעה שהמשטרה מתמודדת איתן, אם זה גזענות ומגדר וצבע שהזכרנו, וזה חלק מהתופעה וצריך לתת כאן איזה שהוא מיקוד ולכן אני מברך על הדיון הזה.
<איתן מדמוני: לנו, כמשטרה, יש התמודדות מאד ארוכה עם האלימות בספורט, שהופכת לאלימות אפילו פיזית ופוגענית ובכלל לא פשוטה בהקשר הזה.
<איתן מדמוני: הבסיס שלנו לעבודה זה חוק האלימות בספורט, שאנחנו משתמשים בו כאיזה שהוא מסד, ואני לא אדבר כרגע על תיקוני חקיקה, יש כאן את משרד המשפטים, אבל הוא הבסיס.
<איתן מדמוני: הפרשנות שלו עבורנו היא רחבה לכל דבר שיש בו משום הסתה, או אפשרות לפגיעה בשלום הציבור.
<איתן מדמוני: כי אנחנו מדברים על אירועים המוניים, כשאנחנו על פי חוק הספורט, כפי שאני מבין אותו, גם על פי הגדרות הפיקוד, רוצים לראות בספורט איזה שהוא אלמנט – וכאן אנחנו שותפים למשרד לביטחון הפנים ולמשרד הספורט – ואני אגע בזה בהמשך, לאיזה שהוא משהו שהוא תרבותי, כמו שהיינו רוצים לראות דברים אחרים.
<איתן מדמוני: ולכן המשטרה כתפיסה לקחה את עצמה צעד אחורה, כדי לתת להתנהלות להתנהל עם סדרנים וכל מה שנוגע לעניין הזה, והרחיקה את השוטרים למעגל שני או אחר, כדי לא להיות במגע ראשון.
<איתן מדמוני: כי אנחנו מדברים, והספורטאים שבינינו יבינו, שיש איזה שהוא מישהו שמנהל את המערך הזה, שקשור לספורט או לכל דבר, כאיזה שהוא אלמנט תרבותי.
<איתן מדמוני: היינו רוצים לראות שם יותר נשים וילדים ואנחנו מטפלים בזה באופן מאד מאסיבי.
<איתן מדמוני: לגבי ההיבטים האופרטיביים, וכאן אני רוצה להיכנס ולמקד קצת לתחום שלי.
<איתן מדמוני: ראשית, המודעות ולכוון לזה.
<איתן מדמוני: אנחנו לקראת כל עונה עושים תדריכים, פגישות עם כל מי שצריך, מפיצים פנקסים נגד הסתה ויש לי כאן ציטוטים מתוך הדבר הזה, על בסיס החוק, בפרשנות הרחבה שלו, שזה כולל תדריכים לכל בעלי התפקידים.
<איתן מדמוני: אנחנו בקשר עם ההתאחדות ומעבירים להם את הדגשים שלהם כדי לעשות.
<איתן מדמוני: עשינו קורס למנהלי אבטחה על פי חוק הספורט בהקשר הזה, עם כל התדריכים איך להתנהג, מה לעשות.
<איתן מדמוני: אנחנו בממשקים מול הסדרנים.
<איתן מדמוני: אנחנו דואגים להעביר את זה בבתי הספר, כדי שבסופו של דבר –וזו מערכת לא קטנה – נוכל לתרגם את זה למטה ולהטמיע את כל הדברים, גם בשוטרים שלנו.
<איתן מדמוני: הוזכר כאן לפני כמה דקות חושן.
<איתן מדמוני: אני כסגן מפקד בית ספר לשוטרים בצפון לשעבר ומד"ר, נדמה לי שנפגשנו, אני לא יודע אם זה היה איתך אישית, אבל אישית, לא היה מסגרת של שוטר מתחיל שחתמתי לו על התעודה, שקיבל הרצאה של חושן אצלנו בבית הספר לשוטרים, כי זה חלק מהעניין ומובנה אינהרנטי, וכאן החברה אולי מכירים, שהמשטרה רואה בזה ערך, ביכולת שלה להכיל בני מיעוטים, ביכולת שלה להכיל כל אחד על פי דתו, על פי אמונתו והבחירה האישית שלו.
<איתן מדמוני: אני לא אמליץ לאף אחד כנושא מדים, אבל החובה שלי האזרחית זה לתת לכל אחד את ההזדמנות להיות חלק מהחברה הזאת.
<איתן מדמוני: ולכן אנחנו מטמיעים את זה לשוטרים.
<איתן מדמוני: עושים את זה בסדנאות למפקדים, והמארג הזה הוא כולל בכלל.
<איתן מדמוני: הדבר הנוסף שדובר בו זה האלמנט החינוכי, ואני רוצה לדבר שנייה על המועצה לאלימות בספורט, שאנחנו גם שותפים בה.
<איתן מדמוני: אנחנו חברים - - -
מירב בן ארי: נמצאים כאן מהמועצה לאלימות בספורט?
<איתן מדמוני: הם היו צריכים להיות כאן לפי דעתי.
מירב בן ארי: הם צריכים.
מירב בן ארי: הם גם הוזמנו.
<איתן מדמוני: אני יודע, קראתי את הרשימה.
<איתן מדמוני: אני חושב שהם חלק מאד חשוב.
<איתן מדמוני: אנחנו נמצאים בכל הוועדות שלהם ושם יש את הדברים שקשורים לחינוך, להטמעה, לתקשורת, להסברה, למתן תגמולים חיוביים בגין התנהגות של קבוצה שמטמיעה.
<איתן מדמוני: ראו את מה שקרה בבאר שבע, סליחה שאני משתמש כדוגמא קונקרטית בהיבט של תרבות של מניעת אלימות, ואני כרגע לא מדבר להט"בית, אני מדבר בכלל, ברמה העקרונית.
<איתן מדמוני: ולכן אנחנו, כמשטרה, בעלי אינטרס עליון כמה שיותר להוריד את החיכוך הזה, כדי לקיים את האירועים האלה בצורה כזו שיוכלו להכיל את המשפחות שלנו בפנים.
<איתן מדמוני: אני חושב שזה מסר מאד חשוב ברמה התרבותית.
<איתן מדמוני: גברתי, אני רוצה לגעת ואם תוכלי לסייע אני מאד אשמח, אני יודע שזה מטופל ואני רוצה לדבר על כיוון שההשלכה שלו היא יותר רחבה מהדיון הזה, אבל היא משפיעה עליו.
<איתן מדמוני: מפכ"ל משטרת ישראל נדרש לסוגיה הזאת של אלימות בספורט, במובן הרחב של הדברים.
<איתן מדמוני: אותו דבר הוא הנחה גם את הסמפכ"ל לטפל בהיבטים של טכנולוגיה, שתזהה אנשים שפוגעים בהסתה וכל מיני דברים, על ידי מרכיבים טכנולוגיים ואנחנו חלק מהצוות הזה.
<איתן מדמוני: אבל אני חושב שנקודת המפנה המשמעותית ביותר, זה המלצה של חבר הכנסת דוד צור לשעבר, שהייתי שותף לעבודה שלו, שקבע שתוקם יחידה שהיא ספציפית להתמודדות בתופעות האלימות בספורט.
<איתן מדמוני: הייתה הסכמה בין השר לביטחון הפנים - - -
מירב בן ארי: רחל כאן.
<איתן מדמוני: אם את מכירה ותרחיבי, ברצון.
<איתן מדמוני: קטונתי.
מירב בן ארי: כן היינו כאן בדיון גם עם הטוטו, שהם אמורים לממן את זה.
<איתן מדמוני: בדיוק.
מירב בן ארי: כן, זה ממש חשוב.
<איתן מדמוני: אני חושב, גברתי, ברשותך, אם יורשה לי עוד משפט.
מירב בן ארי: אני יודעת שזה אצל השרה.
מירב בן ארי: אני יכולה לברר את זה.
<איתן מדמוני: אני חושב, מהניסיון הקטן שלי, שאם יוקם גוף מתמחה, כמו כל תופעה אחרת, אני חושב שיכולה להיות מהפכה, כאשר המרכיב הזה, שנאמר כאן והוא חשוב לדעתי ברמה חברתית, יכול לקבל ביטוי שהוא שונה לגמרי, הרבה יותר ממוקד ובכלל, להוריד את כל המקדם של - - -
מירב בן ארי: אנחנו יכולים לבדוק.
מירב בן ארי: זה הדיון בוועדת המשנה.
מירב בן ארי: אוקיי, אני אתן רגע לרחל וידל, היועצת של השרה מירי רגב גם להתייחס לדברים וגם תגידי לנו מה ההתרשמות שלך.
מירב בן ארי: אחרי זה משפט המשפטים.
מירב בן ארי: כן, בבקשה, רחל.
<רחל וידל: שלום.
<רחל וידל: אז קודם כל זה דיון שמבחינתנו הוא דיון מאד מאד חשוב, גם כי זה נושא שמאד מאד קרוב לליבה של השרה.
<רחל וידל: היא צועדת כל שנה במצעד וההרבה מאד מקומות שהיא יכולה היא מאד מאד תומכת ודואגת לקדם.
<רחל וידל: אני יכולה להגיד שבמשרד התרבות והספורט – אנחנו לא החינוך – זה כבר מזמן בנפרד, לצערנו, כי יש הרבה מקומות שהם מחוברים, מעולם לא הגיע דבר כזה לפתחנו.
<רחל וידל: זאת אומרת לא שום פנייה, לא מההיבטים של כספורטאי, האם אני נחשף, האם אני לא יוצא מהארון או יצאתי ואפליה כזאת או אחרת, או מההיבטים החינוכיים או מההיבטים של האלימות בספורט.
<רחל וידל: אז אני חושבת שקודם כל כדאי שניצור את הממשק הזה בינינו, כדי שנוכל להתחיל לקדם דברים, כי במצגת שלכם וממה שקראתי, עברתי על חלק מהדברים – יש דברים שהם ישימים וקל לעשות אותם ויש דברים שהם אחלה רעיונות, אבל צריך לשבת ולראות איך עושים את זה.
<רחל וידל: אנחנו כן עוסקים המון בהיבטים של האלימות בספורט, גם במועצה, ולאחרונה יש שיתוף פעולה בין שני השרים של היחידה למלחמה באלימות בספורט.
<רחל וידל: זה קצת תקוע מההיבטים תקציביים בעיקר, אבל זה לגמרי בעבודה.
<רחל וידל: זה משהו שגם השרה שמה עליו המון דגש לאחרונה, לאו דווקא בהיבט הזה, כי כולם יודעים על כל הקטטות האחרונות שהיו.
<רחל וידל: אבל אני חושבת שיש הרבה דברים שכן אפשר לעשות ביחד.
<רחל וידל: גם עוד מעט ייצא קמפיין פרסומי, ואולי ניתן לשלב את זה.
<רחל וידל: אני לא יודעת באיזה שלב הקמפיין נמצא, אבל אולי זה לא מאוחר מדי.
מירב בן ארי: קמפיין נגד אלימות בספורט?
<רחל וידל: כן.
<רחל וידל: ייצא קמפיין חדש עכשיו, בקרוב.
<שגיא קריספין: אנחנו נשמח.
<רחל וידל: אז צריך לבדוק את זה, אבל כדאי שנדבר.
<רחל וידל: אנחנו קיבלנו את זה.
<רחל וידל: התחלתי לחפש, אמרו לי - אף פעם לא פנו, אף אחד לא דיבר איתנו.
<רחל וידל: זה באמת כאילו - - -
<יבגני דודוצקין: אם תהיתם לגבי הממדים של העניין, זה המימדים של העניין, שאף אחד לא מדבר על זה.
<יבגני דודוצקין: שלא אומרים את זה.
<יבגני דודוצקין: שהמועדונים מסתירים את זה, שיש שחקנים שהם מחוץ לארון והמועדונים יודעים.
<רחל וידל: אבל בשביל זה יש ארגונים שיפנו.
<יבגני דודוצקין: אבל זה בדיוק העניין, שלא מדברים על זה וזה מאד עצוב - - -
<רחל וידל: אז בשביל זה אנחנו כאן כדי לדבר, כי אנחנו באמת רוצים ומבחינתנו זה נושא שהוא מאד מאד חשוב.
<טל מעוז: עניין המודעות הוא מאד חשוב.
<טל מעוז: הדוגמא שאני חושב שאפשר לתת זה המועצה להסדר ההימורים בספורט, שמתקצבת קבוצות ספורט מקצועניות אך ורק אם יש להן קבוצות נוער בליגות פעילות.
<טל מעוז: אנחנו נהננו בגלגול הקודם שלנו בשנים 2008-2009 מכספים של הטוטו, כשהפעלנו קבוצת בוגרים ששיחקה בליגה א' לכדור-עף שניצחה והתקדמה.
<טל מעוז: באותה שנה השתנתה התקנה לתקנה כזאת שצריך להפעיל גם קבוצת נוער.
<טל מעוז: אנחנו כמועדון לא יכולים להפעיל קבוצת נוער, מתוקף הנסיבות – בני נוער שנמצאים בארון וכו', ובמקום הזה אנחנו לא נהנים מאותם כספים שקבוצות מקבילות לנו כן נהנות מהם.
<רחל וידל: אני לא חושבת שבדיוק זה הפורמט שאתם רוצים שיתמוך בכם, אבל כאילו, אם רוצים לעשות דיון מקצועי, נכון ובאמת שיקדם וגם יסייע לכם גם בתקציבים ובכלל, אם רוצים לעשות שינוי שהוא באמת שינוי משמעותי, אז כדאי וגם אין לי בעיה שיהיה דיון נוסף ונוכל להראות את העבודה - - -
מירב בן ארי: לא, אני חושבת שהדרך הכי טובה זה פשוט שהם יפגשו איתך ושאנחנו נבוא לדיון נוסף בוועדה, כי יש דיון מעקב, אז אנחנו נדע מה עשינו.
<שגיא קריספין: בוודאי.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
מירב בן ארי: בבקשה גברתי, רק תציגי את עצמך.
<גבריאלה פיסמן: עורכת דין גבי פיסמן, משרד המשפטים.
<גבריאלה פיסמן: קודם כל גם אנחנו מברכים אל הדיון, אני חושבת שנאמרו כאן דברים מאד מאד חשובים.
<גבריאלה פיסמן: אחת ההצעות שעלתה הייתה הצעה לתיקון חקיקה ולגביה רציתי להתייחס.
<גבריאלה פיסמן: ראשית, אם יש נתונים, כי גם אנחנו לא מכירים את היקף התופעה, ופה אני מדברת על היקף התופעה של קריאות גזעניות, התבטאויות גזעניות במהלך אירועי ספורט על - - -
<שגיא קריספין: לא גזעניות, כי גזעניות החקיקה מכסה.
<גבריאלה פיסמן: גזעניות בהיבט הרחב וגם אנחנו תופסים גזענות בהיבט הרחב, גם בהיבטים של קריאות גזעניות ביחס לנטייה מינית, ואני יכולה לציין - - -
<שגיא קריספין: לא, החוק לא.
<שגיא קריספין: החוק הוא מאד ממוקד.