GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרב צימרמן: יש לנו הקפדה מאוד מאוד גדולה על כל הנושא - - - המקצועי.
<מרב צימרמן: אנחנו מכשירים 55 מאמני כדורשת כל שנה, אנחנו מכשירים בין 20-30 שופטי כדורשת כל שנה.
<מרב צימרמן: יצרנו בארץ תשתית אמתית מקצועית של אנשים, שמתפרנסים מכדורשת, הם בעיקר נשים, דרך אגב, שהעבודה שלהן היא כדורשת.
<מרב צימרמן: יש לנו מאמנות שהתחילו כשחקניות, עברו להיות מאמנות, מרכזות היום ליגות, מנהלות בעצם חברות קטנות משל עצמן.
<מרב צימרמן: יש פה העצמה נשית לא נורמאלית וזה הכול לבד.
<מרב צימרמן: עצמאית.
<מרב צימרמן: אין עזרה של אף אחד בעניין הזה.
מירב בן ארי: בסדר גמור, הערות נוספות מאצלכן?
מירב בן ארי: הילה?
מירב בן ארי: כאן?
מירב בן ארי: הילה, בבקשה, את רוצה להעיר עוד משהו?
<הילה ישעיהו: אני מסכימה עם כל מילה שמירב אמרה, אני חושבת שהפלטפורמה הנשית פה, אם נסתכל על כל ענפי הספורט בארץ, מה שכדורשת נותן הוא מענה לכל מה ששאר הענפים שהם יותר גבריים, לא נותנים.
<הילה ישעיהו: כדורשת נותן לראשונה מענה שהוא לנשים, מרב דיברה גם על ההכשרות של המאמנים והשופטים, אני הייתי אומרת מאמנות ושופטות, זה הענף הראשון שמצליח להביא מאמנות ושופטות באחוזים יותר גבוהים מהגברים למגרשים - - -
מירב בן ארי: החבר שלכן, חיים ילין נכנס.
מירב בן ארי: הגיש גם שאילתא.
מירב בן ארי: סליחה, תמשיכי, הילה.
<הילה ישעיהו: אני חושבת שהמדינה צריכה לראות בנו הזדמנות גדולה לשינוי, עם כל מה שקשור גם לספורט וגם להוויה הנשית, להעצמה נשית, למנהיגות נשית, לביטחון עצמי.
<הילה ישעיהו: אחרי כן אנחנו לוקחות את הכלים שאנחנו מקבלות בכדורשת לכל מקום אחר, בעבודה, במשפחה, בקהילה והחיבור פה, במקום היום ההדיפה החוצה, החיבוק של המדינה אותנו הוא נדרש והוא אפילו טריוויאלי מבחינתי.
<הילה ישעיהו: מירב לא ציינה את האוכלוסיות המוחלשות של החרשות שהקמנו, רק לפני מספר חודשים ואנחנו אפילו קולטות את החרשות אלינו.
מירב בן ארי: איפה הקבוצה הזאת?
<הילה ישעיהו: הקבוצה הזאת היא במרכז הארץ, מתאמנת בתל אביב, כשהמטרה היא שהיא תתאמן השנה ותיכנס כבר באוקטובר לליגה של שומעות, ממש להיות כחלק ולא כליגה נפרדת לחרשות.
<הילה ישעיהו: פוטנציאל אדיר, ברור שכשהראשונה תיכנס אחריה כל השאר.
<הילה ישעיהו: אנחנו קולטות, אנחנו לא רואות בזה שום מגבלה.
<הילה ישעיהו: היכולת שלנו להביא לטורניר אילת קבוצה מהרשות הפלסטינית זה החיבור.
<הילה ישעיהו: את הצלחת קצת לראות 'על קצה המזלג' אבל, הן שיחקו עם קבוצות שראליות, הן שיחקו בקבוצה מעורבת, החיבור, ההידברות, הפוטנציאל שיש לקחת מפה שהוא ספורט וכל השאר הוא מתנה, לכל מי שרק ייקח אותו.
<מרב צימרמן: מילה אחת.
מירב בן ארי: רגע, כן.
<מרב צימרמן: תודה שהזכרת לי את הנקודה המאוד חשובה הזאת.
<מרב צימרמן: יש פה הבדל סנטימנטלי בין האיגוד, שמתייחס אל הספורט הזה כאל ספורט.
<מרב צימרמן: אנחנו שמות את כדורשת במרכז.
<מרב צימרמן: מבחינתנו הנושא הוא כדורשת, כל ההתייחסות של כולנו לדבר הזה היא התייחסות הכי מקצועית שיכולה להיות.
<מרב צימרמן: אנחנו היום בקשרים עם כל האיגודים בארץ, אנחנו יודעות איך איגודים של ספורט מתנהלים, אנחנו לא נופלות – אני לא רוצה להגיד שאנחנו עולות עליהם אבל אנחנו לא נופלות מאף איגוד, בצורה שאנחנו מתנהלות, מבחינת תקנונים, ההקפדה על השקיפות, על נתונים, הניהול, הכול נעשה ברמה הכי מקצועית שכוללת חברויות של אגודות, אנחנו בנויות כמו איגוד, יש לנו תקנות של איגוד והספורט אצלנו במרכז.
<מרב צימרמן: האישה והספורט.
<מרב צימרמן: אנחנו מאוד רוצות, מאוד חשוב לנו, להעביר את המסר הזה לכאן, כי טעות נפוצה בנושא של כדורשת היא לחשוב שהנושא הוא 'תביאי את הבת שלך לשחק', 'תשחקי למען מטרה אחרת', אנחנו מתייחסות לזה כך שמבחינתנו הספורט והנשים זה הנושא.
<מרב צימרמן: אנחנו רוצות לתת יותר ספורט ליותר נשים.
<מרב צימרמן: זה נושא שהיה לי מאוד חשוב להדגיש.
מירב בן ארי: אושרת, האם את רוצה עוד להתייחס?
מירב בן ארי: או אז אנחנו נעבור קצת לשמוע ונחזור אליכן.
<אושרת חבר אזולאי: בשמחה, אני רוצה רק להשלים את נושא המקצועיות, ההנגשה של - - - מקצועית ולהביא כמעט לכל מקום, כולל פריפריה.
<אושרת חבר אזולאי: יש לנו קבוצות בקרני שומרון, יש לנו קבוצות שמתאגדות בהתחלה כנשים, ללא כל מכנה משותף, שזה מייצר שם את התחרותיות ואת המקצועיות ובכלל, להסתכל על מדינת ישראל כאחת שיש בה ספורט נשים שכולן יכולות לקחת בו חלק.
מירב בן ארי: באת עם חולצה ורודה במיוחד, אני מבינה.
מירב בן ארי: היא אף פעם לא מפספסת.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה על האיחור.
מירב בן ארי: ממש יש פה שדולה.
מירב בן ארי: תראו כמה זה חשוב לנו.
איילת נחמיאס ורבין: כי לראשונה, יש פה הזדמנות למדינה להכיר בגוף מקצועי ולהנגיש אותו לכלל הנשים בישראל.
איילת נחמיאס ורבין: לקחת את הנושא הזה של ספורט ומגדר ולממש אותו.
<הילה ישעיהו: אם אפשר רק עוד מילה על הפריפריה.
<הילה ישעיהו: היכולת שלנו, שכולנו מגיעות ממרכז הארץ, להצליח להביא את זה לשדרות, לבאר שבע - - -
חיים ילין: יש שתי קבוצות באשכול.
חיים ילין: הקמתי שתי קבוצות באשכול.
איילת נחמיאס ורבין: חיימון, זה לא מספיק, זה מה שהן אומרות לך.
חיים ילין: צריך עוד נשים.
<הילה ישעיהו: באמצעים שיש לנו להגיע לכל אלו שאנחנו יכולות, להגדיל את המספרים שלנו, יש לנו 3,000 - - -
מירב בן ארי: בסדר גמור, אני רוצה רגע לשמוע, אתם רוצים להתייחס או שנשמע את מינהל הספורט.
חיים ילין: קודם נשמע.
מירב בן ארי: קיי, אז אני רוצה לשמוע את משרד התרבות והספורט, עופר בוסתן, סגן ראש מינהל הספורט.
מירב בן ארי: בבקשה עופר, רק הזז את המיקרופון אליך, שנשמע אותך יותר טוב.
מירב בן ארי: גם התייחסות לנושא וגם למה ששמעת כאן.
<עופר בוסתן: בוקר טוב.
<עופר בוסתן: מברכים על הישיבה.
<עופר בוסתן: הישיבה כמו שנאמר עליה במקור הייתה לגבי ספורט עממי בכלל נשים וכמובן עם איזשהו דגש על "מאמנט" וכדורשת.
<עופר בוסתן: אני רוצה לומר - - -
מירב בן ארי: אין לי חלילה שום דבר נגד "מאמנט" אבל, הדיון הוא על כדורשת.
מירב בן ארי: אין בעיה, אנחנו נשמע את "מאמנט" אבל הדיון הוא היום על כדורשת.
מירב בן ארי: גם לא כתבתי, התייחסתי - - -
<קריאה: כולן משחקות כדורשת.
מירב בן ארי: אין בעיה אני רק אומרת שבמקרה הספציפי הזה ביקשתי לעשות דיון על הכדורשת אבל שוב, אני רוצה שנתייחס ספציפית, גם לארגון הזה.
מירב בן ארי: כי אני, חבר הכנסת ילין, חברת הכנסת נחמיאס ורבין, נחשפנו אליהן בתקופה האחרונה ופעלנו, כל אחד בתחום שלו ולכן, זה הדיון.
<עופר בוסתן: אני רוצה להתייחס, אני חייב לחדד את הנושא.
<עופר בוסתן: שם המשחק הוא כדורשת ואני אולי אפתיע את חלק מהן, המשחק נוסד והומצא בזמנו במחוז שהייתי בו מפקח משרד החינוך, מחוז הצפון, על ידי חיים בורובסקי וזו הייתה השיטה.
<עופר בוסתן: הוא עבר לגור בכפר סבא, אז זה הועבר ושם המשחק היה כדורשת.
<עופר בוסתן: לאחר מכן "מאמנט", זה דומה אבל שיטת המשחק היא אותה שיטה.
<עופר בוסתן: המבנה של הפעילות הוא שונה ולכן, ההתייחסות שלנו כמשרד, היא לשיטה, השיטה היא משחק הכדורשת, שמתבסס על שתי קבוצות, שפועלות בשיטה שונה של אימהות.
<עופר בוסתן: אם תרצו את הפירוט נפרט.
<עופר בוסתן: לגבי הפעילות.
<עופר בוסתן: אנחנו, מינהל הספורט, עובדים מול הרשויות המקומיות.
<עופר בוסתן: אנחנו מעודדים את הפעילות של ליגות של הרשויות המקומיות שבאות לעבוד מולנו.
<עופר בוסתן: כל רשות שציינה, כולל אשכול, שציינה שהיא מקיימת ליגה לתושבים שלה, במקרה של כדורשת או "מאמנט" והם ביקשו מאתנו סיוע – קיבלו סיוע.
<עופר בוסתן: השנה אנחנו מרחיבים את הסיוע, כי חלק מהמדיניות הוא לעודד את הענפים האלה ואני בכוונה לא מציין כדורשת או "מאמנט", כי אלה שני גופים שמפעילים את אותה צורת משחק.
<עופר בוסתן: התמיכה שלנו היא לעודד את הגופים האלה.
מירב בן ארי: רגע, אבל אני רוצה לחדד, בוא נתמקד בנקודה של הרשויות.
מירב בן ארי: אני שואלת את השאלות וחברי הכנסת ישאלו מדי פעם את השאלות שלהם.
מירב בן ארי: האם כשרשות מקומית מקבלת כסף ממינהל הספורט וזה מאוד חשוב לו, אני יודעת שגם לשרה זה מאוד חשוב, דיברנו על זה, לטובת אותו ספורט עממי, האם נשות כדורשת לצורך העניין במועצה מקומית אשכול ונשות ה"מאמנט" שכבודן במקומן, האם הן מקבלות את אותו סכום מהרשות?
<עופר בוסתן: התמיכה נועדה לפעילות, התמיכה לא נועדה לאישה שמשחקת בליגה.
<עופר בוסתן: רשות מקומית שעושה ליגה בשיטת העבודה שלנו, כל אחת מהליגות, הליגה שלהן לא שונה באופן התמיכה אם עושים ליגה לאוכלוסיות מיוחדות, או ליגה עצמאית של כדורגל.
<עופר בוסתן: הפעילות נתמכת.
<עופר בוסתן: הפעילות – אם באה הרשות ואומרת: אנחנו רוצים לעשות לנשות העיר שלנו, במועצה האזורית, ליגת כדורשת, הן נתמכות.
<עופר בוסתן: מה שהן ציינו הוא פעילות שונה ואני חייב לומר, הן - - - על פעילות שקיימת בישוב, קבוצה אחת או שתיים, לא הליגה הכללית, כי בליגה הכללית הרשות נתמכת.
<עופר בוסתן: מה שהבנתי ממרב, שהיא ציינה, שיש להן ליגות, קבוצה אחת ברשות שנוסעת לשחק.
<עופר בוסתן: לפעילות הזו אפשר להיתמך מתקנת "ספורט עממי", בעבר היא הייתה מאוד נמוכה, כיום היא טיפה יותר גדולה - - -
מירב בן ארי: כמה כסף - - - הספורט?
<קריאה: כמה שנתי?
<עופר בוסתן: תראו, תמיד שואלים סכום שנתי והסכום הוא שונה.
<עופר בוסתן: בשנה שעברה, אם הן היו מגישות – הן לא הגישו מעולם, השנה גוף אחד הגיש לכדורשת, בשנים הקודמות התמיכה הייתה קטנה מאוד, כי היו הרבה מאוד גופים שהגישו, בגלל שהסכום היה קטן, לאט לאט הצטמצמו הגופים, התמיכה שכדורשת יקבלו היא כ-100,000 שקל לפי התקנה הספציפית הזאת.
מירב בן ארי: וזה יותר - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך מה, מרב, היא לא, 100,000 שקל זה כמו - - -
מירב בן ארי: רגע, 100,000 שקל, אחרי שהן יגישו, זה מה שהן יקבלו כארגון?
<עופר בוסתן: לפעילות שלהן.
<עופר בוסתן: אנחנו תומכים בפעילות עצמה ברשויות.
<עופר בוסתן: כשהיא מתקיימת ויש – אנחנו תומכים.
<קריאה: כמה שם?
<קריאה: מה התקציב - - - שם?
מירב בן ארי: רגע, סליחה, אנחנו שואלים את השאלות.
<קריאה: כמה קבוצות יש?
מירב בן ארי: רגע, שניה, אני רוצה רגע לחדד.
מירב בן ארי: מאה אלף שקל הם לכל הרשויות או לטובת הארגון, העמותה?
<עופר בוסתן: לארגון שלהן.
מירב בן ארי: כן, כי העמותה מגישה את הטפסים לתקנה.
<עופר בוסתן: יגישו פעם ראשונה - - -
מירב בן ארי: כן, פעם ראשונה, שמעתי.
<עופר בוסתן: יש להן פעילות - - -
איילת נחמיאס ורבין: בכמה קבוצות זה תומך?
<קריאה: 220.
מירב בן ארי: לא, לא, בבקשה, תמשיך, אדוני.
<עופר בוסתן: אני רוצה לומר, התקציב בתקנה הזאת הוא נמוך בגלל שכל תקציב משרד החינוך הוא נמוך אבל, התמיכה הזאת, מבחינתנו, יהיו כאלה שיגידו: 100,000 שקל מבחינתנו זו תמיכה גדולה.
<עופר בוסתן: חיים ילין יודע שהאירוע הכי גדול שאנחנו תומכים אצלנו, באירועים העממיים, הוא לא עובר את ה 100,00 שקל.
חיים ילין: זה נכון.
<עופר בוסתן: לכן, 100,000 שקל כשמסתכלים ואומרים: "מה, זה לא סכום" אז זה סכום גבוה מאוד, ואני מדבר על תמיכות לפי תקנת ספורט עממי.
<עופר בוסתן: אני רוצה בכל זאת, לחדד לחברי הועדה, כדי שאתם תראו את התמונה - - -
איילת נחמיאס ורבין: 454 שקלים לקבוצה.
<עופר בוסתן: זה לא לקבוצה, זה לפעילות.
מירב בן ארי: זה לעמותה.
<עופר בוסתן: לא, לא, לא, לא, לא.
מירב בן ארי: היא תחליט, עם ה-100,000 שקל איפה היא שמה יותר.
איילת נחמיאס ורבין: אבל באופן תיאורטי - - -
<עופר בוסתן: לא, לא, לא, אז אני אחדד, אני - - -
איילת נחמיאס ורבין: 220 קבוצות.
<עופר בוסתן: אני חייב לחדד - - -
מירב בן ארי: חכי, הם עוד לא קיבלו.
<עופר בוסתן: אני חייב לחדד את מה שאת אמרת.
איילת נחמיאס ורבין: התמיכה לפני הזמן, הבנתי.
<עופר בוסתן: הסכום הזה בגלל יציאת הספורטאיות שלהן לחו"ל.
<עופר בוסתן: סכום התמיכה של הליגות שלהם הוא נמוך עוד יותר, ה-100 זה לא רק לליגות, זה גם לנסות לעודד את הספורטאיות שלהם שנוסעות לחו"ל.
<עופר בוסתן: לכן אנחנו תומכים לא בפעילות שלהן אלא ברשויות.
<עופר בוסתן: אם התקנה של ספורט עממי תגדל, או שיהיה כסף ייחודי, לפרויקט הזה, הוא ייתמך.
<עופר בוסתן: אני יכול לומר עוד דבר.
<עופר בוסתן: אנחנו הצענו להן לפני ארבע או חמש שנים, להתאחד, שני הגופים האלה, להתאחד, כי המשחק הוא אותו משחק, שניה, אני - - -
מירב בן ארי: גם בכדורסל זה אותו משחק ויש שמונה קבוצות וגם בכדורגל, יש הרבה קבוצות.
מירב בן ארי: משחקים את אותו משחק.
<עופר בוסתן: זה מבנה שונה.
מירב בן ארי: זה ספורט עממי, כן.
חיים ילין: זה כדורשת, זה הסיפור.
<עופר בוסתן: אני חייב לחדד.
<עופר בוסתן: זה שהן קוראות לזה איגוד הכדורשת, זה לא כמו איגוד הכדורסל, שאת תביני את זה, זה לא כמו איגוד הכדורסל.
<קריאה: במה הוא שונה?
<עופר בוסתן: אני אגיד לכן במה הוא שונה, כי אין לו הכרה כאיגוד.
מירב בן ארי: אין לו הכרה - - -
חיים ילין: רגע, רגע.
מירב בן ארי: רגע, רגע, דקה.
מירב בן ארי: אל תדאגו, יש פה - - -
חיים ילין: עוד לא התחלנו לטפל.
חיים ילין: אין לכן מה להתלהם ולצעוק, אנחנו נעשה את זה, בשביל זה משלמים לנו משכורת.
<עופר בוסתן: אנחנו השנה, עדיין, ואמרתי, קיבלתי רשימה, דיברתי אתך לגבי רשימות של הקבוצות, התמיכה תהיה לרשות המקומית.
<עופר בוסתן: לגבי תמיכה באלה - - -
מירב בן ארי: רגע, בוא נשאל רגע.
מירב בן ארי: עופר, חוץ מה 100,000 שקל, האם יש גם תמיכה ברשויות לעידוד ספורט עממי?
<עופר בוסתן: כן, יש לנו עידוד, אני מניח שהשנה התמיכה בכדורשת תהיה ואני חייב לציין עוד דבר, החלטנו על שיתוף פעולה עם מרכז "הפועל" ומרכז "מכבי", גם לנושא שלהן אבל גם לעידוד ספורט עממי בקרב נשים, גם עם נועם גלילי וגם עם יורם אורנשטיין, להפעיל את התמיכה.
<עופר בוסתן: אנחנו, כמינהל הספורט, אני יכול לומר שהתמיכה כרגע בכדורשת וב"מאמנט", לפי בקשת הרשויות שאנחנו עובדים על זה מולן כעת, ביקשתי את הרשימה גם מכן, קיבלתי את הרשימה גם מכן, אני מניח שאנחנו נגיע לסדרי גודל של 600,000, 700,000 שקל תמיכות בקבוצות ברשויות, לתמיכה בפעילות של הרשות.
<עופר בוסתן: איך זה יחולק?
<עופר בוסתן: נצטרך לעשות לזה כללים, אנחנו עובדים לפי כללים מאוד ברורים ולא החלטה, כך, ועדת תמיכות תמצא לזה שיטה והן ייתמכו.
<עופר בוסתן: עדיין לא לגופים עצמם.
מירב בן ארי: הצטרפו אלינו גם חבר הכנסת עודד פורר וגם חבר הכנסת זוהיר בהלול, שתבינו את החשיבות.
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה לשאול, האם 700,000, 600,000 לרשויות המקומיות לטובת "מאמנט" וכדורשת?
<עופר בוסתן: פעילות, כן.
מירב בן ארי: האם התפיסה של שרת הספורט שאנחנו יודעים ושומעים עליה כל הזמן, שהיא דיפרנסציה ברשויות, האם קיימת?
מירב בן ארי: זאת אומרת, שהרשויות המוחלשות יקבלו יותר?
מירב בן ארי: מהי החלוקה?
מירב בן ארי: כי אנחנו יודעים מה - - - בתפיסה של השרה וגם העלינו כאן את הנושא של רשויות חלשות יותר ונשים משם שרוצות להשתתף, יותר קשה להן מנשים שגרות בשכונת מבוססות.
מירב בן ארי: אני לא אומרת 'עיר' כי בכל עיר יש גם שכונות חלשות.
מירב בן ארי: אני מדברת על נשים שיותר קל להן.
<עופר בוסתן: באופן כללי, תמיכת של ענף ספורט עוסקת בזה.
<עופר בוסתן: ספציפית לרעיון הזה, הפעילות נתמכת שוויונית כי זו ליגה.
<עופר בוסתן: לא באנו – בפעילות של הרשות, לא בדרישה, לכן הפעילות של הרשות שהרשות מבקשת, יש רשויות שאומרות: אנחנו נפעיל את הכדורשת לשני הגופים האלה בלבד, גם זה קיים, יש - - -
<קריאה: אנחנו נפעיל כדורשת - - -
<עופר בוסתן: בלי הגופים האלה, אני בא למחלקת ספורט, לצורך העניין נגיד, באשכול, אם מקבלים אותי, הייתי עושה שם ליגת כדורשת לתושבי אשכול, בלי שני הגופים, אני עצמאי.
<עופר בוסתן: הוא יכול להגיש למינהל הספורט.
מירב בן ארי: כמה עושים את זה היום?
מירב בן ארי: כאלה לבד?
<קריאה: לא מעט.
<עופר בוסתן: יש לא מעט רשויות שעושות את זה.
<עופר בוסתן: אני אגיד עוד דבר, זה משתנה.
<עופר בוסתן: המודעות וההתחברות של הגופים, יש התחברות לגופים האלה, חלק מהם מעדיפים לבצע את זה עצמאית, כי יש להם עלויות לטובת הגופים האלה, שהם לא מחוייבים, כשהם עושים את זה כרשות עצמאית.
איילת נחמיאס ורבין: וגם צריך להגיד שזה כן ספורט שדורש facilities, זה לא ספורט שלא דורש שום דבר.
איילת נחמיאס ורבין: הוא דורש.
איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה להגיד לכם שאני - - -לא מצליחה להקים קבוצה, אם אתה לא מקבל באמת - - -
חיים ילין: בדרך כלל, במגרשים או מקומות שלא משתמשים.
חיים ילין: אם לא משתמשים בהם בערב, כי התלמידים לא משתמשים ואז הם פנויים בערב.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הרבה פעמים הרשות לא באמת עוזרת בדבר הזה ולא נותנת את ה'רוח הגבית'.
<עופר בוסתן: אני יכול לומר - - -
איילת נחמיאס ורבין: גם - - - של ביטוח.
<עופר בוסתן: בעיית המתקנים היא בעיה גדולה ואתם מכירים ושומעים כבר על התכנית החדשה, שרוצים לעשות את התכנית החדשה במתקנים - - -
מירב בן ארי: שהיא?
<עופר בוסתן: היא - - -
<מרב צימרמן: אנחנו שומעים אבל אנחנו לא זוכרים.
<עופר בוסתן: היא עוד לא יצאה אז אי אפשר - - - אבל כשהיא תתפרסם והיא תצא, יוקמו הרבה מאוד אולמות שאולי יתנו תשובה.
<עופר בוסתן: יש לנו מחסור אדיר במתקני ספורט, מודעים לזה.
<עופר בוסתן: גם קבוצות הישגיות, ברמה הישגית, היום, חלק משיקולי רשות מקומית הוא אם יש להן בכלל מתקן להתאמן, אז אני מניח שהבעיה שלכן היא לא גדולה, למרות - - -
מירב בן ארי: מי הרגולטור שמפקח על זה שספורט עממי כזה, רוצה להשכיר אולם שלא גובים ממנו יותר?
מירב בן ארי: היא דיברה לפני שהגעתם, מרב, על העניין הזה שכשמגיעים לרשויות מסוימות גובים מהן סכומים מאוד גבוהים, כן, תתייחס, רק האם יש אפשרות בכלל לפקח?
<עופר בוסתן: לא, לא.
מירב בן ארי: אין אפשרות לפקח.
<עופר בוסתן: כל רשות יש לה מדיניות משלה, לכן כל רשות לפי - - -
מירב בן ארי: האם יש נציג של השלטון המקומי פה?
<עופר בוסתן: כל רשות יש לה את התכנית לספורט, ניסינו לעשות אתן, זה מופיע אבל, התימחור של כל מתקן, גם תלוי באיזה מתקן רוצים לעשות, יש לזה המון מרכיבים, אין מחיר אחיד.
<עופר בוסתן: במקרה ויש בעיות – והיו בעיות לחלק מן הגופים ופנו אלינו, שרוצים - - -
מירב בן ארי: בסדר, אל תיכנס לזה, אני אפנה אליהם.
מירב בן ארי: בוועדת המשנה, תפנה לשלטון המקומי - - - זה לא באחריותך - - -
זוהיר בהלול: מרב, כדי שתקבלי ממש הערה קצרה, תקבלי לפחות נתון בסיסי, שמשקף את עומק המצוקה בחברה הערבית.
זוהיר בהלול: אני כמובן ליוויתי את הנשים המופלאות האלו, כדי שהן גם יחדירו את הרעיון ואת הפרוייקט לחברה הערבית.
זוהיר בהלול: שני ראשי רשויות מקומיות לא הצליחו לקבל אותן, את יודעת מדוע?
זוהיר בהלול: כי אין אולמות סגורים.
זוהיר בהלול: מזרעה וכפר יאסיף.
זוהיר בהלול: רצו אבל לא יכלו, כי אין, זו פעילות של ערב, אימהות, אחרי שמניקות, ומגדלות ומטפלות, הן מגיעות לפעילות ואין היד משגת אולם.
זוהיר בהלול: סגור.
זוהיר בהלול: בכמה וכמה מקומות, אז אם את רושמת הערות תרשמי את ההערה - - -
מירב בן ארי: כן, רשמתי את זה.
זוהיר בהלול: המדכאת הזאת.
מירב בן ארי: מאוד.
<עופר בוסתן: אולי לחזק את מה שזוהיר אמר, אולי - - - בפרוגרמה של משרד החינוך, בעבר, כשהייתי ילד, היו האולמות הקטנים של הספורט, היום בפרוגרמה של משרד החינוך אין חובה של אולם ספורט, אולי אם - - -
מירב בן ארי: אין חובת אולם ספורט בבית ספר?
<עופר בוסתן: כן.
עודד פורר: גם לא ביקשתם בזמנו, הרשות אמורה להגיש תכנית אב לספורט.
חיים ילין: נכון , נכון.
<עופר בוסתן: אבל משרד החינוך, בפרוגרמה של - - -
זוהיר בהלול: כן, למשרד החינוך, בסוף משרד החינוך.
חיים ילין: עזוב את משרד החינוך.
עודד פורר: משרד החינוך זה משרד החינוך.
חיים ילין: עזוב את משרד החינוך, אין משרד החינוך, עזוב, תשכח.
זוהיר בהלול: חבר'ה, אני שואל אבל אין, הוא אומר: אני אפתח אולם.
זוהיר בהלול: יש לי אולם, אין לי אולם, האם זה נבחן במסגרת - - -
<עופר בוסתן: יש תכנית.
<עופר בוסתן: הוקצו המתקנים הנדרשים לרשויות.
<עופר בוסתן: אתם עושים עדכון - - - תכנית 2027 יקבעו, אבל אני לא יכול להגיד לרשות מקומית כמו אשכול לבנות אותו בבית הספר, כי ראש המועצה של אשכול מחליט איפה ייבנה האולם.
זוהיר בהלול: אז במזרעה, אם בונים אולם, נתתם תקציב לאולם אבל לא בבית הספר?
<עופר בוסתן: אנחנו נותנים תקציב לאולם, את המיקום הרשות המקומית קובעת.
עודד פורר: אז אני חושב שפה יש בעיה גם עם הרשות המקומית, כי לפי מה שהוא אומר מקבלים תקציב.
חיים ילין: זה שונה.
חיים ילין: רגע, אני אנסה, אני אנסה - - -
מירב בן ארי: רגע, שניה, אני רוצה לתת לחבר הכנסת - - -
זוהיר בהלול: רגע, הוא מגייס כסף, הוא מגייס כסף.
מירב בן ארי: מי זה?
זוהיר בהלול: ראש המועצה של מזרעה, ששאלת עכשיו.
מירב בן ארי: לטובת האולם?
חיים ילין: אני אגיד לך איך זה עובד.
מירב בן ארי: בואו נתן רגע לחבר הכנסת חיים ילין, תתייחס גם לאולמות וגם אם אתה יכול - - -
חיים ילין: אין הבדל, אין הבדל.
חיים ילין: קודם כל יש תכנית אב לכל מועצה.
חיים ילין: לכל מועצה - - -
מירב בן ארי: רגע, רגע, חברי הכנסת, אני מנסה לקבוע - - -
חיים ילין: לכל מועצה מקומית ואני חייב להגיד - - -
מירב בן ארי: חיים, תקשיב לי שניה רגע.
מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס, בסדר?
חיים ילין: כן, אני אתייחס.
מירב בן ארי: לא, זה גם לפרוטוקול מה שאמרו לך שם.
חיים ילין: יש 'קול קורא' - - -
מירב בן ארי: חבר הכנסת ילין, אם זה על הכדורשת - - -
חיים ילין: יש 'קול קורא' לכל רשות ויש תכנית אב לספורט.
חיים ילין: היא לא שייכת בכלל למשרד החינוך.
חיים ילין: משרד החינוך היום, אם אתה תשאל כל ראש עיר או ראש רשות, כל מה שמעניין אותו זה שיהיו לו כמה שיותר כיתות וזה מה שמעניין אותו, כמה שפחות תלמידים בכיתה.
חיים ילין: הכוונה שלא תהיה צפיפות כמו שקיימת במדינת ישראל.
חיים ילין: זה מה שמעניין אותו, פחות האולם ספורט.
חיים ילין: אולם ספורט, כדי לממן מימון, יש פרמטרים של דירוג סוציואקונומי, כמות התושבים שיש שם וכמות הליגות שקיימות.
חיים ילין: אלה פרמטרים שאתם קבעתם אותם ולפי זה, לכל רשות מגיע איקס מגרשים.
חיים ילין: מה זה "איקס מגרשים"?
חיים ילין: הבעיה היא שכל אחד צריך להביא את ה-מצ'ינג שלו, זאת אומרת, אם אולם כמו שאנחנו בנינו, עולה 10 מיליון שקל, אנחנו מקבלים, אולם סגור, כמובן, שהוא גם דו תכליתי, זאת אומרת, כניסה אחת בדרך כלל עושים לבית הספר והכניסה השנייה היא לקהילה, שאם בית הספר סגור אז הקהילה יכולה לבוא ולהשתמש בו.
חיים ילין: קודם כל הוא צריך להיות ציבורי כי אחרת, אם הוא לא פתוח לכולם אז הוא לא מקבל מימון.
חיים ילין: מה לעשות שעל 10 מיליון שקל מקבלים מימון של ארבעה מיליון וחצי שקל.
חיים ילין: ראש הרשות צריך להביא עוד 6, 6.5, 5 מיליון זה לא משנה, תלוי בפיתוח, אתם מאשרים את התכניות.
חיים ילין: למי שאין 5-6 מיליון שקל ומי שאין לו קהילה, לא יהיה לו ולכן, הכסף הזה נשאר אצלכם.
חיים ילין: מי בסוף בונה?
חיים ילין: העשירים שיש להם את האפשרות לעשות את ה- מצ'ינג, לא הפריפריה, שלא יכולה בכלל לבנות, כי אם הם נמצאים בדרג סוציואקונומי 3 או 4, ברור לך שמה שמעניין את ראש העיר זה איך הוא בונה עוד כיתות ואנחנו חוזרים להתחלה.
חיים ילין: זו השיטה ולכן, הרבה מאוד, שניה, תן לי, עודד, לכן הרבה מאוד ערים והרבה מאוד מועצות מקומיות וגם אזוריות, לא מצליחות לגייס את הכסף.
חיים ילין: זה אחד.
חיים ילין: לכן, מה שאתם צריכים לעשות הוא דבר מאוד פשוט, להקטין את כמות האולמות שאתם נותנים להרבה מאוד מקומות ובעצם, להתמקד בזה שבאותם מקומות לפחות יהיה אולם אחד ראוי, בלי מצ'ינג - - -
<עופר בוסתן: אני חייב - - -
חיים ילין: לא, תן לי רגע, אני מסיים.
חיים ילין: זה נקודתית על - - -
מירב בן ארי: תרשום לך, תתייחס גם בסוף הדיון.
חיים ילין: זה נקודתית על המתקנים.
חיים ילין: מה אתה לא יכול לעשות ומה אי אפשר לעשות?
חיים ילין: אי אפשר להכריח ראש רשות לפתוח, כי אם הוא גייס את הכסף והכול אז אי אפשר, מה אתה כן יכול לעשות?
חיים ילין: להעלות את המימון ולהודיע לכל ראש רשות, שעל כל ליגה ועל כל ספורט עממי שבא מלמטה, שמגיע, כמו כדורשת, המתקן הזה חייב להיות בשבילם גם.
חיים ילין: אם לא אז לא יקבלו מימון.
חיים ילין: זאת דרך - - -
זוהיר בהלול: אז אני אקשה עליך - - -
חיים ילין: רגע, שניה - - -
זוהיר בהלול: באותו הקשר אבל, ראשי הרשויות המקומיות מתפתים להשכיר את האולמות האלה תמורת אתנן.
זוהיר בהלול: אנחנו כאילו גודעים את האפשרות שספורט עממי יפרח במדינת השממה הזו.
חיים ילין: בגלל זה אני בא ואני אומר, אם הם יתנו ובהסכם, הרי יש הסכמים בשביל לקבל את המימון, יש הסכם, זה לא יעזור כלום, אם אני לא פותח את זה ואם זה לא קהילתי, אז אני לא יכול לקבל את המימון, רק שאף אחד לא אוכף את זה.
חיים ילין: זאת התשובה.
איילת נחמיאס ורבין: חיים, אולמות ספורט בבתי ספר - - -
חיים ילין: לא, אולמות ספורט בבתי ספר הם משהו אחר לחלוטין.
חיים ילין: אני מדבר על קהילתיים ציבוריים שהם משרתים גם את הליגות - - -
איילת נחמיאס ורבין: זה כולל גם את המתנ"סים - - - בחסות "מפעל הפיס"?
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, זה יכול להיות - - -
חיים ילין: או.
חיים ילין: קיי, עכשיו בא הסיפור השני.
חיים ילין: במשך שנים - - -
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה - - -
חיים ילין: שניה, רגע, אני אסיים את זה ואני - - -
מירב בן ארי: אני רוצה רגע להסביר משהו, חברים, אין לנו הרבה זמן, אז אולמות ספורט הם לא הדיון שלי כרגע ובגלל זה יש גם חוסר נחת בכיסאות.
מירב בן ארי: אני ממש מבקשת.
מירב בן ארי: תתייחס לשאילתה כי אין לי זמן.
מירב בן ארי: אני לא רוצה לסיים את הדיון הזה בלי - - -
חיים ילין: לגבי השאילתה, מי הנציגים פה של משרד התרבות והספורט?
חיים ילין: רק אתה?
<עופר בוסתן: לא, גם דודו מלכא.
חיים ילין: התשובה של השרה – ואני מקפיד מאוד להאמין לבני אדם למרות שאני חוטף על שמאל ועל ימין על זה אני מקפיד להאמין ואני מאמין לכל מי שעונה לי, בסדר?
חיים ילין: היא אמרה – ואני גם ביקשתי ממנה, היא מחכה שכל העולם יבוא ויקים את הליגות "ואז אנחנו נקים".
חיים ילין: זאת הייתה תשובה 'ראסמית' שלה ואני ביקשתי ממנה, אני ביקשתי ממנה, מותר לנו כמדינת ישראל, פעם אחת, להוביל את הספורט הזה גם בצורה עולמית.
חיים ילין: לא יכול להיות שאנחנו – אסור למחוא כפיים פה, אני רק אומר לָך, אנחנו יכולים להוביל, צר לי, אני אומר, אנחנו מובילים עם "כפת ברזל", אנחנו מובילים בביטחון, אנחנו מובילים בסייבר, אנחנו מובילים, בואו נוביל פעם אחת ונקים את הליגה במדינת ישראל, שהיא תהיה דוגמה ומופת לעולם, זה מה שאמרתי לה.
חיים ילין: התשובה - - -
<קריאה: גם ככה זוהיר נלחץ - - -
זוהיר בהלול: חיים, זה אני, מה, תשאיר - - -
חיים ילין: תדעו לכם, היחידים שמוחאים כפים לזוהיר הם אנחנו, כשהוא מתחיל לנאום, כולם עומדים בשקט במליאה, היחיד שכולם נפעמים, אף אחד לא יכול לפתוח את הפה, רק לשמוע את העברית שלו - - -
זוהיר בהלול: תמשיכו למחוא כפים לחיים.
מירב בן ארי: קיי, זהו.
חיים ילין: המטרה כרגע היא כזאת, בוא, אני מציע כך.
חיים ילין: כל דבר מתחיל ממשהו עממי וזה אחד הדברים היפים, שזה בא מלמטה ולא בא מלמעלה, הדבר הכי חשוב פה, בגלל שבא מלמטה, אז קל מאוד לבוא ולעשות מזה משהו הרבה יותר גדול, אז מה שאני מציע, זה שהשרה תקבע – כמו שהיא אמרה בתשובות, שהיא תפתח את הליגה הזאת, זו יכולה להיות ליגה של ספורט עממי, כמו שיש ליגה בשלב ראשון של מקומות עבודה, אצלנו בכל האזור יש מקומות עבודה, תחרויות, כל יום ששי, של אופניים, למקומות עבודה.
חיים ילין: זאת ליגה לכל דבר.
חיים ילין: תתחילו אותה משם.
חיים ילין: אתה יודע שבדיוק זה 'נופל' על פרמטר מסוים, שלא יהיו בעיות, לא עם "הפועל", לא עם "מכבי", לא עם כל ה'חונטות' שם למעלה, שאני לא יודע לאן זה יוצא.
חיים ילין: אני אומר לך, תן להם לנהל את זה.
חיים ילין: יחד עם זה, לבוא בפנייה לשלטון המקומי, כי לא כולם חשופים לספורט הזה ולמשמעות שלו.
חיים ילין: אנחנו פתחנו את זה בגלל שזה חלק מהחוסן של עוטף עזה.
חיים ילין: ברגע שאימהות ונשים בכלל, יכולות לצאת מהבית – דרך אגב, זה גם מחנך את הבעלים לשמור על הילדים, לפחות יהיו להם שעות איכות, משיגים שתי פעולות במחיר אחת, הן יכולות לצאת החוצה ונוצר מצב שהחוסן, הכול משתנה, זה לא סתם, אני אומר לך, שעובדות סוציאליות עומדות שם, אלה שמנהלות את מרכזי "חוסן", כל מי שנמצאות ב'אטרף' היומיומי באות ומשחקות שם.
חיים ילין: תעודדו את זה.
חיים ילין: כולנו נרוויח מזה.
חיים ילין: רשות שלא תיקח את זה, תמיד תהיה את הליגה שתבוא ותדאג לזה שהיא תיקח.
חיים ילין: במקומות שהרשויות כן לוקחות, אז גם שהרשות תוכל לקבל את המימון לאחזקת המתקנים וגם אתם תוכלו לקבל את הכסף בשביל להקים.
מירב בן ארי: דודו מלכא, אתה רוצה להתייחס?
מירב בן ארי: בבקשה, רק למיקרופון, תזיז אותו אליך, בבקשה.
<דודו מלכא: שלום לכולם.
מירב בן ארי: הצג את עצמך לפרוטוקול.