GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: אולי כדאי באמת שמישהו מהממשלה יציג את המשא-ומתן שהיה.
<מירב ישראלי: יש מישהו?
<מירב ישראלי: חנן.
יעקב מרגי: חנן, אנחנו בשלב שמבקשים מהממשלה להציג את המשא-ומתן שהיה על הנוסח.
<יהודית גידלי: תתיישב ליד השולחן.
<יהודית גידלי: אפשר לשבת גם פה.
יעקב מרגי: הם אוהבים לשבת בצד ימין של השולחן.
יעקב מרגי: את יודעת אם הם ישבו ליד חברי הכנסת מה יקרה?
יעקב מרגי: סדרנים פה יפרידו.
יעקב מרגי: חנן, להכניס אותך לתמונה או שנכנסת?
<חנן ארליך: אני יכול לתאר מגעים, שיחה שהייתה לי עם מר ביבס יו"ר מרכז השלטון המקומי.
<חנן ארליך: ישבנו והצגנו את הטיעונים בעד ונגד מתן הבלעדיות לסמשכ"ל, הסברתי את הבעייתיות שאנחנו רואים בכך.
יעקב מרגי: הוא הצליח לשכנע אותך?
<חנן ארליך: התרשמתי שהוא הבין – הוא לא נמצא פה, נכון?
<חנן ארליך: אני לא מדבר בשמו.
<חנן ארליך: התרשמתי שככל שאין מבחינתו פגיעה באפשרות שיהיה מבטח יחיד, או אפשר שניים, אבל שכל הרשויות מחויבות להתקשר עם המבטח או המבטחים שייבחרו במכרז.
<חנן ארליך: הנושא של בלעדיות הסוכן פחות חשוב לו.
<חנן ארליך: מה שהוא הציג זה חשש מהטלת אחריות על הסוכנות, למרות שהיא לא תהיה קשורה או לא תהיה אחראית להתקשרויות של רשויות מקומיות עם סוכנים אחרים שיתאפשרו, שבכל זאת יתפסו אותה כמי שאחראית, או ככתובת בגלל הזיקה שלה לעריכת המכרז.
<חנן ארליך: ולכן, אמרתי לו שננסה לגבש איזשהו סעיף שייתן מענה לחשש הזה.
<חנן ארליך: לדעתנו הסעיף הזה לא הכרחי, כי אין אחריות ברגע שהסוכנות היא לא אחראית או מנהלת ולא מרכזת את ההתקשרות.
<חנן ארליך: ממילא מבחינת דיני נזיקין וכו' אין לה אחריות.
<חנן ארליך: אבל ככל שהדבר אכן יידרש אז אנחנו נוכל לתת - - -
יעקב מרגי: א', טוב שנאמר לפרוטוקול, זה חשוב.
יעקב מרגי: רוצים עוד התייחסויות?
יעקב מרגי: נעשה סבב מימין לשמאל טלגרפית מי שיש לו מה לומר.
יעקב מרגי: לא צריך להירשם.
<חגית מאיר: אני רואה הבוקר את הנוסח ומופתעת מאוד.
<חגית מאיר: אני רואה פה איזו סטייה מרוח ההצעה המקורית.
יעקב מרגי: היית בדיון הקודם?
<חגית מאיר: לא הייתי בדיון הקודם.
<חנן ארליך: מוכרת לך עמדת הממשלה?
<חגית מאיר: כן, בהחלט.
<חגית מאיר: אבל יש לנו פה בעיה שקודם כול מטילים על משרד החינוך לקבוע אחוז של עמלה שייגבה מן ההורים.
יעקב מרגי: זו הייתה ההסכמה.
<חגית מאיר: שייגבה מן ההורים, ואנחנו לא מסכימים לדבר הזה מהסיבה שקודם כול התקשרות עם סוכן, לא ההורים מתקשרים, אלא הרשות המקומית.
<חגית מאיר: מדוע הורים צריכים לשאת, קודם כול לייקר את הביטוח בעוד עמלה נוסף על דמי הביטוח; דבר שני, מדוע ההורים שלא היו צד להתקשרות הזאת בכלל, צריכים לשאת בתוצאות.
<חגית מאיר: זה הנראה לי סותר את הכוונה המקורית.
יעקב מרגי: את יודעת, אגלה את אוזנך, אולי לא גילו לך שבשנה שעברה, שנת הלימודים הנוכחית שמסתיימת גבו תקורה.
יעקב מרגי: את יודעת את זה?
יעקב מרגי: אנחנו מסדירים את זה, אז כשמסדירים כותבים.
<חגית מאיר: אבל יש לי פה שאלה אחת.
יעקב מרגי: זה לא איזה משרד ממשלתי שנחת עכשיו מהגלקסיה ולא מכיר את הסוגיה הזאת.
<חגית מאיר: אבל יש פה שאלה, ואני רוצה לשאול את היועצת המשפטית של הוועדה.
<חגית מאיר: נוסח סעיף 6(ד) – אני לא משפטנית – אבל הוא קובע שגובים מהורים בעד שירותים שהם נותנים, לא בעד אספקה שהם נותנים לו.
<חגית מאיר: כלומר, מן ההורה צריך לגבות את שווי השירות שהוא קיבל.
<מירב ישראלי: אז קודם כול, ביטוח זה לא ב-6(ד).
<חגית מאיר: לא, הוא 6(ד1).
<מירב ישראלי: 6(ד1), והוא סעיף מיוחד.
<חגית מאיר: אבל בעיקרון, העיקרון הוא - - -
יעקב מרגי: שאלתך ברורה.
<חגית מאיר: העיקרון הוא שבעצם מן ההורה מותר לגבות רק את שווי השירות, אז מדוע לגלגל עליו עמלה שהיא בעצם חלק של שירות שהרשות מקבלת, לא ההורה מקבל.
<חגית מאיר: למה לגלגל אותה על ההורים?
<מירב ישראלי: בעיקרון העמלה היא חלק מעלות הביטוח.
<מירב ישראלי: חדוה, את אולי תגידי.
<מירב ישראלי: זה בעצם אפילו מגולם בתוך הפרמיה, אם הבנתי נכון.
יעקב מרגי: זה היה בעבר.
<מירב ישראלי: אנחנו רק ביקשנו להפריד בין שני הדברים מאחר שכל הרעיון היה לטובת התלמיד, וזה כדי לעשות תקרה.
יעקב מרגי: ורצינו להגביל, לקבוע תקרה כדי שלא תהיה קביעה שרירותית וגבוהה.
יעקב מרגי: לטעמנו, בשנה שעברה הייתה עמלה גבוהה, ולכן כשבאנו להסדיר אז מסדירים הכול, מסדירים גם את הסוגיה.
יעקב מרגי: ולכן, התמיהה שלך קצת הקפיצה אותי.
<חגית מאיר: זה לא ברור לי בדיוק.
יעקב מרגי: כי לא היית בדיון הקודם, ואנחנו עכשיו בחודש תשיעי כבר, עומדים ללדת.
<אלי לוי: ברשותך, אדוני, אני רוצה קודם כול להשיב לנציגת משרד החינוך.
יעקב מרגי: מה שהשבתי לא מספיק?
<אלי לוי: מצוין.
<אלי לוי: אני רק רוצה לחדד.
יעקב מרגי: אבל בקצרה.
<אלי לוי: בנקודה קצרה ממש.
<אלי לוי: אנחנו באמת סבורים שזה צריך להיות מגולם במחיר הפרמיה, כך שבעצם מי שישלם את העמלה לסוכן הביטוח, ומה לעשות, סוכני ביטוח לא עובדים מציונות, זו תהיה חברת הביטוח ולא ההורים.
<אלי לוי: ההורים יראו סכום אחד שאותו הם משלמים, זה הכול.
יעקב מרגי: אנחנו מרגישים את זה, אבל יכולתי לומר דברים מיותרים, הם לא עובדים מציונות, את זה אנחנו מרגישים ביום יום.
<אלי לוי: דבר שני לעניין הצעת החוק.
<אלי לוי: אני רוצה לומר בהמשך לדבריו של חנן.
<אלי לוי: הצעת החוק כפי שעולה על השולחן היום באמת לא כוללת את מעמדה של הסוכנות כסוכנות מרכזת.
<אלי לוי: אנחנו עדיין סבורים, ואנחנו עומדים מאחורי עמדתנו, שיש בזה בעייתיות מסוימת, גם לעניין ניהול המכרז וגם לצורך המשך הקיום שלו לאורך שנים, וגם לצורך השירות שניתן לתלמידים.
<אלי לוי: כמו שבאמת יושב-ראש מרכז השלטון המקומי לא רצה להיות במצב שבו אנחנו היום נהיה אלה שנמשוך את השטיח תחת הצעת החוק, ובעצם בגללנו לא תיפתח שנת הלימודים, אנחנו נכון לעכשיו מקבלים את נוסח הצעת החוק.
יעקב מרגי: לוי, תקשיב, דיברתי גם עם חיים יושב-ראש המרכז לשלטון המקומי, יש איזה צדק בטענה שלו מצד אחד, אני מבין גם את הרציונל.
יעקב מרגי: אבל שוב, השנה הזו היא שנה ראשונה שאנחנו הולכים לעשות את זה.
<אלי לוי: אני מקבל.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר את זה, גם מצהיר את זה לוועדה, יכול להיות שבאנו לברך, נצא מקללים.
יעקב מרגי: אנחנו לא יודעים איך זה יתנהל.
יעקב מרגי: כי בזמן שאתה ואני מכוונים לטובת הכלל, יכול להיות שיהיו גורמים עסקיים שייקחו את זה למקומות אחרים.
יעקב מרגי: לכן אנחנו הולכים לבחון את הצעד, ואם לא, נתכנס שוב.
<אלי לוי: אדוני שיקף את עמדתנו.
<אלי לוי: רצינו פשוט שזה ייאמר לפרוטוקול.
<אלי לוי: באמת סברנו ברמה המקצועית.
יעקב מרגי: אז נאמר.
<יגאל שגיא: אני רוצה להעיר כמה הערות, לדעתי טכניות.
<יגאל שגיא: ביטוח תאונות תלמידים נופל תחת תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים ביטוח, בסוגריים ביטוח בריאות קבוצתי.
<יגאל שגיא: על-פי התקנות האלה בסעיף 14 כתוב: תשלום דמי עמילות.
<יגאל שגיא: אז ראשית, צריך לשנות את המושג עמלה לדמי עמילות, פשוט כדי שיהיה תואם את מה שכתוב בתקנות האלה.
<יגאל שגיא: דבר שני, בתקנות עצמן כתוב: לא ישלם מבטח דמי עמילות.
<יגאל שגיא: מאחר שכתוב לא ישלם מבטח, צריך לציין גם פה שזה לא שלא יגבה הסוכן, אלא לא ישלם המבטח, ממש כפי שכתוב פה בתקנות.
יעקב מרגי: מכובדי היה בדיון הקודם, אם אני לא טועה.
<יגאל שגיא: ודאי שהייתי, כן.
<יגאל שגיא: ההערה הזאת לא עלתה ולא נדונה.
<יגאל שגיא: למעשה את הנוסח הזה קיבלנו רק עכשיו.
<אלי לוי: קיבלנו עכשיו.
<יגאל שגיא: כך שלא יכולנו להעיר על זה קודם לכן.
<יגאל שגיא: אלה תיקונים טכניים, אבל צריך לבצע אותם.
<יגאל שגיא: הדבר השלישי, התיקון הטכני השלישי הוא שמדברים פה על תקופת ביטוח בת שלוש שנים.
<יגאל שגיא: האמת היא שעל כך דובר גם בישיבה המשפטית שהייתה קודם לכן.
<יגאל שגיא: תקופת המכרז היא שלוש שנים.
<יגאל שגיא: תקופת הביטוח היא מדי פעם שנה אחת.
יעקב מרגי: שנה, נכון.
<יגאל שגיא: אבל מה שכתוב פה לעומת זאת, כתוב שזה מתחדש עד לתקופה של שלוש שנים, וזה לא נכון.
יעקב מרגי: נחדד את זה.
יעקב מרגי: המכרז מתחדש.
<יגאל שגיא: המכרז מתחדש, בדיוק כך.
<יגאל שגיא: לכן, גם את זה צריך לתקן.
<מירב ישראלי: זאת ההתקשרות או המכרז?
יעקב מרגי: המכרז.
<יגאל שגיא: תקופת המכרז היא בת שלוש שנים.
<יגאל שגיא: כל פעם במכרז הביטוח לשנה.
יעקב מרגי: אני רוצה להשאיר את זה פתוח.
יעקב מרגי: אם נראה שתהיה תקלה או לקונה ונראה שזה לא הולך לכיוון שרצינו, נוכל להפסיק את זה.
<יהודית גידלי: בדיוק.
<יהודית גידלי: סעיף 3 זאת בדיוק התוספת.
יעקב מרגי: לא להפריע, בבקשה.
<יגאל שגיא: ההערה האחרונה היא שכתוב פה שהחברה המשותפת תהיה רשאית לקבל מידע כללי בלבד.
<יגאל שגיא: המושג מידע כללי הוא מושג פתוח, ולדעתי, כל אחד מהצדדים יכול לפרש אותו בדרך אחרת.
<יגאל שגיא: לכן, מה שאני חושב זה להוריד את המילה "כללי", כי אין ספק שחברת הביטוח תשתמש בזה כדי לתת מינימום מידע, ולהשאיר את המילה "מידע" בלבד.
יעקב מרגי: אתן לך מידע על התחממות כדור הארץ.
<יגאל שגיא: המידע צריך להיות מידע רלוונטי למכרז.
<יגאל שגיא: ולכן, זה לא מידע כללי, זה מידע של המכרז.
יעקב מרגי: אני אתן למשפטנים לדבר, אבל אתה יודע למה נכנסה המילה "כללי"?
<יגאל שגיא: לא לפגוע בפרטיות.
יעקב מרגי: לא לפגוע בפרטיות.
יעקב מרגי: שלא תבקש - - -
<יגאל שגיא: אבל ראינו את זה, וזה מקובל עלינו לחלוטין.
יעקב מרגי: אדרבה, הנה, בבקשה, משפטנים.
<יגאל שגיא: זה מקובל עלינו לחלוטין, זה כתוב גם בדפי ההסבר.
<יגאל שגיא: אבל לכן את דברי ההסבר אפשר להשאיר שלא לזהות את הזהות של המבוטחים, לא לגלות אותה, אבל יחד עם זאת, המידע צריך להיות מידע ספציפי.
<יגאל שגיא: זאת אומרת, שיגידו לנו כמה תביעות היו מהסוג של נניח, נכויות, כמה היו מהסוג של אובדן כושר עבודה וכמה מקרי מוות היו, ומהם סוגי מקרי המוות.
<יגאל שגיא: לכן, חשוב להוריד את המילה "כללי", כי מי שיסתתר מאחורי המילה כללי זה חברת הביטוח.
יעקב מרגי: שמענו ויהיו התייחסויות.
יעקב מרגי: בבקשה, עוד התייחסויות.
<חדוה קולפניצקי: סליחה, אני רוצה להתייחס למילים שנאמרו.
<חדוה קולפניצקי: בקשר לתקנות בריאות ביטוח קבוצתי, אני לא בטוחה שזה חל על ביטוח תאונות אישיות לתלמידים, אז הייתי רוצה לבדוק את זה לפני שאתה - - -
<יגאל שגיא: אלה התקנות החלות עליהם.
<יגאל שגיא: בדקנו את הנושא, אלה התקנות שחלות.
<חדוה קולפניצקי: זה לא יעלה למעלה - - -
<יגאל שגיא: את לא בטוחה.
<יגאל שגיא: אנחנו בטוחים.
<חדוה קולפניצקי: זה לא חל על ביטוחים שהם מתחת לשנה, וזה ביטוח לשנה.
<יגאל שגיא: לא, עד שנה.
<יגאל שגיא: לכן אנחנו מדברים פה.
<יגאל שגיא: תקופת הביטוח היא כל פעם שנה אחת.
<יגאל שגיא: תקופת מכרז זה סיפור אחר לגמרי.
<חדוה קולפניצקי: לכן, לא בטוח שהתקנות חלות, צריך לבדוק את זה.
<יגאל שגיא: בוודאי שחלות.
<יגאל שגיא: רק האיסור על נושא של עמלה חל לגבי חברות קשורות.
<חדוה קולפניצקי: אז אם רוצים לעשות שינויים בהתאם לתקנות, אז אני אשמח לבדוק את זה לפני.
<יגאל שגיא: את מוזמנת לבדוק.
<מירב ישראלי: בעיקרון, אם אני מבינה נכון, אין פה שינוי במהות, רק שינוי ניסוחי.
<מירב ישראלי: לכן, אין בעיה לפתור את הבעיה הזאת בשלב הניסוח.
<מירב ישראלי: רשמתי את ההערה, נבדוק את זה גם עם הנסחית שלנו.
יעקב מרגי: סמדר, בבקשה.
<סמדר סגל: אחד הדברים שצורמים לי כאן זה בתיקונים הקלים.
<סמדר סגל: כתוב כאן במפורש שיהיו רשאים לגבות מההורים את העמלה.
<סמדר סגל: אין דבר כזה.
<סמדר סגל: אין מצב כזה.
<סמדר סגל: זה לא משהו שעובר.
<סמדר סגל: איך אפשר לגבות מאתנו את העמלה?
<סמדר סגל: זה רשום כאן במפורש.
יעקב מרגי: איפה את מתייחסת?
<מאיר ממן: בדברי ההסבר.
<סמדר סגל: קיבלנו וזה חדש, היום קיבלנו.
יעקב מרגי: בדברי ההסבר.
<אלי לוי: צריך לשנות את זה.
<זאב גולדבלט: בדברי ההסבר בסוף השליש השני.
<סמדר סגל: "שיעור העמלה המרבי שסוכני ביטוח שיתווכו בין הרשויות המקומיות למי שזכה במכרז יהיו רשאים לגבות מההורים.
<סמדר סגל: " זה ממש למחוק.
<אלי לוי: זה ניסוחי.
<מירב ישראלי: אני רוצה להבין.
<מירב ישראלי: היום, מי משלם את העמלה?
<מירב ישראלי: שנייה.
<מירב ישראלי: האם היא נכנסת בפרמיה שההורים משלמים לפי מה שהשר מאשר?
יעקב מרגי: בבקשה, לוי.
<אלי לוי: התשובה היא כן.
יעקב מרגי: מה כן?
יעקב מרגי: תפרט.
<אלי לוי: נביא למצב במסגרת הניסוחים שנתקן, שההורים יראו עמלה אחת.
<אלי לוי: היחסים בין המבטחת, חברת הביטוח לסוכן, ההורים לא ידעו ממנה.
<אלי לוי: זה לא צריך להיות עליהם.
יעקב מרגי: אין שום גבייה נוספת?
<אלי לוי: לא תהיה שום גבייה של חברת ביטוח מכם ההורים, שום דבר.
<אלי לוי: אתם תראו את הסכום שייקבע בוועדת החינוך, פה בוועדה.
<סמדר סגל: אבל תהיה מגבלה של עמלה בכדי לצמצם, זהו.
<סמדר סגל: שיישארו עם יותר פרמיה לקנות - - -
<אלי לוי: בוודאי, כדי שזה לא יועמס עליכם.
<מירב ישראלי: שוב, האם מה שהיום מוטל על ההורים במסגרת הפרמיה לא יהיה מוטל עליהם יותר?
<מירב ישראלי: זה מה אתה אומר?
<אלי לוי: זהו, זהו.
<אלי לוי: היחסים בין המבטחת - - -
<יגאל שגיא: יהיה כלול.
יעקב מרגי: ששש.
יעקב מרגי: אחד אחד.
<אלי לוי: כן, כן.
<אלי לוי: מבחינת המבטחת, חברת הביטוח שתציע הצעה למכרז, היא יודעת שעליה גם לקחת על עצמה את העמלה שהיא תשלום לסוכן הביטוח.
<מירב ישראלי: אני רוצה להבין איך הנוסח פה, כי זה כן עניין מהותי.
<מירב ישראלי: איך הנוסח פה צריך להשתנות, בעצם?
<אלי לוי: בדברי ההסבר הוא מופיע אך ורק - - -
<מירב ישראלי: זה נוסח.
<מירב ישראלי: אנחנו בעמוד השני.
<אלי לוי: הנה, אנחנו מדברים בעמוד הראשון על סעיף קטן (2) בנוסח הלבן.
<אלי לוי: כתוב בשורה השלישית: "וכן שיעור עמלה מרבי שרשאים סוכני ביטוח לגבות בעד תיווך לעניין הביטוח;" מהמבטחת.
<מירב ישראלי: לא, אז זה לא במסגרת התשלומים לפי סעיף קטן (ד), אם ככה.
<מירב ישראלי: סעיף קטן (ד) זה הסעיף שגובים מן ההורים.
<יגאל שגיא: אנחנו מדברים על סעיף 2.
<יוסי אפשטיין: אבל זה בהמשך.
<יגאל שגיא: אם מותר לי לרגע.
יעקב מרגי: רגע, רבותי, אחד אחד.
יעקב מרגי: תנו למשפטנים.
<יגאל שגיא: מה שחשבנו לנכון גם לאור התיקון הקודם: וכן שיעור דמי העמילות המרבי שרשאית חברת הביטוח לשלם לסוכני הביטוח, מתוך הפרמיה.
<מירב ישראלי: את הפרמיה ההורים משלמים.
<יגאל שגיא: את הפרמיה ההורים משלמים.
<אלי לוי: הפרמיה תשולם, כן.
<מירב ישראלי: אז זה כולל את העמלה.
<יגאל שגיא: נכון, כן.
<יגאל שגיא: את הפרמיה ההורים משלמים, והיא נקבעת כאן.
<סמדר סגל: לא, רגע, סליחה, אני רוצה להסביר את עצמי.
<סמדר סגל: כשאנחנו משלמים, זה כמו לקנות ביטוח רכב.
<סמדר סגל: אתה משלם 5,000 על הביטוח, חברת הביטוח מסתדרת עם הסוכן, זה לא מעניינו.
יעקב מרגי: נכון, זה הנוסח שהוא ביקש לעשות.
<סמדר סגל: אבל מה כן מעניינו?
<סמדר סגל: סכום העמלה צריך להיות הוגן מאחר שזה קולקטיב וגם ככה זאת עמלה יפה, בכד שיישאר לנו - - -
<מירב ישראלי: השר יקבע.
יעקב מרגי: לכן קבענו שהשר יקבע באישור של ועדת החינוך.
<סמדר סגל: פה אנחנו מתערבים.
<סמדר סגל: כן, רוצים רף.
<יגאל שגיא: שהוא יהיה כלול בפרמיה.
יעקב מרגי: בואי נחזור לניסוח.
יעקב מרגי: קיבלת את הניסוח שלו?
<מירב ישראלי: נתנו לי אותו עכשיו, בוא נראה מה כתוב.
<מירב ישראלי: אז אנחנו אומרים: במסגרת התשלומים לפי סעיף קטן (ד), שאלו התשלומים שההורים משלמים, יקבע השר לפני פרסום המכרז את התשלום שייגבה מהמבוטחים, שזה הילדים, ויכלול: דמי ביטוח אחידים, וכן דמי עמילות שחברת הביטוח תהיה רשאית לשלם לסוכן הביטוח בעד תיווך לעניין הביטוח.
יעקב מרגי: ולא לעניין ההורים.
<יגאל שגיא: שיהיו כלולים בפרמיה.
<זאב גולדבלט: שכלולים בפרמיה.
<מירב ישראלי: זה מה שרציתי להבין.
<יגאל שגיא: שכלולים בדמי הביטוח.
<אלי לוי: כלול בפרמיה.
<חגית מאיר: הכלולים בפרמיה.
יעקב מרגי: אני חושב שזאת הבהרה.
יעקב מרגי: ממשיכים, מימין לשמאל.
<זאב גולדבלט: אני מבקש רק הבהרה.
<זאב גולדבלט: אם הבנתי נכון, ויכול להיות שלא הבנתי נכון – כי אני בניגוד לחבר'ה, לא סוכן ביטוח ולא עורך-דין – כוונת המחוקק הייתה או על-פי הבנתי שובשה לחלוטין.
<זאב גולדבלט: אם קודם היה בעצם חוסר מתאם קיצוני בין רשויות שהתמודדו ועשו מכרז עצמי לבין רשויות שלא הסכימו, לא ניסו בכלל לעשות את זה, והיו הבדלים של יותר מפי שניים וחצי, כרגע פשוט ההתמודדות תהיה על התנאים.
<זאב גולדבלט: זאת אומרת, על הכיסוי הביטוחי.
<זאב גולדבלט: המשמעות כרגע, כפי שזה מופיע כאן, אם הבנתי נכון, המשכ"ל יפרסם רק את המכרז, את ניהול המשא-ומתן לא יעשה המשכ"ל.
<זאב גולדבלט: אם הבנתי נכון, יכול להיות שלא הבנתי נכון.
יעקב מרגי: לא, לא הבנת נכון.
<זאב גולדבלט: אלא כל רשות מול סוכן ביטוח.
יעקב מרגי: רק ההתקשרות, אם הוא יחליט שלא לעשות אותה באמצעות המשכ"ל, ההתקשרות שלו תהיה עצמאית.
<זאב גולדבלט: זאת אומרת, תכולת הפוליסה גם היא תהיה סגורה לכל ההורים.
יעקב מרגי: אחת ויחידה.
<זאב גולדבלט: אותו דבר לכולם.
<סמדר סגל: כולל עמלה לסוכן.
<זאב גולדבלט: כולל העמלה, כן.
<אלי לוי: עמלות הסוכן ייסגרו בין כל חברת ביטוח לסוכנים שלה, אבל זה לא מעניין אתכם.
<סמדר סגל: לא, זה לא טוב לי.
<סמדר סגל: רגע, סליחה, אסביר למה.
<סמדר סגל: אם יש סוכן פרטני שינהל משא-ומתן עם חברת ביטוח ויצליח להוציא עמלה יותר גבוהה, הוא אוכל לי את הפרמיה.
יעקב מרגי: אלי, לא.
יעקב מרגי: אתה לא מקשיב, והיא שואלת שאלה.
<סמדר סגל: אם יהיה סוכן פרטי שינהל משא-ומתן, קודם כול אני מאבדת את הכוח, אבל גם בעמלה אני מאבדת את הכוח.
<סמדר סגל: אם יהיה סוכן פרטי שינהל משא-ומתן ויצליח להוציא מחברת הביטוח עמלה יותר גבוהה, הוא מכרסם לי בפרמיה.
יעקב מרגי: אין סיכוי שהוא יוציא יותר גבוהה, כי השר מגביל אותה.
<יגאל שגיא: אבל אני לא הבנתי הערה של כבוד היושב-ראש שאמר שכאילו יש אפשרות שלא לעשות את הביטוח באמצעות החברה המשותפת.
<יגאל שגיא: איזו מין אפשרות קיימת?
<אלי לוי: אין אפשרות.
<סמדר סגל: אפשר.
<יגאל שגיא: יש רק ביטוח אחד.
יעקב מרגי: אתה מה שטוב, בניסוח דקדקת עמילות, עמלה, ופה הלכת לאיבוד.
<יגאל שגיא: אז אדוני יסביר שוב אולי.
יעקב מרגי: לוי, תסביר לו שהמכרז של עמיתך - - -
<אלי לוי: המכרז יהיה מכרז אחד לכלל הרשויות המקומיות, הוא יחייב אותן.
<אלי לוי: הדבר היחיד שבעצם נשאר גמיש זה יחסיה של רשות מקומית עם סוכן, שפה יקבעו לו תקרה, וכל היתר זה בין המבטחת לבין סוכן הביטוח.
<סמדר סגל: ואיפה הלקוחות?
יעקב מרגי: אני אומר שהרציונל והשאיפה שלנו, שכולם יעברו דרך החברה למשק וכלכלה במרכז לשלטון המקומי, אבל במידה - - -
<סמדר סגל: איפה התלמיד יקבל שירות?
<סמדר סגל: זה דברים שחשוב להבין.
<אלי לוי: השירות יתקבל מהמבטחת ומהסוכן שייבחר על-ידי הרשות.
יעקב מרגי: מהסוכן שביטח אותו.
<יגאל שגיא: לא, אבל, אדוני, יש פה בעיה מאוד קשה, משום שכל הרעיון של המכרז בין השאר הוא אחידות בכל התנאים.
<אלי לוי: שתהיה כתובת אחת.
<יגאל שגיא: נתאר לעצמנו לרגע, אחידות זה לא ממשל, כי נתאר לעצמנו מצב - -
<סמדר סגל: גם בשירות.
<יגאל שגיא: - - שבו סוכן אחד גובה 1% והשני גובה 2%.
<יגאל שגיא: מי יחזיר, למשל, את – נניח שדמי העמילות המרביים נקבעו 2% – מי יחזיר את ה-1%?
<יגאל שגיא: למי?
<יגאל שגיא: להורים?
<יגאל שגיא: האם זה יישאר בכיסה של הרשות המקומית?
<יגאל שגיא: למי ילך הפער הזה?
<סמדר סגל: הבעיה שוב אפליות.
<מירב ישראלי: בתשלומי הורים זה לא עובד ככה.
<מירב ישראלי: בתשלומי הורים קובעים סכום מקסימום, ואם משלמים פחות זה לא נגבה.
יעקב מרגי: זה לא נגבה, מה זה מי מחזיר?
<יגאל שגיא: מה לא נגבה?
<יגאל שגיא: גבו, נניח 40 שקל - - -
<קריאה: ככה זה צריך להיות.
<סמדר סגל: את חייבת לגבות מכולם נניח 40 שקלים, סוכן ביטוח אחר מוכן להתנדב - - -
<מירב ישראלי: זה לא עובד ככה.
יעקב מרגי: תסלחו לי.
יעקב מרגי: בוא ננחת.
יעקב מרגי: תקשיבו טוב טוב.
יעקב מרגי: רשות מקומית, מכירים אותה?
יעקב מרגי: רשות מקומית, את הגוף הזה אתם מכירים?
יעקב מרגי: אם רשות מקומית החליטה שהיא לא הולכת באמצעות החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי - - -
<סמדר סגל: מותר להם.
יעקב מרגי: מותר לה בגלל שעם משרד המשפטים לא רצינו לעלות על בריקדות ולא רציתי לתקוע את החוק, הסכמתי, בחוסר רצון הסכמתי.
יעקב מרגי: תקשיב, יש אפשרות.
יעקב מרגי: ההערכה שלנו שרוב רובו המכריע של הרשויות המקומיות יעבדו דרך החברה למשק וכלכלה, אבל יש רציונל משפטי כלשהו שלא להגביל.
יעקב מרגי: במידה שרשות מקומית מסוימת לא התקשרה עם אותה חברת ביטוח שזכתה במכרז באמצעות החברה למשק ולכלכלה, היא פועלת מול הסוכן שלה שהיא פנתה אליו, הוא הכתובת.
יעקב מרגי: והיא יודעת שהסוכן הזה – במקרה שלה הפוליסה הפרמיה היא 32 ש"ח, 40 ש"ח, היא תגבה 40 ש"ח, היא לא יכולה לגבות את הסכום המרבי שקבע השר.
יעקב מרגי: הוועדה אישרה.
יעקב מרגי: אם היא משלמת 40, היא תגבה רק 40.
<סמדר סגל: אבל מעבר לתשלום, סליחה, עוד משפט אחד.
<סמדר סגל: מעבר לתשלום, אתה יכול לחייב את אותו סוכן בודד לתת את אותו שירות שנותן אותו גוף גדול בכדי שלא תהיה אפליה.
<סמדר סגל: כי אחרת חזרנו לאותו דבר.
יעקב מרגי: זה התנאי של המכרז.
<סמדר סגל: אבל זה צריך להיות רשום איפשהו.
<סמדר סגל: כי יבוא סוכן שלא בדיוק, יש לו פקידה אחת, ולא מטפל בהם.
יעקב מרגי: רגע, סמדר.
יעקב מרגי: רבותי, אני מרגיש שאני חוזר לדיון בקריאה ראשונה.
<סמדר סגל: לא יהיה.
יעקב מרגי: זה ה-א'-ב' של זה.
יעקב מרגי: זה הרציונל.
<סמדר סגל: רק תוספת קטנה לחדד את זה.
יעקב מרגי: תקשיבי, סליחה, כל הרציונל היה לייצר אחידות.
יעקב מרגי: בגלל כל הלקונות – יש אחידות במכרז, יש אחידות בסל הביטוחי, יש אחידות בעמלה, בתקרת העמלה, יש בכול.
יעקב מרגי: יש אחידות.
יעקב מרגי: ישנה אופציה שרשות מקומית לא תפעל באמצעות החברה למשק וכלכלה.
יעקב מרגי: אז היא הצליחה, הסוכן שלה הביא עמלה פחותה ב-50% ממה שקבע השר, בסדר?
יעקב מרגי: הוא יגבה בהתאם לזה.
יעקב מרגי: השירות הוא אותו שירות, זאת אותה פוליסה, אותה חברה.
יעקב מרגי: הסוכן הוא שונה, רבותי, להתמקד בזה.
<מירב ישראלי: המבטח הוא אותו מבטח.
<זאב גולדבלט: רק משפט אחד לסוף.
<זאב גולדבלט: הפחד הגדול שלנו, אמרתי לך, זה שתהיה כאן דיפרנציאציה בין הרשויות ובין ההורים.
<זאב גולדבלט: גם היום, דרך אגב, או בשנים האחרונות, השירות הזה שהמשכ"ל הציע לכולם היה קיים, ולצערנו, לא כולם הרימו את זה.
יעקב מרגי: אבל לא הייתה אחידות.
<זאב גולדבלט: ולא הייתה אחידות בכלל כתוצאה מזה.
יעקב מרגי: אבל יש חברה אחת.
יעקב מרגי: זה מצמצם.
יעקב מרגי: הגענו להסכם עם חברה אחת.
<זאב גולדבלט: התחושה שלנו והחשש שלנו שהרצון או הלהט הזה של משרד המשפטים להגן על חברות הביטוח ועל סוכני הביטוח באה בצורה ישירה על חשבוננו ההורים, דהיינו הציבור הכללי.
יעקב מרגי: גם לי יש את החשש הזה.
<זאב גולדבלט: הם פשוט מעדיפים את האינטרס שלהם על פני האינטרס של הציבור.
יעקב מרגי: אז הם לא השתכנעו.
יעקב מרגי: ניסינו לשכנע אותם במשא-ומתן המקדים, ניסינו לשכנע אותם בדיון לקריאה ראשונה, ניסה חיים ביבס לשכנע אותם לפני הקריאה – לא הצליח.
יעקב מרגי: אז אנחנו הולכים עם זה.
יעקב מרגי: אם נראה שזה לא צלח, נחזור לשולחן ונתקן את זה.
יעקב מרגי: ההערכה שלי שלא נגיע למצב שהיינו בו בקדנציה הקודמת, בשנה שעברה, שנת הלימודים הקודמת.
יעקב מרגי: נצליח להוזיל את המחיר של הפוליסה וגם נצליח לתת אחידות בשירות.
<כרמית פולק כהן: לא הייתי בדיון הקודם, אבל המנכ"לית הייתה, ואחת ההערות שהיא העירה, אני חושבת שהיא מתחברת פה להערות שהעירו גם אחרים.
<כרמית פולק כהן: שוב, מבחינתנו זה חוק מאוד מאוד קריטי ומאוד מאוד חשוב, ולכן לא היינו רוצים לתקוע את החוק.
<כרמית פולק כהן: אבל אחת ההערות שהיא העירה באמת זה שמבחינתנו צריך שיהיה פה איזשהו תיקון עקיף שכן יקבע בתקנות, אם צריך, או משהו וכו', איזשהם תנאי סף מינימליים שיהיו לכל המכלול הזה, לא רק - - -
יעקב מרגי: תנאי סף למה?
<כרמית פולק כהן: לפרמיה לביטוח.
<כרמית פולק כהן: לדוגמה, נגיד ההיקף הביטוחי, מה נותן הביטוח?
<כרמית פולק כהן: מה האפשרויות?
יעקב מרגי: שיכנס לגוף החוק?
<כרמית פולק כהן: שוב, דיברנו עם היועצת המשפטית והבנו שזה עשוי לתקוע את החקיקה, ומבחינתנו - - -
<קריאה: בתקנות.
<יוסי אפשטיין: למה זה בתקנות ולא במכרז?
<כרמית פולק כהן: אין בעיה.
<מירב ישראלי: אין פה הסמכה לתקנות בנושא.
<מירב ישראלי: אם אתם רוצים תקנות צריך לקבוע הסמכה לתקנות.
יעקב מרגי: ואם נסמיך אתכם לתקנות, ניפגש בשביעיות, בשמיניות.
<חגית מאיר: עוד שנתיים.
<מירב ישראלי: מה שאני אמרתי, שזה לשנה הנוכחית, אתם בוודאי לא תספיקו לעשות את זה.
<מירב ישראלי: אני מתייחסת לקצב של החלת תקנות באופן כללי.
<כרמית פולק כהן: לכן אנחנו אומרים שוב, מבחינתנו החוק הזה הוא קריטי וחשוב.
<כרמית פולק כהן: רק הערה נוספת לאדוני.
יעקב מרגי: אדוני יש בבית-משפט.
<כרמית פולק כהן: אני עורכת-דין אז אני רגילה.
<זאב גולדבלט: שם זה כבודו.
<כרמית פולק כהן: אז אין בעיה, כבודו.
<סמדר סגל: רגע, תני לו להתרגש.
<כרמית פולק כהן: אני אומרת שוב, מבחינתנו, יש לנו איזשהו חשש בהקשר הזה שלא חברה אחת בעצם תאגד.
יעקב מרגי: חברה אחת מאגדת.
יעקב מרגי: סוכן.
יעקב מרגי: את מדברת על סוכן.
יעקב מרגי: אל תבלבלו במושגים.
<כרמית פולק כהן: אני מתייחסת לשיח שהיה פה קודם.
<כרמית פולק כהן: מבחינתנו באמת לא היינו רוצים שהחוק הזה יתייתר.
יעקב מרגי: גם אנחנו.
<כרמית פולק כהן: כי הרציונל שלו הוא קריטי לילדים, ובאמת חבל.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם – ואני שמח שכיבד אותנו בנוכחותו יושב-ראש המרכז לשלטון המקומי וראש עיריית מודיעין חיים ביבס – הרציונל הזה והחשש הזה קיים אצלו וקיים אצלי וקיים אצל כולם.
יעקב מרגי: לא הצלחנו, אבל הצהרנו לפרוטוקול, ואנחנו אומרים שזה הרצון, והלוואי שיכולתי לקדם את החוק כבר השנה עם זה שזה סוכן אחד, כי אני חושב שזה הכי טוב שיכול להיות.
יעקב מרגי: אבל זה שהגענו למצב שיש חברה אחת שתזכה, אחידות בפוליסה, המסה הקריטית תהיה דרך החברה למשק וכלכלה.
יעקב מרגי: נעקוב אחרי זה.
יעקב מרגי: אם זה לא צלח, נחזיר את זה לשולחן.
יעקב מרגי: לא הבאנו את החוק הזה כדי להגיע לאותו מצב שהגענו בו בפתח שנת הלימודים הקודמת.
יעקב מרגי: לפני שאני נותן למר ביבס.
<א. גרשון בינט: אני מוטרד קצת מהקטע עליו היא מדברת, ואני רוצה טיפה לחדד.
יעקב מרגי: אתה יודע, אם לא היינו מוטרדים מה היה קורה לנו?
יעקב מרגי: כמו בטורקיה וצרפת, תכתוב שאנחנו מוטרדים.
<א. גרשון בינט: המשתתפים במכרז יתמודדו ביניהם על היקף הכיסוי הביטוחי.
<א. גרשון בינט: לעניות דעתי, נראה לי שצריך לעשות מינימום כמו שהיה עד היום, כי אחרת זאת לא חוכמה להוריד את עלות הביטוח, כי יכסו פשוט פחות דברים.
<א. גרשון בינט: האם מכוסה פגיעה ב - - - והאם 200,000 או 50,000?
יעקב מרגי: מר לוי, הסל הביטוחי, ודאי שזאת לא הכוונה.
<א. גרשון בינט: צריך להיות איזה מינימום.
<אלי לוי: כמובן שלא.
<סמדר סגל: אנחנו צריכים מינימום.
<אלי לוי: אנחנו נפרסם את המכרז עם רצפה מינימלית לכיסוי.
<סמדר סגל: ברור.
<אלי לוי: והתחרות תהיה בין רצפה לתקרה, כך שבאמת לא - - -
<א. גרשון בינט: אבל המינימום צריך להיות מה שהיום.
<א. גרשון בינט: זאת אומרת, מה מבוטח, מה הכיסוי הביטוחי, מה כולל בתוכו, יהיה כמו מינימום היום.
<סמדר סגל: ישבנו אתם, ההורים, על הפוליסה ואנחנו דואגים לאינטרסים.
יעקב מרגי: סמדר, סמדר.
<קריאה: מה, את צועקת.
יעקב מרגי: את גם מתפרצת, גם – תתרחקי.
<סמדר סגל: אני עוזרת לך.
יעקב מרגי: אבל האוזניים.
יעקב מרגי: נגיש תביעה על תאונת עבודה בסוף.
<זאב גולדבלט: ישבנו אתם על סעיף סעיף, פריט פריט.
<אלי לוי: העבודה נעשתה, גם הוסרו כיסויים מיותרים.
<אלי לוי: נעשתה עבודה בעצם בתיאום עם המבוטח ישירות, כך שזה לא יקרה.
יעקב מרגי: לא יקרה.
<א. גרשון בינט: עוד נקודה, עוד הערה אחת.
<א. גרשון בינט: נכון להיום מטרידים אותם, ואני העליתי את זה בפעם הקודמת, הסוכנים.
<א. גרשון בינט: כשמישהו נפגע אז הם שולחים אותם לאגפי החינוך, איפה שאני נמצא אחד מהם, והם מבקשים מהם רשימה.
<א. גרשון בינט: יש כל מיני מצבים, כמו שדיברנו בפעם הקודמת, כמו הווקף הפרטי, כל מיני, אז באמת, כבוד היושב-ראש אמר שהוא רוצה לעתיד לבוא אנחנו נדע פריט על כל פריט, אתמול גם דיבר על זה ראש עיריית ירושלים, זה בסדר.
<א. גרשון בינט: נכון להיום אין כזה דבר.
<א. גרשון בינט: ולכן, זה לא מותנה בשום דבר.
<א. גרשון בינט: כשמישהו פגוע והוא בגיל הזה, לפי תעודת זהות שבחברת הביטוח זה צריך לחול עליו, ולא לטרטר אותו לרשימות.
<א. גרשון בינט: הרי חובת הביטוח - - -
<קריאה: טוב מאוד.
<אלי לוי: אמרנו שהנושאים האלה היו יכולים להיפתר, אבל - - -
<סמדר סגל: עוד לא מצאתם את הרשימות מהישיבה הקודמת?
יעקב מרגי: עולות פה תהיות ושאלות, למרות שהדבק טוב צריך לחזק אותו במסמרים לפעמים.