GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אוקיי, מתקדמים.
<מירב ישראלי: "(ב) לעניין סעיף זה - "חברה משותפת" – חברה שבעלי המניות שלה הן מרבית הרשויות המקומיות.
<מירב ישראלי: "; "סוכן ביטוח" – כמשמעו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), תשמ"א-1981.
<מירב ישראלי: " על זה היתה לך הערה, חדוה?
<חדוה קולפניצקי: כן, אנחנו עדיין נרצה תיאום נוסח בכל הנוגע לחבות של הסוכנים.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת מה הבעיה עם הנוסח הזה.
<חדוה קולפניצקי: אנחנו פה מטילים על הסמשכ"ל בעצם לרכז המון - - -
<מירב ישראלי: לא, הורדנו את זה.
יעקב מרגי: אז את לא היית בדיון, הורדנו את זה.
<מירב ישראלי: הורדנו את זה, זה בדיוק העניין.
יעקב מרגי: זה הוויכוח שנשאר פתוח בין משרד המשפטים לבין הוועדה לבין החברה למשק וכלכלה.
יעקב מרגי: הרציונל של החוק היה שהקולקטיב ינוהל כקולקטיב, שתהיה אפשרות שהחברה למשק וכלכלה – באמצעות סוכן הביטוח שלה ינוהל הכול.
יעקב מרגי: בא משרד המשפטים ואומר: אנחנו מגבילים.
יעקב מרגי: אין לו בלעדיות.
<מירב ישראלי: אז החוק לא מתייחס באופן כללי לסוכנים מעבר לנושא העמלה.
<מירב ישראלי: יש רק את נושא העמלה, זהו.
<מירב ישראלי: כל שאר הנושאים זה לפי חוק שירותים פיננסיים (ביטוח), אין התייחסות מיוחדת.
יעקב מרגי: לא שינינו.
יעקב מרגי: טוב, סעיף 3.
<מירב ישראלי: "תיקון פקודת המועצות המקומיות 3.
<מירב ישראלי: בפקודת המועצות המקומיות, בסעיף 34א(א), אחרי "198א" יבוא "198ב" לפקודת העיריות.
<מירב ישראלי: " זו פשוט התאמה של השאיבה של ההוראה הזאת גם לגבי רשויות מקומיות שהן לא עיריות, על כלל הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: רבותי, אנחנו קראנו, אין שום תוספות, אין כלום.
יעקב מרגי: קראנו את החוק ככתבו וכלשונו, עם ההערות, נאמרו הערות לפרוטוקול.
יעקב מרגי: יש התייחסויות נוספות סביב השולחן?
<גרשון בינט: אני בכל זאת רוצה רק מילה אחת על הפערים בין הרצוי למצוי בכל מה שאמרת קודם שהם צריכים לרשום את התלמידים, כי עכשיו עולה לי תוך כדי שלא רק כאלה שהם קנאים או ווקף או דברים כאלה, אלא גם יש אולי קליטה ודברים כאלה שהם לא ברשומות והם כן חלק ממרשם האוכלוסין, צריכים שזה יבוא לידי ביטוי.
יעקב מרגי: ידידי המלומד והמכובד, השולחן הזה, אם היה לו פה – אוזניו כרויות, זה אני יודע – רק במגזר הבדואי בדרום יש כ-5,000 תלמידים שנעלמו מהרדאר, הם לא נמצאים בשום מסגרת וזה בניגוד לחוק.
<הדר אליהו: והם לא מבוטחים.
יעקב מרגי: עזבי על הביטוח, אני עונה לו על השאיפה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, החוק מגדיר: כך צריך לפעול, התפקיד שלנו הוא לשבת ולראות שאכן - - -
<גרשון בינט: שהם יהיו מבוטחים, על זה אני מדבר, אני לא נכנס - - -
יעקב מרגי: אני חושב שגב' מיכל מהשלטון המקומי אמרה את דבריה בצורה הכי ברורה, שכל רשות מקומית – אלא אם כן אתה מכיר רשות מקומית שיש לה על פי חוק איזה מעמד סטטוטורי אוטונומי מחוץ למדינת ישראל, אין כזאת, אז בוא.
<מירב ישראלי: מה שהיה צריך לעשות: במקום "נמצא מוסד אחר שבו הוא לא לומד" – "שבו הוא מתגורר".
<מירב ישראלי: למעשה זה מה שהיה צריך להיות בסעיף 6(ד1).
יעקב מרגי: לא, אל תכניסי פה עכשיו לוויכוח פילוסופי.
<מירב ישראלי: לא, אני רק אומרת שזה מה שהוא אומר.
יעקב מרגי: אני הבנתי ואני לא רוצה להיכנס לשם.
יעקב מרגי: גם ככה יש לנו ויכוח עם ראשי רשויות שמשלמים אגרות חוץ, לא משלמים, עכשיו תטיל עליו חובה – הוא גם לא לומד אצלו, גם לבטח אותו על מתקן של רשות אחרת?
יעקב מרגי: תיכנס פה לסעיפים חוקתיים שלא תצא מזה.
יעקב מרגי: מה לעשות, מי שבחר להיות במוכשר וכדו' לוקח לטוב ולרע את כל הצרות ואת כל הערכים המוספים.
יעקב מרגי: רבותי, אני מעמיד את החוק, כפי שהקראנו, כולו כמקשה אחת להצבעה.
יעקב מרגי: אני מודה לחבר הכנסת איציק שמולי, שהיה נוכח כל הדיון, ולכל האורחים.
יעקב מרגי: אנחנו נמשיך בהידברות.
יעקב מרגי: רבותי, להיכנס לשולחן עגול, אני אנסה בגזרה הפוליטית לפעול, להידבר בנושא הזה.
יעקב מרגי: אנחנו מיד נתחיל בכל מה שקשור בהליך הפרלמנטרי ונקדם את זה.
<זאב גולדבלט: ושוב – המון המון תודה לך.
<זאב גולדבלט: יש המון על מה.
יעקב מרגי: יום טוב, הישיבה נעולה.
מירב בן ארי: שלום לכולם, אני חברת הכנסת מירב בן ארי, אחליף את חבר הכנסת יעקב מרגי יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.
מירב בן ארי: היום 18 ביולי 2016, י"ב בתמוז תשע"ו.
מירב בן ארי: אנחנו מתחילים עם הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – ארגון סטודנטים ארצי יציג), התשע"ו–2015, של חברות וחברי הכנסת: שולי מועלם-רפאלי, מירב בן ארי, עליזה לביא, איציק שמולי, איתן כבל, יפעת שאשא ביטון, אברהם נגוסה וחבר הכנסת יואב קיש.
מירב בן ארי: קודם כול, חברת הכנסת שולי מועלם, רוצה להתייחס לחוק?
שולי מועלם-רפאלי: בעצם יש כבר היום את חוק זכויות הסטודנט, שבעצם לא מכיר ולא מתייחס לארגון כארגון יציג, וזאת המטרה של התיקון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: בפועל, זה כבר פועל ככה היום, אבל המטרה היא לקבע את זה, לעגן את זה בחקיקה, שארגון העל של הסטודנטים יוכר כארגון יציג שמייצג אותם גם מול המוסדות, גם בפורומים בין-לאומיים, גם במערכת הפנימית של משרד החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת היא בתמיכת משרד החינוך, בתמיכת המל"ג.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לגמרי שלסטודנטים יש זכות ייצוג.
שולי מועלם-רפאלי: נעשית עבודה טובה מאוד.
שולי מועלם-רפאלי: אני אקח את זה בהשאלה לנושא אחר שאנחנו עובדים עליו באופן אינטנסיבי למדי, לנושא של מניעת הטרדות מיניות באקדמיה – היא עבודה אינטנסיבית ביותר עם התאחדות הסטודנטים, גם בתוך המוסדות, גם בפיקוח שלהם על זה שבכל המוסדות יש מי שממונה על הנושא הזה.
שולי מועלם-רפאלי: כיוון שבחוק היום הם לא מעוגנים, המטרה של התיקון הזה היא לעגן את מה שקיים היום ונעשה בצורה טובה כבר בחוק.
מירב בן ארי: תודה רבה, חברת הכנסת מועלם.
מירב בן ארי: ארדיטי, אתה רוצה להתייחס?
<גלעד ארדיטי: אני חושב שחברת הכנסת נגעה בדברים.
<גלעד ארדיטי: אני חושב שבסופו של דבר קיים הלכה למעשה ארגון יציג.
מירב בן ארי: בפועל.
<גלעד ארדיטי: המדינה מכירה בו, המדינה עובדת מולו.
<גלעד ארדיטי: ובעצם העבודה הארוכה מאוד שהייתה פה עם משרד המשפטים ועם משרד החינוך ועם מל"ג ות"ת באה בעצם להצליח לייצר איזשהו רצף, איזשהו הגיון שמקבע בסופו של דבר את הדבר הזה, ככה שהיום זה התאחדות הסטודנטים, אבל בסופו של דבר זה ארגון יציג.
<גלעד ארדיטי: אם מחר בבוקר יהיה גוף אחר שייצג את רוב הסטודנטים בישראל הוא יהיה הארגון היציג בישראל.
<גלעד ארדיטי: ואני חושב עוד פעם – ועבדנו על זה באמת הרבה כדי לתת איזשהו שיווי משקל הגיוני בתוך כל הדברים האלה – שנעבור את השלב הזה שהארגון הזה הוא לא לגמרי ברור.
איתן ברושי: מי הדובר?
<גלעד ארדיטי: יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.
יוסף ג'בארין: איתן, בכל זאת, מה, גלעד, אתה לא מכיר את גלעד?
מירב בן ארי: חבר הכנסת ג'בארין, אתה רוצה להתייחס?
יוסף ג'בארין: רק רציתי לשאול את גלעד, הניסוח בסעיף (2) בתיקון, לגבי "גובה דמי הרווחה ייקבע בתיאום עם אגודת הסטודנטים במוסד".
יוסף ג'בארין: "בתיאום עם" – זה הנוסח המקובל או שזה קצת חלש יחסית?
<יעל טור כספא: בהתייעצות, לא בתיאום.
שולי מועלם-רפאלי: בהתייעצות בדרך כלל.
יוסף ג'בארין: לא, בהתייעצות זה לא יותר - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה עוד יותר חלש.
שולי מועלם-רפאלי: הייתי משאירה "בתיאום עם".
יוסף ג'בארין: זהו, עוד יותר חלש.
יוסף ג'בארין: חשבתי, אם אתם לא חושבים אפילו על "בהסכמת".
יוסף ג'בארין: הייתי חושב אפילו על "בהסכמת" או "באישור".
<גלעד ארדיטי: אסביר למה אני חושב שזה מספיק.
<גלעד ארדיטי: זה מספיק כי זה בעצם מנגנון על מנגנון.
<גלעד ארדיטי: אחד הדברים שראינו לאורך השנים זה שבעצם ועדת מלץ אמרה: אמור להיות איזון בין אגודת הסטודנטים המקומית לבין המוסד.
<גלעד ארדיטי: האיזון הזה הולך להישאר.
<גלעד ארדיטי: רק בעצם מלמעלה מגיע גם ות"ת יחד עם הארגון היציג ושם איזושהי מטריה של הגיון בתוך הדבר הזה.
איתן ברושי: כמה יושבים בארגון הזה?
<גלעד ארדיטי: איזה מהארגונים?
<גלעד ארדיטי: בהתאחדות?
איתן ברושי: בארגון הזה שאתה מדבר עליו.
שולי מועלם-רפאלי: בארגון הסטודנטים היציג?
איתן ברושי: מה ההרכב שלו ואיך הוא מתחלק בין פריפריה לבין מכללות אזוריות?
<גלעד ארדיטי: הוא מייצג בעצם את כל המוסדות - - -
איתן ברושי: תפרט טיפה.
<גלעד ארדיטי: הוא מייצג את כל 60 המוסדות.
איתן ברושי: כמה אנשים יושבים שם?
מירב בן ארי: שנייה, אבל תן לו לדבר.
<גלעד ארדיטי: יש היום 65 מוסדות להשכלה גבוהה בישראל שמוכרים על-ידי המל"ג, פלוס יש לנו כמה וכמה אגודות במכללות הטכנולוגיות, ובעצם לרוב המוסדות האלה יש מוסדות של - - -
שולי מועלם-רפאלי: יש ייצוג.
<גלעד ארדיטי: רסיסי מוסדות, בוא נגיד, שהם לא תמיד מצליחים להתאגד לסטודנטים, אבל לרוב המוחלט של המוסדות יש ייצוג של יושבי-הראש שלהם, והייצוג שלהם הוא במפתח לכמות הסטודנטים שהם מייצגים.
<גלעד ארדיטי: הייצוג של פריפריה, מרכז וכו' וכו' וכו', הוא ייצוג בדיוק כמו שהוא קורה של המוסדות עצמם.
איתן ברושי: לא הבנתי.
<גלעד ארדיטי: "בן-גוריון" היא פריפריה.
שולי מועלם-רפאלי: "בן-גוריון" היא פריפריה - - -
<גלעד ארדיטי: לפי המפה - - -
מירב בן ארי: ארדיטי, קודם כול, זה חוק שמצד אחד הוא חוק חשוב; מצד שני הוא חוק טכני שפשוט מגדיר את המצב הקיים בחקיקה.
שולי מועלם-רפאלי: בואו לא נרצה עכשיו לתקן על החוק הזה את כל התיקונים.
מירב בן ארי: חברת הכנסת מועלם, אל תדאגי.
איתן ברושי: תקשיבי, אני רוצה לשאול שאלה.
מירב בן ארי: ואני גם מעדכנת, חברת הכנסת מועלם, שזה לא חוזר לוועדת שרים, אלא זה ממשיך את הדרך שלו כמו כל חוק רגיל.
מירב בן ארי: אני מבקשת, כשאנחנו מתקדמים - - -
<איילת הוכמן: - - -
מירב בן ארי: שנייה, גברתי, לא להפריע לי.
יוסף ג'בארין: הפסיקו את גלעד באמצע.
מירב בן ארי: תאמין לי שהוא היה צריך את ההפסקה הזאת ממילא.
יוסף ג'בארין: השאלה לא של איתן.
יוסף ג'בארין: בכלל השאלה המקורית.
<גלעד ארדיטי: נקודת איזון טובה בהתייעצות.
יוסף ג'בארין: אתם חושבים ככה, לא "בהסכמת" או "באישור".
<גלעד ארדיטי: כן, כי יש כבר בהסכמת האגודה המקומית, וזה נותן בעצם עוד רובד, והוא לא מוגזם.
איתן ברושי: הולכים לקרוא את זה סעיף סעיף?
מירב בן ארי: ודאי.
מירב בן ארי: מל"ג, אתם רוצים להתייחס במשהו?
<יעל טור כספא: בעצם ההצעה הזו נמצאת כבר בדיונים בין המשרדים, אני חושבת כשנה וחצי.
<יעל טור כספא: הנושא הזה נבחן לעומק.
<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שיש בו באמת איזון שהוא מאוד חשוב – מצד אחד, באמת יש מעמד היום גם לנציגי סטודנטים במל"ג וגם בחקיקה אחרת וכדומה.
<יעל טור כספא: ואנחנו חושבים שבעצם צריך, א', להבטיח מנגנון אמיתי שמכיר בגוף כזה כגוף יציג, מבטיח שהוא באמת מייצג מעל מחצית מהסטודנטים בישראל.
<יעל טור כספא: מצד שני הוא גם מבטיח פיקוח על אותו גוף, את המטרות שלו, את השימוש בכספים; ומצד שלישי הוא גם מעגן את הנושא של שכר לימוד, ומתוך זה כמה תשלומים מועברים לאותו ארגון סטודנטים.
<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שהאיזונים שנקבעו בעצם בנוסח הזה שעבר באמת המון התייעצויות – משרד המשפטים, משרד החינוך - -
שולי מועלם-רפאלי: האוצר.
<יעל טור כספא: - - אנחנו, ההתאחדות, הוא בעצם ניסוח שמאזן בין כל הדברים שהיו חשובים לכולנו להבטיח.
<יעל טור כספא: ואנחנו חושבים שהנוסח כפי שהוא הוסכם הוא נוסח טוב.
איתן ברושי: אני רוצה לשאול, רק שנייה, מירב.
איתן ברושי: אם נאמר יש אוניברסיטה גדולה ומכללה קטנה, אז יש לכל אחד מהם נציג אחד?
<גלעד ארדיטי: כן.
<גלעד ארדיטי: אבל כל אחד מהם מיוצג בצורה אחרת.
<גלעד ארדיטי: לצורך העניין, ל"בן-גוריון" יש 20,000 סטודנטים - - -
איתן ברושי: ל"ספיר" 5,000.
<גלעד ארדיטי: ול"ספיר" 5,000.
<גלעד ארדיטי: אז "ספיר" ייוצג לפי חמישה מנדטים ו"בן-גוריון" ייצוג לפי 20 מנדטים.
איתן ברושי: ואת זכות ההצבעה של אותו נציג לפי מפתח אחר.
<גלעד ארדיטי: בדיוק.
<גלעד ארדיטי: לפי מפתח הסטודנטים שלו.
מירב בן ארי: הערות נוספות לפני שאנחנו מתחילים את ההקראה?
<שלי אלקיים: כמה ארגונים יש?
<שלי אלקיים: כמה ארגוני סטודנטים מיוצגים בתוך מל"ג?
מירב בן ארי: רגע, שנייה, גברתי, לא קיבלת זכות דיבור.
מירב בן ארי: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: קודם כול אני מברך.
איתן ברושי: כמי שהיה ראש מועצה ביזרעאל ומכללת עמק יזרעאל עברה בזמני, אני אומר שיש פה בעיה מסוימת – בות"ת למשל היה תמיד רוב לאוניברסיטאות הגדולות, והם דיכאו לא פעם את ההתפתחות של המכללות, כי נוצרה פה תחרות מסוימת.
איתן ברושי: עכשיו כשדנים בין מרכז לפריפריה, בין מרכזי ההשכלה לבין המכללות האזוריות, וההבדלים ידועים, יכולה להיות פה בעיה, שכאילו מובן מאליו שיש רוב קבוע למוסדות להשכלה גבוהה בערים הגדולות ובמקומות שיכולה להיות סתירה.
איתן ברושי: את זה שמירב תשמע.
<גלעד ארדיטי: אדוני, אתה מדבר על משהו יותר רחב מזה.
איתן ברושי: דקה, אני מסיים.
איתן ברושי: בסופו של דבר זה גוף יציג, והוא מטפל בשאלות של סטודנטים.
איתן ברושי: וכתוב פה, אני פעם ראשונה רואה את זה, שכל מי שמייצג כך וכך – בקיצור, אין פה מגבלה, כל אחד יכול להיות.
איתן ברושי: מצד שני, יש מראש רוב למרכזים הגדולים ולערים הגדולות.
איתן ברושי: יש ירושלים, תל-אביב, חיפה, במידה מסוימת גם באר-שבע, הם מראש מהווים את הרוב במוסד הזה.
מירב בן ארי: זוהי הדמוקרטיה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זאת המציאות במדינת ישראל.
<גלעד ארדיטי: א', אני מדבר כשכן שלך, אני גר בכפר החורש, אז אי-אפשר להאשים אותי באהבת מרכז.
איתן ברושי: לא, לא מאשים את אף אחד.
<גלעד ארדיטי: אתה בסוף מדבר על משהו אחר.
מירב בן ארי: ארדיטי, סליחה.
מירב בן ארי: אנחנו מתחילים בהקראה.
מירב בן ארי: הערות לגופו של עניין.
מירב בן ארי: גברתי, בבקשה.
<איילת הוכמן: אפשר גם אחר כך, אחרי הנוסח, אם תרצי.
<איילת הוכמן: רק רציתי להגיד קודם כול שהחלטת ועדת שרים, למיטב ידיעתי, היא שזה כן יחזור לוועדת שרים לפני הקריאה הראשונה.
מירב בן ארי: היועץ של שר החינוך, שהוא בעצם ראש המל"ג, יושב לצדך, תסתכלי מצד ימין שלך.
<עמית פרסיקו: אני פשוט אגיד.
<עמית פרסיקו: דיברנו עם ועדת שרים לחקיקה, עם גיל ברינגר, הם אמרו שככל שאין התנגדות בכל המשרדים שקיבלו את זכות ההסכמה, מיושרים על הנוסח, מיותר להביא את זה חזרה לוועדת שרים לחקיקה.
<עמית פרסיקו: ולכן, מבחינתנו מאחר שכולם מיושרים אפשר להביא את זה לקריאה.
מירב בן ארי: הוא אמר את זה.
שולי מועלם-רפאלי: ומבחינת מל"ג ות"ת אני מבינה שאפשר להתקדם עם זה גם לשנייה ושלישית.
מירב בן ארי: אפשר, אפשר.
מירב בן ארי: דיברה נציגת המל"ג.
<יעל טור כספא: הנוסח כפי שהוא מובא בפניכם מקובל עלינו.
מירב בן ארי: אמרה, שנה וחצי של התייעצויות.
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, בואו נביא את זה לסוף.
<איילת הוכמן: רק מבחינת הערות לנוסח, יש לנו כמה הערות, הן מקובלות עלינו, אבל נשמח - - -
מירב בן ארי: אפילו עוד לא התחלנו.
מירב בן ארי: בבקשה, גברתי תתחיל עם ההקראה.
<מירב ישראלי: אני לא מקריאה את נוסח הטרומית, אלא את הנוסח המתואם.
מירב בן ארי: החדש עם ההערות, הלבן.
<מירב ישראלי: היו לי הערות, ואני אעלה את השאלות ששאלתי את המשרדים תוך כדי, ושישיבו לנו לפרוטוקול.
<מירב ישראלי: בחוק זכויות הסטודנט" – אחרי ההגדרה ל"אגודת סטודנטים" – יש פה הרבה ענייני ניסוח, אני לא מתעכבת עליהם.
<מירב ישראלי: "תתווספנה ההגדרות הבאות: "ארגון סטודנטים ארצי יציג" – תאגיד שלא למטרות רווח" – למעשה זה צריך להיות "עמותה או חברה לתועלת הציבור בלבד", זה הוסכם.
מירב בן ארי: עמותה או חל"צ את מתכוונת?
<מירב ישראלי: כן, זה בדיוק בהמשך, אז שתהיה התאמה בנוסח.
<מירב ישראלי: "אשר למעלה ממחצית אגודות הסטודנטים במוסדות המפורטים בסעיפים (1) עד (4) להגדרה "מוסד"" – שזה בחוק זכויות הסטודנט, זה למעשה המוסדות להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: שהן כפופות למל"ג.
מירב בן ארי: הרי לא כל המוסדות להשכלה גבוהה בארץ, אלא רק אלה.
<יעל טור כספא: לא, זה כל המוסדות להשכלה גבוהה בארץ שכפופים למל"ג.
שולי מועלם-רפאלי: שכפופים למל"ג.
<מירב ישראלי: לא מוסדות על-תיכוניים שהם לא אקדמיים, בעצם.
<מירב ישראלי: "הן חברות או בעלות מניות בו, לפי העניין, ובלבד שאגודות אלה מייצגות למעלה ממחצית הסטודנטים הלומדים במוסדות המפורטים בסעיפים (1) עד (4) להגדרה "מוסד", והעומד בהוראות פרק ד'1 בחוק", זה התיקון שנעשה כאן.
<מירב ישראלי: בחוק זה ארגון יציג.
<מירב ישראלי: אני רק אומרת שכפי שנאמר על-ידי יעל, הסיפה אומר שלא מספיק שמעל מחצית מהאגודות, אלא גם מחצית מהסטודנטים בארץ צריכים להיות חברים בזה.
<מירב ישראלי: אז פשוט נבהיר את זה בצורה ברורה בהגדרה.
איתן ברושי: מחצית מהסטודנטים בארץ?
<מירב ישראלי: בארץ, כן.
מירב בן ארי: מחצית מהסטודנטים בארץ - - -
<מירב ישראלי: צריכים להיות, אחרת הוא לא יכול להיות יציג.
<גלעד ארדיטי: לא בהכרח.
<גלעד ארדיטי: זה בדיוק מצטרף למה שאמרת.
<גלעד ארדיטי: כל האוניברסיטאות לבד לא יכולות להגיד: אנחנו לא סופרים את המכללות, כי המכללות מבחינת כמות הסטודנטים הם יותר.
שולי מועלם-רפאלי: זה האיזון שאנחנו כל הזמן מדברים עליו.
איתן ברושי: עוד פעם.
<גלעד ארדיטי: אתה יוצר פה איזון בין כמות המוסדות לבין כמות הסטודנטים, ואז אתה יוצר איזשהו איזון בין האוניברסיטאות למכללות.
<מירב ישראלי: תמשיכי.
<מירב ישראלי: נבהיר בנוסח למען הסר כל ספק שמדובר בשני תנאים מצטברים – גם רוב אגודות, גם רוב סטודנטים.
<מירב ישראלי: זה חשוב לצורך הייצוג.
שולי מועלם-רפאלי: כן, ברור.
<מירב ישראלי: "תשלומים נלווים לשכר הלימוד – כל תשלומי הסטודנטים שאינם בגין הוראה אקדמית ושהם בנוסף לשכר הלימוד ודמי הרישום, לרבות דמי רווחה ודמי אבטחה", לא צריך עוד פעם "במוסדות", אבל נראה איך לעשות את זה.
<מירב ישראלי: זה רק הגדרה.
<מירב ישראלי: עכשיו נראה מה ההוראה האופרטיבית ביחס לזה, שזה הוספת סעיף 10א – "תשלומים נלווים לשכר הלימוד – המועצה להשכלה גבוהה תקבע כללים בהתייעצות עם הארגון היציג, ולאחר התייעצות עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם, בדבר גביית תשלומים נלווים משכר הלימוד במוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם.
<מירב ישראלי: " כאן מדובר, כפי שאתם רואים, רק על המוסדות המתוקצבים, לא על מוסדות פרטיים.
מירב בן ארי: כי הם כפופים למל"ג.
<מירב ישראלי: בעצם מדובר – הייתה לי איזו שיחה קודם – זה משהו שלא קשור רק לארגון היציג, זה נושא יותר רחב.
שולי מועלם-רפאלי: זה עניין עקרוני יותר.
<מירב ישראלי: אלו תשלומים שגובים מהסטודנטים בכלל המוסדות המתוקצבים, גם בכאלה שאולי האגודות שלהם לא חברות בארגון היציג.
<מירב ישראלי: לכן יש גם התייעצות עם כלל המוסדות המתוקצבים ולא רק עם הארגון היציג.
<מירב ישראלי: זאת בעצם הוראה הרבה יותר רחבה, ולגבי תשלומים גם שלא נוגעים לארגון היציג בהכרח או לאגודות הסטודנטים.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שגלעד הסביר.
<ניר חיים ויינר: בעצם רואים את ההבדל בין הארגון וכל הנושא הזה שעוסק רק באותם מוסדות שכפופים למל"ג.
<ניר חיים ויינר: אבל דווקא בסעיפים שעוסקים בגבייה הסייג הזה שרק המוסדות שכפופים למל"ג לא מופיע.
<ניר חיים ויינר: כלומר, אם כתוב "עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם", זה הרבה יותר מעבר למוסדות שהם רק אקדמאים.
<מירב ישראלי: אבל בהגדרה – לכן אמרתי את זה – תסתכל בהגדרה של תשלומים נלווים, אמרתי שצריך לנסח את זה אחרת, זה בדיוק מה שאמרתי.
<ניר חיים ויינר: אני פשוט אומר שאם נשאר פה עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם, זה כולל גם מכללות טכנולוגיות.
<מירב ישראלי: שוב, מכללות שהן אקדמיות או רק של מל"ג?
מירב בן ארי: הטכנולוגי לא כפוף למל"ג, אלא כפוף למועצה שם.
<מירב ישראלי: לכן תחזור רגע להגדרה של תשלומים נלווים.
<ניר חיים ויינר: אני רואה את ההגדרה של תשלומים נלווים.
<ניר חיים ויינר: אבל פה כתוב שזה יהיה במוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם.
<מירב ישראלי: אבל כשנכנסים ל-(1) עד (4) בזכויות הסטודנט.
<ניר חיים ויינר: אין בעיה, אני רק רוצה שזה גם כן יובהר.
<יעל טור כספא: זה עניין ניסוחי.
<מירב ישראלי: זה מה שאמרתי.
שולי מועלם-רפאלי: אבל היועצת המשפטית אמרה מראש שצריך לנסח את זה.
מירב בן ארי: ניר, ההערה במקום.
שולי מועלם-רפאלי: היא הערה חשובה.
<מירב ישראלי: בעצם, מה שאתה אומר, צריך לוודא שזה רק על המוסדות להשכלה גבוהה.
<ניר חיים ויינר: גם כאן וגם – אני כבר אחסוך את ההערה שלי לגבי סעיף 21ז – כמו שעכשיו, גם לגבי 0.1% משכר לימוד.
<חן אבישר: אחרי המילה "במוסדות" צריך להגיד "(1) עד (4), שהמדינה משתתפת בתקציבם".
<מירב ישראלי: שוב, כל הנושא של ארגון יציג חל - - -
<ניר חיים ויינר: אין בעיה, פשוט לאורך כל הצעת החוק מתמודדים המוסדות שמפורטים בסעיפים (1) עד (4), ואיכשהו בגבייה פתאום נעלם (1) עד (4).
<ניר חיים ויינר: אנחנו רק רוצים לוודא.
שולי מועלם-רפאלי: שכחו את זה, אז לחזק את זה.
שולי מועלם-רפאלי: צודק.
<מירב ישראלי: זה פשוט עניין של ניסוח.
מירב בן ארי: ננסח את זה אחרת.
<מירב ישראלי: אני רושמת לי לכל האורך.
<חן אבישר: זה לא נעלם, זה פשוט מופיע בהגדרה.
<מירב ישראלי: אני יודעת.
שולי מועלם-רפאלי: הוא רוצה שיהיה ברור.
<מירב ישראלי: צריך שתהיה התאמה בין ההגדרה להערות האופרטיביות, וזה נכון.
<מירב ישראלי: אני רוצה לראות אם יש פה איזה הערות נוספות.
<מירב ישראלי: פרק ד'1 – בחוק העיקרי אחרי פרק ד' – "אגודת הסטודנטים במוסד, יבוא פרק ד'1: ארגון הסטודנטים הארצי היציג".
<מירב ישראלי: שוב, הניסוח הוא לא ניסוח של חקיקה, אנחנו ננסח את זה.
<מירב ישראלי: "סעיף 21א – הכרה כארגון יציג – עמותה או חברה לתועלת הציבור המעוניינת להיות מוכרת כארגון יציג, (בסעיף זה- "התאגיד המבקש הכרה") תהיה רשאית להגיש בקשה להכרה כארגון יציג, ותעביר למועצה להשכלה גבוהה נתונים אודות אגודות הסטודנטים החברות בה או בעלות המניות בה לפי העניין, במהלך חודש ינואר אחת לשנה; לא יוכר אלא ארגון ארצי יציג אחד בזמן נתון.
<מירב ישראלי: ארגון יציג יכלול בכל זמן נתון אגודת סטודנטים אחת בלבד ממוסד לימודים נתון.
<מירב ישראלי: האמור יעוגן בתקנון הארגון היציג.
<מירב ישראלי: כי חברות זה בעמותה ובעלות מניות זה בחברה לתועלת הציבור.
מירב בן ארי: אה, בחל"צ.
<מירב ישראלי: לכן זה לפי העניין.
מירב בן ארי: הערות לסעיף הזה.
איתן ברושי: מירב, אם יש אגודת סטודנטים באיזה מקום, אז היא צריכה לקבל החלטה שהיא רוצה להיכנס?
<מירב ישראלי: כן, נכון.
איתן ברושי: ואז היא צריכה לעשות עוד מבנה ארגוני?
<מירב ישראלי: האגודה עצמה?
<מירב ישראלי: היא פשוט הופכת או לחברה בעמותה או בעלת מניה בחברה לתועלת הציבור.
איתן ברושי: ההחלטה היא בידי אותה אגודת סטודנטים שמתחלפת כל שנה?
איתן ברושי: אז כל שנה צריך להחליט מחדש?
<גלעד ארדיטי: לכן כל שנה מחדש צריך להגיש בקשה למל"ג.
מירב בן ארי: להגיש את הבקשה מחדש.
מירב בן ארי: למה צריך כל שנה?
מירב בן ארי: למה אי-אפשר פעם בשנתיים?
איתן ברושי: זה נראה לי תמוה.
<גלעד ארדיטי: זה תהליך טבעי.
מירב בן ארי: לא קריטי לי.
איתן ברושי: הם לא יעמדו בזה.
מירב בן ארי: אפשר לעמוד בזה.
מירב בן ארי: עומדים בזה כבר היום.
<יעל טור כספא: חידדנו את זה, שהרי יש שני תנאים מצטברים – מעל מחצית אגודות ומעל מחצית הסטודנטים.
<יעל טור כספא: אז צריך גם נתונים אודות מספר הסטודנטים החברים באגודות.
מירב בן ארי: כל שנה.
<עומר שכטר: רק שאלה.
<עומר שכטר: פה אנחנו מדברים על חודש ינואר מבחינת האגודות, ובעמוד הבא ב-21ד אנחנו מדברים על חודש מאי.
<עומר שכטר: אנחנו רוצים שתהיה ההתאמה.
מירב בן ארי: תרשום לך את זה, כשנגיע לשם תעירו את זה.
מירב בן ארי: כן, חבר הכנסת חנין.
דב חנין: גברתי יושבת-הראש, תודה.
דב חנין: שאלתי, מדוע לא לאמץ לכאן את מה שקיים בנושא ארגוני עובדים?
דב חנין: הרי, למשל, ההסתדרות הכללית של העובדים לא צריכה בכל שנה לבקש מחדש הכרה כארגון יציג.
דב חנין: יש ארגון יציג, הוא נשאר ארגון יציג עד אשר מתעוררת שאלה.
דב חנין: אולי תתעורר שאלה, אולי מישהו יבוא בטענה שהיא לא ארגון יציג, אז אפשר לפנות.
דב חנין: אבל אני חושב שהפרוצדורה הזו שבה בכל שנה צריך מחדש לפנות ולבקש הכרה היא מיותרת לגמרי.
דב חנין: אפשר לחשוב שהתאחדות הסטודנטים - - -
<שלי אלקיים: להפך.
מירב בן ארי: ששש, סליחה, יש פה שאלה, היא שאלה ראויה.
מירב בן ארי: תסבירו למה כל שנה הם צריכים להעביר.
<מירב ישראלי: נראה לי שאולי צריך להפריד בין הליך ההכרה, שהוא יכול להיות - -
איתן ברושי: חד-פעמי.
<מירב ישראלי: - - פעם אחת.
<מירב ישראלי: לא צריך כל פעם לעשות את כל הפרוצדורה, לבין העברת נתונים כל שנה כדי שתבדקו שאכן היציגות היא - - -
שולי מועלם-רפאלי: היציגות נשמרת באופן היחסי שלה.
דב חנין: זה פתרון מצוין.
איתן ברושי: זה משהו אחר.
<יעל טור כספא: להבדיל ממקומות עבודה במוסדות להשכלה גבוהה.
<יעל טור כספא: בעצם, כל שנה יש מחזור שלם של סטודנטים - - -
מירב בן ארי: היא דיברה על העברת הנתונים.
מירב בן ארי: כל שנה יעבירו את הנתונים.
איתן ברושי: של המפתחות.
מירב בן ארי: תנו לי רגע שאסביר את זה, כי כבר שאלתי את זה לפני, ודב חנין עוד יותר חיזק את זה.
מירב בן ארי: אפשר להעביר את הנתונים, אפשר ומחויב, נחייב בחקיקה להעביר את הנתונים כל שנה.
מירב בן ארי: אבל התהליך הזה של הרישום, יכול להיות שאפשר להגדיר אותו לכמה שנים.
מירב בן ארי: תשמעו, עושים את זה כבר בבתי-ספר, אתן לך דוגמה, שגם שם משתנה מספר הילדים.
איתן ברושי: עד שלא מבקשים להפסיק.
מירב בן ארי: פעם בחמש שנים צריך להגיש את האישור.
מירב בן ארי: זה אישור אחר.
מירב בן ארי: אני רק אומרת שאולי אפשר - - -
<יעל טור כספא: אבל זה נורא טכני.
<יעל טור כספא: הם מגישים נתונים והמנכ"ל בודק האם זה מעל מחצית, ואומר: כן, אני מכיר.
<יעל טור כספא: לא, אני לא מכיר.
איתן ברושי: אלו שני דברים שונים.
<מירב ישראלי: כן, אבל אם זה התעכב אצלו אז בעצם יכול להיות מצב שהם כבר לא ארגון יציג.
<מירב ישראלי: את מבינה שהארגון – חבל.
מירב בן ארי: מה עושים בזמן עד שהם מעבירים?
<מירב ישראלי: בעיקרון מה שצריך להיות זה שבעצם הארגון יוכר, הוא יעביר נתונים כל שנה.
<מירב ישראלי: אם אתם רואים שיש - - -
שולי מועלם-רפאלי: שמשהו השתנה.
<מירב ישראלי: נבדוק שהפער אכן בין הגשת הנתונים להכרעה או הבדיקה שלכם תהיה כמה חודשים, נגיד מאיזה תאריך, ואפשר לקבוע באמת איזה זמן כזה של כמה שנים שלא תהיה הכרה לנצח, אלא באמת הכרה מתחדשת.
מירב בן ארי: את חושבת שהיא צריכה להתייעץ?
<יעל טור כספא: לא אכפת לי לבחון את זה.
<יעל טור כספא: אם אני זוכרת נכון, אני לא יודעת, לא כל נציגי משרד המשפטים פה, אני חושבת שהיו על זה המון דיונים.
מירב בן ארי: איילת ממשרד המשפטים.
<יעל טור כספא: אולי נבדוק את זה מול משרד המשפטים.
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה לשמוע את הדעה שלה.
<איילת הוכמן: חלי לפחות אומרת שלא זכור לה דבר כזה.
<יעל טור כספא: זה היה לפני חלי, זה היה כשיעקב פרידברג טיפל בזה.
<איילת הוכמן: נבדוק.
<איילת הוכמן: מי שטיפל בזה - - -
מירב בן ארי: אני רוצה שתבדקו את העניין הזה.
מירב בן ארי: גם ככה לקראת שנייה ושלישית אנחנו נעשה - - -
שולי מועלם-רפאלי: שנייה ושלישית יעברו בסוף המושב הזה, חברים, אז אנחנו צריכים להתכנס בשבוע הזה לנוסח מוסכם עם כל הבירורים, כל התיקונים.
מירב בן ארי: לתיקונים, תדברו ביניכם.
שולי מועלם-רפאלי: כי זאת השאיפה.
שולי מועלם-רפאלי: חבל לגרור את הזמן הזה לעוד שנה אקדמית.
<יעל טור כספא: מה אתם מציעים?
<יעל טור כספא: שזה יהיה - - -
<מירב ישראלי: תחליטו כמה שנים הגיוני.
מירב בן ארי: אני חושבת שזה צריך להיות פעם בשלוש שנים.
<שלי אלקיים: למה?
<אייל רק: העניין הוא שזה לא דומה.
<שלי אלקיים: ממש לא.
<אייל רק: היינו גם שותפים לדיונים, והמטרה הייתה שעד שהתאחדות הסטודנטים והאגודות משתנות כל שנה, אז לעבור את ההליך הפורמלי הזה מול מנכ"ל מל"ג ות"ת, שזה ממש ברמה הכי פורמלית והפשוטה, אין עיכוב.
איתן ברושי: מה משתנה כל שנה?
<אייל רק: לא מדובר באיזו בקשה שצריך להציג.
<מירב ישראלי: אז תשקלו את זה.
<אייל רק: נשקול את זה.
<אייל רק: אני רק אומר שזה היה השיקול גם קודם לכן, ודובר יחד עם התאחדות הסטודנטים שזה ההליך המתאים.
מירב בן ארי: על זה לא נעכב את החוק, אדוני.
מירב בן ארי: לא נעכב.
מירב בן ארי: כן נרצה לשמוע חוות דעת.
מירב בן ארי: ארדיטי, רצית להוסיף משהו?
<גלעד ארדיטי: אני חושב שנעמוד ככה או ככה.
מירב בן ארי: גם אנחנו.
מירב בן ארי: בואו נמשיך.
מירב בן ארי: אין תהליך של ביטול.
<יעל טור כספא: זה היה נראה לנו הרבה יותר טכני לקבל נתונים, להגיד כן או לא, וזהו.
שולי מועלם-רפאלי: נתונים, ולאשר אותם.
<יעל טור כספא: אפשר להגיד שהמנכ"ל חייב לקבל החלטה רק לתאריך מסוים או משהו כזה.
<גלעד ארדיטי: אני חושב שזה יכול להישאר פעם בשנה.
איתן ברושי: זה לא נכון.
<מירב ישראלי: אגיד לך מה העניין, העניין הוא שאם תחליטו שהוא כבר לא הארגון היציג, ואף אחד אחר עוד לא ביקש הכרה, אז ייווצר מצב שבו אין ארגון יציג.
שולי מועלם-רפאלי: ארגון רפאים.