GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דגנית בן דב: וכשאנחנו יודעים שיש כלבייה המועדת לפורענות, ושוב, גם אם היא כלבייה עירונית וגם אם היא כלבייה פרטית שמתפקדת כעירונית, התכיפות של הביקורות גדלה.
<נירית צפורי-ברקי: חשוב לי רק לציין, נירית, הסגנית של דגנית, שבבית שאן, לעומת כל מה שנאמר על כלביות אחרות, על הסגירה של הכלבייה, המכתב שהם קיבלו ב-28 בחודש, זה אחרי ביקורות שלנו ואחרי פגישה עם ראש העיר - - -
<דגנית בן דב: פגישות.
<נירית צפורי-ברקי: הפגישה האחרונה עם ראש העיר לפני מספר חודשים ועוד לפני איזה שהוא פיצוץ תקשורתי או עניין פייסבוקי.
<נירית צפורי-ברקי: גם העניין של הגופות היה אחר כך.
<נירית צפורי-ברקי: זאת אומרת כן יש לפחות פעמיים בשנה בכל כלבייה, עם כלביות אחרות.
<נירית צפורי-ברקי: זה לא שאנחנו מחכים לאיזה שהוא משהו תקשורתי שבעקבותיו אנחנו פועלים.
איציק שמולי: אני רוצה להבין אבל את העניין.
איציק שמולי: נוהל הכלביות חל באופן חד משמעי על הכלביות הפרטיות, או שזה נתון לפרשנות?
<נירית צפורי-ברקי: לא, חל באופן - - -
<דגנית בן דב: רגע, אני אבהיר.
<דגנית בן דב: כדי שכלבייה תורשה לעבוד ככלבייה שקולטת עבור העירייה כלבים משוטטים שנתפסים מכוח הסמכות הסטטוטורית שיש לרשות המקומית לתפוס כלבים, היא חייבת לעמוד בדרישות של אותו נוהל.
<דגנית בן דב: זה שיש כלביות, גם כלביות עירוניות, כאמור וגם כלביות פרטיות שלא עומדות, זה נכון, אבל היכולת שלנו לאכוף מול רשות מקומית, היא די מאד מוגבלת.
איציק שמולי: אז אולי הגיע הזמן, דגנית, אני שואל, אם יש מקומות שבהם הרגולציה לא עובדת מול השוק הפרטי והנוהל, דרגת העליונות של החקיקה זה נוהל, אולי הגיע הזמן לעלות מדרגה נוספת, לרמה של תקנות או אפילו חקיקה ראשית, כולל החמרה של הסנקציה שמופעלת מול אותם בעלי כלביות.
איציק שמולי: אני חושב שמי שלוקח על עצמו את העיסוק בתחום של בעלי חיים וזה מופיע בחוק צער בעלי חיים, זה מופיע בחוק.
איציק שמולי: יש סעיף בחוק שאומר שבן אדם שהתעלל או הזניח או פגע במפגיע בבעל חיים, ובתמונות - שאני חייב להגיד לך, הצוות שלי הסתובב בשבועיים וחצי האחרונים, הוא נכנס לשלוש כלביות פרטיות, והתמונות שאתם תראו פה הן מזעזעות.
איציק שמולי: זה המצב בתוך הכלביות הפרטיות.
איציק שמולי: אני רוצה שעד סוף המצגת אתם תגידו לי מה אתם מתכוונים לעשות.
איציק שמולי: כי ברור שהמצב היום לא עובד.
איציק שמולי: פשוט לא עובד.
איציק שמולי: כן, בבקשה, תפעילו את המצגת בבקשה.
<דגנית בן דב: רק להבהיר משהו מבחינת חקיקה.
<דגנית בן דב: חקיקה יש ויש מספיק.
<דגנית בן דב: אנחנו מדברים פה על נוהל כדי שכלבייה תוכר ככלביית רשות.
<דגנית בן דב: התקנות והחקיקה, בדגש על חוק ותקנות צער בעלי חיים, תקנות צער בעלי חיים, החזקה שלא לצרכים חקלאיים, חלות על כל אחת מהמסגרות האלה באשר הן, בלי קשר אם זה שוק פרטי או לא שוק פרטי.
איציק שמולי: נכון, אני מסכים.
<דגנית בן דב: ואולי נירית תמשיך, כי נירית יותר מעורבת בחלק של האכיפה.
<דגנית בן דב: בפועל יש אכיפה ונפתחה חקירה.
<דגנית בן דב: נפתחו חקירות וזו לא הכלבייה היחידה שנפתחה חקירה לגביה.
איציק שמולי: אני יכול להביא שלל דוגמאות לחקיקה שאותה מקדמת הממשלה.
איציק שמולי: למשל, להבדיל אלף אלפי הבדלות בתחום של ניצולי השואה, עם שכר הטרחה המופקע שלפעמים גובים עורכי הדין.
איציק שמולי: אתם רואים איך סגן שר האוצר בהתמדה ובנחישות, בכל פעם שההסדר הנוכחי לא עובד, רמת החקיקה עולה.
איציק שמולי: בהתחלה זה היה תקנות ואחרי זה זה עבר לחקיקת משנה.
איציק שמולי: בהתחלה זה היה קנס, והיום בהצעת החוק הממשלתית מדברים כבר על עבירה פלילית.
איציק שמולי: זאת אומרת שהממשלה צריכה, ואני אסביר לך מה פלילי - - -
<דגנית בן דב: לא, אני אומרת שזו עבירה פלילית.
<דגנית בן דב: זו גם עכשיו עבירה פלילית תנאי ההחזקה שם, לטעמי.
איציק שמולי: אבל דגנית, אי אפשר להתעלם מן העובדה שבסוף, בתמונות האלו רואים מצב נתון קיים, שבסופו של דבר אי אפשר להגיד שרגולציה פה עובדת.
איציק שמולי: תריצו בבקשה את המצגת, ואחרי זה אתן תוכלו להתייחס.
<נירית צפורי-ברקי: אם אפשר גם לומר מאיפה התמונות, בבקשה.
איציק שמולי: אני לא יכו להגיד מאיפה התמונות, כי ברור לך מה תהיה ההשלכה של זה.
איציק שמולי: תסמכי עלי ש - - -
<דגנית בן דב: מההיכרות שלנו, חלק מהתמונות האלה הן בכלביות פרטיות שהן - - -
<נירית צפורי-ברקי: אני מכירה את המקום הזה, אבל אני לא מכירה את ה - - - הסגר.
איציק שמולי: אז מי שמכיר את המקום, מכיר.
איציק שמולי: מוצגת מצגת
איציק שמולי: תסתכלו באיזה תנאים חיים בעלי החיים.
<דגנית בן דב: זו עמותה, זו לא תחנת הסגר.
<דגנית בן דב: זו כלבייה של עמותה.
<דגנית בן דב: והבעיות קיימות בכל המגזרים.
<נירית צפורי-ברקי: זו כלבייה של עמותה שאנחנו אוכפים שם.
איציק שמולי: אבל תסתכלי.
איציק שמולי: תעצרי את התמונה הזאת.
<נירית צפורי-ברקי: אני מכירה את זה.
איציק שמולי: אני בטוח שאת מכירה את זה.
<נירית צפורי-ברקי: לפני כמה חודשים העברנו משם 58 כלבים ואנחנו אוכפים במקום הזה.
<נירית צפורי-ברקי: אני - - -
איציק שמולי: נירית, על הכיפאק.
איציק שמולי: אז איך לפני שבועיים הצוות שלי נכנס לכלבייה ומצלם בתוך התאים ולא בתא אחד ולא בשניים, חולדות, בתוך התאים, כשהכלבים - - -
<נירית צפורי-ברקי: כי בית המשפט לא נתן לנו לתפוס - - -
איציק שמולי: שהכלבים אוכלים את החולדות.
<נירית צפורי-ברקי: אז בואו תדברו איתנו ואני אסביר לך בדיוק איך ולמה הקושי שלנו, כי בית המשפט לא נתן לנו לתפוס את המקום בפעילות משותפת עם תנו לחיות לחיות, כשהוקצו לשם מיליון שקלים, ובית המשפט פשוט הוציא אותנו החוצה.
<נירית צפורי-ברקי: אני אגיד לך את כל הפטרים.
<דגנית בן דב: ופנייה לעמותות וקרדיט מפה ועד להודעה חדשה לתנו לחיות לחיות, תעזרו לנו ותקלטו כלבים שמוצאים משם.
<דגנית בן דב: הוצאו כל הכלבים שאפשר היה למצוא להם מקום בעמותה אחרת, ושוב, בעיקר תנו לחיות לחיות.
איציק שמולי: זה מצוין, אבל אם - - -
<דגנית בן דב: להשמיד את הכלבים זה קל, אף אחד מאיתנו לא רוצה לעשות את זה.
איציק שמולי: אני בטוח שאת לא רוצה להשמיד את הכלבים, אבל אני לא בטוח שעמדת הממשלה צריכה להישען על טוב ליבם של תנו לחיות לחיות.
<דגנית בן דב: נכון, אני מסכימה איתך לחלוטין.
<נירית צפורי-ברקי: אבל זה לא טוב ליבם, אנחנו שמנו-.
<נירית צפורי-ברקי: טוב.
<דגנית בן דב: גם אנחנו מימנו חלק מהדברים, אבל האכיפה היא בהובלה שלנו, אבל לכלבים האלה אין פתרון.
<דגנית בן דב: אם קמה נדבנית קנדית והיא מוכנה לקלוט את הכלבים האלה, גם היא תבורך, אבל חשוב לי להדגיש פה כן נקודה.
איציק שמולי: דגנית בן דב, את חיה בשלום עם המצב במקום הזה?
<דגנית בן דב: לחלוטין לא.
<נירית צפורי-ברקי: אבל זה לא - - -
איציק שמולי: את מסכימה איתי שזה לא יכול להישאר?
<נירית צפורי-ברקי: אבל הנוהל לא חל עליהם.
איציק שמולי: אז אוקיי, אז תגידו מה צריך לעשות כדי שזה יחול עליהם.
<נירית צפורי-ברקי: אני אומר לך מה צריך לעשות.
איציק שמולי: איך בן אדם כזה יכול להפעיל כלבייה בניגוד לחוק צער בעלי חיים?
<נירית צפורי-ברקי: אז אני אסביר לך למה אנחנו גם חיכינו עם האכיפה.
<נירית צפורי-ברקי: אנחנו חיכינו עם האכיפה, כי אנחנו פנינו לבית המשפט עם לא מעט אנשים כאלה וביקשנו שהם יפסיקו לגדל בעלי חיים.
<נירית צפורי-ברקי: לא היה כזה.
<נירית צפורי-ברקי: בדצמבר עשינו שינוי חקיקה, שאחד הסעיפים של הענישה זה שבית המשפט יפסוק שאסור לבן אדם לגדל בעלי חיים או להגביל אותו למספר של בעלי חיים.
<נירית צפורי-ברקי: אם האישה הזו זו האופציה היחידה שלנו, אין לנו.
<נירית צפורי-ברקי: אם אנחנו ניקח 300, למחרת היא תביא 200.
<דגנית בן דב: וזה כבר נעשה בעבר וזה קרה.
<נירית צפורי-ברקי: וזה כבר נעשה איתה ואנחנו פועלים שם וברגע שהיה לנו בדצמבר את שינוי החקיקה, אנחנו כן עושים שם אכיפה ואנחנו כן בקשר עם - - - שעושה שם, ואנחנו כן החרמנו ואנחנו כן בקשר.
<נירית צפורי-ברקי: אז להראות תמונות כאלה ולהגיד הנוהל של הכלביות לא חלה עליה, החוק חל עליה.
<נירית צפורי-ברקי: אנחנו גייסנו גם ממקורות ממשלתיים חצי מיליון שקלים בשביל להשתלט על המקום של לקחת את הכלבים ובסופו של יום לשים שם מנעול ובית המשפט לא אישר לנו.
<נירית צפורי-ברקי: אני מוכנה להעביר לך את כל המסמכים.
<נירית צפורי-ברקי: אני לא חיה עם זה בשלום.
איציק שמולי: והמצב ב-13 הכלביות האחרות הוא לא מצב דומה?
<נירית צפורי-ברקי: לא.
<דגנית בן דב: ממש לא.
<נירית צפורי-ברקי: ממש לא.
<נירית צפורי-ברקי: אני מוכנה מחר בבוקר לנסוע איתך אחת אחת, בלי, שתשמעו אותי לא מחר בבוקר, מתי שאתה רוצה.
<נירית צפורי-ברקי: שוב, יש לנו פה איזה שהוא-.
<נירית צפורי-ברקי: אנחנו לא חושבים שכלביות פרטיות זה דבר שצריך להיות.
<נירית צפורי-ברקי: אנחנו היום עם התקציב גם שלנו בתור משרד ממשלתי, עם החלטת ממשלה, יכולים לתמוך ומתכוונים לתמוך כבר השנה בשני מיליון שקלים בכלביות, רוצים עד, אמרנו פה, עד שנת 2019, לסגור את כל הכלביות הפרטיות.
<נירית צפורי-ברקי: אני שוחחתי גם עם ד"ר רפאלוביץ על זה, לנסות לעשות איזה שהוא מיפוי, לראות איפה לבנות כלביות אזוריות רשותיות שיחליפו אותן.
<נירית צפורי-ברקי: היום יש לנו גם את התקציב לתמוך בזה, אבל זה עניין של תהליך.
<נירית צפורי-ברקי: זה עניין של היתרי בנייה, אבל התמונות האלה זה לא מכלביות הסגר, כי הן היו נסגרות בדיוק באותו רגע.
איציק שמולי: כן, בבקשה, תמשיכו.
איציק שמולי: אין לך מה לפנות ליעל, כי זה לא מיעל.
איציק שמולי: זה מהצוות שלי.
<יעל ארקין: לא, לא, זה לא אני.
<יעל ארקין: רק ביקשו ממני להעלות את זה.
<נירית צפורי-ברקי: לא, אין בעיה.
<נירית צפורי-ברקי: מוצגת מצגת
איציק שמולי: תנו לחיות לחיות, בבקשה.
<יעל ארקין: גם צריך חושך, אם אפשר להמשיך את הרומנטיקה.
<יעל ארקין: יום האישה היום.
<יעל ארקין: שלום לכולם.
<יעל ארקין: זה לא פועל.
איציק שמולי: כן, מי שרוצה להתייחס בינתיים.
איציק שמולי: אתה רצית לדבר, תציג את עצמך.
<רפאל חמו: שלום.
<רפאל חמו: רפי חמו, אני מנהל התברואה ורישוי עסקים בעיריית בית שאן.
<רפאל חמו: לגבי הכלבייה בבית שאן, היא נראית הרבה הרבה יותר טוב מאשר מה שהתמונות האלה מראות.
<רפאל חמו: בהרבה יותר טוב, עם ריצוף, עם תאים מסודרים - - -
איציק שמולי: כולל בור המוות מאחורה?
<רפאל חמו: בור המוות זה שטח פתוח - - -
<אופיר בן חמו: אנחנו כבר, סליחה - - -
איציק שמולי: אופיר, אופיר, זה לא שוק.
<אופיר בן חמו: סליחה.
<רפאל חמו: טוב.
<רפאל חמו: לענייננו, הייתה ישיבה איתה ואיתה, סליחה - - -
איציק שמולי: כן, עם משרד החקלאות.
<רפאל חמו: עם משרד החקלאות.
<רפאל חמו: הייתה ישיבה איתם, עם ראש העיר ואני השתתפי גם בישיבה וד"ר דוד גם השתתף.
איציק שמולי: אתה הווטרינר העירוני?
<לאון דוד: כן.
<רפאל חמו: הייתה החלטה עקרונית של ראש העיר לסגור את הכלבייה.
<רפאל חמו: לא בעקבות הביקורים שלהם.
<רפאל חמו: זה מעבר לביקורים שלהם שהם באים והם, סליחה על הבוטות, הם מתנשאים עלינו.
<רפאל חמו: עירייה כזאת קטנה, עירייה שאין לה הרבה תקציבים, אין לה תקציבים כדי לממש את הדברים שהם רוצים.
<רפאל חמו: לא היה לנו כסף להקים כלבייה.
<רפאל חמו: העמותה של תנו לחיות לחיות הם באו ולקחו הרבה פעמים כלבים לאימוץ והם חזרו אלינו אחרי שבוע.
<רפאל חמו: אותם כלבים שנתנו להם לאימוץ חזרו אחרי שבוע אלינו לכלבייה עצמה.
<רפאל חמו: אז ככה שלא הייתה לנו גם אפשרות לקחת אותם לכלביות אחרות.
<רפאל חמו: ההחלטה לסגור את הכלבייה היא כבר מחודש חמישי 2015.
<רפאל חמו: הייתה החלטה לסגור את הכלבייה ולשמחתי היא כן נסגרה.
<רפאל חמו: יש הסכם חתום עם כלביית ניר יפה, שהועבר אליהם.
<רפאל חמו: היו החלפות מסמכים, החלפת חוזים מול כלביית ניר יפה, עם ד"ר שי בגלבוע.
<רפאל חמו: החלפנו חוזים.
<רפאל חמו: החוזה אצלם לחתימה.
<רפאל חמו: אצלנו ראש העיר חתם, החשב המלווה חתם והגזבר חתם.
<רפאל חמו: החוזה נמצא אצלם לחתימה.
<רפאל חמו: אם הוא יחתום היום ויעביר לנו את החוזה חתום, מבחינתנו יש לנו הסכם חתום עם כלביית ניר יפה.
<רפאל חמו: והעניין של הכלבייה בבית שאן נסגר.
<רפאל חמו: אין לנו שום עניין שם יותר.
איציק שמולי: תגיד, במשך השנים חשבתם אולי להתקשר עם רשויות אחרות, להגיע להסדר מיוחד?
<לאון דוד: אני ד"ר דוד.
<לאון דוד: שם משפחה דוד, שם פרטי לאון.
<לאון דוד: אני הווטרינר הרשותי 50% בבית שאן ו-35% ברמת ישי.
<לאון דוד: לפני כשנתיים היינו במשא ומתן עם טבריה בשביל להעביר כלבים לשם וגם הלכתי לדבר עם הגליל התחתון, אבל התנאים - - -
<רפאל חמו: כסף.
<לאון דוד: זה מאד נחמד לדבר מסביב לשולחן מאד יפה, אבל אני רוצה לומר לך שגם אני כועס קצת על - - -.
<לאון דוד: אני חיכיתי 98 ימים בשביל אינטרנט, כי פשוט אף אחד לא יכול לחתום על שיק של 400 שקלים בשביל הכרמל.
<לאון דוד: זה המצב.
<לאון דוד: אז להשקיע חצי מיליון או מיליון שקלים בשביל לשפר כלבייה.
<לאון דוד: עושים עם מה שיש, ולהרוג זה כל כך קל.
<לאון דוד: אני הייתי במשך שנה וחצי וטרינר בגלבוע 4-5 שנים כל שבוע.
<לאון דוד: כל שבוע בממוצע 20 כלבים הרדמתי.
<לאון דוד: תעשה את זה כפול 52.
<לאון דוד: זה לא בשביל המצפון שלי.
<לאון דוד: כשיש לך כלבת ואתה צריך - - -
איציק שמולי: בוא, אנחנו לא מדברים על מקרי כלבת.
איציק שמולי: בכל מקרה, אנחנו - - -
<לאון דוד: לא, מדברים על כלביות ממשלתיות שמוגבלות במקום.
איציק שמולי: אני יודע שהן מוגבלות במקום, אבל - - -
<לאון דוד: אבל הייתה כלבת בניר יפה והיינו צריכים לקלוט את כל הכלבים של האנשים מניר יפה, הסגורים, בני חודשיים-שלושה חודשים.
<לאון דוד: היו צריכים-.
<לאון דוד: זה מאד קל לזרוק בוץ, אבל - - -
איציק שמולי: תשמע, אני רוצה להגיד לך, אדוני הווטרינר, יש הבדל בכל זאת בין כבל לאינטרנט לבין הממצאים החמורים שנתגלו בכלבייה בבית שאן.
<לאון דוד: חמורים?
איציק שמולי: חמורים ביותר.
<לאון דוד: אתה מדבר על הקבורה?
<לאון דוד: אז אני סוף סוף רוצה לתת נתונים כמו שהם, כי זה פרסום בטלוויזיה, ברדיו, אף אחד לא שאל את התביעה שלי ואת הסיפור שלי.
<לאון דוד: אני ידעתי שיש שם כלבים עם שלשול.
<לאון דוד: לא יכולתי להגיע, כי אני גר ברמת ישי ויש לי תפקיד ברמת ישי.
<לאון דוד: כשהגעתי לשם, לבית שאן, היו כבר ארבעה כלבים מתים וחמישה כלבים בדיזינטציה מאד חמורה.
<לאון דוד: שמונה כלבים שהיו חולים ושמונה כלבים שהיו חולים קיבלו זריקה אנטיביוטית וקיבלו את טיפול הומאופתי, כי אני גם הומאופת ורדיולוג.
<לאון דוד: אני גם מטפל באנשים.
<לאון דוד: הם קיבלו טיפול הומאופתי ארסניק, עם 30 CH.
<לאון דוד: אני חשבתי שזה פרוו, אבל זה כנראה לא היה פרוו.
<לאון דוד: אף אחד לא אמר לי כל הכבוד שהצלחתי להציל שמונה כלבים.
<לאון דוד: והייתי צריך לראות מה עושים עם הפגרים.
<לאון דוד: אז נכון, זה לא יפה וזה לא חוקי לשים אותם במקום איפה ששמנו, אבל מה לעשות?
<לאון דוד: זה כלבים מלאים בווירוסים.
<לאון דוד: הם צריכים ללכת.
<לאון דוד: עכשיו, לקחת אותם למקום בשביל להשמיד אותם, צריך לשלם.
איציק שמולי: אני יודע, אבל זה בניגוד לחוק מה שעשיתם.
<לאון דוד: נכון, נכון.
איציק שמולי: אתה מודע לזה שאתה יושב בכנסת ישראל, נכון?
<לאון דוד: אז מה הייתי צריך לעשות?
<לאון דוד: להרוג עוד שמונה כלבים?
<לאון דוד: סליחה
איציק שמולי: אתה מודע לזה שאתה יושב בכנסת כרגע?
<לאון דוד: אבל, תשמע, בסדר.
<לאון דוד: לפני שלוש שנים, ארבע שנים, ביום השני שהתחלתי לעבוד בבית שאן, היה תן בתוך העיר.
<לאון דוד: ביקשתי מהמשטרה לירות בתן.
<לאון דוד: איימתי עליהם.
<לאון דוד: זה לא חוקי.
<לאון דוד: הם ירו בו והתן חזר עם בדיקת כלבת חיובית.
<לאון דוד: ואם אני לא עושה את זה, לא לוקחת את האחריות על עצמי, יש תן עם כלבת בתוך העיר.
<לאון דוד: מה לעשות?
<לאון דוד: אז הנוהל הוא ככה - להרים טלפון לד"ר עוזרי, שהוא סגן המנהל של השירותים בשדה, הוא ידליק סיגריה וישתה קפה, והוא ישלח פקס לפיצוח והפיצוח יבוא.
<לאון דוד: אני הזמנתי.
<לאון דוד: הוזמן הפיצוח ב-29 בפברואר בשביל לסגור את הכלבייה הפיצוח לא בא, כי הם היו עסוקים.
<לאון דוד: אז יש את הרצוי ויש את המצוי.
<לאון דוד: ויושבי המשרדים, כמו שאני קורא להם, תיירים, זה מאד יפה, אבל אני עם תן עם כלבת בבית שאן.
איציק שמולי: בבקשה, אופיר.
איציק שמולי: אני אתן לכם להגיב, נירית.
<אופיר בן חמו: ברשותכם, אופיר בן חמו מעמותת בית שאן אוהבת חיות.
<אופיר בן חמו: הכנתי רשימה על דף מה לומר, אבל אני אגיד בעל פה, לאור ההתנהלות פה.
<אופיר בן חמו: משרד החקלאות מאשים את עיריית בית שאן, למי שלא שם לב, שהיא לא תיקנה את הליקויים בכלבייה והיא נאלצה לסגור את הכלבייה.
<אופיר בן חמו: עיריית בית שאן מנגד אומרת אנחנו כבר משנת 2015 רוצים לסגור את הכלבייה הזאת ועוד מוסיף מר רפי חמו, שלהבדיל מהרצפה פה, שראינו אותה, האדמה עם השלוליות, הרצפה בכלבייה אצלם זה חבל על הזמן.
<אופיר בן חמו: אז אני בקצרה אספר איך הכלבייה בנויה.
<אופיר בן חמו: עיריית בית שאן החליפה את המדרכות לפני מספר שנים.
<אופיר בן חמו: הכלבייה, לקחו את כל המדרכות, את אבני השפה הישנות, שמו אותן על הכלבייה ולקחו גדרות של מגרשי כדורגל שפרקו ועשו שם פארק, בנו כלבייה, לקחו שלטים של עסקים.
<אופיר בן חמו: בתמונות של הכלבייה אתם רואים מה שמפריד בין תא לתא, שילוט על עסקים פרטיים.
<אופיר בן חמו: אלתרו שלטים של עסקים, עשו אלתור, בנו את כולם לאיזה חלטורה אחת שלמה.
<אופיר בן חמו: עכשיו משרד החקלאות קבע בשנת 2013, ב-6 ביוני, נוהל איך אמורה להיות כלבייה רשותית או כלבייה פרטית שמוחזקים בה כלבים של רשות מקומית.
<אופיר בן חמו: לקחנו מעל 720 יום, תתחילו לספור, משנת 2013.
<אופיר בן חמו: הוא עשה ביקורת בשנת 2014 והוא ראה את הליקויים.
<אופיר בן חמו: עיריית בית שאן לא תיקנה את הליקויים.
<אופיר בן חמו: כל שנת 2014 היא לא תיקנה.
<אופיר בן חמו: 2015 לא תיקנה.
<אופיר בן חמו: לקח למשרד החקלאות 720 יום לסגור כלבייה וזה לא בגלל שאתם רציתם, כי אני מתקשר אליכם כל הזמן, אתם אומרים לי אל תדאג, הכלבייה תיכף תיסגר.
<אופיר בן חמו: התיכף הזה כבר שנתיים.
<אופיר בן חמו: מתי הוא כן נסגר?
<אופיר בן חמו: כשאנחנו עשינו את הרעש.
<אופיר בן חמו: כשחשפנו מה מתחולל בתוך הכלבייה, שהתחיל לחץ תקשורתי, כשחברי כנסת נכנסו לתמונה, אתם נלחצתם ושלפתם את צו הסגירה שהיה אצלכם במגרה, קבור כבר שנתיים.
<אופיר בן חמו: אז למה עשיתם נוהל אם אתם לא אוכפים את הנוהל?
<אופיר בן חמו: למה שנתיים לוקח לכם לסגור כלבייה?
<אופיר בן חמו: עיריית בית שאן, ד"ר לאון ממשיך לשקר פעם אחר פעם.
<אופיר בן חמו: עכשיו אני אספר לכם מה ההתנהלות הכלכלית.
<אופיר בן חמו: לעיריית בית שאן יש חוזה מול הספר החיצוני, הוא פה מולי.
<אופיר בן חמו: הם משלמים לו 12 שקלים כל יום, על כל כלב ששוהה.
<אופיר בן חמו: לכאורה - - -
איציק שמולי: לאיזה תקופה?
<אופיר בן חמו: לכל יום?
איציק שמולי: עד?
<אופיר בן חמו: אין הגבלה.
<אופיר בן חמו: עד שהווטרינר מתחיל מה לעשות איתו, למסור אותו לאימוץ או מה שהוא עושה איתו.
<אופיר בן חמו: זה החוזה.
<אופיר בן חמו: ד"ר לאון, אתה רוצה את החוזה?
איציק שמולי: תמשיך, אופיר.
<אופיר בן חמו: 12 שקלים לכלב עד 15 קילו, מעל 15 קילו קצת יותר.
<אופיר בן חמו: עיריית בית שאן בחודש מאי 2015 שילמה 6,000 שקלים, קצת יותר, על מזון לכלבים, חוץ מהגלובאלי שהקבלן מקבל.
<אופיר בן חמו: עכשיו, לעירייה יש אינטרס כלכלי – כמה שפחות כלבים – ככה פחות כסף הם יצטרכו.
<אופיר בן חמו: ואנחנו באוקטובר 2015 חשפנו, עוד לא פרסמנו, חשפנו כלבים.
<אופיר בן חמו: זו לא פעם ראשונה שמצאנו בפברואר.
<אופיר בן חמו: באוקטובר חשפנו כלבים מתים ויש אותם מוכחים בסרטון מתאריך מסוים.
<אופיר בן חמו: התאריך מופיע פה.
<אופיר בן חמו: תאריך מסוים באוקטובר 2014 ואחרי שבוע ביקורת יזומה בתוך הכלבייה שלנו.
<אופיר בן חמו: הכלבים נעלמו.
<אופיר בן חמו: יצאנו לחצר, מצאנו אותם מתים על האדמה.
<אופיר בן חמו: הם לא התאמצו לחפור.
<אופיר בן חמו: זרקו אותם מונחים, ויש פה את התמונות במחשב.
<אופיר בן חמו: על האדמה.
<אופיר בן חמו: ההתנהלות הזאת היא התנהלות שיטתית.
<אופיר בן חמו: ד"ר לאון, כבר אמרתי לו, כשאתה רוצה להציג נתונים, תשתדל שהם יהיו מדויקים.
<אופיר בן חמו: אתה אמרת וזה מוקלט, שהצלת 8 כלבים שהיו חולים, חלק הרדמת, 4 מצאת מתים, 8 הצלת.
<אופיר בן חמו: מה מסתבר?
<אופיר בן חמו: שביום שמצאנו את הקבר עם הכלבים, יש לנו סרטון מתועד, היו חמישה כלבים בלבד בתוך הכלבייה, בריאים, לא נראים חולים בכלל.
<אופיר בן חמו: כלבים רגילים, בריאים.
<אופיר בן חמו: אז אני לא יודע אם הוא העביר את הכלבים לאיזה בית חולים פרטי, אני לא מכיר דבר כזה.
<אופיר בן חמו: עוד משהו, אני רוצה להפליא אתכם.
<אופיר בן חמו: בשנת 2014 ביקשתי נתונים מהווטרינר, מרפי חמו, אין עם מי לדבר.
<אופיר בן חמו: אין נתונים.
<אופיר בן חמו: פניתי למבקר העירייה בדרישה לחוק חופש המידע, אני רוצה מידע, לדעת כמה כלבים העירייה המיתה בכל שנת 2014.
<אופיר בן חמו: ד"ר לאון חתום על המסמך, הוא העביר את הנתונים והם הגיעו אלי.
<אופיר בן חמו: מדברים שם על 124 לכידות, 70 ומשהו אימוצים, 6 הומתו כי היו "חולים".
<אופיר בן חמו: שורה תחתונה 54 כלבים.
<אופיר בן חמו: שורה תחתונה- אתה מוריד 120, 70 אומצו, 6 הומתו, נשארו לי 54 כלבים.
<אופיר בן חמו: הכלבייה הזאת מכילה 25-30 כלבים גג, גם אם לא יודע מה.
<אופיר בן חמו: איפה 54 כלבים?
<אופיר בן חמו: אתם לא יודעים לשקר?
<אופיר בן חמו: גם לשקר אתם לא יודעים?
<אופיר בן חמו: ואיפה הכלבים שחשפנו בשנים 2014 ו-2015 – מתים בחוץ.
<אופיר בן חמו: את אלה אתם לא סופרים?
איציק שמולי: תודה אופיר, תעצור פה ואם תרצה להשלים, אחרי זה תוכל.
איציק שמולי: אתם רוצים להתייחס, דגנית?
<דגנית בן דב: אני כן מבקשת להתייחס בקצרה.
<דגנית בן דב: אני מבינה את העמותות, גם אני עבדתי בעבר והתנדבתי בעבר וביותר מעמותה אחת למען בעלי חיים.
<דגנית בן דב: ומהזווית של העמותה נורא קשה להבין את הזווית הממשלתית שפעילות לוקחת זמן.
<דגנית בן דב: ואם אנחנו יושבים מול ראש עיר וראש העיר אומר תוך כמה חודשים אני משנה את המצב, אז לא סוגרים למחרת את הכלבייה, אלא נותנים לו צ'אנס לשפר את המצב, גם כשזה קורה בפעם השלישית.
<דגנית בן דב: ואם מבקרים בעירייה עוד פעם ועוד פעם ואני ביקרתי גם בכלבייה הקודמת של עיריית בית שאן ויצא לי גם לשבת ולדבר עם וטרינרים קודמים של עיריית בית שאן.
<דגנית בן דב: הסגירה לא נעשית כל כך מהר וחשוב לזכור שהמצב בהעדר טיפול בכלל בכלבים, הוא לא הרבה יותר טוב.
<דגנית בן דב: הוא רע לכלבים, הוא רע לתושבים, הוא רע לבריאות הציבור, הוא רע לבריאות בעלי החיים, הוא רע לרווחת בעלי החיים, הוא רע לכולם.
<דגנית בן דב: השאיפה היא לנסות למצוא את הפתרון הכי טוב והדברים האלה לוקחים זמן.
<דגנית בן דב: כשאנחנו מגיעים למסקנה שנגמרו האופציות, עוברים לשלב האכיפה ושלב האכיפה גם הוא לוקח הרבה זמן.
<דגנית בן דב: זה לא תמיד תלוי בנו.
<דגנית בן דב: מבקשים אכיפה, מתחילים חקירה.
<דגנית בן דב: יש לפעמים הליכים מנהליים אחרים ונושא כזה עלה פה לדיון לא מזמן מול כלבייה אחרת והנושאים האלה קרו כבר, קורים ויקרו בעתיד.
<דגנית בן דב: אנחנו לא מחכים לתקשורת.
<דגנית בן דב: אנחנו עובדים כל הזמן.
<דגנית בן דב: כשאנחנו עושים פעילות כזאת אנחנו לא רצים להוציא אותה לתקשורת.
<דגנית בן דב: מאז שאני בתפקיד נסגרו ארבע כלביות רשות.
<דגנית בן דב: אף אחד מהן לא - - -
איציק שמולי: סליחה רגע, את יכולה לתת לנו נתונים על מספר הבדיקות?
איציק שמולי: אני הוצאתי לכם גם שאילתה בעניין.
איציק שמולי: מספר הבדיקות שנעשו בשנה האחרונה, כמה כלביות נסגרו - - -
<דגנית בן דב: ב-2015 נערכו 25 ביקורות ב-13 הכלביות הפרטיות.
איציק שמולי: סליחה, עוד פעם.
איציק שמולי: לאט.
<דגנית בן דב: בשנת 2015 נערכו 25 ביקורות ב-13 הכלביות הפרטיות המשמשות ככלביית רשות.
<דגנית בן דב: כמו שאמרתי קודם, בכל אחת מהן לפחות ביקור אחד.
<דגנית בן דב: באלה שהיו בעייתיות - יותר.
איציק שמולי: רגע, אבל אני שאלתי בתחילת הדיון כמה פעמים ואמרתם לי בין פעמיים לשלוש בשנה בכל כלבייה.
<דגנית בן דב: אמרתי שהשאיפה היא להגיע שתיים עד שלוש פעמים בשנה לכל אחת מה-60 ומשהו כלביות.
<דגנית בן דב: זה לא תמיד יוצא לפועל.
<דגנית בן דב: עכשיו שאלת לגבי 13 הפרטיות שפעלו במהלך שנת 2015 והתשובה היא 25 ביקורות ב-13 האלה, לפחות אחת בכל אחת מהן.
<דגנית בן דב: אין לי פה את הפילוח המדויק של כמה בכל אחת, אבל אחת לפחות בשנה בכל אחת ויותר בבעייתיות.
איציק שמולי: וכולן או רובן היו ביקורות פתע לפי מה שאתם אומרים או לא?
<דגנית בן דב: כמעט כולן, כן.
<דגנית בן דב: הרוב המכריע ביקורות פתע.
איציק שמולי: ואיפה ניתן לראות את הממצאים של הביקורות הללו?
<דגנית בן דב: אתה מוזמן אלינו, יש קלסר.
איציק שמולי: אוקיי, אז אני קודם כל מבקש לקבל לוועדה את הממצאים של הביקורות הללו, ואני מבקש לקבל את מספר הבדיקות שנעשו אך ורק בכלביות הפרטיות, לרבות העמותות, בכל אחת משלוש השנים האחרונות.
איציק שמולי: אגב, הנוהל הזה שדיברת עליו - - -
<דגנית בן דב: לא הבנתי - הפרטיות לרבות העמותות?
איציק שמולי: אמרת שיש מקומות שאת לא מחשיבה, מבחינת הקטגוריה הן לא נופלות בקטגוריה של כלבייה פרטית.
איציק שמולי: האם במקום הזה יש לכם סמכות?
<דגנית בן דב: רגע, בוא נעשה סדר, כי אנשים קוראים, לא כי אתה אשם, אלא כי יש בעיה של סמנטיקה וכל אחד מתייחס במינוחים אחרים לסוגים אחרים של כלביות.
<דגנית בן דב: אני הבנתי שכרגע הדיון מתרכז באלה שעובדות ככלביות רשות, לתפיסת כלבים משוטטים מתוך הסמכות הסטטוטורית שיש לרשות המקומית ומועברים למשמורת כזו או אחרת ברמת בעייתיות כזו או אחרת למקומות שונים ואלה מתחלקות לשתיים.
<דגנית בן דב: כאלה שהן שייכות לרשות המקומית ומופעלות על ידי הרשות המקומית וכאלה שמופעלות באופן פרטי.
<דגנית בן דב: עמותות זה סיפור אחר לגמרי, למעט עמותה אחת, שמשמשת גם כתחנת הסגר פרטית.
איציק שמולי: שם יש לכם סמכות?
איציק שמולי: באותו מקום ש - - -
<דגנית בן דב: סמכות יש לנו לגבי כל כלבייה באשר היא, מכוח חוק צער בעלי חיים ותקנות צער בעלי חיים החזקה שלא לצרכים חקלאיים.
<דגנית בן דב: נוהל הכלביות בא רק כנוהל להכרה בכלבייה, כדי לשמש כמקום סטטוטורי לתפיסת כלבים משוטטים על ידי הרשות המקומית.
איציק שמולי: כן, אבל אותה עמותה שאמרת שהיא משמשת גם כתחנת הסגר, שם נעשות ביקורות?
<דגנית בן דב: שם נעשות ביקורות.
איציק שמולי: אוקיי, אז אני רק מבקש לקבל את הנתונים לוועדה.
איציק שמולי: תנו לחיות לחיות.
<יעל ארקין: טוב, שלום לכולם.
<יעל ארקין: הכלביות הפרטיות.
<יעל ארקין: אנחנו על פי דו"ח שקיבלנו בזמנו בשנת 2014 מד"ר נדב גלאון-.
<יעל ארקין: אז בנובמבר 2010 דובר על 20 כלביות פרטיות בדו"ח מבקר המדינה לשנת 2010.
<יעל ארקין: ביולי 2013 דובר על 8 כלביות פרטיות מתוך שאילתה של חבר הכנסת איתן כבל.
<יעל ארקין: דצמבר 2013 – ד"ר נדב גלאון מפרט על 10 כלביות פרטיות, ודרך אגב 45 כלביות עירוניות, סך הכל 55.
<יעל ארקין: אתם מדברים עכשיו על 60 ומשהו, אז - - -
<דגנית בן דב: המספרים זזים.
<יעל ארקין: אני לא ידעתי אבל שיש, אז כאילו יש עוד כלביות שהן לא פרטיות, עירוניות חדשות?
<יעל ארקין: לא מכירה.
איציק שמולי: מה שנוסף זה כלביות פרטיות?
איציק שמולי: זה מה שהיא שואלת.
<דגנית בן דב: כן, אני מנסה לזכור.
<נירית צפורי-ברקי: אם אני אוכל לראות את ה-45, אז אני אוכל להשוות.
<יעל ארקין: החשבון הוא מאד פשוט.
<יעל ארקין: 45 ועוד 10 פרטיות זה 55, בדו"ח פה של נדב גלאון מ-17 בפברואר 2014.
<יעל ארקין: היום אנחנו מדברים על 65, מתוכן 13 - - -
<דגנית בן דב: 61.
<יעל ארקין: 61, מתוכן 13, כלומר נוספו גם כלביות עירוניות.
<יעל ארקין: אני לא מכירה, אבל מצוין.
<לאון דוד: אפשר שאלה קטנה?
<לאון דוד: סליחה.
<לאון דוד: כי היה כתוב שם כפר יהושע.
<לאון דוד: יש שם שלוש כלביות.
<יעל ארקין: בסדר, זה הנתונים של משרד החקלאות.
<דגנית בן דב: הרשימה לא מתייחסת לפנסיונים פרטיים, אלא אך ורק לכלביות שפועלות ככלביית רשות.
<דגנית בן דב: אם אתה יודע על כלביות בכפר יהושע שמקבלות משוטטים מרשויות, אני אשמח לקבל את הפרטים.
<יעל ארקין: בקיצור, הכלבייה היא עסק בבעלות פרטית, שגובה מהרשות המקומית מחיר שנע סביב 35 שקלים ליום.
<יעל ארקין: שמענו שבבית שאן זה 12 שקלים, על אחת כמה וכמה זה מסביר את זה שב-12 שקלים אי אפשר להחזיק כלב בכבוד, לצערי הרב, עם טיפול וטרינרי ומזון.
<יעל ארקין: הכלבים חיים בתנאי צפיפות ותחזוקה לקויה.
<יעל ארקין: לבעל הכלבייה יש אינטרס כלכלי להרוויח כמה שיותר כסף ורווחת הכלבים היא בתחתית סדר העדיפויות.
<יעל ארקין: בכל הכלביות הפרטיות אין וטרינר.
<יעל ארקין: אני מדגישה, אין וטרינר שמגיע מדי יום לטפל בכלבים.
<יעל ארקין: זה חמור מאד.