GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל בן ראובן: קורה פה מצב - ברושי דיבר על זה, הוא שאל אותך את השאלה, ואת כמובן לא הכתובת לתשובה בעניין הזה.
איל בן ראובן: אבל הגורם למה שקרה פה סביב כל אירוע החייל הזה, בוא נגיד את האמת, זה הפוליטיקאים.
איל בן ראובן: הרי אם זה היה נשאר כמו שזה היה צריך להישאר בתוך הצבא אז הצבא היה עושה תחקיר, ומהתחקיר הזה החייל הזה היה הולך לחקירה מבצעית ופלילית אם צריך חקירה פלילית, והיה מצ"ח, כמו שהצבא עושה, היו כבר כל כך הרבה מקרים כאלה בעבר, וזה לא פעם ראשונה שחייל עובר מתחקיר לחקירה פלילית סביב אירוע כזה או אחר.
איל בן ראובן: החדש הוא שהפוליטיקה נכנסה לתוך העניין הזה, והפכה את זה לאיזה אירוע לאומי - ברמה הלאומית אירוע מוטרף ומטורף, אני לא רוצה לפרט אותו שהוא חמור מאוד.
איל בן ראובן: אני באמת חושב שאנחנו צריכים לצאת מתוך הנחה שאנחנו צריכים לחשוב על שינוי.
איל בן ראובן: הדרך שבה אנחנו פועלים היא כנראה לא מספקת.
איל בן ראובן: הרשת הזו, התופעה הזאת יצרה לנו מימד חדש.
איל בן ראובן: אנחנו צריכים להגיב למימד הזה כי אחרת כמו שאמרתי קודם - צה"ל לא מסוגל, לא יכול לסבול את הדבר הזה.
איל בן ראובן: לא יכול לסבול שקצין בצבא יילך עם תחושה שאם הוא עושה משהו ולפעמים גם אם הוא שוגה אנחנו לא מסוגלים לתת לו את ההגנה עליו כי הרשת היא חזקה מכל בנקודה הזאת.
איל בן ראובן: אנחנו מוכרחים לתת פה מענה, אני חושב שהמשטרה – או יש פה כלי, רק ברור שלמהירות ולאפקטיביות גם שלכם עם מערכת המשפט - אני הייתי רוצה גם לשמוע שהפושע הזה גם נשפט, והייתי גם רוצה לקוות שהוא לא יקבל איזה ליטוף וארוחת צהריים טובה על-יד בית המשפט, אלא שיילך לעזאזל מה שנקרא, שיילך לבית-סוהר בזה, כי הוא פוגע בביטחון ישראל, הוא פשוט פושע.
איל בן ראובן: אני אומר דברים קשים, רק המערכות צריכות לשאול את עצמן, מה שאני מעלה פה זה קשר של בין מערכת החינוך - - -
יעקב מרגי: טיפול רב מערכתי.
איל בן ראובן: כי יש פה המון בתחום החינוך, בתחום החינוך הבסיסי שנחנך את הנוער שלנו קצת לעניין הזה.
איל בן ראובן: נכין אותו גם לשירות במערכת הצבאית, וגם להבין את משמעות השרות והמשמעות הכול כך איומה כאשר אנחנו פוגעים במערכת הביטחון בצורה כל כך חמורה.
יעקב מרגי: שלא יישמע שכביכול שאנחנו ממקדים הכול בנוער שמשם זה בא.
יעקב מרגי: פשוט התייאשנו מדור הביניים והמבוגרים.
יעקב מרגי: באמת, הפכנו לחברה שלא מסוגלת לשמוע דברים שלא נעימים להם לאוזן.
איל בן ראובן: הדוגמה הכי טובה, זה למה לא קוטפים פרחים היום.
איל בן ראובן: הלכנו דרך הנוער, דרך הילדים, והבאנו תוצאות.
יעקב מרגי: יפה, לשם אני חותר.
יעקב מרגי: אנחנו הפכנו לחברה פחות סובלנית שלא מסוגלת לשמוע דעה שהיא נוגדת את העמדה שלך או של האחר.
יעקב מרגי: נמצאים אתנו מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<דניאל זליקוביץ: אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<דניאל זליקוביץ: דיברתם על הנוער באמת, דיברתם על חינוך.
<דניאל זליקוביץ: זה נכון, זה מדויק.
<דניאל זליקוביץ: מבחינתנו, אנחנו מועצת התלמידים והנוער הארצית היא הגוף שמייצג את כל בני הנוער במדינת ישראל.
<דניאל זליקוביץ: מבחינתנו, שמנו לנו את זה כמטרה.
<דניאל זליקוביץ: כבר בשנת תשע"ה, הועידה שלנו, אנחנו כל שנה מקיימים ועידה שמחליטה על מדיניות של כל מועצות התלמידים והנוער במדינת ישראל.
<דניאל זליקוביץ: כבר אז החלטנו שחיבור בין שונים ולחבר בין אוכלוסיות שונות ולאחד יותר מלפלג זו המטרה שהיא מרכזית אצלנו.
<דניאל זליקוביץ: בתשע"ו השנה, ממש לא מזמן, הוועידה שלנו הייתה בנושא דמוקרטיה – מחזון למעשה, שזה נושא שחשוב לי לגעת בו דווקא בתחום הזה של בית-המשפט.
<דניאל זליקוביץ: משהו ששמנו לנו בין היתר במסמך, שצריך לתת לבית-המשפט לשפוט.
<דניאל זליקוביץ: לפני שאנחנו יוצאים בהכרזות, ולפני שאנחנו מחליטים החלטות, בגלל זה אנחנו גם לא לוקחים צד בנושא הזה, כי בית-המשפט צריך לשפוט, והוא צריך להיות נקי מכל השפע חיצונית, והוא צריך להיות נקי מכל השפעות של פוליטיקאים.
<דניאל זליקוביץ: ועוד משהו ששמנו לנו למטרה מאוד חשובה, זה הנושא של חופש הביטוי.
<דניאל זליקוביץ: כשמאיימים, ומעלים פוסטים פוגעניים כאלה, זה לא חופש הביטוי.
<דניאל זליקוביץ: זה חופש השיסוי וזה מסוכן.
<דניאל זליקוביץ: האמת, שאנחנו גם עושים צעדים אקטיביים מאוד בנושא.
<דניאל זליקוביץ: אני רוצה שעדן, שהיא יושבת ראש ועדת נוער וקהילה, היא אחראית על כל הפרויקטים במועצה שלנו, ומרכזת את כל היוזמות, שהיא תספר לכם.
<דניאל זליקוביץ: אנחנו עושים המון דברים, אני מקווה שיש לה מספיק זמן לספר.
<עדן סניור: בעצם ראינו במדינת ישראל שהשיח הופך להיות שיח מתלהם וקיצוני ושלילי כבר בתחילת השנה.
<עדן סניור: אני אסביר לכם על צעדים שלקחנו.
<עדן סניור: אנחנו יודעים שיש לנו כלי בידיים.
<עדן סניור: זאת אומרת, יש לנו כלי של הרשתות החברתיות.
<עדן סניור: אפשר לקחת אותו לכיוון השלילי, אפשר לעשות דברים מאוד שליליים עם הרשתות החברתיות.
<עדן סניור: אנחנו מאוד נגד זה, אנחנו מגנים את זה בכל תוקף.
<עדן סניור: העניין הוא כזה.
<עדן סניור: החלטנו שאנחנו לוקחים את הדבר הזה שקוראים לו רשתות חברתיות, ולוקחים אותו למקום החיובי.
<עדן סניור: כבר בתחילת השנה פתחנו בפרויקט שקוראים "שבוע אהבת חינם".
<עדן סניור: שבוע שנועד ליצור כאן משהו אחר.
<עדן סניור: ליצור כאן שיח חיובי ומפרגן.
<עדן סניור: בעצם השתמשנו ברשתות החברתיות.
<עדן סניור: כל אדם שלקח חלק באתגר כתב פוסט מפרגן לאדם אחד, אותו אדם שכתבו את זה עליו, תוך 24 שעות הצטרך להפיץ את זה לשלושה אנשים, יכתוב פוסט מפרגן לשלושה אנשים.
<דניאל זליקוביץ: זה הגיע גם לכאן למסדרונות האלה, ולראש הממשלה וליושב ראש האופוזיציה.
<מירב בן עטר: נו, והצליחו להוציא פרגונים – זה הכי חשוב.
<מירב בן עטר: ..
<עדן סניור: היה מדהים והיה כיף.
<עדן סניור: עוד פרויקט שלנו, זה פרויקט בשיתוף עם עמותת הכפתור האדום.
<עדן סניור: בעצם, דיברנו על זה בעבר, והייתה לזה הצלחה מאוד גדולה.
<עדן סניור: זאת אומרת, הנוער לא עומד מן הצד, אנחנו נוקטים בצעדים אקטיביים.
<עדן סניור: אנחנו לא מוכנים לשתף פעולה או לעמוד מנגד כשקורים כאן דברים כאלה ואנחנו לא מוותרים.
<אלירז קראוס: אני רוצה להתייחס להיבט של חינוך למסוגלות בשיח, ולכבוד לאחר, ולריבוי דעות.
<אלירז קראוס: אנחנו עושים את זה בהרבה מאוד מישורים מתוך תפיסה ממש דומה לדאגה שהובעה פה שזה לא משנה מאיזה מחנה אתה בא, אתה חייב לגדל אנשים שמסוגלים לשמוע אחד את השני.
<אלירז קראוס: קודם כל יש מודל לדיון באקטואליה שמועבר על ידי מינהל חברה ונוער לכל המחנכים, כאשר באמת ההנחיה היא לעסוק באקטואליה עם התלמידים, ויש דגש מאוד חזק על זה שהמחנך צריך לדאוג לזה שכל התלמידים בכיתה ירגישו בנוח, להקפיד שלא ייאמרו אמירות פוגעניות כלפי קבוצות בחברה, שכל התלמידים יוכלו להביע את העמדה בלי שתהיינה התבטאויות פוגעניות כלפיהם, ולהיות ערניים במקרים של ביוש ושיימינג גם בתוך הכיתה, לא רק ברשת הווירטואלית.
<אלירז קראוס: אני אדלג ואומר שהשנה כבר התקיימו בשיתוף פעולה של המטה לחינוך אזרחי של הפיקוח על הוראת האזרחות, ועל יתר תחומי הדת שבמסגרת הלמידה המשמעותית אנחנו מאוד מעודדים לקיים דיונים ערכיים בכיתות, והם מזמנים נושאים טעונים ושנויים במחלוקת.
<אלירז קראוס: התקיימו תהליכים של פיתוח מקצועי למורים בנושא הזה על ידי מט"ח, על ידי מכללת אורנים, על ידי מרכז יסודות, וגופים שבאים גם הם ממקומות שונים בתוך החברה, וההשתלמויות שלהם הם בדרך משותפות למורים ממגזרים שונים, שמתנסים כבר תוך כדי התהליך הזה בעצם בשונות.
<אלירז קראוס: כי אם אתה עושה את זה בתוך עצמך, זה הרבה פחות יפעל.
<אלירז קראוס: יש גם יחידת השכלה כללית שמומלצת היום לבתי-הספר שעוסקת בדיונים באקטואליה בתוך הכיתות עם דגש על לקיחת אחריות ומעורבות חברתית.
<אלירז קראוס: רציתי לדבר על מועצת הנוער הארצית, אתם עשיתם את זה הכי טוב שאפשר.
<אלירז קראוס: אני אקצר בנקודה הזאת.
<אלירז קראוס: יצא גם חוזר מנכ"לית שמעודד לקיים דיונים בכיתות כדי שמורים לא יחששו גם להביע את עמדתם, וגם לקיים דיונים בכיתות ולתת מקום לצדדים הרגשיים הקשים כדי שתלמידים התנסו בלבטא רגשות, ואחר כך להיכנס לנושא על בסיס של עובדות, ועל בסיס של עמדות מעשיות, ושלא המקום הרגשי יקבע את ההתנהגות המעשית.
<אלירז קראוס: זאת אומרת, אתה לא נותן מקום להתבטאויות ולעולם הרגשי הזה, אתה לא עוזר לבנייה של תהליכים של תיעול הרגשות הקיצוניים, ככה שאנחנו מאוד מודעים לזה.
<אלירז קראוס: אנחנו שותפים לזה שהתפקיד החינוכי שלנו לחיים בתוך חברה של שונות - יש תכניות כאלה ביסודי, וביקש רוני שאני אוסיף במישור שלו, שבתוך התכנית שהוא דיבר עליה תתקיים החתמה של תלמידים בתוך הכיתות על אמנה של כללים להתנהגות ברשת.
<אלירז קראוס: אני מקווה שביחד, כל המערכות, נוכל להתמודד עם המצב החדש הזה, וגם בעזרה של הנוער המצוין.
<אלירז קראוס: יש גם נוער מצוין שלא יעמוד מהצד.
יעקב מרגי: אנחנו לא מופתעים.
יעקב מרגי: אמרנו בדיון הקודם.
יעקב מרגי: קודם כל יש לנו נוער נפלא, אנחנו פוגשים אותו בהרבה יוזמות, הלוואי על הרבה מדינות.
יעקב מרגי: לפעמים יש תופעות חריגות כמו אצל המבוגרים, אז הכי קל לזרוק על הנוער שלנו.
יעקב מרגי: אבל הנוער שלנו מצליח ונפלא ומופלא למרות המבוגרים שלפעמים לא משמשים דוגמה אישית טובה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים, לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון, וכן האורחים שהגיעו.
יעקב מרגי: הוועדה עמדה לתופעות השיימינג והאיומים שיש ברשת בכלל, ועל ההתקפה של המ"פ המותקף תום נעמן.
יעקב מרגי: הוועדה מגנה בכל תוקף כל רצון להלך אימים על חיילים, מפקדים, ואזרחים שמביעים את דעתם באופן חופשי ולגיטימי.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחופש הביטוי ערך עליון, ובפירוש לא חופש לשיסוי וביזוי.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על פעולות משרד החינוך, משטרת ישראל ומשרד הביטחון על הפעולות שנוקטים בטיפול בבעיית הביזוי ברשת.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לראש ממשלת ישראל, מר בנימין נתניהו, לקבל החלטה לטיפול רב מערכתי בין-משרדי אם על ידי הצבת יעדים להתמודדות עם תופעת הביוש, הביזוי והשיסוי במרחב הווירטואלי.
יעקב מרגי: היום 13 ביולי 2016, ז' בתמוז התשע"ו.
יעקב מרגי: על סדר היום נושא אי פתיחת שנת הלימודים במעונות יום לא ממוגנים בעוטף עזה, של חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת יהודה גליק וחבר הכנסת עמר בר-לב.
יעקב מרגי: אם יבואו בהמשך ניתן להם את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: נמצא אתנו חבר הכנסת חיים ילין, שמייד יפתח וידבר על המצב.
יעקב מרגי: גם ראש המועצה האזורית נמצא אתנו ונציגי המשרדים והתושבים.
יעקב מרגי: נשמע מה קרה, מדוע המעונות לא נפתחים.
יעקב מרגי: בקדנציות הקודמות שרפנו ימים ולילות ושעות בוועדות וחשבנו: הנה מיגנו את כל מוסדות החינוך בעוטף עזה.
יעקב מרגי: חיים ילין, אנא תספר לנו.
חיים ילין: כבוד היושב-ראש, בוקר טוב, תודה רבה על הדיון המהיר ועל לוח הזמנים הצפוף.
חיים ילין: מי שלא יודע, עוד מעט פגרה ואז כולם לחוצים להעביר כמה שיותר דברים.
חיים ילין: דווקא הנושא הזה בא מלמטה, למרות שאני מכיר אותו.
חיים ילין: הוא בא מהורים שכתבו לי והסבירו לי את המצב.
חיים ילין: כולנו בעוטף עזה מכירים את המצב, אבל ההצלחה כל-כך גדולה בצמיחה הדמוגרפית שאנחנו מגיעים בסופו של דבר לדיון בוועדת החינוך של הכנסת.
חיים ילין: החלטת בג"ץ והחלטות ממשלה דיברו על כך שכל מעונות היום, הגנים ובתי-הספר, כל מוסדות החינוך הפורמלי חייבים להיות ממוגנים, מה שלא קורה בחינוך הבלתי פורמלי.
חיים ילין: אי לכך לא יכולים להיות הילדים במקום, או לקבל חינוך במקום שהוא לא ממוגן.
חיים ילין: ובונים, לרוב בונים מבנים חדשים.
חיים ילין: אלא מה, יש גנים ומעונות ישנים שהם לא בתקן ובגלל ההצלחה הבלתי רגילה של הקליטה שראשי המועצות מבצעים בכל עוטף עזה אין מספיק מעונות יום וגנים.
חיים ילין: זה נשמע הזוי.
יעקב מרגי: אני רוצה לשתף אתכם בדבר שהוא מרנין ומשמח.
יעקב מרגי: הרי גם אני גר בישוב, לא ישוב חרדי.
יעקב מרגי: בדרך כלל נוף של עגלות ובטן הריונית רואים אצל החרדים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, ברוך השם סוף-סוף עלו אצלנו חבר'ה צעירים לראות את הדשא ופתאום בשעות אחר-הצהרים הכול מלא עגלות ילדים ותינוקות רצים.
יעקב מרגי: זה קורה בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: נשמע אם המדינה ערוכה לקלוט אותם.
יעקב מרגי: לצערי הרב נראה לי שהיא לא ערוכה.
חיים ילין: בעוטף עזה לפחות חלק מן המשרדים באו לקראתנו כי הם הבינו שאם לא יתנו אישור לבנות גנים ומעונות יום אז אין איפה לקלוט את המשפחות.
חיים ילין: וזה בדיוק מה שקרה.
חיים ילין: ואז נפתחו גנים ומעונות יום שלא בתקן אבל בשביל לכפר על הזמן, לתקופת ביניים, שיכולה להיות במשרד החינוך לא יותר משנתיים כי משרד החינוך עובד בקצב מאוד-מאוד סדור, ובמשרד הכלכלה – אין לי שום דבר אישי עם הפקידות ואני עוד פעם מציין, יש פה עניין של מדיניות – 5 שנים, זה פחות או יותר פרק הזמן שלוקח לבנות מעון יום מרגע שניתן אישור לבנות אותו ועד שאוספים את כל הכסף כי כידוע המועצה לא יכולה להתחיל לבנות אם אין לה הרשאה על כל הכסף, חד-משמעית כך זה עובד.
חיים ילין: לכן יש מוסדות חינוך שבשנת הלימודים הבאה, ב-1 בספטמבר, לא ממוגנים.
חיים ילין: מה היינו עושים?
חיים ילין: פה התפקיד המרכזי הוא של פיקוד העורף.
חיים ילין: מה שהיינו עושים, פיקוד העורף היה בא לאותם גנים ומעונות יום ומביא את המיגון היביל שהוא יכול להביא.
חיים ילין: מה זה מיגון יביל?
חיים ילין: זה פלטות גבוהות מאוד.
חיים ילין: בנחל עוז עשו את זה וגם במועצה האזורית עשו את זה.
חיים ילין: ואז נותנים את הביטחון המקסימלי במצב הנתון.
חיים ילין: אני אומר, במצב הנתון הביטחון צריך להיות מקסימלי, כולל מיגוניות בחצר של הילדים וכולל כיתות ממוגנות אם אפשר להביא אותן.
חיים ילין: ההוכחה הייתה ביום שישי.
חיים ילין: כתבתי שהשבת שמרה בשדרות על מוסדות החינוך, כי אם הטיל הזה היה נופל לא ביום שישי בלילה והיה מתפוצץ שם אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה.
חיים ילין: אתה אוהב להגיד שיש הרבה נסים.
חיים ילין: אתה יודע מה, זה לא מדיניות להסתמך על הנסים.
חיים ילין: ממשלת ישראל לא יכולה להסתמך על נסים, למרות שיש רבים מאוד בעוטף עזה.
חיים ילין: לכן צריך לתת את הביטחון ואת תחושת הביטחון.
חיים ילין: על זה הדיון, זה מהות הדיון.
חיים ילין: אני מבקש שנצא מפה עם אמירה חד-משמעית, שכל המוסדות ימוגנו במקסימום האפשרי, שכל ההרשאות התקציביות ייצאו כמה שיותר מהר, שכל התקציב יעבור, ולדרוש גם ממשרד ראש הממשלה, שעוד מעט בנובמבר מביא את התוכנית לעוטף עזה לשנים הבאות, שבתוכה כבר יהיו מתוקצבים גנים ומעונות יום ממוגנים, גם אם אין מספיק ילדים.
יעקב מרגי: צופה פני העתיד.
חיים ילין: במקומות אחרים מביאים כיתה יבילה – אילנית שושני יכולה להסביר את זה – ואין שום בעיה, הם לא חיים מול מנהרות ומול טילים.
יעקב מרגי: ידידי ראש המועצה האזורית, אני רוצה שתתייחס.
יעקב מרגי: קודם כול, אנחנו מכירים את המגבלה של משרד החינוך עם תוכניות חומש ותקצוב והכרה בצורך, וגם אחרי שמשרד החינוך מאשר יש רשויות מקומיות שלא מיישמות.
יעקב מרגי: תספר לי מה המצב במועצה שלך.
<אלון נתן שוסטר: שלום ותודה לאימהות מקיבוץ גבים, שאני חושב שבזכותכן ובזכות תשומת הלב של חיים ילין אנחנו יכולים היום להגיע לכאן כדי להביא את זעקת השטח אל המוסד המאוד-מאוד מכובד הזה.
<אלון נתן שוסטר: המצב הוא כדלקמן: אנחנו נהנים מאוד מן הצמיחה הדמוגרפית.
<אלון נתן שוסטר: בקיבוץ גבים, הגן ששנתיים מאוחר מדי יצא לגביו צו תחילת עבודה הוא הגן הראשון בשער הנגב מזה שלושים ומשהו שנים שנבנה כתוצאה מן הצמיחה הדמוגרפית.
<אלון נתן שוסטר: זה הגן הראשון אולם מעונות כבר נבנו, אבל כגן של משרד החינוך הוא הראשון.
<אלון נתן שוסטר: למה?
<אלון נתן שוסטר: אמנם ניבנו עשרות גנים, גם בשער הנגב ובוודאי בכל המרחב, 130-150 גנים חדשים ומוסדות חינוך, אבל הם ניבנו כדי להחליף את מוסדות החינוך שבג"ץ פסק שיש להחליף את המבנים הקיימים והממשלה תקצבה.
<אלון נתן שוסטר: והנה אנו עדים לצמיחה דמוגרפית.
<אלון נתן שוסטר: החברות שנמצאות כאן הן תושבות חדשות בקיבוץ גבים, וזה רק דוגמה אחת.
<אלון נתן שוסטר: הבעיה הגדולה שמחריגה וחייבת להחריג את התושבים ואת המסלול, את החיים בעוטף עזה ובשדרות, היא כמובן העובדה שאנחנו לא יכולים לקחת מבנה, בית מגורים – למשל אגף המעונות במשרד הכלכלה מאפשר לקחת מבנה בעיר ולהתאים אותו למשפחתון.
<אלון נתן שוסטר: אצלנו אין אפשרות כזאת כי בבית יש לכל היותר ממ"ד וזה לא מתאים.
<אלון נתן שוסטר: אנחנו לא יכולים להביא מבנים יבילים, ולהביא מבנה ממוגן זמנית נשמע לא סביר.
<אלון נתן שוסטר: התביעה שלנו פשוטה מאוד.
<אלון נתן שוסטר: אגב, החלטת הממשלה צריכה לצאת ממש בשבועות הקרובים, לפני נובמבר.
<אלון נתן שוסטר: ממשרד ראש הממשלה אנחנו תובעים למצוא פתרון, קודם כול למעונות של משרד הכלכלה על-ידי תקצוב ייחודי.
<אלון נתן שוסטר: מדובר על עשרות מיליוני שקלים בודדים כדי לפתור בעיות.
<אלון נתן שוסטר: אני רוצה לדייק.
<אלון נתן שוסטר: היום בדקתי.
<אלון נתן שוסטר: לשמחתי בשדרות אין צורך.
<אלון נתן שוסטר: דיברתי עם ראש העירייה היום.
<אלון נתן שוסטר: יש שם בעיות אחרות בתקצוב ובסיוע אבל בהקשר הזה, בנושא מעונות לשמחתי בעיר שדרות אין קושי.
<אלון נתן שוסטר: במועצה האזורית אשכול שהיא צמודת גדר וצמודת גבול למצרים ב-3 ישובים אין פתרון לשנה הקרובה.
<אלון נתן שוסטר: כלומר, או שישלחו ילדים, כפי שעושים עכשיו בנווה ובבני נצרים על גבול מצרים – אגב, לא ב-7 קילומטר, לא בעוטף עזה, אבל חיים ילין יספר לכם שהם צמודים לגדר וכל מוסדות החינוך בבתים של המתיישבים החדשים על גבול מצרים ממוגנים ובעצם ההנחיה זהה מבחינת המיגון.
<אלון נתן שוסטר: אני מחדד, אמנם זה לא עוטף עזה אבל בפירוש חייב להיות ממוגן.
<אלון נתן שוסטר: כבר עכשיו נמצאים שם עשרות ילדים במבנה שהוא לא תקני.
<חגי פורגס: כשאתה אומר שאין פתרון, הכוונה שהמעון לא ממוגן או שאין מעון?
<אלון נתן שוסטר: כן, המעון לא ממוגן.
<אלון נתן שוסטר: יש מעון עם ממ"דים.
<אלון נתן שוסטר: שם מדובר בילדים בגיל של מעונות.
<אלון נתן שוסטר: בגבים, ועד לא מזמן גם במפלסים, יש ילדים בני 4-5.
<אלון נתן שוסטר: פה מדובר בסיטואציה אחרת לגמרי.
<אלון נתן שוסטר: אמרתי: נווה ובני נצרים.
חיים ילין: אני רק רוצה לתקן.
חיים ילין: נווה ובני נצרים בהחלטת ממשלה, כאשר הוקמו הישובים האלה קבעו, בגלל שהם נמצאים עד 2.5 קילומטרים מגבול מצרים וזה נקרא "ציר החי"ת הקטן":
חיים ילין: יוצאים מרצועת עזה לגבול מצרים, הג'יהאד האסלאמי יורה מתוך גבול מצרים לעבר אותם ישובים וחוזר בחזרה אל תוך רצועת עזה, זה דבר ידוע.
חיים ילין: לכן קיבלו החלטה למגן בדיוק כמו בעוטף עזה והם הוחרגו.
חיים ילין: אלה שני ישובים על גבול מצרים.
חיים ילין: הם לא בעוטף של 10 קילומטרים.
חיים ילין: הם עד 3 קילומטרים מגבול מצרים.
יעקב מרגי: כדאי שנמצה את הזמן נכון, נקבל החלטות ונהיה פרקטיים.
יעקב מרגי: בואו נתמקד כרגע במעונות.
יעקב מרגי: לגבי החשיבות אין ספק, לא צריך לדבר.
יעקב מרגי: אני רוצה שתציג לנו מבנים קיימים שלא ממוגנים וצורך במבנים חדשים.
יעקב מרגי: כרגע תתמקד במעונות ואז אדע שאני יכול לשים בצד את הטיפול של משרד הכלכלה.
<אלון נתן שוסטר: להבנתי – וטעות לעולם חוזרת – נכון להיום בנווה ובני נצרים יש מבנים עם מיגון חלקי וחייבים כמובן למצוא פתרון מלא, ובקיבוץ חולית, שגם הוא מתחדש לשמחתנו, בחודשים הקרובים ייווצר כבר קושי, ייווצר פער והורים יישארו בבית.
<אלון נתן שוסטר: זה צורך מיידי.
<אלון נתן שוסטר: אם מדברים על החלטת ממשלה – לזה היא צריכה להיות מיועדת.
<אלון נתן שוסטר: במגן, ניר עוז וכיסופים, מדובר בישובים שנמצאים בתכנון וצריך לעבוד עכשיו, עם כסף שחייב להגיע עכשיו כדי שבשנת תשע"ח לא נגיע למצב שילדים נמצאים בבית.
<אלון נתן שוסטר: בשדות נגב – אותו מצב, כדי שבשנת תשע"ח נוכל להכניס ילדים למבני מעונות עם שלוש כיתות.
<אלון נתן שוסטר: בשוקדה, בתקומה ובזמרת צריך להוסיף כיתה אחת.
<אלון נתן שוסטר: הכול דברים שעכשיו צריך לתקצב כדי לבצע במהלך השנה הקרובה.
<אלון נתן שוסטר: בחוף אשקלון אותו דבר לגבי גברעם וזיקים.
<אלון נתן שוסטר: אם רוצים להתרווח ולהגיד שאין בעיה, כאילו בגברעם, זיקים, שוקדה, תקומה וזמרת אין בעיה עכשיו, בסדר, אבל הבעיה תהיה בעוד שנה.
<אלון נתן שוסטר: זה נקרא עכשיו.
יעקב מרגי: מה שאומר לכם גם חבר הכנסת חיים ילין וגם ראש המועצה, גם לגבי אלה שכרגע הנורה לא מהבהבת וכאילו יש להם פתרון עכשיו, אין ספק שבשנים תשע"ז ותשע"ח יהיה צורך מיידי.
יעקב מרגי: הליך הבנייה והליך ההקצאה אורך זמן.
יעקב מרגי: לכן צריך לקבל החלטות ממשלה.
יעקב מרגי: אם צריך לקבל החלטות ממשלה – תביאו אותן.
יעקב מרגי: אם לא צריך לקבל החלטות אלא צריך לתקצב בתוך העבודה הפנימית שלכם – תעשו את זה.
יעקב מרגי: זה מה שהוא אומר לכם.
<אלון נתן שוסטר: אחרון הוא שער הנגב, המועצה שאני עומד בראשה.
<אלון נתן שוסטר: בקיבוץ ניר עם הייתה לנו סאגה שלמה עם מעון "הדר" וזה הסתדר ועכשיו שוב יש צמיחה דמוגרפית.
<אלון נתן שוסטר: יש כבר ילדים שמחכים – המבנה היה צריך להיות מוכן עכשיו כדי להיכנס אליו וילדים יישארו בבית.
<אלון נתן שוסטר: זו המציאות.
<אלון נתן שוסטר: אני מסכם ואומר, התשובה שאני מקבל ממשרד הכלכלה היא שאין כסף, אין שקל אחד בקופה.
<אלון נתן שוסטר: משרד האוצר מגלגל אותי.
<אלון נתן שוסטר: משרד ראש הממשלה מבין את הבעיה.
יעקב מרגי: זה כסף גדול, נכון?
יעקב מרגי: נשמע כאן.
יעקב מרגי: נציגי משרד האוצר נמצאים אתנו?
יהודה גליק: הבשורה הטובה מכל מה שהוא אומר, שברוך השם יש גידול דמוגרפי.
יהודה גליק: איזה כיף לשמוע.
יהודה גליק: רוב הציבור בארץ חושב ששוקדה זה רק כלניות, אז יש שם גם בני אדם.
יעקב מרגי: דיברנו על זה בהתחלה.
יעקב מרגי: הבטחתי לומר לכם מה המקור של גבים.
יעקב מרגי: במלכים א' כתוב: "וייבן את הבית ויכלהו.
יעקב מרגי: ויספון את הבית" – וזה גם קשור למיגון – "גבים ושדרות בארזים".
יעקב מרגי: ארזים אנחנו יודעים, וגבים לפי הפירוש זה מארג של נצרים.
יעקב מרגי: הנה יש לכם את המקור של "גבים".
יעקב מרגי: הם שכנים שלי אז הייתי חייב לדעת את זה.
<אלון נתן שוסטר: צבי הירשפלד מן העלייה הראשונה הקים את חוות "רוחמה" הראשונה.
יעקב מרגי: הוא ייסד את שדה צבי.
<אלון נתן שוסטר: אני לא יודע אם הוא ייסד אבל הישוב נקרא על שמו.
יהודה גליק: הארזים זה גם מחסום ארז.
יעקב מרגי: רבותי, בואו נעשה סדר, אנחנו מדברים על מעונות.
יעקב מרגי: לפיקוד העורף גם יש מה לומר בסוגיה הזאת, אתן לך לדבר.
יעקב מרגי: משרד הכלכלה, אני רוצה לדעת מה התוכניות שלכם בכלל בסוגיית בינוי מעונות, ובמיוחד בסוגיית מיגון ובינוי של מעונות יום ממוגנים ביישובי עוטף עזה או סמוכי גדר, מה שנקרא.
<חגי פורגס: אני מן האגף למעונות יום ומשפחתונים במשרד הכלכלה.
<חגי פורגס: קודם כול, אני שותף לשמחה לשמוע על הגידול בישובים האלה בפרט וברשויות האלה בכלל.
<חגי פורגס: אנחנו מודעים לאתגרים, מודעים למחסור ולקשיים ואנחנו באמת עושים מאמצים לקדם פתרונות.
<חגי פורגס: קודם כול אתאר בקצרה מה עשינו בשנתיים וחצי האחרונות ואז אענה לשאלתך, מה התוכנית לשנים הבאות.
<חגי פורגס: משנת 2011 אנחנו מתקצבים סכומים נכבדים מאוד להגדלת היצע מעונות היום בכל הארץ, בעקבות המלצות ועדת טרכטנברג.
<חגי פורגס: הקצינו עד כה כ-1.1 מיליארד שקל לכל הארץ.
<חגי פורגס: בשנת 2014 עשינו מעבר לשיטת תקצוב חדשה, פישטנו נהלים, הסרנו חסמים, הגדלנו תקציבים והוספנו גם תקציב מסוים למיגון מעונות בעוטף עזה.
<חגי פורגס: בתוך שיטת מנגנון התקצוב החדש בשנת 2014 נתנו עדיפות מסוימת ליישובי שדרות ועוטף עזה ובשנת 2015 נתנו עדיפות משמעותית מאוד.
<חגי פורגס: הקפצנו את יישובי שדרות ועוטף עזה לראש הרשימה שתקבל תקציב.
<חגי פורגס: ברגע שיש כסף הוא יחולק קודם כול ליישובי שדרות ועוטף עזה.
<חגי פורגס: מנגנון החלוקה הוא: כל הקודם זוכה.
<חגי פורגס: מי שמגיש ראשון, יקבל.
<חגי פורגס: עוטף עזה – לא משנה מתי יגישו, הם מוקפצים לראש התור.
חיים ילין: אנחנו רגילים לזה גם עם הטילים.
חיים ילין: כל הקודם שנכנס לממ"ד ניצל.
חיים ילין: זה אותו דבר...
מירב בן ארי: תמיד זוכים.
יעקב מרגי: אני רוצה למקד ולהתכוונן לכיוון הבעיה והפתרון.
יעקב מרגי: ב-2015 תקצבתם?
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי כמה?
<חגי פורגס: בשדרות ועוטף עזה הוקצו 6 מעונות בסכום של 24 מיליון ש"ח, כולל מיגון.
<חגי פורגס: בשנת 2014 הוקצו שני מעונות לשדרות, ומעבר לזה עוד 6 מיליון למיגון.
<חגי פורגס: בשנת 2016 יישובי עוטף עזה קיבלו קדימוּת ולכן כל מה שהם ביקשו הם קיבלו.
<חגי פורגס: ב-2016 לא ביקשו.
יעקב מרגי: אלון שוסטר, לא ביקשתם ב-2016?
<אלון נתן שוסטר: מה זה "לא ביקשנו"?
<אלון נתן שוסטר: קודם כול, לא כל-כך משנה אם ביקשנו או לא.
<אלון נתן שוסטר: אין כסף.
<אלון נתן שוסטר: נתחיל בזה.
<חגי פורגס: אני מדבר על 2016.
יעקב מרגי: בשנה השוטפת הנוכחית תקצבתם בינוי מעונות?
<חגי פורגס: תקצבנו בינוי לרשויות שהגישו בקשות.
יעקב מרגי: המועצה האזורית שער הנגב הגישה בקשות למעונות?
<חגי פורגס: עד כמה שאני יודע- - -
<אלון נתן שוסטר: היה "קול קורא" שלא הגשנו לו בקשות בשנת 2016?
<חגי פורגס: מה שהוגש קיבלו.
<חגי פורגס: בשנת 2016 אני לא זוכר שהוגשו בקשות.
יעקב מרגי: בוועדות הכנסת אני דורש לא לזכור אלא לדעת.
<חגי פורגס: אני אומר בוודאות.
יעקב מרגי: נוכל לתת לך כמה דקות לבדוק את זה.
<חגי פורגס: אני אומר לך עכשיו בוודאות.
יעקב מרגי: פרסמתם "קול קורא" בשנת 2016 לבינוי מעונות?
<חגי פורגס: פה צודק אלון שוסטר, זה נכון, לא פרסמנו "קול קורא" לכל הארץ.
<חגי פורגס: התקציב שחולק בשנים 2014, 2015 ו-2016 מתבסס על בקשות שהוגשו.
חיים ילין: אני מבקש שתוציא את ההודעה הזאת לחמאס, שלא יירו כל עוד אין "קול קורא".
יעקב מרגי: חיים ילין, תעזוב את חוש ההומור שלך, אני לא מתמודד אתו.
חיים ילין: זה לא חוש הומור.
חיים ילין: אני רציני.
חיים ילין: האויב ממול לא מתחשב.
יעקב מרגי: אני רוצה לעזור לך, הבנתי איפה ההתחפרות שלך.
<חגי פורגס: אני אומר הכול, אני שקוף וגלוי.
יעקב מרגי: התקציב הוא דו-שנתי?
יעקב מרגי: החלוקה של שנת 2015 היא לשנים 2015-2016?
<חגי פורגס: לשנים 2014, 2015 ו-2016.
יעקב מרגי: זה היה מִקשה אחת?
יעקב מרגי: לכן לא פרסמתם ב-2016?
<חגי פורגס: אלה שתי מקשות, וב-2015 הייתה איזו קפיצה לטובת עוטף עזה.
יעקב מרגי: זה אמור גם לכסות את שנת 2016?
<חגי פורגס: שוב, אדייק.
<חגי פורגס: בשנים 2014, 2015 ו-2016 – בשנת 2014 יצא "קול קורא" במסגרת השיטה החדשה.
<חגי פורגס: לשמחתנו הביקושים אז היו מאוד-מאוד-מאוד גבוהים.
<חגי פורגס: במהלך השנים 2015 ו-2016 אנחנו ממשיכים לתקצב את הביקושים שהיו ב-2014.
חיים ילין: אנחנו צריכים קדימה.
חיים ילין: לא אחורה.
יעקב מרגי: גם אני הייתי שר וכך זה היה.
יעקב מרגי: כשאתה מגיש בקשות ויש לך רשימה גדולה, אתה "שופך" ו"שופך".
יעקב מרגי: נתתם קדימויות לאלה שהגישו בשנת 2014 ולא זכו.
<חגי פורגס: עכשיו אנחנו במצב – אולי לא דייקתי, לא אפשרנו להגיש בקשות חדשות לכל הארץ.
<חגי פורגס: זה לגבי העבר.
<חגי פורגס: עכשיו אני מגיע לתוכנית, מה שביקשת.
יעקב מרגי: תעצור רגע עם התוכנית.
יעקב מרגי: אני רוצה שההורים שהגיעו מגבים ידברו כעת.
<אלון נתן שוסטר: אם כי שם מדובר בגן ילדים.
יעקב מרגי: אם זה גנים אז תחכו.
יעקב מרגי: תמשיך לתוכנית.
<חגי פורגס: לגבי התוכנית, התקציבים שהיו בשנים 2011-2016 הם במסגרת החלטת הממשלה שאימצה את דוח ועדת טרכטנברג.
<חגי פורגס: הוקצו לנושא הזה תקציבים משמעותיים מאוד בהיקף נרחב מאוד.
יעקב מרגי: הרשויות המקומיות לא היו ערוכות?
<חגי פורגס: זה היה בשנים 2011-2016.
<חגי פורגס: לא ניכנס כרגע לעבר.
<חגי פורגס: כל החבילה הזאת נגמרה ב-2016.
<חגי פורגס: ב-2017 אין לנו תקציב מובטח לתוכנית הזאת.
<חגי פורגס: מתנהלים עכשיו דיוני תקציב ואני יודע שהנושא הזה נידון.
יעקב מרגי: משרד הכלכלה לא נערך להגיש תוכנית עבודה לקבלת החלטת ממשלה נוספת?
<חגי פורגס: על בינוי בכל הארץ?
<חגי פורגס: עכשיו מתנהלים דיוני התקציב ואני יודע שהנושא הזה עולה בהם.
יעקב מרגי: הייתי שותף בדיוני הממשלה כשהתקבלה ההחלטה לגבי המעונות על-פי ועדת טרכטנברג.
יעקב מרגי: ב-2016 תם תוקף ההחלטה.
יעקב מרגי: הרציונל לא הסתיים כי לא מילאנו את הצורך.
יעקב מרגי: אנחנו עדיין בחוסר גדול מאוד של מעונות בעוטף עזה ובכל הארץ.
יעקב מרגי: מן הראוי שמשרד שמבקש להאריך את החלטת הממשלה הזו או להוסיף לה, משרד הכלכלה לא יקבל מענה לצורך האמיתי במסגרת דיוני תקציב רגילים.
יעקב מרגי: אם לא החלטת הממשלה שהייתה בעקבות ועדת טרכטנברג לא הייתם מקבלים את המאסה הגדולה הזו משנת 2011 ואילך.
יעקב מרגי: לכן אם אתה שואל אותי, אני אומר לך ולממונים שלך עד דרג מנכ"ל, תעבדו לא רק במשא ומתן על התקציב של השנים 2017-2018 אלא על החלטת ממשלה ייעודית לבינוי מעונות.