GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גלעד ארדיטי: אפשר לכתוב הוראה שבהיעדר החלטה - - -
<מירב ישראלי: אז אני אומרת, אנחנו צריכים למצוא איזשהו מנגנון שתהיה יציבות ביציגות של הארגון, גם כרגע זה לא - - -
<יעל טור כספא: זה בסדר.
<יעל טור כספא: אני רק לא רוצה שיהיה תהליך שאנחנו צריכים להתחיל לבטל הכרה.
<יעל טור כספא: עכשיו אני נזכרת בדיונים – לא רצינו תהליך שצריך לבטל הכרה.
<שלי אלקיים: למה לא?
<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שהמצב משתנה כל שנה, בגלל שהאגודות מתמנות - - -
שולי מועלם-רפאלי: מי גברתי?
<שלי אלקיים: גברתי ד"ר שלי אלקיים.
<שלי אלקיים: מומחית של ועדת החינוך משנת 2002, נציגות של איגוד היועצים החינוכיים.
מירב בן ארי: זאת הגדרה חדשה, מומחית מטעם ועדת החינוך?
<שלי אלקיים: ונציבות הדורות הבאים.
<יהודית גידלי: נציבות הדורות הבאים לא קיימת עשר שנים.
<שלי אלקיים: לשעבר.
<שלי אלקיים: מינוי משותף מ-2002.
מירב בן ארי: מאיזה משרד את, גברתי?
<שלי אלקיים: אני מייצגת את איגוד היועצים החינוכיים, במינוי של מדור החינוך של נציגות הדורות הבאים לשעבר.
מירב בן ארי: הבנתי, בסדר.
מירב בן ארי: אז אני מבקשת מגברתי הנכבדה, א', המינויים האלה פג תוקפם, אבל לא משנה.
מירב בן ארי: בכל מקרה, אם יש לך הערות לגופו של עניין, תעירי כשאבקש ממך ולא כל פעם, כי זה מפריע.
מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך.
<מירב ישראלי: איך אנחנו פותרים את זה?
מירב בן ארי: הבנתי שהנושא הזה של אם זה יהיה שנה או שלוש שנים זה לא כל כך משנה לא להתאחדות, לא למשרד החינוך, לא למשרד המשפטים ולא למל"ג.
<קריאה: רק לסטודנטים.
<יעל טור כספא: אני אומרת שחשבנו שכל שנה זה התהליך היותר נכון.
<יעל טור כספא: אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שאנחנו צריכים לבטל הכרה.
<יעל טור כספא: אם הם מגישים לנו מסמכים – אני מוכנה לבדוק את זה עד הישיבה הבאה, אבל כרגע כל שנה זה מה שהוסכם עליו.
<איילת הוכמן: אפשר לחדד?
<איילת הוכמן: פשוט העניין הוא שאם מה שאנחנו מציעים זה שזה יהיה שלוש שנים ואז כל שנה נקבל נתונים, אז השאלה מה הם יעשו עם הנתונים אחרי שנה.
שולי מועלם-רפאלי: הם יצטרכו לאשר אותם.
<מירב ישראלי: קודם כול, יש לך יציבות, כי נגיד שעכשיו הם מקבלים נתונים והארגון הזה לא יציג יותר.
<מירב ישראלי: הוא לא מחצית ולא מחצית או אחד מהם, כי זה מצטבר.
<מירב ישראלי: אז הם צריכים לבטל לו את ההכרה, נכון?
<מירב ישראלי: עכשיו אין ארגון יציג.
<מירב ישראלי: אף אחד לא הגיש בקשה אחרת, אין ארגון יציג.
<מירב ישראלי: אז מה קורה?
<איילת הוכמן: אבל אז גם צריך לקבוע תנאים לגבי הביטול.
שולי מועלם-רפאלי: וזה בדיוק מה שהיא אמרה, שהיא לא רצתה להיכנס לזה.
<איילת הוכמן: נכון.
<איילת הוכמן: בגלל זה קבענו את זה כשנה.
<יעל טור כספא: אחד משניים, הם מגישים נתונים רק כשהם צריכים לקבל הכרה.
<יעל טור כספא: אם הם צריכים כל שנה הם מגישים ואנחנו מכירים כל שנה – אתם רוצים, תקבעו שפעם בשלוש שנים מגישים נתונים ומכירים.
<יעל טור כספא: אבל אני לא רוצה שייווצר מצב שהם מגישים נתונים ואנחנו צריכים לבדוק, ואז אני צריכה בתהליך, ואנחנו לא רוצים לבטל.
<מירב ישראלי: אז זה מצב לא טוב.
שולי מועלם-רפאלי: ומבחינת הסטודנטים יש לכם בעיה עם כל שנה?
<יעל טור כספא: אחד מהשניים זה צריך להיות.
<גלעד ארדיטי: אין לנו בעיה כל שנה.
<גלעד ארדיטי: ואני חושב שאפשר לשים הוראת מעבר שבמידה ולא - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז בואי נשאיר את זה כל שנה.
<מירב ישראלי: בסדר, אין לי בעיה.
<מירב ישראלי: רק מה שאני אומרת, כרגע יהיו שתי נפקויות להכרה בארגון יציג – אחד, זה ההתייעצות לעניין דמי רווחה ואבטחה; והדבר השני, הם חברים במל"ג.
<מירב ישראלי: יש להם שניים.
שולי מועלם-רפאלי: נציג.
<אייל רק: אבל זה קיים כבר היום.
<מירב ישראלי: כן, אבל היום הם בשמם.
<אייל רק: זה אותו דבר, לא השתנה כלום, זה נקרא התאחדות הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: לא, זה משנה.
<מירב ישראלי: היום זה התאחדות וארגון.
<גלעד ארדיטי: נכון, זה משתנה.
<מירב ישראלי: מה שאומר שתמיד יהיה נציג סטודנטים במל"ג.
<מירב ישראלי: כאן מה קורה?
<מירב ישראלי: אם אתם רואים שאין ארגון יציג, אין ארגון יציג, אז אין לכם עם מי להתייעץ בעניין רווחה ואין חבר במל"ג.
<מירב ישראלי: אז איך אתם יכולים - - -
<יעל טור כספא: מירב, הדבר היחיד שצריך זה להגיד שכל עוד לא הוכר ארגון אחר הם נחשבים כארגון היציג.
<יעל טור כספא: אבל כעקרון, המל"ג כל שנה צריך להכיר בהם.
<מירב ישראלי: אז אני אומרת, אז צריך לחשוב איך - - -
<יעל טור כספא: צריך איזושהי הוראת מעבר מה קורה עד להכרה בארגון אחר.
<מירב ישראלי: ואם לא יהיה גם ארגון אחר שיגיש, אז אנחנו נמצאים במצב שאין ארגון יציג.
שולי מועלם-רפאלי: שזה לא הגיוני.
<אייל רק: אין נציג גם במועצה, אין שום סיבה גם שיהיו מהותית.
<גלעד ארדיטי: בסדר, אבל את לוקחת מקרה שהוא - - -
<מירב ישראלי: אבל אז אתה יוצר מצב שלא היה בעבר, שאין התאחדות סטודנטים.
<אייל רק: זה השינוי פה.
<גלעד ארדיטי: אבל גם בעבר, לאנלוגיה שלך, אם אין התאחדות סטודנטים אז גם כן נתקעת באותו דבר.
<אייל רק: שהיא מתפרקת.
<מירב ישראלי: אלו שני דברים שונים.
<מירב ישראלי: התאחדות סטודנטים תהיה תמיד, גם אם יהיו חברים בה שני מוסדות.
<מירב ישראלי: כרגע אתה כתוב בחוק המל"ג "התאחדות הסטודנטים בישראל" גם אם אתה חבר, שני מוסדות חברים בכלל, אתה חבר במל"ג.
<מירב ישראלי: יש נציג לסטודנטים במל"ג.
<מירב ישראלי: עכשיו לא יהיה ארגון יציג.
<מירב ישראלי: אין.
<מירב ישראלי: לא הכירו.
<מירב ישראלי: לא מחצית-מחצית.
<מירב ישראלי: אין נציג לסטודנטים במל"ג.
<מירב ישראלי: זה לא מצב סביר.
<גלעד ארדיטי: אבל היא אמרה שכל עוד לא יוכר אחר זה יישאר הארגון היציג.
<גלעד ארדיטי: ואז אם יהיו לו שני חברים אז הוא יישאר באותה סיטואציה שאמרת.
מירב בן ארי: גלעד, מירב, אני רוצה שנתקדם.
מירב בן ארי: אני רוצה להשאיר את זה ככה לשנה, וכרגע שני ארגונים מסכימים, חבל לבזבז על זה את הזמן.
<מירב ישראלי: השנה אין לנו בעיה.
<מירב ישראלי: הבעיה היא מה קורה אם אין.
מירב בן ארי: אם יש להם הסתייגות שיביאו את זה לקריאה שנייה ושלישית.
<יעל טור כספא: מירב, לא אכפת לי שתחשבי על איזושהי הוראת מעבר מה קורה בתווך, ונחשוב על זה.
<מירב ישראלי: זאת לא רק הוראת מעבר, זה מה קורה אם בכלל אין לך ארגון יציג.
שולי מועלם-רפאלי: הנקודה שלא רצית להיכנס אליה, של לא להכיר.
מירב בן ארי: של ביטול.
שולי מועלם-רפאלי: של ביטול.
<מירב ישראלי: את תצטרכי לבטל.
<אייל רק: גם כשיבוטל, מה יקרה?
שולי מועלם-רפאלי: ומה יקרה כשיבוטל?
<גלעד ארדיטי: לכן זאת אותה תוצאה.
<גלעד ארדיטי: בגלל זה אתם נכנסים לאיזה - - -
שולי מועלם-רפאלי: פינה, חבל על הזמן.
<גלעד ארדיטי: לתת-תת-תת נושא.
<מירב ישראלי: אני אומרת שהשנה זאת לא הבעיה.
<אייל רק: לכן השנה אפשר להשאיר את זה, ולדאוג להוראה מה קורה אם אין ארגון יציג.
<מירב ישראלי: הסכמנו כבר להשאיר את השנה.
<מירב ישראלי: עכשיו, מה קורה אם אין ארגון יציג.
<מירב ישראלי: אתם צריכים לחשוב על זה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאמצת את דברי יושבת-ראש הוועדה שנביא את זה לשנייה ושלישית, את הנקודות האלה, וכרגע נשאיר כמו שזה.
<מירב ישראלי: בואו נמשיך.
<איילת הוכמן: כן.
<מירב ישראלי: כי בעיקרון יש בעיה עם "רשאי להתייעץ", ויש בעיה עם זה שזה עם רשות מינהלית ולא עם גורם כלשהו.
<מירב ישראלי: אז מה הוחלט בסוף?
<מירב ישראלי: מצוין.
מירב בן ארי: כל הרשאי להתייעץ עם רשות התאגידים יורד.
<מירב ישראלי: כן, זה יורד.
<איילת הוכמן: זה בעצם הופך להיות חובת התייעצות, כי זה לא משהו שמכביד.
<מירב ישראלי: זה רק פעם בשנה.
<איילת הוכמן: וזה עם רשם העמותות או ההקדשות לפי העניין.
<מירב ישראלי: "סעיף 21ב – אישור תקנון הארגון היציג – רשם העמותות או רשם ההקדשות, לפי העניין, יהיה רשאי להתייעץ עם המועצה להשכלה גבוהה בכל הנוגע לאישור תקנון או שינוי בתקנון של הארגון היציג.
<מירב ישראלי: " שוב, יש פה את אותה בעיה.
<איילת הוכמן: אז כאן פשוט במקום "חובת ההתייעצות" אנחנו מציעים שעותק מהבקשה לאישור או שינוי התקנון של הארגון היציג יומצא, במקביל להגשתה, לרשם העמותות או לרשם ההקדשות, לפי העניין, למועצה להשכלה גבוהה.
<איילת הוכמן: היינו, כשמגישים בקשה לשינוי התקנון יגישו עותק גם למועצה להשכלה גבוהה כדי לא לחייב אותה להגיב או להתייעץ, כי יכול להיות שזה משהו שהיא לא רוצה לתת דעתה.
<מירב ישראלי: טכני.
<איילת הוכמן: אבל אם היא רוצה, אז זה מאפשר את ההידברות בין שני הגורמים, גם מהצד שלהם וגם מהצד של רשם התאגידים.
<מירב ישראלי: אז גם את זה אנחנו מתקנים בהתאם.
<מירב ישראלי: "סעיף 21ג – שם הארגון היציג – לאחר ההכרה בתאגיד כארגון יציג, יפעל התאגיד תוך זמן סביר לשינוי שמו באופן ששמו יכלול את המילים "ארגון הסטודנטים הארצי היציג", ועם הסרת ההכרה, יפעל התאגיד לשינוי שמו לשם שיביא לידי ביטוי את העובדה שאינו מהווה ארגון יציג.
<מירב ישראלי: " על זה אין הערות.
<מירב ישראלי: "21ד – באסיפה הכללית של הארגון היציג יהיו נציגים של כל אגודות הסטודנטים של המוסדות כהגדרתם בסעיף 1 לחוק זה ואשר יהיו החברות או בעלות מניות בו, לפי העניין.
<מירב ישראלי: הארגון יקבל לחברות או יקצה מניה, לפי העניין, לכל אגודת סטודנטים שתבקש להתקבל כחברה או להיות בעלת מניה, לפי העניין, לפי הליך שוויוני שייקבע בתקנון הארגון.
<מירב ישראלי: " קודם כול, כשאנחנו מחייבים דמי חבר, ואנחנו מחייבים את היציגות, אז הארגון היציג חייב לקבל כל אגודה שמבקשת להתקבל, זה הנתון.
<מירב ישראלי: עכשיו השאלה מה זה ההליך השוויוני הזה.
<מירב ישראלי: אני לא לגמרי הבנתי למה הכוונה.
מירב בן ארי: אז אולי תסביר.
מירב בן ארי: וגם מי קובע את תקנון הארגון?
מירב בן ארי: התייחסנו לזה?
<גלעד ארדיטי: האסיפה הכללית שלו.
<מירב ישראלי: כן, בעיקרון, התקנון זה כמו בעמותה ובחברה לתועלת הציבור.
מירב בן ארי: זה לפי חוק העמותות?
<מירב ישראלי: ויש פה גם הוראה שהארגון קובע, יש פה בהמשך אני חושבת.
מירב בן ארי: אז זה לפי חוק העמותות.
<מירב ישראלי: התקנונים הם לפי חוקי התאגידים הרלוונטיים.
<יעל טור כספא: מירב, תשובה לעניין הזה.
<יעל טור כספא: בעצם ההליך השוויוני לא אמור להתייחס להאם הם מתקבלים או לא מתקבלים – כולם מתקבלים, אלא לייצוג שלהם שהוא שוויוני לכל מספר הסטודנטים פה.
<מירב ישראלי: אז זה לא מנוסח טוב.
<יעל טור כספא: צריך לנסח את זה אחרת, אבל זאת הכוונה.
מירב בן ארי: אני מאמינה שזה מה שאמרת מבחינת המניות האלה של המנדטים.
<מירב ישראלי: שהוקצו לכל אחד.
<מירב ישראלי: שישקף את היחס.
מירב בן ארי: צריך לנסח את זה אחרת.
מירב בן ארי: אז זאת לא מניה בעצם.
<מירב ישראלי: כן, זאת חברה לתועלת הציבור.
<איילת הוכמן: באופן שוויוני, ולא לפי העניין.
<מירב ישראלי: ובעמותה?
<יעל טור כספא: חברות.
<גלעד ארדיטי: עמותה זה חברות.
מירב בן ארי: אה, אוקיי.
<מירב ישראלי: אז בעצם את ההליך שוויוני אנחנו צריכים להעלות למעלה, לדעתי.
<מירב ישראלי: את ההקצאה.
<מירב ישראלי: ההקצאה.
<מירב ישראלי: אבל לפי מה שגלעד הסביר - - -
<גלעד ארדיטי: אבל סעיף 1 מתחת בעצם נותן את זה.
<גלעד ארדיטי: את יכולה להוריד בעצם את המשפט האחרון.
<מירב ישראלי: ההליך השוויוני.
<גלעד ארדיטי: כי סעיף 1 מתחת מגדיר את זה שהאסיפה הכללית תינתן בצורה שוויונית.
<ליאת הלבץ: ישקף את היחס בין מספר הסטודנטים.
<יעל טור כספא: נראה לי שאפשר באמת להוריד את ההליך שוויוני.
<מירב ישראלי: אז נוריד את ההליך שוויוני.
<מירב ישראלי: כי זה כאילו מתייחס להליך הקבלה, ואז זה יוצר בעיות.
<גלעד ארדיטי: תהליך הקבלה הוא ודאי של כולם.
<גלעד ארדיטי: כי אנחנו עמותה ואין לנו מניות.
<מירב ישראלי: אבל זה לא קשור.
<יעל טור כספא: כרגע אין.
<יעל טור כספא: אבל זה יכול להיות גוף שהוא חל"צ, אז עוד יהיו לו מניות.
<גלעד ארדיטי: כן, בסדר, ואז הוא יצטרך להקצות את המניות.
<מירב ישראלי: מה שאני אומרת, מספר חברים עם זכויות הצבעה לפי העניין שיוקצו – אז מספר חברים ומניות – מה ארגון הסטודנטים היציג היום?
<מירב ישראלי: ההסתדרות?
<גלעד ארדיטי: עמותה.
<גלעד ארדיטי: אנחנו היום בזכויות הצבעה.
<מירב ישראלי: הבנתי.
<מירב ישראלי: אז בעצם יכול להיות מקרה שבו הקצאת מניות תהיה רלוונטית?
<מירב ישראלי: אם זה יהיה ארגון יציג של החברה לתועלת הציבור.
<יעל טור כספא: אם זה חל"צ.
שולי מועלם-רפאלי: אם זה יהיה חל"צ.
<מירב ישראלי: היום אתה אומר שבעצם אתם נותנים חבר אחד, ואז מקצים את זכויות ההצבעה.
<מירב ישראלי: אז השאלה אם זה מאפשר את הדבר הזה.
מירב בן ארי: דרך אגב, אתה יודע, זה לא כתוב כאן.
מירב בן ארי: אם היה כתוב - - -
<גלעד ארדיטי: אז יכול להיות שצריך לעשות רק "זכויות ההצבעה".
מירב בן ארי: פשוט צריך להגדיר שכל מוסד כזה מקבל נציג אחד וזכויות הצבעה לפי מספר הסטודנטים.
מירב בן ארי: משפט פשוט ונהיר לכולם.
מירב בן ארי: כי נהיה פה ממש - - -
<גלעד ארדיטי: פשוט צריך להוריד "מספר החברים".
<גלעד ארדיטי: זה צריך להיות פשוט רק זכויות ההצבעה.
<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאני שואלת, האם זה מקובל עליו?
מירב בן ארי: זה מקובל עליך שזה יהיה ככה בצורה ברורה שכל מוסד - - -
<יעל טור כספא: זכויות ההצבעה?
מירב בן ארי: עם זכויות הצבעה.
<יעל טור כספא: זאת הכוונה, לדעתי.
<גלעד ארדיטי: זאת הייתה הכוונה כאן.
מירב בן ארי: זה הדבר הכי חשוב פה, והוא מה זה בא הפוך כאן.
<גלעד ארדיטי: הכוונה היא שבסוף זכויות ההצבעה יהיו באופן יחסי.
<מירב ישראלי: נגזרות.
מירב בן ארי: למספר הסטודנטים.
<מירב ישראלי: יכול להיות שבאמת תעשו – גוף אחר יעשה מבנה אחר שיהיה לפי מניות או לפי חברה, אבל עדיין זכויות ההצבעה יהיו.
<גלעד ארדיטי: יישארו בצורה הזאת.
מירב בן ארי: כן, בסדר.
<מירב ישראלי: אז כרגע תבדקו את זה.
<איילת הוכמן: אם אפשר פשוט את הנוסח שאתם רוצים.
<איילת הוכמן: זה רק עניין ניסוחי כמו שאני מבינה את זה, אבל אני מבינה שהיו דיבורים על הנוסח עם המחלקה הכלכלית-פיסקלית אצלנו.
<איילת הוכמן: אתם רק צריכים לראות שזה עולה בקנה אחד עם מה שבדרך כלל קורה עם עמותות, עם חברה לתועלת הציבור.
<מירב ישראלי: אז בינתיים אנחנו מורידים את החברים או המניות, אבל הרעיון הוא שבאמת מה שחשוב פה אלו זכויות ההצבעה.
<מירב ישראלי: עכשיו בעיקרון רק היחס המספרי.
<מירב ישראלי: ההליך השוויוני שדיברתם עליו קודם מתייחס רק ליחס המספרי, אין פה דבר נוסף.
<יעל טור כספא: למיטב זכרוני זאת הייתה הכוונה.
<איילת הוכמן: אז בסעיף הקודם מה נשאר בעצם?
<איילת הוכמן: זכויות ההצבעה לפי העניין?
<גלעד ארדיטי: הכול חוץ מהמשפט האחרון.
<יעל טור כספא: הכול חוץ ממספר חברים ומניות.
<מירב ישראלי: חוץ ממספר חברים ומניות או.
<איילת הוכמן: אז זה יהיה "זכויות ההצבעה שיוקצו לכל אחת"?
שולי מועלם-רפאלי: שזה יהיה כמו היום.
<איילת הוכמן: אבל לא בטוח אם זה עמותה, אם זה חל"צ.
<ליאת הלבץ: מה זה משנה?
<גלעד ארדיטי: זכויות ההצבעה.
<קריאה: זה לא משנה.
<יעל טור כספא: פשוט לא התייחסו לזה.
<יעל טור כספא: יהיה לכל אחד נציג.
<איילת הוכמן: אני אבדוק את זה אצלנו, אני רק רוצה לוודא שזה לא מעבר - - -
מירב בן ארי: מה זה משנה לך אם זאת עמותה או חל"צ לגבי זכות הצבעה?
מירב בן ארי: בעיקרון, זכויות הצבעה זה דבר שיש גם בעמותות וגם בחברות לתועלת הציבור.
<איילת הוכמן: אני רק רוצה לראות ששום דבר לא נופל בין הכיסאות.
<מירב ישראלי: האם יש זכויות נוספות שהן לא זכות הצבעה, נגיד, באסיפה כללית, שאנחנו צריכים להקנות.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, נגיד, זכויות כתוצאה מחברות או כתוצאה מבעלות על מניה שהן לא זכות הצבעה.
<איילת הוכמן: אני אבדוק את זה.
<מירב ישראלי: אני משאירה את זה פתוח לתשובה של משרד המשפטים, אבל אנחנו יודעים מה הכוונה, כדי שנוכל לנסח את זה.
<מירב ישראלי: אז חברים ומניות עוד ייבדק אם יש צורך בזה.
<מירב ישראלי: "מספר הסטודנטים לצורך קביעת ההרכב או זכויות ההצבעה כאמור בס"ק (1) ייקבע בהתאם לנתונים שבידי הארגון היציג ביום 15 במאי בכל שנת לימודים.
<גלעד ארדיטי: אסביר, כי שאלו כבר למה מאי ולא ינואר.
<גלעד ארדיטי: זה סך הכול מטעמים פרקטיים, בגלל שזה משליך על סעיף 1 שלפניו.
<גלעד ארדיטי: עד שמוסדות יודעים להגיד בדיוק כמה סטודנטים - - -
שולי מועלם-רפאלי: מספר הסטודנטים.
מירב בן ארי: כן, זה בכלל לקראת סוף השנה.
<גלעד ארדיטי: את מספר הסטודנטים והכול, לוקח זמן עד שזה מתייצב, וזאת הייתה הסיבה היחידה.
מירב בן ארי: זה הגיוני מאוד.
<עומר שכטר: אז למה לא להתאים?
<עומר שכטר: למה בסעיף הקודם ינואר?
<גלעד ארדיטי: כי הסעיף הקודם הוא סעיף של הכרה, והכרה אתה רוצה לעשות אותה כשזה איכשהו קשור לשנת הלימודים.
<גלעד ארדיטי: זאת הייתה המחשבה של האיזון.
מירב בן ארי: זה בסדר גמור.
מירב בן ארי: ברוב המוסדות האקדמיים מתחיל סמסטר ב', מאי זה חודש מצוין, בגלל זה גם הבחירות בדרך כלל במאי.
שולי מועלם-רפאלי: כל שנה נבחרות אגודות סטודנטים?
מירב בן ארי: תלוי.
מירב בן ארי: יכול להיבחר אותו יו"ר, אבל יש בחירות.
מירב בן ארי: במאי זה מצוין.
<מירב ישראלי: יש שאלה עקרונית שהועלתה פה קודם על-ידי מר ברושי, וזה הנושא - - -
מירב בן ארי: מר ברושי?
<מירב ישראלי: חבר הכנסת איתן ברושי, שהיציגות בעצם נקבעת על סמך מספר בלבד.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, ברגע שיש את הרוב המספרי זה מספיק.
<מירב ישראלי: אנחנו יודעים שבשדה ההשכלה הגבוהה יש לנו כל מיני סוגים של מוסדות וכל מיני סוגים של סטודנטים, והשאלה, האם יש דרך להבטיח את היציגות גם של מיעוטים, בעצם.
<מירב ישראלי: זה עולה לכל אורך ההצעה.
מירב בן ארי: כן, אבל אני יכולה להגיד לך בתור אחת שהתמודדה גם ליושבת-ראש אגודת הסטודנטים וגם הייתי יו"ר האגודה, בסופו של דבר כשאתה נבחר ליו"ר אגודה אתה אמור לייצג את כל הקמפוס של הסטודנטים.
מירב בן ארי: אצלנו לא היו חרדים, אבל היו ערבים והיו דתיים והיו חילוניים.
מירב בן ארי: זה התפקיד שלך.
מירב בן ארי: אתה אמור לייצג את כולם.
<מירב ישראלי: זה בוודאי.
מירב בן ארי: לבוא בתוך – הוא נבחר, הוא הנציג, הוא הולך לארגון.
<מירב ישראלי: הכוונה אחרת.
מירב בן ארי: את לא יכולה לעשות את זה.
<מירב ישראלי: הכוונה היא - - -
מירב בן ארי: שבתוך הארגון היציג.
<מירב ישראלי: בתוך הארגון היציג חברות - - -
מירב בן ארי: כן, אבל אם לא בחרו אותו בבחירות?
מירב בן ארי: הרי מי הולך?
מירב בן ארי: כל היו"רים הולכים להיות בארגון הזה, נכון?
מירב בן ארי: גלעד.
<מירב ישראלי: אבל, שוב, השאלה היא איזה מוסדות להשכלה גבוהה חברים בארגון היציג.
<גלעד ארדיטי: כל מי שבהשכלה הגבוהה.
מירב בן ארי: כל מי שהמל"ג מתקצב.
<מירב ישראלי: לא כולם רוצים.
<מירב ישראלי: יש אנשים שלא רוצים להיות חברים בארגון.
<גלעד ארדיטי: זכותם לא להיות.
<מירב ישראלי: נכון, אבל אתה גובה את ה-0.1% מכלל הסטודנטים, גם אם האגודה שלו לא חברה.
<גלעד ארדיטי: רגע, את קופצת לסעיף – אבל זה בגלל שיש שירות, יש פה הרי free riders קלסי, אני עכשיו לצורך העניין - - -
שולי מועלם-רפאלי: גם תשיג הישג לכולם, אז כולם צריכים להשתתף בזה.
<גלעד ארדיטי: כולם מקבלים כסף למעונות, לא רק אני.
<מירב ישראלי: שוב, מה שאני אומרת זה ככה, בעיקרון אתה מקבל יציגות, אתה עכשיו מייצג את כלל הסטודנטים.
<מירב ישראלי: יכול להיות שיש לך ראש לסטודנטים, אבל הם, נגיד, אין כאלה שהם מתוקצבים, לא מתוקצבים.
מירב בן ארי: הם לא מתוקצבים.
<מירב ישראלי: יש סוגים שונים של מוסדות.
מירב בן ארי: אני יודעת, הייתי בבין-תחומי שלא היו מתוקצבים, ועד היום לא מתוקצב על-ידי המל"ג.
<גלעד ארדיטי: כולם מיוצגים.
<מירב ישראלי: שוב, אני אומרת, אתה מדבר על מצב קיים.
<מירב ישראלי: אני מדברת על מצב תיאורטי.
<גלעד ארדיטי: לא, גם בעתיד.
<גלעד ארדיטי: אז זה לא יהיה הארגון היציג.
<גלעד ארדיטי: ברור שיכולים להיות אנשים בשוליים.
<מירב ישראלי: שוב, בעיקרון כרגע היציגות מספרית בלבד.
<מירב ישראלי: אנחנו יודעים שבשדה ההשכלה הגבוהה יש סטודנטים מסוגים שונים שיש להם אולי אינטרסים שונים, ויכול להיות שיהיה מצב שהארגון היציג לא יכיל את כל האינטרסים האלה.
מירב בן ארי: אבל זה קורה, דרך אגב, בעוד הרבה ארגונים.
מירב בן ארי: זה קורה.
מירב בן ארי: אין ספק יש גם היום, עד היום, אני למדתי במכללה כזאת שלא מתוקצבת על-ידי המל"ג.
מירב בן ארי: בדברים מסוימים שהיה את המעונות, אז לצורך העניין זה כבר היה.
מירב בן ארי: היו דברים מסוימים שלא קיבלנו כסטודנטים בגלל שמראש אנחנו לא מתוקצבים על-ידי המל"ג.
מירב בן ארי: ואני אומרת לך שאני מסכימה אתך, כי אנחנו כסטודנטים לא קיבלנו מלגות מסוימות.
<גלעד ארדיטי: אבל הנקודה יותר עמוקה, זה לא קשור - - -
מירב בן ארי: אבל זה החלק של ה-You win some, you lose some, וזה שהחלטת שאתה לא רוצה להיות כפוף למל"ג יש לזה השלכות לטוב ולרע.
שולי מועלם-רפאלי: לרווח ולהפסד.
<יעל טור כספא: כל אגודה יכולה להצטרף.
<יעל טור כספא: ברגע שזה רוב זה רוב.
<יעל טור כספא: זאת אומרת, את לא יכולה לחייב את כולם 100% להיות בפנים.
<מירב ישראלי: זה בוודאי, אני לא יכולה לחייב.
<חן אבישר: אם היא רוצה להיות בפנים אז יהיה לה נציג.
<מירב ישראלי: יכול להיווצר פה מצב שבו האינטרסים שהארגון היציג מייצג זה אגודות מסוימות שהן מסוג מסוים בהשכלה הגבוהה.
<מירב ישראלי: האם נתתם את דעתכם על מצב שנגיד יהיו רק אוניברסיטאות ולא מכללות.
<מירב ישראלי: יהיו רק זה ולא זה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל לא יכולה להיות המציאות הזאת.
<יעל טור כספא: ואם כל הארגונים יחליטו לא להצטרף זאת החלטה שלהם.
<גלעד ארדיטי: כן, זה החצי.
<חן אבישר: זאת החלטה שלהן.
<חן אבישר: סימן שהן לא רוצות שהוא ייצג אותן.
שולי מועלם-רפאלי: האם המציאות היום היא שהן לבדן חצי?
שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה.
<גלעד ארדיטי: מי, המכללות?
שולי מועלם-רפאלי: האוניברסיטאות היום לבד חצי?
<גלעד ארדיטי: פלוס מינוס חצי.
<מירב ישראלי: אז יכול להיווצר מצב תיאורטי שבו חלק מהסטודנטים מסוג מסוים לא יהיו מיוצגים בארגון היציג, זה מה שאני מעלה פה.
<יעל טור כספא: אבל זאת אחריות של האגודות שלהן.
<מירב ישראלי: צריך להיות ערים לדבר הזה, שברגע שאנחנו קובעים יציגות שהיא מספרית בלבד ואין התייחסות לסוגי סטודנטים וסוגי מוסדות שונים, יכול להיות מצב שחלק מהאינטרסים של חלק מהסטודנטים לא יבואו לידי ביטוי.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני מקווה שהם ילחצו על יו"רי האגודות שלהם להצטרף.
<יעל טור כספא: בדיוק.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף הרי זה האינטרס של הסטודנטים.
<יעל טור כספא: זה אינטרס שלהם.
<מירב ישראלי: זה כוחות שוק.
שולי מועלם-רפאלי: נכון, בדיוק.
שולי מועלם-רפאלי: יש כוחות שוק.
שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת להודות שכשלמדתי בבית-ספר לסיעוד, בתי-ספר לסיעוד לא היו בתוך המיליה הזה של התאחדות הסטודנטים.
שולי מועלם-רפאלי: ואני הנעתי את המהלך הזה לפני המון שנים, בידוע שאני די קשישה כבר, ופעם ראשונה ב-85' בתי-הספר לסיעוד נכנסו לאיזשהו שיח על זכויות סטודנטים.
שולי מועלם-רפאלי: זה 85', זה לא 1960.
מירב בן ארי: אנחנו מתקדמים.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף זה בא מלמטה, מהרצון של הסטודנטים עצמם.
מירב בן ארי: כן, מירב, בואי נמשיך.
<מירב ישראלי: "יו"ר הארגון היציג ייבחר על-ידי האסיפה הכללית, בהתאם להליך שייקבע בתקנון הארגון".
<מירב ישראלי: כאן הייתה לי שאלה, האם ההבטחה של הדמוקרטיות בעצם של הבחירה, ההתייחסות של זה רק ליו"ר הארגון, האם זה מספיק או שיש גופים נוספים שאנחנו רוצים שהבחירה שלהם תהיה דמוקרטית.
<מירב ישראלי: להבטיח שהיא תהיה על-ידי האסיפה הכללית.
<מירב ישראלי: איך זה היום, דרך אגב, בהסתדרות?
<מירב ישראלי: יש סגן, נכון?
<גלעד ארדיטי: היו"ר והסיו"ר נבחרים על-ידי האסיפה הכללית.
<מירב ישראלי: אז יכול להיות שאנחנו צריכים להחיל את זה על סגן.
<גלעד ארדיטי: אפשר להוסיף.
שולי מועלם-רפאלי: אז צריך להוסיף גם את הסגן.
שולי מועלם-רפאלי: אם זאת המציאות גם היום, לדעתי זה דבר חיובי.
<גלעד ארדיטי: אין בעיה.
<גלעד ארדיטי: מקובל.
מירב בן ארי: בסדר, מקובל עלינו.
<מירב ישראלי: ושאר הדברים בעצם לפי דיני התאגידים, כל העניין של ועדת ביקורת, של הדברים האלה, זה בעצם לפי דיני התאגידים.
<מירב ישראלי: "אי תלות מפלגתית – הארגון היציג יהיה בלתי מפלגתי; מוסדותיו, פעיליו, ונציגיו, לא יקבלו תמיכה מגורמים מפלגתיים בכל דרך ולא יהיו תלויים בהם.
<מירב ישראלי: " פה גם השאלה האם על האנשים הפעילים בארגון יש גם מגבלות או שהם יכולים להיות פעילים פוליטית.
מירב בן ארי: שהם יעשו מה שהם רוצים.
<מירב ישראלי: אבל הם מייצגים את כלל הסטודנטים.
<מירב ישראלי: השאלה אם הם יכולים גם לפעול פעילות פוליטית במקביל.
מירב בן ארי: כן, אבל הארגון היציג הוא בלתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, אם אנחנו אומרים להם שלא, אנחנו מעקרים רצון אמיתי של מעורבות של סטודנטים בהווייה הציבורית.
מירב בן ארי: כן, איילת.
<איילת הוכמן: לגבי ההגבלה שלהם.
<איילת הוכמן: אני לא בטוחה שבהכרח צריך להגביל את הפרטים, אבל אולי אפשר להסביר יותר בנוסח שעניין חוסר התלות המפלגתית זה לא רק לעניין התקצוב, אלא שממש הארגון הוא לא מפלגתי.
<איילת הוכמן: כי כרגע נוסח רוב הסעיף הזה, המשקל שלו הוא על העניין של התמיכה.
<איילת הוכמן: אז אולי להבהיר בנוסח שלא צריכה להיות שום פעילות פוליטית.
<מירב ישראלי: נחפש דוגמאות בחקיקה להבהיר את הדבר הזה.
מירב בן ארי: כן, סעיף יותר קשוח.
<שלי אלקיים: אבל, סליחה, אפשר להעיר הערה פה?
<שלי אלקיים: אי-אפשר על-פי חוק למנוע פעילות פוליטית כלשהי ברחבי הקמפוס בגלל חוק הסטודנט.
מירב בן ארי: ידוע.
<מירב ישראלי: זאת לא הייתה הכוונה.
מירב בן ארי: אבל זאת לא הייתה הכוונה, אלא הכוונה לארגון היציג.
<מירב ישראלי: הכוונה היא שהארגון היציג לא יהיה פוליטי.
שולי מועלם-רפאלי: הארגון היציג עצמו.
<שלי אלקיים: כן, אבל צריך להבהיר את זה.
מירב בן ארי: זה בסדר, זה ידוע.
<מירב ישראלי: לא, לא צריך.
<מירב ישראלי: יש סעיף בחוק זכויות הסטודנט שמדבר על התאגדות חופשית.
מירב בן ארי: אנחנו מכירים את זה.
<אייל רק: נכון.
<קריאה: וזה לגמרי לגיטימי.
<מירב ישראלי: "סעיף 21ו – מטרות הארגון היציג – תפקידיו ומטרותיו של ארגון הסטודנטים ייקבעו בתקנונו, והם יכללו, בין היתר, את אלו: (1) לייצג את ציבור הסטודנטים בישראל כלפי מוסדות המדינה, המועצה להשכלה גבוהה, הרשויות המקומיות וכל אדם וגוף אחר במדינת ישראל וכן מול גורמים בינלאומיים רלבנטיים ולפעול לקידומם ולרווחתם של הסטודנטים; (2) לפעול לקידום, שילוב והגברת מעורבותם של סטודנטים בישראל בעניינים הנוגעים לאקדמיה, למדע, לחברה, לתרבות, לכלכלה ולתחום הציבורי במדינת ישראל; (3) לפעול לפיתוח וקידום תיאום בין הסטודנטים בישראל;" ל-(4) לי יש הערה.
<מירב ישראלי: "(4) הארגון יוכל לבצע פעילויות נוספות לאלה המפורטות בס"ק (1) –(3), ובתנאי שתפקידיו העיקריים יהיו לרווחתם ולקידומם של הסטודנטים".
<מירב ישראלי: בדוגמאות אחרות בחקיקה, כשאנחנו בעצם מחייבים תשלום חובה לארגון יציג, אז כל פעילותו בעצם צריכה להיות מכוונת למטרות - - -
מירב בן ארי: זהו, אני חייבת להגיד לך את זה, כי אנחנו עושים את זה עכשיו בוועדת העבודה והרווחה עם חוק שירות לאומי-אזרחי.
שולי מועלם-רפאלי: עם השירות הלאומי-אזרחי.
מירב בן ארי: בניגוד לשם, כאן צריך להיות – בתנאי שכל עיסוקו הוא לרווחתם.
<מירב ישראלי: זה פתח בעייתי.
מירב בן ארי: אין בעיה, אנחנו בדיוק עוסקים בזה.
מירב בן ארי: אז זה לא תפקידו העיקרי.
מירב בן ארי: כל עיסוקו הוא לרווחתם ולקידומם של הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: בגלל זה אמרנו שמבחינתנו כדאי להשאיר את זה, כי בסוף גם התקצוב היום שמיועד לארגון היציג הוא ביחס – הרי עד היום אין כסף לארגון היציג, הכול מגיע מנושאים עסקיים.
<גלעד ארדיטי: ברגע שאתם אומרים את זה, אז נשאלת השאלה האם התאחדות הסטודנטים שמחזיקה 30% מהחברה הציבורית "איסתא" צריכה למכור את זה?
<גלעד ארדיטי: כי היום הכסף משמש לרווחתם של הסטודנטים בישראל, וכאילו מגבילים אותנו לאיזשהו משהו - - -
מירב בן ארי: לא, את הארגון, לא את "איסתא".
<מירב ישראלי: אבל זה לטובת הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: אבל הארגון מחזיק במניות בחברה ציבורית, שבסוף הכסף מגיע לרווחת הסטודנטים, אבל זה מאוד עקיף.
<גלעד ארדיטי: אתם כאילו לוקחים את זה למקום שהוא קצת מסוכן.
מירב בן ארי: אנחנו לא מכפיפים את "איסתא".
מירב בן ארי: הארגון.
<יעל טור כספא: אם את אומרת שכל הפעילות זה רק לרווחת סטודנטים, "איסתא" זה לא בכל הפעילות שהיא לרווחת הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: בגלל זה אמרנו "עיקר", כי "איסתא" כ"איסתא" לא עובדת לרווחת הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: בעקיפין היא יוצרת את רווחת הסטודנטים.
<גלעד ארדיטי: בגלל זה ביקשנו שזה יהיה בעיקרם, כי ברגע שאתם מקבעים את זה אז אתם עושים משהו שהוא גם לא הגיוני יחסית לפרופורציה של תקציב ההתאחדות.
<מירב ישראלי: זה קצת בעייתי באמת בהקשר הכולל כשאנחנו נותנים לארגונים יציגים, ואנחנו מחייבים תשלום לארגון יציג, שזה תשלום חובה, זה פתח.