GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: כשאני מגיעה לכנסים שלנו, של מפלגת "העבודה", אני רואה בני נוער יושבים שם, אני נרגשת, ולמה אני נרגשת, אני נרגשת מכיוון שאתם דור העתיד וכשאני נרגשת – וזה לא משנה באיזו מפלגה, אני מדברת על עצמי אבל אני בטוחה שבכל מפלגה זה כך, כי אני נרגשת מהמודעות הציבורית, הפוליטית, הכול כך גדולה שיש לבני הנוער.
רויטל סויד: אני נרגשת מכך שבתקופה שלי בכלל לא חשבנו ללכת לכינוסים פוליטיים ואילו אתם מעורבים מאוד מאוד בחיי העשייה הציבורית, החברתית ואתם לא רק מעורבים ומגיעים לשם, אתם גם נותנים את הטון ועל זה אני מודה לכם, כל הכבוד לכם, כי מי שיושב פה היום והחברים שלכם להבא, אתם דור המנהיגים הבא, אתם חברי הכנסת הבאים, אתם הדור הבא, אתם עשיתם - - -
יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר.
רויטל סויד: אתם אלה שתובילו את המדינה להבא ולכן, קודם כל 'שאפו', כל הכבוד, תמשיכו ככה, אתם גם מביאים את החברים שלכם ומעודדים את הפעילות.
רויטל סויד: דבר נוסף, אין כמו לשמוע מכם מה מפריע, מה מציק, רעיונות, הערות לא רק בעי"ן, הארות באל"ף, כדי שתאמרו לנו – ולא רק לגבי הדברים שמפריעים לכם בני הנוער, קפיטריה, הסעות וכיוצ"ב, אלא בנושאים שהם ברומו של עולם, בנושאים שמעסיקים את כל הציבור ואת החברה בישראל.
רויטל סויד: לי יש שני בנים, הבנים הגדולים שלי – יש לי ארבעה ילדים אבל הבנים הגדולים שלי, אחד היום כבר בצבא, היה גם במכינה והיה גם מבני הנוער המאוד מאוד מעורים פוליטית אני יודעת כמה אתם יכולים לבוא ולהשפיע.
רויטל סויד: נושא אחרון - - -
יעקב מרגי: השעון ממש מאיץ בנו.
יעקב מרגי: אנחנו עוד רוצים לשמוע את אנשי משרד החינוך.
רויטל סויד: אני מסיימת.
רויטל סויד: אליאב, שאתה הגעת גם לשדולה – אני יו"ר השדולה למאבק באלימות ובריונות ברשת, הרעיונות שני מקבלת מכם, בני הנוער, גם לחקיקה וגם להתנהלות, הם חשובים מאוד.
רויטל סויד: כל מי שמזמין אותי לבוא לבית הספר שלו, לדבר על הנושא – אני מגיעה, גם לחטיבות הביניים.
רויטל סויד: אתה, אליאב, אני רוצה לומר לזכותך, הגעת גם לשדולה שעשיתי בנושא של אלימות ובריונות ברשת, יחד עם הרשויות המקומיות, אתה הגעת, דיברת, תרמת מאוד, תודה רבה לך ואני מזמינה את כולם לבוא ולפנות אליי גם בנושא הזה.
רויטל סויד: כל הכבוד, 'ישר כוח'.
רויטל סויד: תמשיכו.
יעקב מרגי: היה מעניין לפני שבאת, אני מאמין שיהיה עוד יותר מעניין אחרי שבאת.
יעקב מרגי: הייתי חייב את התיקון.
אחמד טיבי: אני מודה - - -
מירב בן ארי: איפה התלמידה שלך, אחמד?
אחמד טיבי: יובל, איפה את?
מירב בן ארי: הוא הצליח - - -
איתן ברושי: קוראים לי איתן ברושי, חבר קיבוץ ו"במחנה הציוני".
איתן ברושי: כיהנתי כראש מועצה אזורית עמק יזרעאל ואני רוצה לומר שאני מעריך את הפעילות שלכם.
איתן ברושי: אני חושב שזה נכון לטפח מנהיגות, אולי המצרך שהיה חסר ביותר במשך הרבה מאוד שנים, תמיד היו מחפשים את המנהיגות שלא כל כך באה לידי ביטוי בגילאים יותר מבוגרים, או שהיא חסרה.
איתן ברושי: אני חושב שמנהיגות היא גם תכונות שנולדים אתן וגם יכולת שרוכשים אותה והחיבור הזה, בטח משרד החינוך יסביר, שגם יש מגמות של מנהיגות בבתי הספר, אני חושב שחינוך למנהיגות הוא דבר נכון, לקיחת אחרות היא דבר שצריך לעודד אותו, ו'ראש גדול' הוא לא מילת גנאי.
איתן ברושי: אנחנו בעצם נעים בין השלטון המקומי לשלטון המרכזי והקדמת גיל ההשתתפות בבחירות – שכבר קיימת בשלטון המקומי לגיל 17 במאמץ לדחוף בגיל צעיר לממשלה ולכנסת, היא דבר נכון, משום שבשני דברים אתה יכול להפגין את היכולת שלך להשפיע, אחד בבחירות – לבוא ולהיות שותפים להכרעות על מה שיהיה כאן ובדבר השני, להיות שותפים בעשייה, כדי להבטיח שמה שיהיה כאן יהיה המקסימום שאפשר להשיג.
איתן ברושי: לכן אני חושב שהמבחן הוא לא רק במועצת התלמידים ולא רק בהקדמת גיל הבחירות, אלא בעיקר במעורבות ובעשייה.
איתן ברושי: מה שעומד לפי דעתי בעיניי המחנכים – וכולם יודעים שהחינוך הוא הדרך העיקרית לקדם סגירת פערים ואת היכולת להתמודד עם האתגרים של מחר, החינוך הוא הדבר המרכזי והשאלה שנשאלת היא מהי דמות הבוגר, מהי דמות הבוגר שאליה מערכת החינוך צריכה לשאוף שמביא לידי ביטוי, גם את היכולת להצטיין בלימודים וגם את תעודת הבגרות?
איתן ברושי: גם איכות תעודת הבגרות אבל לא פחות את החינוך הערכי ואת היכולת להיות גם בני אדם וגם שואפים להישגים.
איתן ברושי: השילוב הזה הוא נוסחה שצריך לעשות כל מאמץ למצוא אותה.
איתן ברושי: המנהיגות אחראית על העתיד ואתם, כמי שמשתלבים במנהיגות, צריכים לדעת שמנהיגות כרוכה בשינוי, בהתמודדות עם שינויים, שהיא אף פעם לא הייתה פשוטה, עוד יותר במציאות שבה השינוי מתקדם כמהירות האור והתגובה לפעמים היא אטית ממהירות הקול.
איתן ברושי: הפער הזה בין מהירות האור למהירות הקול הוא בעצם המבחן של המנהיגות, אם היא יודעת לגשר עליו.
איתן ברושי: אני רוצה לומר לסיום, שבסיומו של דבר, המבחן שלנו לא נגמר במועצת התלמידים ואפילו לא בכנסת, אלא ביכולת להיות אזרחים בוגרים, מועילים והמטען שאנחנו עוסקים בו במשך י"ב שנים, אחר כך בשירות הצבאי או בשירות הלאומי, הוא מטען שצריך לבוא אתנו לחיים מכאן ועד בכלל.
איתן ברושי: המעורבות והתרומה והעשייה הן התוצאה של מה שאני מניח שאנחנו רוצים שיקרה בעקבותיה במערכת החינוך ובמערכת הפורמאלית כמו גם הבלתי פורמאלית.
איתן ברושי: אני רוצה להודות לכם ובעיקר, לבקש שזה לא ייגמר לכם בגיל מוקדם – הרצון להשפיע והרצון להיות מעורבים.
איתן ברושי: המעורבות היא באמת – ובזה אני מסיים, גם ביכולת להשפיע על הרכב הממשלה והעיריה וגם בתוצאה של המעשים, שבהם כל אחד צריך להיות שותף.
איתן ברושי: שיהיה לכם בהצלחה ותודה.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת מוטי יוגב.
מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש וכל החברים הנכבדים שכאן, חבריי, ברשות היושב ראש, קודם התכוונתי אליך, אליאב ואחרי כן לחבר הכנסת יעקב מרגי - - -
יעקב מרגי: סוף סוף אני לא חייב להקשיב, יש יושב ראש פה.
יעקב מרגי: אתה - - - שעתיים, שלש, ארבע וחייב להיות מרוכז.
יעקב מרגי: אם הייתי מתרכז ככה כשהייתי תלמיד, לאן הייתי מגיע?
מרדכי יוגב: מכיוון שחבריי פתחו בהצגה קצרה, אז 'לצאת פטור בלא כלום' אי אפשר ורציתי למקד אחרי זה את דבריי בכמה נקודות מאוד בקצרה.
מרדכי יוגב: אני גדלתי בחיפה בנווה שאנן והייתי ועד כיתה, יותר מזה שם לא היה, אולי באיזו הנהגה אזורית של חיפה, אחר כך זכיתי לשרת בצה"ל הרבה שנים, מעל 23 ולהיות מזכ"ל תנועת הנוער "בני עקיבא".
מרדכי יוגב: שם חוויתי יותר את הקשר החי אל הנוער ואחר כך עסקתי עם נוער בסיכון, פה, בירושלים ועוד תפקידים, להיות במשך חמש שנים סגן ראש מועצה אזורית מטה בנימין.
מרדכי יוגב: אתייחס לנושאים שפה עלו ואני רוצה להתייחס לנושאים ספציפיים.
מרדכי יוגב: הראשון הוא, שאת, מאיה, שמאיה מרקוס אמרה בנושא חינוך לחיים.
מרדכי יוגב: הייתי מפריד שני דברים.
מרדכי יוגב: אני חושב שאת צודקת.
מרדכי יוגב: זה חלק מההכנה לחיים.
מרדכי יוגב: יש את כישורי החיים שאכן, לכל מה שנתקל בו הנער בהיותו בוגר, טוב שיהיו לו כלים של חינוך פיננסי אבל הייתי שׂם גם כחובה וכליבה, אדוני היושב ראש, את ערכי החיים, את ליבת החיים ואת הזכרת או הזכירו אחרים, את הנושא של חינוך לחיי משפחה.
מרדכי יוגב: הנושא של הורות אפילו אם אתם רוצים, כי אין אחר כך שום מערכת.
מרדכי יוגב: יתנו לזה חמש שעות, יתנו לזה עשר שעות, יתנו לזה עשרים שעות, משרד החינוך יחליט כמה הוא נותן אבל, אני סבור שאין מקום אחר שבו כולם עוברים, 80%-90% מהאנשים עוברים ולכן, זה כן חשוב שבמערכת החינוך הפורמלית יהיה יחס – ואת הזכרת את הדברים, יהיה יחס גם לכישורי החיים, של איך מַלווים, איך לווים, איך קונים, איך מוכרים אבל, גם יחס לערכי החיים, איך בונים משפחה ואיך היא חזקה וחסונה, גם דיברתם על הורות, אז כמה שמשרד החינוך ייתן אני חושב שזה חשוב מאוד.
מרדכי יוגב: הדבר השני שהייתי שם אותו לפני שאני מגיע לתָהל, אליאב, לפני שאני מגיע לנושא של הפריפריה שרציתי להתייחס אליו, הייתי שם אותו ולא שמתם אותו, אני חושב שמדי שנה, כל הנושא של אלכוהול וסמים, רבים מבני הנוער לצערנו ובעיקר כשגלי העלייה עולים ולעתים שם, ילדים מוצאים את עצמם נגררים ואני הייתי שם סיסמה אחרת, אני שם אותה לדיון בפניכם כי בסוף זה 'חבר מביא חבר לכאן' או 'מושך אותו מכאן לשם', זה יותר מאשר המורים, אני חושב, הנה, אנחנו לקראת פורים, הזכיר היושב ראש, אני חושב שהסיסמה "אם שותים לא נוהגים" היא סיסמה לא טובה שלנו, המבוגרים, שמתקשים לתת לכם דוגמה אישית טובה, כי זאת אומרת שבכל מכונית יש ארבעה שיכורים או במקרה אחר זה חמישה ונוסעים במונית.
מרדכי יוגב: לכן אני חושב שצריך לשים את הסיסמה "להישאר בני אדם", להישאר בני אדם משמעותו שאולי כן טועמים מהדבר הזה, אבל אי אפשר לאבד את צלילות הדעת.
מרדכי יוגב: לגבי צלילות הדעת עוד מילה, אפשר להרוג, עם איבוד צלילות הדעת אפשר לעשות שטויות אחרות, יש מקום לשים אותו אצלכם כנושא מרכזי.
מרדכי יוגב: אני מוותר על נושא נוסף אבל בהחלט אני מסכים עם מה שאמרה פה תהל, אדוני היושב ראש, הנושא של תיקצוב דיפרנציאלי בחינוך, לא משנה אם הפריפריה היא פריפריה חברתית או פריפריה גיאוגרפית – הוא נושא חשוב וקריטי, שנוביל אותו בוועדה ונכוון אותו כדי שתלמיד, במקום שבו הרשות מסוגלת לתת פחות, או תלמיד במקום שבו התנאים המשפחתיים או הביתיים איפשרו לו פחות, יוכל להתקדם בשווה, באותן מערכות ערכיות, במערכות - - - הלימודיות ואני מצטרף לכל מי שפה שיבח אתכם.
מרדכי יוגב: אני רק אומר, תרשו לי, מוסר עדין, אל תוותרו על הלימודים שלכם.
מרדכי יוגב: תעשו את הפעילות הציבורית, יש פה אנשים נהדרים שסביר להניח שבשנים הבאות נראה אותם גם בכנסת, אבל תשלימו את הלימודים שלכם, תשלימו את השירות שלכם, אם צבאי או שירות לאומי, תעשו עוד דברים בחיים, תגיעו אלינו יותר מנוסים ותגיעו הנה כשאתם יכולים להשפיע, על מערכות החיים שהכרתם אותן ובהצלחה לכל אחד ואחת.
מסעוד גנאים: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני מצטרף לברכות לבני הנוער ביום הזה.
מסעוד גנאים: אני זוכר את עצמי, כאשר היה יום התלמיד בבית הספר, בית ספר תיכון, כאשר תפסנו את מקומו של המנהל, של המזכיר, גם בשיעורי האנגלית וההיסטוריה, זה היה יום מאוד מעניין, מאוד חשוב.
מסעוד גנאים: אני גם רוצה לשבח את הנוכחות של המועצה והנציג שלהם, אליאב, בדיונים בוועדת החינוך, הנוכחות שלהם מורגשת ואני מקווה שגם ההשפעה שלהם.
מסעוד גנאים: ברור שאנחנו נתמוך בכל מה ששמענו, בדרישות ובבקשות שבני הנוער 'בוערות' להם, במה שחשוב להם.
מסעוד גנאים: אני מסתכל על מטרות המועצה הארצית והן מטרות נעלות מאוד, הלוואי וגם בתכנית האזרחות היו כל כך מושרשות שם, הערכים לדמוקרטיה, לפלורליזם, להידברות, שיתוף פעולה, כל הדברים האלה, רק אני רוצה לשאול, את הנוכחים, האם יש תלמידים ערבים במועצה?
<אליאב בטיטו: אני אספר לך, אני אספר לך - - -
מסעוד גנאים: כי אני לא רואה - - -
<אליאב בטיטו: יש, יש - - -
מסעוד גנאים: לא שומע אותם.
<אליאב בטיטו: יש אירוע במגזר הערבי ספציפית, אז לא יכלו להגיע - - -
<אליאב בטיטו: אין כאן נציגים של המגזר הערבי, כי הם לא יכלו להגיע אבל מה שכן, אני אגיד לך, אני אספר - - -
יעקב מרגי: יש אמירות?
<אליאב בטיטו: כן, אני אספר לכולכם רגע, שהנושא השנתי שבחרנו לעסוק בו במועצות התלמידים והנוער בישראל, בכל השנה הבאה, הוא "דמוקרטיה מחזון למעשה", זאת אומרת שאנחנו חרטנו על דגלנו – הנושא של השנה האחרונה היה חיבור בין שונים, יש כאן עניין מאוד מתמשך, לבוא וליצור חברה עם שיח דמוקרטי, על ערכי הדמוקרטיה ולקחת את הערכים המשמעותיים האלה הלאה ואני גם ארחיב על זה בסוף.
<קריאה: הדגש הוא על - - -
<אליאב בטיטו: הדגש הוא על - - -
מסעוד גנאים: האם יש אירוע קבוצתי שכולם - - -
<אליאב בטיטו: כן ויש גם - - -
<קריאה: יש אוהל הידברות.
<אליאב בטיטו: בדיוק.
יעקב מרגי: לא, לא, שואל אותך - - - שבגללו לא יכולים להגיע.
<קריאה: אני רוצה לומר משהו.
אחמד טיבי: שניה, שניה, בוא תשמע תשובה.
<אליאב בטיטו: כן, אני אסביר ואני יכול להגיד לך, שהם נמצאים בכל פורום שלנו, אתן לך דוגמה מלפני שבועיים, טיפה יותר, ב-25 לפברואר, קיימנו פורום יו"רים, עם כל יושבי ראש מועצות הנוער ברחבי הארץ, כמובן שהיו שם מן המגזר הערבי אבל אני אקח את זה צעד קדימה, כי מעבר לעובדה שהיו מכל המגזרים, אז בהפסקה לצורך העניין - - -
אחמד טיבי: תשובה - - - אחרת, אי אפשר - - -
יעקב מרגי: למה לא הגיעו?
<אליאב בטיטו: היום ספציפית כי הם לא יכלו להגיע.
אחמד טיבי: מה זה "לא יכלו"?
<אליאב בטיטו: הם לא יכלו כי היה להם אירוע ספציפי במגזר אבל, להגיע הם מוזמנים תמיד ויותר מזה, אני יכול לבוא ולהראות לך, שבפורום היו"רים, נעבור למה שהתחלתי להגיד, מעבר רק להגעה, גם שירים בהפסקה עשינו כל פעם שיר אחר, היו שירים בערבית ושירים - - -
מסעוד גנאים: מאחר ואני תולה בך תקוות שתתקן את המעוות בפוליטיקה הישראלית, אני מקווה שמה אתה אומר, נכון, נקווה - - -
יעקב מרגי: לי אין ספק.
מסעוד גנאים: בנוסף לזה שיהיה דיאלוג בין בני הנוער היהודים והערבים, לשמוע אותם טוב טוב, כי אני מאמין בבני נוער, אני מאמין בבני נוער, אני גם מאמין בזה, כמורה וכרכז חינוך לשעבר, שבני הנוער משפיעים אחד על השני, לכן, אם מדברים על אלימות ועל הרבה דברים, ילד, תלמיד, חבר, יותר ישפיע על חברו, יותר מאשר - - -
<אליאב בטיטו: בהחלט ורק משפט שחשוב לי להגיד, שאני בעצמי בעוד שבועיים מבקר בבית הספר של המגזר הערבי, זאת אומרת, אנחנו באמת, עוברים בכל בית ספר, בין אם הוא מהמגזר היהודי או הערבי, ממש כולם לוקחים חלק, הזמינו אותי ואני הולך.
יעקב מרגי: אחמד, הבטחת שיהיה מעניין.
אחמד טיבי: אני מדבר על עצם הנוכחות.
אחמד טיבי: אני מהבוקר מלווה על ידי תלמידה ששמה יובל, היא כבר, יובל, עלתה לכותרות - - -
יעקב מרגי: יובל, אנחנו נאתגר אותך, נראה מה יהיה מעניין אז בואי תפסי כבר מקום ליד השולחן.
אחמד טיבי: בואי, בואי, יובל.
אחמד טיבי: זו שמלווה את ביבי יושבת בספסלים האחוריים וזו כבר בעיה.
אחמד טיבי: המקום הטבעי שלך פה.
יעקב מרגי: אתם מכירים את המשפחות הגדולות שתמיד יש אחד שהוא מרגיש שהוא בן יחיד - - -
<קריאה: מקופח.
<קריאה: למי בדיוק אתה מתכוון?
יעקב מרגי: הוא בן יחיד.
יעקב מרגי: שהוא בן יחיד.
אחמד טיבי: אני מזה שנים תמיד משתתף במפגשים האלה גם בכנסת, עם "כנסת צעירה", אתכם, עם נציגי התלמידים וזה חשוב לי, כי אני תולה בכם תקוות.
אחמד טיבי: יש כמה דברים שנאמרו כאן ואני רוצה לחדד אותם.
אחמד טיבי: קודם כל, חברת הכנסת סוויד דיברה על אלימות ברשת, חשוב מאוד, חשוב מאוד שהנושא הזה יחודד.
אחמד טיבי: אל"ף, אנחנו נשמח לשמוע, כולנו, הצעות מכם ובי"ת, רצוי שהשפה ברשת תהיה שפה שכל אחד שומר על דעתו אבל פחות אלימה או ממש לא אלימה, כי המצב הוא לא כזה ברשת, לא רק בגלל בני נוער אלא בגלל מבוגרים בעיקר.
אחמד טיבי: הנושא השני שגם הוזכר כאן הוא אלימות בבתי ספר, אלכוהול, סמים, אלימות, אלימות נגד מורים, אלימות בין תלמידים, זה חמור מאוד, זה נגע שצריך לטפל בו לטובת כולם.
אחמד טיבי: הכרת האחר.
אחמד טיבי: הכרת האחר – וכאן אני רוצה להתרכז בהכרת השפה.
אחמד טיבי: פחות ופחות לומדים ערבית בבתי ספר, זו לא אשמה שלכם, זו אשמה של מערכת החינוך ואני חושב שאתה מכיר את האחר טוב יותר אם אתה מכיר את השפה שלו.
אחמד טיבי: הכרת השפה היא הכרת התרבות, היא כלי, אתה יכול לתקשר אתו טוב יותר ולכן, אני מציע לכם ללמוד ערבית.
אחמד טיבי: זה כלי חשוב כדי לתקשר בין בני אדם, בעיקר בין בני אדם בעלי תרבויות שונות, במיוחד במציאות שהיא כאן בארץ.
אחמד טיבי: אני שמח אליאב, שאתה דיברת על פעילות משותפת בתוך המועצה, רצוי להגביר אותה, תבקרו, תבקרו בישובים הערבים, כך תכירו מקרוב את החוויה היומיומית בחיים של הקולגות שלכם מן הישובים הערביים.
אחמד טיבי: תודה אדוני היושב ראש, בהצלחה.
יעקב מרגי: ועכשיו ליובל.
אחמד טיבי: יובל.
יעקב מרגי: הציגי את עצמך, תספרי לנו מה עשית היום.
<יובל ווילפנד: אני יובל ווילפנד, אני מעכו, בכיתה י"ב - - - של אחמד טיבי.
<יובל ווילפנד: יום מעניין, יום שונה ממה אני חווה בדרך כלל, היינו בוועדת הכלכלה ובוועדת הכנסת ובוועדת הבריאות - - -
<קריאה: לראשונה - - - אגב, נשיאות בדרך כלל לא מכסים, לא מפרסמים, אתם הייתם היום בישיבת נשיאות.
יעקב מרגי: מבטיחים לא להדליף.
<אליאב בטיטו: תודה יובל.
יעקב מרגי: תגידי, חברי כנסת נראו עובדים קשה?
<יובל ווילפנד: מוציאים הרבה אנרגיות.
יעקב מרגי: איזו תשובה פוליטית.
אחמד טיבי: היא עברה מוועדה לוועדה.
<אליאב בטיטו: חברת הכנסת ענת ברקו, האם את רוצה?
ענת ברקו: אני חושבת שעצם המפגש הוא מאוד מאוד חשוב, אני מאוד מקבלת את מה שחבר הכנסת טיבי אומר, צריך להכיר את השפה ואת התרבות ואני יודעת שלמשל, בפעילות של "הצופים", עושים הרבה מאוד מעגלים של דו קיום ואני שומעת על פעילות מדהימה דווקא של "הצופים" ותנועות נוער, לדעתי, במובן הכי פחות פורמאלי של קושרים ביחד, עושים בפעילות ביחד, רוקדים ביחד והדברים האלה בהחלט יכולים לחבר.
ענת ברקו: אני יכולה להגיד שבהרבה מאוד מקרים, את המנהיגות שאנחנו מזהים פה אנחנו נזהה גם לאחר מכן, גם בצבא, גם בפוליטיקה, בהרבה מאוד מקומות.
ענת ברקו: אני באופן אישי הייתי יושבת ראש מועצת התלמידים של בית הספר ואני חושבת שחלק מהעניין, הוא בעצם לצמוח לתוך מנהיגות מתוך ילדות ולהתפתח.
ענת ברקו: בהקשר הזה, גם אני קצת הייתי קצת עם עדן, היא ישבה לידי בוועדת חוקה ודיברנו על חוק המאבק בטרור, אפשר לעסוק בעניינים שהם ברומו של עולם ולראות שאפשר לקדם דברים, אפשר להשפיע ואפשר לשנות גם מהמקום שלכם, כצעירים, זה דבר מאוד מאוד חשוב.
יעקב מרגי: עיני התלמידים נשואות אליכם.
<עירית ליבנה: עירית ליבנה ואני מפקחת על הבריאות במשרד, תרוויח שתי תשובות עם נציג אחד.
יעקב מרגי: היא אוסרת על סנדוויצ'ים עם שקשוקה ועם הרבה שומן.
<עירית ליבנה: קודם כל לפנייה בנושא של המזנונים והקיוסקים ויש לי הערה לחברת הכנסת נורית.
<עירית ליבנה: אני רוצה רגע להגיד, אני משוכנעת שהשר לא אמר שהחוזר מיושם כיוון שהלכנו לחקיקה שהתקיימה פה, כי הרגשנו שחוזר המנכל לא מיושם.
<עירית ליבנה: העברנו בוועדת החינוך – לזכות ועדת החינוך, חקיקה, שתדבר על הרכב המזון ואיכותו, גם כשהוא נמכר, גם כשהוא מוגש וגם כשהוא מובא במסיבות וכו'.
יעקב מרגי: והמחיר?
<עירית ליבנה: תקנות יוגשו – הבטחנו.
<עירית ליבנה: חוזר מנכל מתפרסם השבוע, חדש, מרוענן, עם כל המפרט עד לאחרון ההרכבים של הסלט וכו'.
<עירית ליבנה: בנוסף, המשרד יתקין תקנות, יהיו פקחים שיעברו במזנונים ויבדקו.
<עירית ליבנה: קודם כל חשוב ההרכב לפני המחיר, למרות המחיר, כי לצערי הרב הג'אנק שנמכר במזנונים ובקיוסקים, צ'יפס בפיתה, במו עיניי ראיתי, ראיתי צ'יפס בפיתה - - -
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה, מותר לי.
<עירית ליבנה: בבקשה.
<עירית ליבנה: והמחיר - - -
יעקב מרגי: רגע, נתתם דעתכם על כך שבעל רכב עומד בצמוד לגדר בית הספר ומוכר?
<עירית ליבנה: מבחינת חקיקה לנו יש פיקוח על תוכן.
<עירית ליבנה: מי שמפקח מעבר לגדר זו הרשות המקומית ואנחנו נעבוד עם מרכז השלטון המקומי - - -
יעקב מרגי: האם מנהלי בתי ספר מעזים להתלונן?
<עירית ליבנה: הם לא יכולים - - -
מירב בן ארי: הם לא יכולים.
יעקב מרגי: סליחה, מה, הם לא יכולים - - -
מירב בן ארי: אין להם אישור.
יעקב מרגי: הם לא יכולים - - -
מירב בן ארי: שמע, יש מחוץ לבית הספר מישהו קבוע, יש מחוץ לבית ספר בנתניה מישהו קבוע - - -
יעקב מרגי: מה, הם לא יכולים?
יעקב מרגי: רוכלות, חוק - - -
<עירית ליבנה: קודם כל בואו נגביל את אלה - - - את המכונות ועשינו כל כך הרבה עבודה בפנים - - -
יעקב מרגי: שאלת המחיר.
<עירית ליבנה: קודם כל אני אגיד את זה, זה חשוב כי הם קונים ביוקר ג'אנק אז קודם כל שיקנו לא ג'אנק ועכשיו נדבר על המחיר.
<עירית ליבנה: לגבי הנושא של הפיקוח על המחירים, קודם כל אני רוצה לחזק אתכם, כי אם אתם תפעלו כמועצה בבית הספר ותלחצו ותעשו משא ומתן עם המפעיל - - -
יעקב מרגי: יש מה לומר בנושא הזה.
<עירית ליבנה: רגע, משא ומתן עם מפעיל הקיוסק או מציב המכונה, שמעכשיו אסור יהיה לו למכור משקאות ממותקים או מוגזים, תהיינה הגבלות למען בריאות כולנו, תעשו משא ומתן, אל תעשו מרד, כי כמו שאמרתם, אתם עד מאוד מאוחר ולא יהיה, אז אל"ף, כן אפשר להביא קצת מהבית, רבותי, זה לא נורא אם חיים על כריכים בריאים גם עד ארבע - - -
יעקב מרגי: אני יכול לומר גילוי נאות, יש פה מזנון ח"כים, יש מזנון רגיל ומזנון חלבי.
יעקב מרגי: אני כבר שנתיים מביא אוכל מהבית.
<עירית ליבנה: דוגמה.
<עירית ליבנה: נכון, נכון.
<קריאה: המשרד - - -
יעקב מרגי: אני יוצא מהדרום והיום - - -
יעקב מרגי: הייתי פה ברבע לשמונה, תחשבו אתם מתי יצאתי מהדרום.
<עירית ליבנה: מחר מחרתיים מתפרסם חוזר מנכל, אני אפיץ לכם אותו כדי שיהיה לכם, קודם כל, עוד לפני התקנות, reference, כי חוזר מנכל בעיקרון מחייב, יש לו פן משפטי, תעזרו לנו, תעזרו לנו ללחוץ - - - רגע, תשובה לשאלה השנייה, שאלו על חינוך מיני, אני רוצה רגע לענות, אני עונה לכולכם.
<עירית ליבנה: אתם אכן צודקים, יש צורך בהקניית הרגלים למרות שיש אי הסכמות לפעמים לשֵם או ל title, איך קוראים לזה, כי יש לנו בתי ספר מן החינוך הממלכתי דתי ואנחנו מכבדים.
<עירית ליבנה: כן צריך להקנות.
<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו בשלבים של חשיבה, איך ומי, כמו שאמרתם, יש גופים חיצוניים, יש מרפאות לנוער וכו' שאנחנו מנסים לגייס אותן - - -
יעקב מרגי: אתם מודעים לצורך.
יעקב מרגי: אמרה התלמידה באומץ וביושר רב, יש מחיצות גם בין המורה לתלמיד, למרות שלפעמים אנחנו אומרים שנפלו המחיצות אבל, יש העדפה שזה לא יבוא מהמורה - - -
<עירית ליבנה: אנחנו בפירוש עכשיו יושבים, גם עם עוד גופים כמו "דלת פתוחה" ועוד עמותות, אנחנו - - -
מירב בן ארי: אני חייבת לומר משהו אחד, אדוני, אנחנו קיבלנו כוועדה, אתה זוכר, בנושא של להט"ב היה לנו פה דיון סוער, אני ואתה היינו בתוך הדיון ואני רוצה להגיד לך שאתמול, קיבלתי מכתב –אני אפנה אותו אליך, תודה לוועדת החינוך של הכנסת, שאני החלפתי את חבר הכנסת מרגי כי הוא ביקש ממני והסכמתי, כמובן, כי אנחנו עובדים בשיתוף קיבלנו מכתב תודה - - -
יעקב מרגי: קיבלתי גם תעודת הוקרה עם מסגרת אצלי בחדר.
מירב בן ארי: כן, רגע, זה מארגון "חושן" של קהילת הלהט"ב על זה שבזכות הדיון בוועדת החינוך נכנסו לתוך גני ילדים עם הנושא הזה "משפחה חדשה" אז שתדעי, מי דיברה כאן?
מירב בן ארי: שתדעי, שהנושא הזה, גם הנושא של מיניות וגם הנושא של מיגדר עולים כאן ואנחנו מטפלים בהם.
<אליאב בטיטו: היא הייתה בוועדה.
<עמית ניסן: הייתה ועדה - - - שוויון מגדרי וקידום מעמד האישה, אז הייתי גם בוועדת - - - שמענו על כל הדברים שמציעים לבתי הספר, חשוב הוא - - -
<עמית ניסן: זה לא דבר - - -
<עירית ליבנה: אז זה כן יטופל, נכון, אתם מאה אחוז צודקים, אנחנו מנסים לראות איך בכל זאת לתת את המענה שהעליתם והוא לא יכול להיות באמצעות המורים, כשיש מחסומים וזה בסדר.
מירב בן ארי: דרך אגב, אני רק אגיד לך, זה עולה כל הזמן, כל הזמן, כל הזמן זה עולה כאן בוועדת החינוך, הנושא הזה.
<אליאב בטיטו: הדרה.
יעקב מרגי: לילדים - - -
<אליאב בטיטו: התכוונתי להגיד - - -
<הדרה רוזנבלום: מתנצלת שאני רצה לוועדת העבודה, יש לנו בכל זאת - - -
יעקב מרגי: אנחנו סולחים לך ושולחים.
<הדרה רוזנבלום: קודם כל באמת תודה לראש הועדה ולכל האנשים שנמצאים, אני - - - מכירה אותי, כבר יותר מעשרים ושתיים שנה אני מגיעה לוועדות האלו וראשית אני מוכרחה לומר, שאני ממש התרגשתי לראות כל כך הרבה חברי הכנסת שהגיעו, זה לא כל כך ברור מאליו שמגיעים - - -
יעקב מרגי: באולם "נגב" זה לא נדיר, זה אולם מצולם, רק לדעת.
<הדרה רוזנבלום: בסדר אבל גם באולם "נגב" כבר היינו - - -
יעקב מרגי: אסור לאתגר, אני מגיב מהר.
<הדרה רוזנבלום: אני רוצה רק להתייחס לכמה דברים שעלו פה מבחינת מועצות התלמידים והנוער.
<הדרה רוזנבלום: ראשית, משרד החינוך מאוד מאוד תומך בנושא הזה.
<הדרה רוזנבלום: יצא השנה חוזר מנכל בנושא הזה, חוזר מתוקן, חברי הכנסת שהעלו כאן כל מיני הערות הם אינם אבל, לנו מאוד חשובה דמות הבוגר ואנחנו מאוד רוצים לחנך פה לאזרח דמוקרטי, אקטיביסטי, פעיל, מעורב, אנחנו מנסים לעשות את זה בצורה מאוד מאוד טובה, יושבים פה אפילו בוגרים שהיום נמצאים בתפקיד של מסייעים ועוזרים ויועצים לחברי כנסת - - -
יעקב מרגי: ראינו בוגרים של מועצת התלמידים שישבו פה, בין חברי הכנסת.
<הדרה רוזנבלום: יש לנו כאן ממש מסורת כבר של אנשים כולל יועצים מאוד מאוד משמעותיים, החל מראש הממשלה וראשי - - -
יעקב מרגי: כן, אבל, חייב לשאול שאלה.
יעקב מרגי: כולנו מברכים על המעורבות והחשיבות, השאלה היא האם בתהליכים בית ספריים, מועצת התלמידים מעורבת ברמות האלו, כמו שביקשנו מהם כן להשפיע בסוגיית המזנונים?
יעקב מרגי: הרי האוניברסיטאות הן לדיון אחר ואני לא מצליח להביא את זה - - -
<הדרה רוזנבלום: זה משהו אחר.
יעקב מרגי: השאלה פה היא האם באמת יש תהליכים של מנהל בית הספר יחד עם צוות ההוראה הניהול, אם רוצים להוביל איזה תהליך שבאמת שייך, שייך, לפעמים גם לשמוע את דעת התלמידים כי בסוף סוף - - - קצה זה התלמיד.
<הדרה רוזנבלום: בבתי הספר ברובם יש מעורבות מאוד מאוד רצינית של התלמידים, הדלת פתוחה - - -
יעקב מרגי: זה בא כהנחיה?
<הדרה רוזנבלום: יש הנחיה, יש חוזר מנכל, יש השתלמויות, השנה אצלי, אישית, עברו 96 רכזים חברתיים השתלמות של 60 שעות על השאלה איך לעבוד עם מועצות - - -
יעקב מרגי: בגלל הגמול או בגלל הצורך?
<הדרה רוזנבלום: איזה גמול?
<הדרה רוזנבלום: אין כלום.
<הדרה רוזנבלום: מקבלים שעתיים אבל זה לא הגמול, זה יותר צורך וזה יותר שאם אתה לומד איך, אז אתה גם יודע מה לעשות ובפירוש, מנהלים רואים בהם 'יד ימין', כי הם מגשרים בין התלמידים ובין ההנהלה וזו דרך נהדרת לשלב, לראות אחר כך איך הם צומחים וגדלים ואנחנו מעצימים אותם בזה.
<הדרה רוזנבלום: אתה יודע שיש גם חברי כנסת שלא היו מוכנים שישבו לידם ויחליפו אותם, יש גם - - -
יעקב מרגי: כן אבל היוועצות.
יעקב מרגי: הוא לא אמור להחליף אותם.
<הדרה רוזנבלום: בהחלט יש מעורבות, יש רצון.
<הדרה רוזנבלום: אני חושבת שאפילו התלמידים הרבה יותר מעורבים מאשר ועדי- ההורים בבתי הספר, יש בהחלט פתיחות.
<אסנת עוזרד: אני יכולה להוסיף?
<אסנת עוזרד: אליאב, אפשר?
<אליאב בטיטו: אסנת, בסדר.
<אסנת עוזרד: שמי אסנת עוזרד, אני מנהלת בית ספר בעיר מודיעין, בהמשך לשאלה שלך, יושב כאן יחד אתי תלמיד שלי מבית הספר, עומר, איפה עומר?
<אסנת עוזרד: הנה, וסיוון, איפה סיוון?
<אסנת עוזרד: הנה, יש מעורבות גדולה, אני יכולה להעיד לפחות על בית הספר שלנו ועל העיר מודיעין בכלל, שיש מעורבות מאוד מאוד גדולה של מועצות התלמידים.
<אסנת עוזרד: לפני כשנה עומר, יחד עם תלמיד נוסף, עשו דיון שלם מול מליאת ההנהלה של בית הספר ואנחנו בית ספר די גדול, על כל הנושא של תפקיד המועצה ואיך הם מצליחים לייצג את כלל התלמידים של בית הספר, עד כדי מצב של שינוי וביזור של סמכויות, מכתה ז' ועד כיתה י"ב, כך שאני מעריכה שיש עוד הרבה קולגות שלי, מנהלים, שעושים את זה.
<אסנת עוזרד: החשיבות של הנוער, של כל המידע שהם מעבירים, בכלל, בני הנוער והפעילות שלהם שהיא מאוד חשובה ויש להם say די גדול בכל מה שקורה.
יעקב מרגי: יפה, חשוב לשמוע.
<אליאב בטיטו: דנה, משרד החינוך.
<דניאלה פרידמן: שמי דנה פרידמן, אני מפמ"רית מדעי החברה ומנהלת המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים.
<דניאלה פרידמן: אני אתייחס קודם כל למה שהעלתה מאיה בנושא החינוך הפיננסי.
<דניאלה פרידמן: מאחר ואחת הסוגיות המרכזיות שמעסיקות את מערכת החינוך, היא מה צריך לכלול החינוך שאנחנו מקנים לילדים שלנו כיום, על איזה ידע, מיומנויות והערכים צריך להשתית את מערכת החינוך.
<דניאלה פרידמן: ברור לנו שהנושא של חינוך פיננסי הוא אחד הנושאים החשובים והמרכזיים לצורך ההשתלבות בחיים של כולנו כבוגרים, כאזרחים וכצרכנים נבונים.
<דניאלה פרידמן: לפני שאני אתייחס לתכנים שעליהם דיברתְ, דיברת על תכנים ואני רוצה לדבר קודם על כלל החינוך, אז מאחר ומערכת החינוך רואה חשיבות בנושא החינוך הפיננסי, יוצאת, בעצם, תכנית רב-גילאית, - - - שמתחילה בגיל הצעיר, אפילו בגילאי הגן, סביב האבחנה בין 'מה אני צריך ומה אני רוצה', שאלה הדברים הבסיסיים, לכיוון החטיבה העליונה כי אנחנו - - - על כלל המערכת.
<דניאלה פרידמן: יש כבר במספר תחומי דעת, ב"מולדת, חברה ואזרחות", בכיתות ב' ג' וד' כבר יש קצת חינוך פיננסי ובעיקר על הנושא של זכויות צרכניות ותקציב, ניהול של תקציב אישי ומשפחתי, אני בעיקר אחראית על החינוך הפיננסי בעל-יסודי, אל מול מה שכרגע קורה, הבנייה של התכנית של חינוך פיננסי, יש עוד שני צירים מרכזיים שמתווספים לחינוך פיננסי שהם הנושא של הגינות בצרכנות - - - מכיתה ג' ועד י"ב, שעוסקת למעשה בערכים, דיבר קודם חבר הכנסת ברושי על הערכים, אז היא לא עוסקת רק בצרכנות או בחוקים שלה, אלא גם בערכים וגם בנושא של תעסוקה לעתיד, שוק התעסוקה, שמתחיל מחטיבת ביניים דרך - - - .