GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גבריאלה פיסמן: אז אני רוצה לציין שחוק העונשין כן מתייחס לפשעי שנאה ובהגדרה של פשעי שנאה, בהגדרה של עבירות שנאה בחוק העונשין, סעיף 144 ו' לחוק העונשין, ההגדרה היא רחבה יותר וכוללת גם היבטים של נטייה מינית.
מירב בן ארי: נכון, זה המקום היחיד היום בחקיקה שיש.
<גבריאלה פיסמן: אז גם כשהנושא הזה נבדק, אנחנו צריכים לראות האם נכון לתקן את חוק איסור אלימות בספורט ולקבוע עבירה ספציפית, שהיא עבירה שהעונש עליה הוא עונש מסוים ופחוּת, או להישאר דווקא עם העבירות שמצויות בחוק העונשין.
<גבריאלה פיסמן: זה חלק מהדברים שאנחנו - - -
<עודד פריד: עצם זה שהמחוקק חוקק את חוק איסור אלימות בספורט, קובע שהוא ראה לנכון כן לייחד את האלימות בספורט בצורה אחרת משאר פשעי השנאה.
<עודד פריד: ולכאורה - - -
<גבריאלה פיסמן: אני מודה שגם כשנעשה התיקון הזה - - -
<עודד פריד: גם אז התנגדתם.
<גבריאלה פיסמן: גם אז הייתה לנו את אותה התלבטות.
<גבריאלה פיסמן: בסופו של דבר הייתה תמיכה של הממשלה במהלך הזה וכן נעשה התיקון הנקודתי, ועדיין השאלות צריכות להישאל ולהיבדק, כדי שבסופו של דבר ניתן יהיה להילחם בתופעה הזאת ביעילות.
<עודד פריד: אם יש משהו שאנחנו מדברים עליו בהקשר היותר רחב, וזה אפילו לא קשור רק לתופעות של להטבופוביה וגזענות בספורט, ובדיוק הבוקר היה גם דיון על פשעי שנאה כלפי קהילת הלהט"ב באספקטים טיפה יותר רחבים.
<עודד פריד: ובאופן כללי כשאנחנו מדברים על השאלות האלה של אפליית להט"ב, אז אחד הדברים שאנחנו תמיד חוזרים אליהם בסופו של דבר, זה שאנחנו לא רוצים התייחסות שונה בחוק.
<עודד פריד: כלומר, אנחנו היינו שמחים להיות שווים בפני החוק ואם רוצים לבטל את חוק איסור אלימות בספורט, זה לגיטימי.
<עודד פריד: משרד המשפטים בוודאי יודע איך לעשות את זה.
<עודד פריד: אגב, שרת הספורט עשתה את זה ממש לא מזמן, זאת אומרת בתחום התרבות, שגם עליו היא אמונה, עם ביטול חוק הסופרים.
<עודד פריד: אפשר לבטל חקיקה, אבל אם לא ביטלתם אותה ואם אין כוונה לבטל אותה, אז אין שום סיבה שתהיה את ההחרגה הזאת ושדווקא להטבופוביה לא תצוין שם, ושם יש בצורה ברורה - - -
<גבריאלה פיסמן: אני רק מבקשת שתינתן לנו האפשרות לבחון את השלכות הרוחב של מהלך כזה, כדי שהתוצאה תהיה תוצאה טובה לכולם.
מירב בן ארי: עודד, אתה נכנס פה לפינות.
<עודד פריד: במסגרת הליך החקיקה.
מירב בן ארי: גברתי, יהיה דיון מעקב כמו שוועדות המשנה מנהלות.
מירב בן ארי: יש לך מספיק זמן לבחון את הנושא מבחינת חקיקה.
מירב בן ארי: אני גם אבחן מבחינת חקיקה פרטית.
מירב בן ארי: אני גם אדבר עם השרה.
מירב בן ארי: נעשה כל אחד את שיעורי הבית שלו מבחינת חקיקה וכשנצטרך נתקדם הלאה.
מירב בן ארי: כל הנושא הזה הוא נושא טרי, חדש, שלא נגעו בו.
מירב בן ארי: אז מה שאנחנו עושים פה, אנחנו מעלים את הנושא ומחפשים במין שולחן עגול כזה, שהוא מאד פרודקטיבי, כל מיני פתרונות.
מירב בן ארי: אני מאד מקווה שארגנתם מספיק כרטיסי ביקור, כדי שכל מי שנמצא כאן, אתם תוכלו אחרי זה להמשיך איתו את השיח.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את יובל חץ, יושב ראש איגוד הטריאתלון.
<יובל חץ: לשעבר.
<יובל חץ: עד לפני ארבעה חודשים הייתי יושב ראש איגוד הטריאתלון בארבע השנים האחרונות.
<יובל חץ: אני לא מכיר עוד מישהו שהיה יושב ראש איגוד ספורט שהוא הומו מחוץ לארון.
<יובל חץ: גם בתור חבר המליאה וחבר הוועד האולימפי, וגם בתור אחד שבא בדברים מול משרד הספורט, שהתאדה, אבל אנחנו מכירים ביכולת הפעילות האישית שלנו, ואני חושב מנקודת המבט שלי, שדווקא ההנהגה או ההנהלה של האיגודים צריכה להוביל צעדים כאלה, כי אם זה מגיע ממשרד הספורט ומשרד הספורט כן יכול לעדכן את הקוד האתי שכל האיגודים חייבים לאמץ, זאת הדרך הכי קלה שמשרד הספורט יכול להתחיל בה.
<יובל חץ: לעדכן את הקוד האתי.
<יובל חץ: אם איגוד לא מאמץ את הקוד האתי כלשונו וגם אוכף אותו אחר כך, אז הוא לא מקבל תקציבים ממשרד הספורט, ולזה כל האיגודים כפופים.
<יובל חץ: השלב הבא הוא בעצם להטמיע את הפעילות הזו באיגודים עצמם.
<יובל חץ: יש לאיגוד קבוצות, יש ועדת משמעת ובית דין עליון לערעורים לכל איגוד שהוא כפוף לאותם ועדות משמעת ובתי דין לערעורים, וחייבים לקיים ולבצע את האכיפה, במידה והיא קורית בענפי הספורט השונים.
<יובל חץ: משם זה יכול לחלחל גם לקורסי מאמנים.
<יובל חץ: קורסי מאמנים, כמו שגם שגיא הציג קודם, זה חלק מהחינוך שצריך להיות.
<יובל חץ: כמו שלצוערים של המשטרה שזה מועבר כחלק מהחינוך, אז האספקט הזה הוא גם נושא ש - - -
מירב בן ארי: מי אחראי על האיגודים?
<יובל חץ: על האיגודים ישנם שני אחראים.
<יובל חץ: אחריות מקצועית של הוועד האולימפי ואחריות מנהלית ורגולציה של משרד הספורט, שמאפשרת קבלת תקציבים.
<יובל חץ: אני אומר שאלה פעולות פשוטות שצריך להכניס אותן לתודעה.
<יובל חץ: אני מאמין ש - - -
מירב בן ארי: זה אפשרי.
<יובל חץ: אני לא נתקלתי אף פעם.
<יובל חץ: אני יכול להגיד שבתחום הספורט לא נתקלתי בשום דבר אישי מהטריאתלון, גם בתור טריאתלט 20 שנה, דמות די צועקת בפרונט וחבר הנהלה 13 שנה באיגוד, יושב ראש 4 שנים.
<יובל חץ: ואת הביטויים הקטנים ששמעתי – השתקתי באותו רגע, כי אני ניגשתי ישר לאותם אנשים ודיברתי איתם, מבלי שום מחיצות בינינו.
<יובל חץ: אני יודע שאחר כך גם המשיכו דיבורים אחרי זה, אבל הם נעשו בשקט, בצנעה ואפשר להגיד גם קצת בפחד.
<יובל חץ: אז ברגע ששמים בעלי תפקידים, כמו שראינו בקמפיין של ריאל מדריד, או ברצלונה, מה שזה לא היה שם ויגרום למלחמה שם.
<יובל חץ: לשים את הדברים האלה בפרונט.
<יובל חץ: ברגע שמאמצים, גם אם זה יהיה מכבי תל אביב בכדורסל ועכשיו הפועל באר שבע בכדורגל – קמפיין כזה יכול לתרום המון לספורט ואני יכול לציין שגם מהניסיון שלי, עיקר הבעיה הוא בענפים הקבוצתיים ופחות בענפים האינדיבידואלים.
<יובל חץ: כי בענפים הקבוצתיים של קבוצות של אוהדים, אנחנו לא מוצאים אותם בענפים האינדיבידואלים כמעט.
<יובל חץ: יש קבוצות של אוהדים, התלהבות, התלהמות וביטויים אלימים בענפים האלה.
<יובל חץ: ולכן אני חושב שהקמפיינים האלה, בשיתוף הנחיה של משרד הספורט, שמורדת לכתוב ובאמת להכניס את הסעיף הלהטופובי לקוד האתי, שיאומץ על ידי האיגודים – גם על ידי הוועדה האולימפי והאגודות עצמן ואז כולם כפופים לזה וזה נכנס לתודעה וייקח לזה זמן לחלחל, אבל זו התחלה של תהליך.
מירב בן ארי: תודה, יובל.
מירב בן ארי: עומר ממועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה.
<עומר בר: שלום לכולם.
<עומר בר: שמי עומר בר, סגן יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<עומר בר: מי שלא מכיר את הגוף, אנחנו הגוף הרשמי, הנבחר והמייצג של כלל 700,000 בני הנוער במדינת ישראל.
<עומר בר: אני אתחיל קודם כל בסיפור האישי שלי, אחר כך אני אמשיך איך אנחנו פועלים בנושא.
<עומר בר: אני שיחקתי כדורסל מכיתה ב' עד לפני שנתיים.
<עומר בר: יצאתי מהארון כהומוסקסואל לפני כמה חודשים – חודשיים-שלושה.
<עומר בר: עכשיו, תקראו לזה פסיכולוגיה בשקל, אבל יצאתי מתוך מערכת הכדורסל בגלל החוסר – אין לזה כל כך מילה – אבל המילה חזרה על עצמה כל כך המון פעמים במהלך האימונים, במהלך המשחקים, במהלך משחקים רשמיים גם מהקהל, שפשוט לא יכולתי עוד להיות על המגרש ועברתי לתחום הזה, של המועצות, שזה תחום שבו קיבלו אותי כמו שאני.
<עומר בר: אפשר לקרוא לזה פסיכולוגיה בשקל, אבל אני מאד חושב שזה העניין.
<עומר בר: קודם כל אני מכיר את המושג להט"ב במושג הרחב ביותר של להט"ב פאק – פה-סקסואליים, אה-מיניים, אה-רומנטים, - - - סקסים וידע-קווינים, שזה גם כן לא כל כך ביטוי פוליטי, אבל אני משתמש בו.
<עומר בר: אני שמח מאד לראות שהדיון הזה זה לא דיון לשם דיון, זה דיון עם מסקנות.
מירב בן ארי: אתה לא יודע שאצלי אין דיון לשם דיונים?
מירב בן ארי: עוד לא הבנת את זה?
<עומר בר: אני יודע.
מירב בן ארי: בוא רק תמרכז, עומר.
<עומר בר: אנחנו כגוף פועלים כמובן בתחום החינוך.
<עומר בר: אנחנו אפילו שחררנו פנייה לשר החינוך לקיים שיעורי מגדר בבית הספר.
מירב בן ארי: דרך חושן, אתה מדבר?
<עומר בר: לא.
<עומר בר: דרך המון המון ארגונים.
<עומר בר: יש לנו צוות מניות ומגדר.
מירב בן ארי: בתוך המועצה?
<עומר בר: בתוך המועצה.
מירב בן ארי: אה, יפה מאד.
<עומר בר: עם חושן, עם איגי,עם המכנה המשותף, עם המון גורמים.
<עומר בר: אני אשמח גם - - -
<שגיא קריספין: אנחנו גם חותמים על האמנה שלכם.
<עומר בר: כן, אני יודע.
<עומר בר: נשמח גם לקחת את המספר שלך ולהעביר אותו - - -
מירב בן ארי: כן, הוא יישאר פה בסוף.
<עומר בר: ולראות איך אפשר באמת לגעת לא רק בתחום החינוך אלא גם בתחום האלימות איתנו.
<עומר בר: אנחנו מגיעים למאות אלפי בני נוער, אם ברשתות החברתיות או אם בשטח.
<עומר בר: אני באופן אישי גם פועל בתוך זה, בתוך בית הספר שלי.
<עומר בר: אני מקיים הרצאה שנקראת מין, מגדר ורוקנרול שנוגעת בדיוק בנושאים האלה ואני מקווה שזה יהיה גם בתחום הארצי.
מירב בן ארי: יופי עומר, תודה.
מירב בן ארי: ירון מהפועל קטמון כאן?
<ירון דוויק: אני.
מירב בן ארי: שלום ירון.
מירב בן ארי: אני כבר אגיד לך שאני משוחדת לגביכם, כי גם שמעתי אתכם בוועדה לזכויות הילד וראיתי שאתם עושים פעילות מקסימה נגד גזענות.
<ירון דוויק: תודה רבה.
<ירון דוויק: להפועל קטמון ירושלים יש מערכת יחסים עם הקהילה הגאה.
<ירון דוויק: אנחנו מסתכלים על עצמנו כקהילה, כתנועה חברתית.
<ירון דוויק: אנחנו לא מסתכלים על עצמנו כעל מועדון כדורסל.
<ירון דוויק: ולכן בתוך מערכת היחסים הזאת יש נדבכים.
<ירון דוויק: הנדבך הראשון הוא שביום שהקמנו את הפועל קטמון, לפני 9 שנים, כתבנו בתקנון שאנחנו נהיה פעילים פרו-אקטיביים נגד אלימותו ונגד גזענות.
<ירון דוויק: זה כתוב בתקנון שלנו.
<ירון דוויק: זה ה-DNA שלנו.
<ירון דוויק: זה לא משהו שצריך להסביר לי למה אני צריך לעשות את זה.
<ירון דוויק: כיוון שכך, אז נוצרה מערכת יחסים די מקרית מאיזו שהיא סיטואציה שאחד השחקנים שלנו הרים דגל גאווה במשחק ומכאן והלאה התפתחה מערכת יחסים מרגשת ומעניינת אם רייינבול ועם כל החברים.
<ירון דוויק: אנחנו לפני שנה וחודשיים החלפנו את דגלי הקרן שלנו בדגלי הגאווה, דבר שקיבל חשיפה מטורפת.
<ירון דוויק: אנחנו מעולם לא קיבלנו - - -
<שגיא קריספין: האיגוד לא אהב את זה.
<ירון דוויק: ההתאחדות לכדורגל שלחה לנו מכתב אחרי שבועיים שהיא עוצרת את החלפת הצבעים של הדגלים.
<ירון דוויק: עכשיו, מה אנחנו עושים?
<ירון דוויק: החכמה היא לעשות.
<ירון דוויק: זאת אומרת לא צריך לדבר יותר מדי.
<ירון דוויק: צריך לדעת שאתה נגד אלימות ונגד גזענות ואז אנחנו עושים טורניר שנתי עם ריינבול, כל שנה אנחנו נפגשים, משחקים.
<ירון דוויק: החברה של ריינבול משחקים עם השחקנים של הקבוצה הבוגרת.
<ירון דוויק: אירוע כזה מרגש לשחק עם אדם מזרחי, אפשר לחשוב, כן, אבל לא – בסוף יש לזה חשיפה ואחרי הפועל קטמון באות עוד חמש ושש קבוצות אוהדים, עם אותו DNA עם אותה הבנה שככה פועלים ואז באופן טבעי במצעד הגאווה של ירושלים 2015 – הלכו 15-20 חברה משלנו למצעד.
<ירון דוויק: שירה נרצחה שם בטווח של 5 מטרים מהחברים שלנו וזה היה מאוד ברור שאנחנו מחליפים את השם של קבוצת הנערות שלנו להפועל קטמון ירושלים שירה.
<ירון דוויק: מה אני רוצה לומר?
<ירון דוויק: במצגת שהצגת היו המון נדבכים שנוגעים במה שאנחנו עושים.
<ירון דוויק: בהרצאות ובמשחקים משותפים וזה שהיציע מכיל, בסוף הבית הפתוח וריינבול מרגישים נוח לבוא למשחקים שלנו, יותר כנראה מכל משחק כדורגל אחר, אני מקווה, במדינה.
<ירון דוויק: אז בסוף צריך לעשות וצריך לעודד את הגופים שעושים, וזה כל מה שרציתי לתת.
<שגיא קריספין: דוגמא נהדרת.
מירב בן ארי: קבוצה באמת נהדרת.
מירב בן ארי: בבקשה אדוני, מי אתה?
מירב בן ארי: מה השם שלך?
<גיל גן-מור: מהאגודה לזכויות האזרח.
<גיל גן-מור: עורך הדין גיל גן-מור מהאגודה לזכויות האזרח.
<גיל גן-מור: רק להוסיף כמה מילים, כי באמת נאמר כבר הכל.
<גיל גן-מור: קודם כל אני גם שחקן חובב בקבוצת כדורסל גאה תל אביב.
<גיל גן-מור: קבוצה מדהימה שמשלבת אגב גם שחקנים סטרייטים.
<גיל גן-מור: אנחנו קבוצה משולבת.
<גיל גן-מור: אני רוצה להתייחס לדברים שאמר פה נציג המשרד לביטחון פנים, שלא ידוע לו על התופעה.
<גיל גן-מור: אנחנו העברנו לוועדה ואם אתה רוצה אני אתן לך נתונים על ההיקף של התופעה.
<גיל גן-מור: סקר בינלאומי שנערך בכמה מדינות מערביות – ארצות הברית, אוסטרליה וכו' – מאד מקיף, מצא נתונים שמראים שהתופעה היא מאד מאד רחבה.
<גיל גן-מור: זאת אומרת, 80% מהמשתתפים טענו שנתקלו בהומופוביה בספורט, מחצית נתקלו באופן אישי, והתופעה היא יותר מאשר הקנטות וירידות ודברים מהסוג הזה.
<גיל גן-מור: רבע מהגברים גם דיווחו על אלימות או שזה אלימות בה הותקפו פיזית או שהם סבלו מבריונות מסוג מסוים.
<גיל גן-מור: זאת אומרת התופעה היא בהחלט רחבה.
מירב בן ארי: רצית להגיד משהו?
<רפאל ג'אן: רציתי לציין שהתופעה גם - - - שוטרים קורית במגרשי הספורט.
<רפאל ג'אן: לפני שבועיים נשלח אלי סרטון על ריב שהיה עם שוטר, שהשוטר הסמוי הגיע לאיזה אוהד - - -
מירב בן ארי: טוב, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו, באמת.
מירב בן ארי: גם הזמן שלי קצר ואני רוצה לשמוע עוד שניים שביקשו ממני.
מירב בן ארי: בבקשה, בצלאל רביב.
<בצלאל רביד: נכון, אני מטפל בכל מה שקשור לחסויות.
<בצלאל רביד: ממה שאני הקשבתי ושמעתי, אנחנו כולנו מסתכלים על המגרש, המגרש שבו הפעילות של מפעל ספורט כזו או אחר מתקיימת, מטניס, כדורסל, כדורגל וכו'.
<בצלאל רביד: אני רוצה לתת לכם דווקא זווית אחרת שהיא חדשה, שהיא בעצם המגרש שבו הדלק שמונע על המגרש, קורה שזה בעצם דרך מפרסמים.
<בצלאל רביד: המגרש הזה הוא מגרש מאד מאד חשוב, כי היום כל קבוצה בספורט נתמכת על ידי- - -
מירב בן ארי: אני חושבת שאתה לא היית בהתחלה, כשגיא דיבר על זה שלנשים קשה - - -
<שגיא קריספין: אין חכם כבעל ניסיון.
<בצלאל רביד: אבל לא רק נשים, מאחר שאנחנו נפגשים עם האנשים האלה כל הזמן, אז אנחנו בעצם מגלים שהאפליה היא במגרש שלנו בעצם מול מפרסמים.
<בצלאל רביד: וזה משהו שכמובן - - -
מירב בן ארי: כן, להפועל קטמון יש חסויות?
<בצלאל רביד: אני לא מטפל בקטמון.
<בצלאל רביד: אני מטפל במכבי תל אביב.
מירב בן ארי: לא, אני שואלת באופן כללי.
מירב בן ארי: היה לכם קושי להשיג חסויות?
<ירון דוויק: אין לנו קושי מעבר ל - - -
מירב בן ארי: בקשר לקשיים הרגילים.
<ירון דוויק: לא, אין לנו.
<בצלאל רביד: אוקיי.
<בצלאל רביד: אז אנחנו, שמגייסים לצורך העניין מיליונים של שקלים מדי שנה לקבוצות כמו מכבי תל אביב בכדורסל, אנחנו מגלים קושי אדיר מול הגיוס הנשי.
<בצלאל רביד: יש 5 חברות בכל ישראל שתומכות בספורט נשי, מפה קושי עבור אותם מפעלים לעבוד, לזוז ולפעול, את יודעת.
<בצלאל רביד: זה משבית אותן בצורה שהיא משמעותית ביותר.
<בצלאל רביד: אני חושב שהמיזוגניה הזו כלפי נשים, עובדת באותו מקום נגד מפעלי ספורט הומו-לסביים.
<בצלאל רביד: השינוי לזה יהיה.
<בצלאל רביד: יש לדעתי מגוון פתרונות.
<בצלאל רביד: אני חושב שאת חלקם הצעתם בצורה יפה, שכדאי לגשת ולקחת אותם באופן מיידי כדי שכבר בשנה הבאה נקטוף פירות.
<בצלאל רביד: אנחנו עובדים בכל הכוח ושמים המון Attention, על כל מה שקשור לספורט נשי, כי זה חשוב לנו כחברה.
<בצלאל רביד: אנחנו רוצים להרים את הספורט הנשי באמצעות תקציב של חברות, שנהנות באופן משמעותי מכסף נשי.
<בצלאל רביד: כשבעל חברה שמגלגלת 300 מיליון שקלים בארץ - - -
מירב בן ארי: כסף נשי.
<בצלאל רביד: בטח.
<בצלאל רביד: מגייסים כסף ממי שנותנים כסף.
<בצלאל רביד: ההצעה שלי לעניין הזה, אם אפשר, היא לייצר מדד של לראות כה אותן חברות מחזירות בחזרה לאותם מגזרים שמהם הן נהנות.
<בצלאל רביד: אני חושב שמדד כזה מראה באופן שהוא חד משמעתי מי תומך בחזרה ואז אני אקבל לצורך העניין כאישה, או כהומו – What ever – החלטה איפה אני רוצה לשים את הכסף.
<בצלאל רביד: נכון?
<בצלאל רביד: לצורך העניין, אם חברה תומכת אפס שקלים בשנה והיא יכולה גם להיות קוקה קולה לצורך העניין, שמזרימה המון כספים לספורט הגברי, אבל אפס שקלים לספורט נשי, וזה נתון, אז אני יודע לבחור לשתות לצורך העניין פפסי, סתם דוגמא.
<בצלאל רביד: אבל זה משנה לדעתי משהו בהתנהלות של נשים והומואים ולסבית לגבי כמה בחזרה הם מקבלים.
<ירון דוויק: אם זה היה עובד ככה, הייתי מיליונר, אבל זה לא עובד ככה.
<בצלאל רביד: אבל זה עובד ככה, כי אנחנו מייצרים - - -
מירב בן ארי: לא, אני הבנתי את הרעיון של המדד.
מירב בן ארי: אפשר אפילו בפרסום לציבור לדעתי זה יענה גם על הצורך.
מירב בן ארי: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?
מירב בן ארי: כן אדוני, בבקשה.
<איתן מדמוני: בקצרה, לגבי המועצה.
<איתן מדמוני: אני אעביר את הפרטים שתגיעו לשם, כי אני חושב שזה חשוב.
מירב בן ארי: כן, זה יהיה דרך מצילה או דרך המשטרה.
<איתן מדמוני: ו - - - לנצל את המקום שלנו בתוך הוועדה כדי להעלות ולדרוש במפגיש את הנוכחות שלכם.
מירב בן ארי: יש את מצילה לצדכם, שעוסק במניעה וכמו שאמרנו באכיפה, אבל יש את העניין שכמו שנאמר פה, שיש לכם כאן את החיבור למועצה ובאמת נאמרו פה הרבה דברי טעם.
מירב בן ארי: המאמנים כבר עוברים הכשרות, אנשי המקצוע כבר - - -
<קריאה: לא, לא, לא - - -
מירב בן ארי: חבר, תאמינו לי, אם יש משהו אני עושה בתור יושבת ראש ועדה זה להקשיב.
מירב בן ארי: לא עוברים הכשרות בנושא הספציפי.
מירב בן ארי: עוברים הכשרות באופן כללי, אל תדאגו, הקשבתי שקשב רב.
מירב בן ארי: אני רוצה לעשות איזה שהוא סיכום כדי לשים כאן את הדברים בצורה מסודרת יותר.
מירב בן ארי: ראשית אני מאד מודה לכולכם שהגעתם.
מירב בן ארי: אני קצת גרועה בשמות, אבל שגיא וטל, אז קודם כל עכשיו אנחנו מכירים יותר טוב.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם תודה שהבאתם את הדיון הזה לפתחי, לפתח ועדת החינוך והכנסת בכלל, ולעודד, שהוא שותף שלי מתחילת הדרך, על כך שהבאנו את זה.
מירב בן ארי: חשוב לציין שהיום התקיימה כאן שדולה של הקהילה הגאה בנושא של פשעי שנאה, כך שאני גם הזמנתי משם לבוא.
מירב בן ארי: אני מניחה שחלק גם היו.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהשדולה עסקה מראש בנושאים של פשעי שנאה.
מירב בן ארי: זאת אומרת זה היה הנושא ואני חושבת שזה נושא חשוב, כי כשמדברים על הקהילה הלהט"בית, יש הרבה עניין של מצעדי גאווה, אירועי גאווה, אבל לא מתעסקים באמת במהות, שהומו זו הקללה הכי נפוצה בלי קשר למגרשי הכדורגל.
מירב בן ארי: זו הקללה הכי נפוצה בארץ, בלי קשר.
מירב בן ארי: בארץ זה נראה לי פשוט יותר, וזה דברים שאני גם נתקלתי בהם והם ברורים.
מירב בן ארי: ולכן אני רוצה לחבר גם את העניין של שנאה, אבל זה בעניין הכללי.
מירב בן ארי: בנושא הפרקטי, ראשית, אתם עושים עבודה טובה מאד ואם הדיון הזה היה חלוצי בתחום, אתם באמת עושים את החלוציות הזאת ואתם תחברו כאן בסוף הוועדה אל האנשים הרלבנטיים והחשובים, כי יושבים פה אנשים מאד חשובים.
מירב בן ארי: וכמובן, מי שלא היה כאן ייצא אליו מכתב – כמו המועצה – שהיו אמורים להגיע.
<רחל וידל: אנחנו נדאג שזה יגיע לפתחם.
מירב בן ארי: תיכף אני אדבר עם רחל.
מירב בן ארי: כל האנשים שהיו אמורים להיות פה יקבלו סיכום של מה שנאמר כאן בוועדה ויהיו מעודכנים, גם אם הם לא היו כאן פיזית.
<שלי אלקיים: כולל בית הספר למאמנים, אני מציעה, בוינגיט.
<יובל חץ: בוודאי.
<יובל חץ: הוא היה ברשימה.
<יובל חץ: יש עוד בתי ספר למאמנים.
<יובל חץ: צריך שזה יגיע לכולם.
מירב בן ארי: כן, כן, דיברנו על זה.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות לרחל, היועצת של השרה, שהגיעה לכאן ושמעה.
מירב בן ארי: הבאתי לה גם את הדף שלכם ואת בנושאים הספציפיים שהיא תוכל להעביר לארגונים שכפופים לשרה בנושא הספורט.
מירב בן ארי: מהיכרות איתה – היכרות טובה – היא תעשה את מלאכתה נאמנה.
מירב בן ארי: אני גם יכולה להגיד לכם מכירה היטב את השרה והנושא הזה מאד מאד חשוב לליבה.
מירב בן ארי: לפעמים זה נראה טריוויאלי, ברור, אבל יש פה כמעט חצי מהשרים שהנושא בכלל לא קרוב לליבם ואתם צריכים, הקהילה, למרות הקשיים הבסיסיים והקואליציה וחקיקה, להסתכל על חצי הכוס המלאה ולקחת את אותם שרים, במקרה הזה שרת הספורט, ולשתף אותה בנושא הזה.
מירב בן ארי: אם לא אותה ספציפית, אז את הצוות שלה ולערב אותו.
מירב בן ארי: יהיה לכם שיתוף פעולה מצוין.
מירב בן ארי: לגבי חושן, מכיוון שאני בוועדת חינוך, מנהלת את הישיבות שקשורות לחושן, קודם כל הגדלנו את התקציב של חושן בלי קשר, שתדעו.
מירב בן ארי: ביום חמישי אנחנו באוצר כדי לסגור אותו סופית, להגדיל להם בכמעט מיליון שקלים.
מירב בן ארי: המטרה של ההגדלה של תקציב חושן זה באמת לתת להם כסף כדי שהם יוכלו לבוא, לא בהתנדבות לארגונים.
מירב בן ארי: אז זה סוג של יד לוחצת יד.
מירב בן ארי: מבחינת האוצר כבר שמנו את זה.
מירב בן ארי: אגב, הסיבה שיש את המצעד ביום שישי, זה כי הייתה התערבות של השר משה כחלון לפתור את העניין ולהכניס אותם לבסיס התקציב משנת 2017.
מירב בן ארי: ביום חמישי יש לנו כבר פגישה ראשונה באוצר עם החברה מהקהילה הגאה וכמובן להגדיל, כדי שהם יבואו.
מירב בן ארי: אני רוצה לפרגן לך, איתן, על מה שאמרת על חושן, זה גם לא ברור מאליו שמביאים אותם לארגון, בטח לשוטרים.
<איתן מדמוני: זה לא אני, זה בית הספר למשטרה.
מירב בן ארי: בית הספר למשטרה.
מירב בן ארי: שוב, אתה יודע מה, לפעמים גם בארגונים, אם אין לך את הפרסונה שדוחפת את זה הנושא, אז זה לא יקרה ואנחנו יודעים את זה.
מירב בן ארי: אני דרך אגב מרגישה את זה גם הרבה פעמים גם בכנסת, וזה בסדר גמור.
מירב בן ארי: בגלל זה גם אמרתי לעודד ולחברה של הספורט, לקחת ולגייס את האנשים שלצדכם ולהעצים אותם במקום הזה.
מירב בן ארי: אני מסכמת את הדיון ואומרת שיהיה כמובן דיון המשך.
מירב בן ארי: הוועדה תתכנס שוב בעוד שלושה חודשים.
מירב בן ארי: בדרך כלל אנחנו נותנים שלושה חודשים.
מירב בן ארי: בזמן הזה אתם יכולים להיות בקשר פתוח עם הלשכה שלי, לעדכן אותי אם יש לכם מחסומים, אם אתם לא מצליחים להגיע למקום מסוים, לשמור איתי על קשר רצוף ואנחנו נעזור, כדי שבפעם הבאה כשנגיע לדיון, נגיד הנה, כבר פתחנו ובוא נראה לפחות שפרצנו את הדרך ומה עשינו בנושא.
מירב בן ארי: וכמובן, לכל השחקנים ולכל אנשי הספורט, אני מאד מעריכה את זה שהגעתם לכאן היום; ואמרתי גם לגילי, אבל אני חושבת שלפעמים, אתם יודעים, מספיק גפרור אחד.
מירב בן ארי: אז במקרה הזה מספיק אדם אחד שהעלה את הנושא הזה ובאמת פרץ דרך ואתם באתם אחריו ובסופו של דבר גם הכנסת וזה חשוב מאד.
מירב בן ארי: אז תודה ובהצלחה לכולם.
מירב בן ארי: ברוכים הבאים.
מירב בן ארי: אני שמחה להציג לכם וכמובן לשר שתיכף ייכנס, את הישיבה של ועדת המשנה של ועדת החינוך, התרבות והספורט, לחינוך בלתי פורמאלי.
מירב בן ארי: היום 30 במאי 2016, כ"ב באייר תשע"ו.
מירב בן ארי: לפני ששר החינוך נפתלי בנט ייכנס ואז אני גם אברך כמובן גם את האורחים החשובים, אני רוצה לומר לכם שהוועדה הזו היא ועדת משנה שתתכנס כאן באופן רציף לאורך המושב הזה, בכלל לאורך השנה הזו.
מירב בן ארי: כמה דברים טכניים, לפני שהשר נכנס.
מירב בן ארי: יש כאן חברים בוועדה שהם חברים קבועים והם יקבלו זימון קבוע, ומי שרוצה להיות חבר קבוע ולא מקבל, יודע שהמשרד שלי נגיש תמיד, (שלום חבר הכנסת ברושי), ולא יהיה כאן מצב שמישהו ירצה להיות חבר קבוע ואנחנו נסרב.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים שתבואו.
מירב בן ארי: הוועדה הזאת היא ועשה שמכונסת בפעם הראשונה בכלל בתולדות הכנסת.
מירב בן ארי: היו כאן בעבר הרבה ניסיונות חקיקה, היו הרבה נושאים, תמיד לגבי החינוך והחינוך הבלתי פורמאלי וקידומו נעשו כאן במשך כל השנים של הכנסת, אבל מבחינתנו-.
מירב בן ארי: שלום לראש עיריית הרצלייה.
מירב בן ארי: כפי שאמרתי, אנחנו רוצים לשתף אתכם, אנחנו רוצים לשתף את הארגונים, את העמותות, כמובן את משרד החינוך שהוא השותף שלי מהיום הראשון שלי, ואנחנו רוצים לשמוע ולהעלות דברים, כמובן מועצת התלמידים הארצית, כפרי הנוער.
מירב בן ארי: אני שמחה שאני גם מכירה את רוב מי שיושב בשולחן, הייתי אצלו, דיברתי איתו, כך שרוב הפנים כאן הן מוכרות ויקרות לי.
מירב בן ארי: המטרה של הוועדה הזו, כמי שגם נחשף לוועדת המשנה שלי בנושא של צעירים וצעירות חסרי בית, היא לא ועדה בלי שיניים, זו ועדה שתבוא, תעלה דברים ותקדם אותם בכנסת, לא רק בחקיקה, גם בכלל ברפורמות ונושאים.
מירב בן ארי: אנחנו ננסה בשנה הקרובה לעסוק ברוב הנושאים שמטרידים אתכם, אבל כדי שנדע אותם אתם גם תהיו בקשר עם הלשכה שלי באופן קבוע במיילים, ותעדכנו אם יש נושאים שאתם רוצים שהוועדה הזו תעסוק בהם.
מירב בן ארי: אני מאד מאד מבקשת, אתם גם רובכם מכירים אותי, יש לי קשר מצוין עם הציבור, תנצלו אותו.
מירב בן ארי: תנצלו אותו, תעלו דברים וכמובן נשמיע אותם כאן בוועדה.
מירב בן ארי: היום, בגלל שזו ועדה חגיגית וגם השר וגם המנכ"לית וכמובן חברי הכנסת ודני רוזנר וכל האנשים שנמצאים כאן, אנחנו נשתדל לתת לכולכם זכות דיבור, אבל בבקשה מכם, אם יש כאלה שלא נספיק – תקבלו את זה.
מירב בן ארי: אנחנו נשמע אתכם.
מירב בן ארי: הוועדה הזאת היא ועדה שנועדה קודם כל בשבילכם.
מירב בן ארי: אני הגעתי לפה בשביל לשרת את הארגונים.
מירב בן ארי: אמרתי את זה, דרך אגב, עוד לפני שנכנסתי לכנסת, מי ששמע אותי.
מירב בן ארי: ולכן המטרה פה היא לשמוע מכם.
מירב בן ארי: אנא מכם תתחשבו.
מירב בן ארי: ודבר אחרון שאני רוצה לומר.
מירב בן ארי: מהיום שהגעתי לכנסת ביקשתי מיושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, שגם מה שנקרא מעבר לחברות האמיצה שלי ושל מרגי, אנחנו גם שותפים ויש לנו דעות הרבה פעמים שהן מאד מאד מה שנקרא – אנחנו מאד מיושרים בדעתנו, ואני רוצה להודות לו.
מירב בן ארי: הנה, בדיוק בזמן, שלום אדוני השר.
מירב בן ארי: אז אני כבר אודה למרגי ליד שר החינוך ואז גם נשמע.
נפתלי בנט: שלום, צהריים טובים.
מירב בן ארי: אז עכשיו אנחנו נתחיל באופן רשמי.
מירב בן ארי: אני אגיד כמה מילות תודה וברכה ואז השר יפתח את הוועדה.
מירב בן ארי: אז אני כבר התחלתי להודות, ובאמת רציתי להודות לחבר הכנסת יעקב מרגי, יושב ראש ועדת החינוך, שנתן לי את ההזדמנות לנהל את הוועדה הזו.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות לשר נפתלי בנט, שר החינוך, שמיומי הראשון פה אנחנו מה שנקרא מצאנו הרבה נושאים משותפים ושיחות משותפות, ואני באמת מלאת הערכה לפעילות של השר, של משרד החינוך.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לכם משהו שאמרתי לו בשבוע שעבר במליאה, מעבר לזה שבאמת באמת מצאתי בך חבר ושותף, אמרו לי לפני שבוע, כשהתחיל כל המשא ומתן הקואליציוני – מה, זה השר בנט, הוא יעבור את משרד החינוך.
מירב בן ארי: אמרתי להם תשמעו, אני מכירה את נפתלי שנה, אני יכולה להגיד נפתלי בעניין הזה.
מירב בן ארי: אם יש מקום שנראה לי שהוא יתאהב בו, זה במשרד החינוך ולהיות שר החינוך.
מירב בן ארי: לי זה היה ברור.
מירב בן ארי: היו הרבה ספקולציות, אבל אני מההיכרות איתך יודעת כמה שזה חשוב לך.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות גם למנכ"לית מיכל כהן, שגם איתה יש לי שיתוף פעולה מצוין ובכלל להודות לכם שבאתם.
מירב בן ארי: אני חושבת שזה שהגעתם לכאן היום, לפתוח את ועדת המשנה לחינוך הבלתי פורמאלי בפעם הראשונה בכנסת, זה לא דבר שמובן לי מאליו.
מירב בן ארי: אני יודעת גם מההיכרות אתכם כמה שהנושא הזה חשוב לכם, כך שזה לא רק לבוא ולדבר על זה, זה גם באמת לעשות עבורו.
מירב בן ארי: וכמובן לכל השותפים שלי, לדני רוזנר, שהוא שותף שלי גם מהיום הראשון וכמובן לתנועות הנוער ולארגוני הנוער וכפרי הנוער וכל העמותות.
מירב בן ארי: אמרתי משהו לפני שנכנסת גם, שאני שמחה שאת רוב היושבים כאן בשולחן אני כבר מכירה.
מירב בן ארי: אני גם מברכת את ראש עיריית הרצלייה, מר משה פדלון, שאני באופן אישי זכיתי לשותף מדהים.
מירב בן ארי: לפני שהגעתי לכנסת זה לא סוד, עבדתי 10 שנים עם נוער בסיכון, הקמתי מרכזים מאפס, הובלתי עשרות נערים, באמת, מי שמכיר אותי, עשרות נערים שחייהם השתנו באמצעות החינוך הבלתי פורמאלי ומצאתי שותף שרק הולך ומרחיב ומבין את החשיבות.
מירב בן ארי: אני יודעת שהוא - - - ובאמת אני מאד מאד שמחה שאתה כאן, כי מבחינתי זו סגירת מעגל.
מירב בן ארי: משפט אחרון שאני אומר לכם: מעבר להגיד תודה, בשבילי זו הגשמת חלום.
מירב בן ארי: עוד לפני שהגעתי לכנסת אמרתי שאם יש נושא שקרוב לליבי, זה החינוך הבלתי פורמאלי.
מירב בן ארי: עסקתי בו 10 שנים ואני מאד מאד שמחה ומתרגשת שהבנו את זה לוועדת המשנה של הכנסת מתוך מקום לבנות תכנית ולקדם את החינוך הבלתי פורמאלי בארץ.
מירב בן ארי: אז תודה רבה ובבקשה, אדוני השר, חבר הכנסת נפתלי בנט.
נפתלי בנט: תודה רבה מירב.
נפתלי בנט: קודם כל באמת תודה לך שיזמת את ועדת המשנה לחינוך הבלתי פורמאלי.
נפתלי בנט: אני חושב שכשיש ועדה ייעודית למשהו, אז זה מקבל הרבה יותר תהודה וכשיש יותר תהודה, זה מקבל יותר טיפול ויותר יחס והתוצאות - - -
איתן ברושי: ויותר כסף.
נפתלי בנט: זה קורה גם עוד לפני זה, אבל יקרה עוד יותר, ובוודאי כשמדובר על מירב, שהיא גם נשמה גדולה וגם מקצוענית מאד בכל מה שהיא נוגעת.