GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רחמים יונה: אנחנו מעניקים למעשה שירותים בחינוך, רווחה, תרבות, איכות הסביבה, לכ-40,000 תושבים שהמועצה נותנת להם שירות, 22 בתי ספר, 17 בתי ספר יסודיים, 4 בתי ספר תיכוניים.
<רחמים יונה: זה על מה שאמרת, יש לנו ארבעה בתי ספר, בכל יישוב יש לנו בית ספר תיכון אחד, במבנים חדשים, הלוואי על כל אחד במדינת ישראל.
<רחמים יונה: זאת אומרת בתי הספר הם חדשים.
<רחמים יונה: בית הספר האחרון שהולך להיבנות הוא באבו תלול, למעשה בית ספר תיכון, קיבלנו הרשאה תקציבית שלב א' ושלב ב', זה 24 כיתות, אנחנו בשלבי בנייה.
<רחמים יונה: לא נוכל לעבור משם, זה על הכביש, כשנצא נראה לכם את העבודה.
<רחמים יונה: יש לנו בית ספר לחינוך מיוחד, פתחנו השנה, אזורי, שנותן שירותי חינוך לכל המועצה ותושבי הפזורה בכלל.
<רחמים יונה: יש 82 גני ילדים שמפוזרים גם בפזורה וגם ב - - - יש לנו בית ספר שפתחנו, ייחודי, בניצנה.
<רחמים יונה: הוא בית ספר עם תנאי פנימייה.
<רחמים יונה: התחלנו עם כ-30 תלמידים, כיתות ט', ואני מקווה שזה יתפתח שם.
<רחמים יונה: זה נותן לנו דוגמה איך לוקחים את מיטב החבר'ה שלנו של כיתה ט', מעבירים אותם ל-ט' שם ובתנאי פנימייה ואני מקווה שיהיו אזרחים למופת ויהיו באמת גאוות הדור שלנו ויהיו מנהיגים לעתיד.
<רחמים יונה: שינוי של האקלים הסביבתי חשוב מאוד.
<רחמים יונה: פתחנו את זה בעידודה של עמירה.
<רחמים יונה: המועצה פרושה על כמיליון דונם, מבאר שבע, בואכה דימונה, כביש 25, שבטה, מצפה, ירוחם, אפילו במצפה יש לנו את בית ספר עובדת, כך שהפיזור גדול מאוד.
<רחמים יונה: המועצה מסיעה כל יום 16,500 תלמידים.
<רחמים יונה: אנחנו מהווים כמעט 8%-9% מכלל ההסעות במדינת ישראל במועצה שלנו.
<רחמים יונה: אני מדבר על המועצה השכנה, התאומה שלנו, מנכ"ל המועצה פה, מוצלח, גם הם סביב סדר גודל כזה, כך שביחד אנחנו מסיעים כ-32,000 תלמידים ביחד בכלל.
<רחמים יונה: אנחנו כל יום מחלקים 12,000 מנות חמות לילדים, כשבעיקרון הגבייה שלנו שואפת לאפס, ההורים אפילו לא יכולים להשתתף.
<רחמים יונה: ביקשנו השתתפות של חצי שקל, קשה מאוד להורים לשלם.
<רחמים יונה: אנחנו מנסים להתכנס לאיזה שהיא התארגנות היום, ללא הצלחה.
<רחמים יונה: אבל לחלק מהילדים, בגלל המצב הסוציו אקונומי, זו פשוט הארוחה היחידה ביום שהם מקבלים.
<רחמים יונה: על זה כבר ארבע שנים אני לא מוותר, אנחנו מברכים על כל - - - היו מצבים שהמורים היו מכינים סנדוויצ'ים מכיסם לתלמידים.
<רחמים יונה: פה באמת מבחינה זאת מגיע לכל העוסקים במלאכה תודה רבה.
<רחמים יונה: אחת הבעיות המרכזיות שלנו זה הנושא של ההסעות של הילדים בתנאים לא תנאים.
<רחמים יונה: העברתי חוברת גם לעוזר שלך, תבדקו את זה.
<רחמים יונה: אנחנו מסיעים ילדים ב-350 קילומטרים בשטחי עפר, ואדיות, הרים.
<רחמים יונה: אין לנו תשובה בעניין הזה.
<רחמים יונה: הרכב החדיש, למעשה השנתונים של משרד החינוך מוגבלים לעשר שנים, אף רכב חדש לא יכול להיכנס לשטחים האלה.
<רחמים יונה: בימי הגשמים רוב בתי הספר סגורים, הילדים לא יכולים להגיע מאחר שאין גישה לבתי הספר.
<רחמים יונה: הדרכים האלה מהוות באמת סכנת נפשות מבחינת היום יום.
<רחמים יונה: גם שם ביקשנו תקציב לאחזקה שוטפת כי מעולם לא החזיקו את הדרכים האלה.
<רחמים יונה: אנחנו לקחנו יועץ ארגוני לעניין הזה ומול משרד החינוך עשינו משא ומתן.
<רחמים יונה: אני מקווה שנמצא איזה שהיא דרך ביחד איתכם לפתור את הבעיה.
<רחמים יונה: אחת, שיעלו לנו את השנתון שמגבילים אותו לעשר שנים.
<רחמים יונה: אין אוטובוס לעשר שנים, באף חברה לא - - - ושתיים, האחזקה של הדרכים לבתי הספר האלה היא בעייתית, בחורף הקשה הם בבעיה.
<רחמים יונה: גם מבקר המדינה התייחס לנושא הזה, לגבי ההסעות, בדוח האחרון.
<רחמים יונה: אנחנו אפילו לקחנו חברות חקירות פרטיות כדי לבלוש ולבדוק את ההיסעים והחברות ועניינים.
<רחמים יונה: עם כל זה קיבלנו את הדוח האחרון, בהתאם לדוח אנחנו פועלים.
<רחמים יונה: אני מקווה שהנושא הזה ימצא פתרון.
<רחמים יונה: אבל מכם, אפילו אם יתקיים דיון בנושא של ההסעות, מאוד הייתי רוצה להיות שותף כי מבחינת החוק אנחנו פשוט עבריינים, מסיעים 16,500 ילדים.
<רחמים יונה: אי אפשר להשאיר אותם בבית.
<רחמים יונה: מי שרואה את הדרכים, רק נכנסתם בדרך קצרה, אתם יכולים לראות את המקום, זה ממש בהרים וגבעות וזה דבר קשה מאוד.
<רחמים יונה: המצב הסוציו אקונומי, אנחנו בדירוג 1.
<רחמים יונה: חבר הכנסת טלב יודע, אם היה דירוג מתחת ל-1 אנחנו גם שם היינו נכנסים.
<רחמים יונה: האבטלה היא קשה מאוד, 50% לפחות מהגברים לא עובדים, נשים אולי 80% פלוס.
<רחמים יונה: אין שום מדד מבחינת מועצה אזורית כי אנחנו שייכים למצפה רמון, לערד, לדימונה, לבאר שבע, מפוזרים בשירותי התעסוקה של הסביבה הקרובה.
<רחמים יונה: מאז כינונה של המועצה למעשה נבנו עשרות מוסדות חינוך במבנים קשיחים מודרניים שלא מביישים אפילו את מיטב ה - - - כמו בתל אביב ואחרים.
<רחמים יונה: אנחנו היום נראה דוגמה של בתי ספר, בעידודו של תמיר, שבשנים האחרונות פעל רבות.
<רחמים יונה: בתי הספר האלה, למעשה החדשים, מחליפים את בתי הספר שאנחנו רואים כדוגמתם פה, שנבנו לפני למעלה מ-30 שנה.
<רחמים יונה: האחזקה של בתי הספר היא קשה מאוד, יקרה מאוד.
<רחמים יונה: אין לנו תשובה לגבי האחזקה השוטפת של בתי הספר האלה.
<רחמים יונה: מנהלי בתי הספר עושים כמיטב יכולתם להתמודד עם הבעיה הזאת.
<רחמים יונה: כמו שהמנהל אמר, בית הספר הזה חובר לרשת החשמל רק לפני שלושה חודשים.
<רחמים יונה: כאלה יש לנו עוד שבעה בתי ספר, שכל יום שורפים לנו 3,000 שקל.
<רחמים יונה: בשעה שתיים הם סוגרים כדי לחסוך.
<רחמים יונה: אנחנו הופכים את בתי הספר האלה לבתי ספר קהילתיים מאחר שאין לנו מוסדות ציבור, מתנ"סים ואחרים ואם אין חשמל אז בתי הספר סגורים.
<רחמים יונה: בבתי הספר האלה יש לנו שמירה.
<רחמים יונה: זה אחד הדברים שאני מאוד מבקש התייחסות שלכם.
<רחמים יונה: שמירה לבתי הספר, לגני הילדים שאנחנו בונים, מאחר שבתי הספר האלה נבנים לא במרכזי היישובים, בסמיכות לתושבים, אנחנו בונים אותם ונראה אותם גם פה ונראה אותם גם באבו אל קרינאת כשנהיה.
<רחמים יונה: אנחנו לוקחים מרכז שירותים, בונים בתי ספר כשאין בתים מסביב.
<רחמים יונה: אנחנו פשוט פולשים לאיזה שהוא שטח, בהסכמה של התושבים, למרות התנגדויות כאלה ואחרות.
<רחמים יונה: עד היום בנינו באמת עשרות בתי ספר, שתי המועצות, משרד החינוך מבחינתו לא חוסך באמצעים הכספיים, אבל יש לנו בעיות אמיתיות של הקצאת הקרקע, הן מהמינהל ובעיקר המלחמה היא מול התושבים.
<רחמים יונה: אנחנו רואים את התושבים שלנו, חבר'ה חמד אחד אחד, אין מה להגיד, אבל כשהם מגיעים לנושא של בנייה או להעביר כביש, יש התנגדויות.
<רחמים יונה: לא הגענו להסדר, לא הגענו לזה והבעיה מתחילה שם.
<רחמים יונה: הרבה מאוד פרויקטים מעוכבים בגלל הנושא של תביעות בעלות ואי הסכמה של התושבים עצמם, כך שזו בעיה קשה מאוד.
<רחמים יונה: אני למעשה במסגרת שלי, עם החבר'ה במועצה, מנכ"ל המועצה והחברים האחרים, הגענו עד היום לפתרונות מול התושבים, אין לי עיכוב בבנייה, אבל במקומות אחרים יש הרבה מאוד בעיות.
<רחמים יונה: אחד הדברים, אנחנו נראה גם בהמשך, גם מבנה המועצה, אולם ספורט, יש התנגדות של התושבים עם כל זה שזה נותן פרנסה ונותן - - -
<רחמים יונה: כי הם אומרים 'זה שלנו', המדינה לא הגיעה להסדר, רוצים פיצויים ואנחנו לא גוף שנותן פיצויים.
<רחמים יונה: אנחנו לא מינהל ולא אחרים, כך שמבחינה זאת אנחנו בבעיה די קשה.
<רחמים יונה: הנושא של האכלוס.
<רחמים יונה: לגבי איפה לבנות את בתי הספר, אנחנו בונים את בתי הספר בעיקרון מוכתבים על ידי הרשות להסדרת הבדואים.
<רחמים יונה: עם אין פיתוח של שכונות, עם אין תשתיות-על לתוך השכונות הפנימיות ביישובים, אנחנו עד היום, שתי המועצות, בונים את בתי הספר, יסודי ותיכון אחד, במרכז השירותים, אחר כך אנחנו בונים בהתאם לכספים שיתקבלו לתשתיות על.
<רחמים יונה: תיקחו את זה בחשבון.
<רחמים יונה: אחד הדברים שמקשים עלינו זה הנושא של התקצוב.
<רחמים יונה: משרד החינוך מתקצב אותנו במסגרת בנייה, במסגרת הגדר או המגרש של בית הספר.
<רחמים יונה: מעבר לגדר לא מעניין אותו, לא חיבורי חשמל, לא חיבור תשתיות, לא כבישים ולא שום דבר.
<רחמים יונה: זה אחד הדברים שמקשה עלינו.
<רחמים יונה: עד לפני חצי שנה אף אחד לא עזר לנו בעניין הזה - - -
יעקב מרגי: למה אתה לא לוקח מההיטלים של הבנייה החדשה שאתה בונה מסביב?
<רחמים יונה: לא, אין בנייה חדשה - - -
יעקב מרגי: אין בנייה, איך יהיה?
<רחמים יונה: אין שיווק.
<רחמים יונה: בכל המועצה שלי עד היום קיבלו חמישה תושבים היתר בנייה חוקי.
<רחמים יונה: כן, אני אומר, זה חלק מהבעיה, שהסמכויות של השיווק לא אצלנו בכלל, זה אצל הרשויות ואנחנו צריכים להתמודד עם בניית בית ספר במתחם מסוים, אבל בלי קשר לסביבה שלו בכלל.
<רחמים יונה: התקציב לחבר אותו לכביש הראשי הוא לא אצלנו.
<רחמים יונה: היום משרד החקלאות, בראשותו של אורי אריאל, נכנס לעובי הקורה, קיבלנו תקציב של 13 מיליון שקל, שתי המועצות, אנחנו נראה גם את אחד הפרויקטים שעשינו בתקציב הזה, 6.5 מיליון.
<רחמים יונה: בזכות הכסף הזה חיברנו שלושה מוסדות חינוך באמת עם תשתית ראויה, מבית הספר לכבישים הראשיים ואחרים.
<רחמים יונה: עיקר הנושא שלנו הוא הנושא של בתי הספר התיכוניים.
<רחמים יונה: אמרתי את זה הרבה פעמים ואנחנו נותנים דוגמה של בית הספר הזה.
<רחמים יונה: הם לומדים פה עד כיתה ט', ולמה?
<רחמים יונה: במשך כל השנים בבתי הספר, מפה הייתה נשירה, עד כיתה ט' נתנו להם עוד שנה ללמוד, ומפה 50% ו-60% הייתה נשירה כי הילדים היו צריכים לנסוע לערוער - - -
<קריאה: כמה אחוז נשירה?
<רחמים יונה: הייתה נשירה 50%-60% בעבר.
<רחמים יונה: היום, עם פתיחת בתי הספר שלנו - - -
יעקב מרגי: אם כבר נכנסת לנתונים, 50% זה בכל המועצה או דווקא ביישוב הזה?
<רחמים יונה: לא, בכל המועצה.
<רחמים יונה: היישוב הזה הוא חריג מבחינה זאת כי אנחנו - - -
יעקב מרגי: כי הנתונים מדברים בעד עצמם.
יעקב מרגי: אם ארבעה בתי ספר תיכוניים וסך הכול 1,850 תלמידים, זה מדבר בעד עצמו, שהנשירה היא גבוהה.
<רחמים יונה: אבל זה בתי ספר שלנו, אנחנו מסיעים ילדים מפה לבתי ספר בערוער, ברהט.
יעקב מרגי: תוסיף.
יעקב מרגי: אם אתה אומר - - -
<רחמים יונה: לא, אם אני הולך לפתוח בית ספר שלי שגב שלום סוגר בית ספר היום.
<רחמים יונה: אני מסיע הרבה מאוד ילדים שלי שגומרים, כל אלה מאל עזאזמה מוסעים לשגב שלום.
<רחמים יונה: באל עזאזמה יש לי 2,000 תלמידים.
<רחמים יונה: אז אם אתה לוקח את השכבות - - -
<קריאה: כאן אי אפשר להפריד בין חטיבה לתיכון.
<קריאה: החל מכיתה ז' מתחיל התיכון כאילו.
מירב בן ארי: גם בנתניה זה ככה, לא רק פה.
<קריאה: בסדר, לכן הוא כאילו מחשב לך את ה - - -
יעקב מרגי: אחר כך עמירה תתייחס.
<רחמים יונה: אני אומר, עוד עמרם היה פה, באמת זכינו לפתוח בתי ספר.
<רחמים יונה: ואני אומר לכולם ולחברים שלי, פתיחת בית ספר תיכון היא סגירת בית סוהר בסביבה שלנו.
<רחמים יונה: ילדים, שעות הפנאי שלא היו להם בכיתה, נפלטים והולכים למערכת מגיעים לבית ספר.
<רחמים יונה: ילד שמגיע לכיתה א' אנחנו גאים בזה, כמעט 28% מסיימים י"ב, שלא היה אף פעם דבר כזה.
<רחמים יונה: פה עשינו דבר, מעשה, שגם מבחינת ציוני בגרות אנחנו עומדים מעל הסטנדרט.
<רחמים יונה: סך הכול ההשקעה יפה.
<רחמים יונה: בעיות לא חסר.
<רחמים יונה: הבאנו לפה חוברת, בסך הכול מבחינת שיתוף פעולה עם המחוז ועמירה, ניר חזר לפעילות, תמיר בן משה עושה עבודת קודש, אין לי טענות.
<רחמים יונה: מבחינת תקציבים, הוא אומר 'תנו מגרשים, אני אתן תקציב'.
<רחמים יונה: אז על זה אנחנו באמת מודים.
<רחמים יונה: וחברי הוועדה, אני בטוח שחלק מהבעיות עוד יבואו לשולחנכם, כולל ההסעות, ואני מאוד מקווה שיתקיים דיון בעניין הזה.
<רחמים יונה: תודה רבה.
<רחמים יונה: את הסיכום נעשה בבית הספר.
יעקב מרגי: סיכום בסוף.
יעקב מרגי: לפני שעמירה תתייחס רק חשוב שתדעו, בשולחן הוועדה של ועדת החינוך עלתה סוגיית המורים מהצפון עם המגורים שלהם בבאר שבע ורישום הילדים והיא נפתרה בעקבות הדיון.
יעקב מרגי: משרד החינוך ועיריית באר שבע נכנסו לתמונה.
יעקב מרגי: כנ"ל גם סוגיית הבינוי, הפערים בבינוי בבתי ספר בכלל במגזר הערבי ובבדואי בפרט, והעמדה הייתה של משרד החינוך, אדרבא, הבעיה זה לא בגלל תקציב, יותר בגלל הקצאות מגרשים ואיך אומרים?
יעקב מרגי: יותר משהעגל רוצה לינוק הפרה רוצה להניק, אבל כנראה שבמגזר הבדואי במיוחד סוגיית הקרקעות וההסדרה היא בלב העניין.
יעקב מרגי: בבקשה, עמירה.
<עמירה חיים: קודם כל תודות לאכסניה, תודה לחאתם ולצוות בית הספר על עבודה מיטבית ברמה מאוד מאוד גבוהה, על התגייסות והסתערות לעבר המשימות וגם המון יוזמה.
<עמירה חיים: הבנתם לאן צריך לקחת את החברה הבדואית ואתה מנהיג חינוכי ומנהיג, לא רק מנהל בית ספר וזה מאוד מאוד חשוב.
<עמירה חיים: נהנינו מאוד לבקר, לראות את הילדים מדברים בעברית טובה, ואני יודעת שזה קורה גם בכיתות אחרות.
<עמירה חיים: אנחנו נעבור דרך כיתה א' לראות שכבר מכיתה א' לומדים עברית כאן.
<עמירה חיים: וכך זה קורה בכל המרחב.
<עמירה חיים: יש עוד מה לעשות, המון בתחום הזה של העברית, יש ילדים שלא מספיק דוברי עברית, זה נכון, אבל באופן כללי יישר כוח על כל המשימות.
<עמירה חיים: נכנס ד"ר איציק תומר, מנהל המחוז לשעבר, שאני החלפתי אותו, ותמיד ככה בלב פינה חמה, והיום הוא ראש המועצה של אלקסום.
<עמירה חיים: גם איציק תומר הסתער על הנושא של המגזר הבדואי, וחלק מהדברים, אנחנו ממשיכים אותם.
<עמירה חיים: המגזר הבדואי של היום הוא סיפור של שינוי משמעותי מאוד ומגמת שינוי מאוד רצינית.
<עמירה חיים: אם אנחנו מסתכלים 10 או 12 שנים אחורה, לא הייתה גננת מוסמכת אחת במחוז דרום, לא היו מורים מוסמכים, רוב המורים הגיעו מהצפון.
<עמירה חיים: אנחנו הלכנו על תשתית פדגוגית חזקה, לחזק את הרשת הפדגוגית יחד עם כל השותפים.
<עמירה חיים: יושב כאן מוחמד אלהיב, שהוא שותף של המחוז, הציגו אותך כשנכנסת, הממונה על החינוך הבדואי.
<עמירה חיים: היום כל הגננות מוסמכות, כולן בנות המקום, במסלול הכשרה מואץ, שעשינו כאן במקום.
<עמירה חיים: גם המורים מוסמכים, פחות מורים מגיעים מהצפון, אם פעם 80% היו מהצפון היום 20% מהצפון.
<עמירה חיים: ככל שמשרד החינוך משקיע יותר, מכניס יותר שעות אנחנו מוצאים את עצמנו מחפשים עוד מורים אז מביאים מהצפון.
<עמירה חיים: אז זה טוב, אם לא היו מוסיפים שעות אז אולי לא היינו מביאים, אז צריך לראות את זה משני הצדדים כדבר נפלא.
<עמירה חיים: ההישגים במגזר הבדואי הם במגמת עלייה, אבל כל מי שעובד כאן ביום יום יודע כמה זה לא פשוט.
<עמירה חיים: אנחנו הצלחנו להגיע ל-50% בבגרות.
<עמירה חיים: 50% זה המון, יש יישובים יהודיים שלא מגיעים ל-50%.
<עמירה חיים: במיצ"ב אנחנו במגמת שיפור כשמסתכלים במבט רב שנתי.
<עמירה חיים: השנה, גם אם הייתה ירידה במדע וטכנולוגיה, הייתה עלייה במתמטיקה, הייתה ירידה במקום אחר, צריך לראות שיש תנודתיות, זה נכון, אבל כשמסתכלים לאורך שנים אז רואים את מגמת השיפור וצריך כאן לראות לאורך השנים.
<עמירה חיים: אנחנו נמצאים כאן בבית ספר שנמצא באזור בלתי מוכר אז אנחנו נמצאים במבנים יבילים, אחר כך אנחנו נעבור למקום שמוכר אז תראו גם את הבנייה.
<עמירה חיים: לגבי התיכון, התלמידים שלומדים בבית הספר הזה לומדים עד כיתה ט', למה?
<עמירה חיים: אם פעם היו רק עד ו', ז' ו-ח', הצלחנו לאשר להם יסודי א'-ט' כדי לאפשר לילדים ובעיקר לבנות ללמוד, כי לעתים במעברים נופלים אנשים.
<עמירה חיים: ב-י' הם כבר יותר חזקים, גם הבנות חזקות יותר ב-י'.
<עמירה חיים: לאן הם הולכים?
<עמירה חיים: הם הולכים לסביבה, זה נכון, אבל עכשיו אנחנו בונים את תיכון אבו תלול, שזה פחות מ-10 דקות נסיעה.
<עמירה חיים: הוא עכשיו ביבילים אבל בשנה הבאה כבר יש תקצוב.
<עמירה חיים: תמיר יתייחס לכל הנושא של הבינוי בסוף, אנחנו בונים בית ספר שיכול לאכלס את התלמידים של בית הספר הזה.
<עמירה חיים: ירצו להיפרד מ-ז'-ט' ייפרדו, ירצו להיפרד רק מ-ט' ייפרדו, לא ירצו להיפרד, שיישארו ואחר כך יעברו ב-י'.
<עמירה חיים: אנחנו נעשה משא ומתן עם הרשות המקומית מה הם רוצים, אבל יש איזה שהוא מתווה, כי אין לנו אישור לבנות תיכון ביבילים.
יעקב מרגי: עמירה, אנחנו יודעים למדוד את שיעור הנשירה מ-ט' ל-י'?
<עמירה חיים: שיעור הנשירה, שהוא מסודר לנו בצורה של נתונים, יש לנו ישיבת סיכום, נוכל אחר כך לדבר כי זה הנושא שאתם ביקשתם לדון בו.
יעקב מרגי: במיוחד בין ט' ל-י'.
<עמירה חיים: כן, על הכול, נווה מדבר, אלקסום ויישובים אחרים, תוכלו לראות.
<עמירה חיים: אלקסום ונווה מדבר, אלה שני היישובים של שתי מועצות אזוריות שיושבות במקום אבו בסמה, שאר שבעת היישובים הם יישובי קבע, מועצות, שש מועצות בעיר אחת, רהט, והעשייה כאן היא עשייה מאוד מאוד מורכבת, אבל עם אהבה מאוד מאוד גדולה.
<עמירה חיים: כל אנשי המחוז שיושבים כאן מאוד מאוד מגויסים.
<עמירה חיים: צריך לומר, סלימאן, שהוא המפקח של בית הספר, יושב כאן ניר שמואלי, סגן מנהלת המחוז, יושבת אסנת זגורי, שהייתה עד לפני חצי שנה סגנית מנהלת המחוז והיום היא אחראית על תחום תיאום ובקרה ואיכות השירות.
<עמירה חיים: דרך אגב, מחוז דרום זכה בשבוע שעבר במקום ראשון בפרס איכות השירות של כל משרד החינוך.
<עמירה חיים: הייתה תחרות בין כל שבעת המחוזות ואנחנו זכינו בפרס איכות השירות שמדד גם את התפקוד של מתן השירות וגם את התפקוד של הנהלת המחוז ואיך היא מתארגנת והופכת את שיפור השירות כחלק מההוויה היומיומית שבמחוז.
<עמירה חיים: אנחנו מאוד מאוד גאים בכך.
<עמירה חיים: אנחנו נצא מכאן לראות ביציאה את כיתה א' ומשם נצא.
<עמירה חיים: כל שאר השאלות והדברים שתרצו לדון נדון בהם בסיכום, אבל לפתיחה זה מה שיש לי כאן לומר.
<חאתם אבו קוידר: אנחנו מודים לכם.
<עמירה חיים: אני רוצה לומר גם שתמיר בן משה הגיע במיוחד לכאן ויש כאן עשייה יוצאת מן הכלל של באמת יד וכפפה שלנו בנושא של הבינוי.
<עמירה חיים: יושב כאן בני מלכה מהמחוז, שהוא אחראי על תכנית החומש, יושבת סמירה שהיא מפקחת גני ילדים, שרצה כאן כל הזמן בין הגנים ועושה כאן עבודה מצוינת.
<עמירה חיים: ועלי, מפקח על אזורי.
יעקב מרגי: חבר הכנסת טלב אבו עראר רצה לומר.
טלב אבו עראר: טוב, חברים, אני מברך את בואה של ועדת החינוך ומי שעומד בראשה, ידידי יעקב מרגי.
טלב אבו עראר: מכאן אנחנו מבקרים בבית ספר שהוא אולי מהטובים בדרום בין יהודים וערבים, יהודים ובדואים.
טלב אבו עראר: היינו גם רוצים לזמן אתכם לביקור בבתי ספר אחרים בדרום, במגזר הבדואי.
טלב אבו עראר: דיבר ראש המועצה, נתן סקירה טובה על היישובים שהם בפיקודו, כאן אנחנו במחסור רב מבחינת בתי ספר תיכוניים.
טלב אבו עראר: כמו שציינו חבריי לפניי, מנהל בית הספר וגם ראש המועצה, שתלמידי התיכון כאן נזקקים להתפזר בין יישובים כמו ערוער, ערערה בנגב וכמו תל שבע ושגב שלום, הדבר הזה גורם לנשירה באחוזים גבוהים ולכן הגיע הזמן שננטרל את החינוך מהמדיניות הקיימת המתמשכת כלפי היישובים הבלתי מוכרים.
טלב אבו עראר: לא רק חינוך.
טלב אבו עראר: חינוך, רווחה ודברים חיוניים אחרים, אבל לגבי החינוך במיוחד, להקים.
טלב אבו עראר: אני כתלמיד כאן - - -
יעקב מרגי: חינוך, בריאות ורווחה.
טלב אבו עראר: אני כתלמיד, אם אני אמשיך להיות על תקן זמני זה לא מייצר לי כאן אווירה חינוכית שתעזור לי ותקל עליי ולכן הגיע הזמן להקים בתי ספר.
טלב אבו עראר: אז עד שאנא עארף, על מנת לכבוש את המגזר הבדואי, שייקחו את בית הספר, מה הבעיה?
יעקב מרגי: לא, עד שההנהגה הבדואית תשחרר את המתווה והכול יהיה בסדר.
טלב אבו עראר: איזה מתווה?
יעקב מרגי: מתווה שאני הייתי שותף לו בממשלה.
טלב אבו עראר: בסדר, אני חולק על זה.
יעקב מרגי: והוא מתווה נדיב, אני בעד להיות נדיב.
יעקב מרגי: מישהו אמר לי, אני לא אחשוף את שמו, יש לי חבר מאבו קוידר, הוא אומר לי 'תגיד לטלב אבו עראר, עם כל הכבוד הוא גר בווילה והוא עדיין תקוע בפחון, אני רוצה הסדר'.
טלב אבו עראר: תקשיב, עמירה חיים, כמנהלת מחוז, האמת, בלי שום מחמאות, אני לא מחלק כאן היום מחמאות - - -
נורית קורן: תחלק, זו ההזדמנות.
טלב אבו עראר: היא עושה את העבודה נפלא, היא לא מבדילה בין בדואי ויהודי וברישום זה מוכר ובלתי מוכר.
טלב אבו עראר: כך אני מרגיש וכך אני רואה.
טלב אבו עראר: גם מפקח בית הספר עושה את העבודה, באמת, כולם כאן, אבל מי שחוסם אותם זו המדיניות.
טלב אבו עראר: אם אתה תבקר בבית ספר, בוא נגיד - - -
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לצאת.
יעקב מרגי: נתתי לו דקה.
טלב אבו עראר: אנחנו בנאום שלוש דקות.
יעקב מרגי: תנו לו דקה, אני אפשרתי לו.
טלב אבו עראר: חברים, גם ילדי הגן, שדרך אגב, הדברים הכי חשובים שיש, 30% מהילדים בגילאי 3-4 ביישובים הבלתי מוכרים ללא מסגרת חינוכית, בלי גן.
טלב אבו עראר: וגם כאן בסביבה הזו, שמסיעים ילדי גן.
טלב אבו עראר: החוק הישראלי אומר שכאילו מתחת ל-2 קילומטרים מותר להסיע, אבל יותר לא.
יעקב מרגי: הפוך, אצלנו הפוך.
יעקב מרגי: מי שגר פחות מ-2 קילומטרים, יש מקומות של 3 קילומטרים, יש מקומות של 5, לא מסיעים אותו.
טלב אבו עראר: נכון, לא מסיעים אותו.
טלב אבו עראר: אבל כאן התנאים אחרים, ביישובים הבלתי מוכרים התנאים מאוד קשים, אי אפשר לאכוף את החוק כאן.
יעקב מרגי: אין ספק, אבל, טלב, זה לסיכום.
<חאתם אבו קוידר: (בסיור)
<רחמים יונה: אנחנו נמצאים ביישוב לא מוכר אבו קוידר.
<רחמים יונה: בתכנית למרות הצפיפות מתוכנן כבר שנים שכל היישובים האלה למעשה מיועדים לרהט.
<רחמים יונה: יש ויכוח נכון להיום גם מצד רהט וגם מצד היישובים ללא פתרון.
<רחמים יונה: בית הספר הזה שראינו הוא אחד מבתי הספר היפים שלנו, במבנים האלה שראיתם, היבילים, בית ספר שלפחות 20 וכמה שנים.
<רחמים יונה: השטח הצמוד אלינו, שאנחנו עוברים בו, הוא שטח פרטי שהיה לנו בג"צ לפני שנתיים, היה צו פינוי מהשטח הזה, מהבעלים.
<רחמים יונה: הגענו להסכמה איתם על שכירות למשך שש שנים, אנחנו עדיין פה בשכירות.
<רחמים יונה: הדרך פה היא לא דרך, יש לנו תקציב פה של כמיליון וחצי, משרד התחבורה מתעכב בגלל אישור התכניות על ידי הוועדה המחוזית.
<רחמים יונה: מתוכנן למעשה כניסה מסודרת.
<רחמים יונה: בהמשך נעבור פה ליישובים של המועצה.
<רחמים יונה: שטח המועצה, אנחנו ארבעה יישובים, כ-38,000 דונם, פה מולנו היישוב אבו תלול, שהמדינה הכירה בו לפני כחמש שנים.
<רחמים יונה: מצד ימין זה באר שבע, בצד שמאל, יש תכניות למרכז שירותים שאנחנו בונים היום למעשה, תיכף נראה את בית הספר התיכון, יש פה שני בתי ספר יסודיים ויבילים, אבל בית הספר התיכון, אנחנו נראה אולי מרחוק, התחלנו לבנות שם בית ספר תיכון חדש.
<רחמים יונה: נכון להיום יש בית ספר שמשרת את התלמידים, כ-450 תלמידים, במבנים יבילים.
<רחמים יונה: זה מקרה חריג באישורה של עמירה כדי לתת מענה לילדים.
<רחמים יונה: זה באמת מבחינה זאת חריג, אנחנו קיבלנו תקציב מתמיר, 3,700 מטר מרובע, ואנחנו הולכים לבנות.
<רחמים יונה: פה אתם רואים בצד ימין, זה בית ספר אלמוסתקבל, זה בית ספר של מעל 1,000 תלמידים ובהמשך עוד בית ספר יסודי.
<רחמים יונה: השטח של היישוב הזה הוא בין הגדולים שלנו, זה 11,500 דונם, תכניות מתאר מפורטות אין ליישוב, רק למרכזי השירותים והדרכים הראשיות.
<רחמים יונה: מי שיראה בעין, אתם תראו את הגידור של הפחים פה, המתחם הזה, הולך להיבנות פה בית הספר התיכון החדש.
<רחמים יונה: התחלנו עבודות.
<רחמים יונה: אספקת המים.
<רחמים יונה: זה אחד המצרכים המבוקשים ביישובים שלנו, נעשית רק באמצעות מרכזיות.
<רחמים יונה: אתם תראו בצד ימין של הכביש מרכזיות שאנחנו נותנים מים, מפה בשעון של החבר, הוא מושך צינור עד בית המגורים שלו, איפה שהוקם.
<רחמים יונה: האספקה, המועצה נותנת ליישובים שלה באמצעות שירות של מימי הנגב.
<עמירה חיים: רחמים, תראו, יש ילדים בחוץ שהם רועי צאן, שלא הולכים למסגרות חינוך.
<רחמים יונה: זה צריך להגיד לקב"סים, שיבואו להסתובב שם.
<רחמים יונה: עמירה, אל תתעלמי, זה עונת מרעה, יש בעיה קשה בעונות מרעה.
<רחמים יונה: אנחנו עושים את הכול כדי להתמודד עם העניין הזה.
<עמירה חיים: ואז הם במרעה שלושה חודשים ובאים בדיוק למבחן המיצ"ב.
<עמירה חיים: אני אומרת, הלוואי שיבואו יומיים אחרי.
<רחמים יונה: בצד שמאל יש לנו עוד בית ספר, ביר אל משאש, גם שם יש את ההנחה של רשת החשמל בעבודה וכביש מתוכנן לתוך בית הספר עצמו.
<רחמים יונה: בניגוד למועצות אזוריות, כבוד היושב ראש, אין רצף טריטוריאלי למועצה אזורית נווה מדבר, זאת אומרת כל יישוב בפני עצמו וביניהם זה שטח גלילי או של מועצות אחרות.
<רחמים יונה: אחד הדברים שהם בעיה זה הנושא של פיתוח היישוב הזה.
<רחמים יונה: אני בונה בית ספר יסודי ותיכון במרכז היישוב, כל עוד אין פיתוח תשתיות במרכזי השכונות עצמן אני לא יכול לבנות שם בתי ספר, גם ככה אני מסיע אותם וכל זה.
<רחמים יונה: יהיה פיתוח תשתיות על כבישים, ביוב, מים וחשמל, אני יכול לבנות שם.
<רחמים יונה: נכון להיום אנחנו אולי שתי מועצות בנינו אולי 30 בתי ספר, אבל אפילו בית ספר אחד לא נסגר.
<רחמים יונה: יש לנו גם נושא של ריבוי טבעי שאיתו מתמודדים, בית ספר שהיה 1,000 תלמידים למעשה היום נניח יש בו עדיין 500 ו-600 עד שנבנה את השאר, נפזר אותו לשכונות.
<רחמים יונה: זו משימה קשה, אבל אנחנו בדרך ומשרד החינוך עוזר בנושא הזה, לא יכול להגיד שלא נותנים לנו תקציבים, 'תן קרקע', תמיר אומר, 'אני אאשר לכם'.
<רחמים יונה: בית ספר תיכון של 3,700 מטר אני בונה כבר, יש לי פרוגרמה לבית ספר יסודי, הולך לבנות אותו שם.
<רחמים יונה: מבנה המועצה, הולך לבנות שם ביישוב, אולם ספורט אזורי, יצא מכרז גם באבו תלול.
<רחמים יונה: כל זה ביישוב אחד.
יעקב מרגי: היום אין - - -
<רחמים יונה: המועצה היום ממוקמת בבאר שבע, במבנה שכור, וזה אחד הדברים שביקשתי ממשרד הפנים לאשר לנו הלוואה, להעתיק אותם למרכז אחד היישובים שלנו.
<רחמים יונה: בחרנו באבו תלול כי הוא בדרך, כמקום מרכזי בציר דימונה, כולל היישוב שלנו בביר הדאג'.
<רחמים יונה: כל הדרכים שאתם רואים וכל התושבים מצד שמאל זה פזורה.
<רחמים יונה: מתוך הערים האלה ואיפה שהם נמצאים אנחנו מסיעים פה ילדים ותראו את הדרכים שהרכבים שלנו צריכים לעבור.
יעקב מרגי: מה זה היישוב הזה שם?
<רחמים יונה: זה ערוער וכסייפה שם מצד שני.
<רחמים יונה: הערים האלה, איפה שאתם רואים את הצריפים והפחונים אנחנו מסיעים ילדים.
<רחמים יונה: זו אחת הבעיות שלנו במשרד החינוך, אנחנו מבחינת משרד החינוך עבריינים, אסור להסיע בדרכים לא סלולות ובואו תגידו לנו איך עושים את זה, ושתיים, השנתונים.
<רחמים יונה: האוטובוס הצהוב מותר עד 15 שנה, לנו מגבילים ל-10 שנים.
<רחמים יונה: יש פה אבסורד, שמאוד הייתי רוצה את ההתערבות שלכם דווקא בנקודה הזאת, היא מקשה עלינו.
<רחמים יונה: זה צומת ערוער בנגב, שמאלה זה ערוער וימינה אנחנו נכנסים ליישוב שלנו, אבו קרינאת, יישוב מוכר.
<רחמים יונה: גם מבחינת המועצה התברכנו בהרבה מאוד חברים שלנו, מנכ"ל המועצה הוא ביישובים שלנו, סלמן, ומהנדס המועצה מהיישוב עצמו, רכז הגנים, חינוך מיוחד, רכז הסעות.
<רחמים יונה: כולם מהיישובים שלנו ונותנים שירות.
<רחמים יונה: ימינה זה היישוב שלנו.
<רחמים יונה: מי ששם לב בפזורה, והיום בין מה שקורה בפועל, כשאתה לוקח יישוב מוכר, כשהיישוב הזה מוכר למעלה מ-10 שנים, לא קרה בו כלום.
<רחמים יונה: כלום.
<רחמים יונה: אין שוני למעשה בין האנשים שחיים פה לגבי תשתיות, ביוב, חשמל, מים, לבין הפזורה.
<רחמים יונה: אם לא יקימו בתוך מסגרת הקו הכחול למה שאנשים ייכנסו בפנים?
<רחמים יונה: פה בהמשך אנחנו רואים פה, פיתחנו פה אזור תעסוקה, זה פעם ראשונה שהמועצה האזורית שלנו - - - בצד ימין תיכף, השקענו פה איזה 6 מיליון שקל, שיווקנו פה מספר מגרשים, ביחד עם משרד הכלכלה.
<רחמים יונה: זה אזור התעסוקה בצד ימין.
<רחמים יונה: בצד ימין זה מרכז השירותים שנגיע אליו בהמשך.
<רחמים יונה: כל הדרך שנסענו בה זו סלילה של המועצה שנעשתה בשנת 2006 ופה מרכז השירותים של היישוב החדש.
<רחמים יונה: מצד שמאל, למעשה, זה לא שטח הקו הכחול שלנו, רק בצד ימין.
<רחמים יונה: השטח הריק לצדנו, השכונה מצד שמאל צריכה לעבור לפה.
<רחמים יונה: התיישבות, משפחת אבו עשיבה, מצד שמאל הם אמורים - - -
יעקב מרגי: יש הקמה - - -
<רחמים יונה: יש הקמה של רובם, החתימות הסופיות וניכנס לשם.
<רחמים יונה: מצד ימין, אחרי המבנה החום הזה, יש בית ספר חדש, בית ספר לחינוך מיוחד שדיברנו עליו, אזורי, פתחנו אותו השנה.
<רחמים יונה: יש נכון להיום כ-40 ילדים שלומדים ועמירה עשתה מאמץ עילאי לארגן את הילדים בשאר היישובים למעשה שעד היום קיבלו את השירות - - -
<עמירה חיים: תסתכלו, המבנה החדש מצד ימין, השנה פתחנו אותו, חינוך מיוחד אזורי.
<רחמים יונה: בית הספר פה, אנחנו לא ניכנס אליו, רק לגנים, זה בית ספר ישן שאמור לסגור את שעריו עם פתיחת עוד שני בתי ספר במרכז השירותים ביישוב החדש.