GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסף וינינגר: אני יודע להגיד לגבי מי זה האחד שהטווח שלו בין 10,000 ל-11,000 שקלים – ישיבת צבייה בפתח תקווה.
<אסף וינינגר: על יסודי - - -
יעקב מרגי: בוא, החברה הדתיים והחרדיים מובילים בעוולה הזו.
יעקב מרגי: וואלה, צריך לומר את זה בצורה הכי מפורשת והכי ברורה.
יוסף ג'בארין: ועד 2,000, אתה יודע כמה זה באחוזים?
יעקב מרגי: אנחנו בסוף נחמיץ.
יוסף ג'בארין: עד 3,000 זה 91%.
יוסף ג'בארין: עד 2,000 אנחנו יודעים?
<אסף וינינגר: אפשר לעשות את החישוב, זה עוד אני מניח כמה אחוזים.
יעקב מרגי: תמשיך עם המצגת, תסיים.
<אסף וינינגר: בסביבות - - - 18% גובים מעל 2,000 שקלים.
<אסף וינינגר: זו ההתפלגות של המוסדות שגובים 3,000 שקלים ומעלה לפי שלב חינוך.
<אסף וינינגר: 57% מהמוסדות הם בשלב החינוך העל יסודי ו-33% מהם בשלב החינוך היסודי.
<אסף וינינגר: אלה אותם מוסדות בחלוקה לפי פיקוח – 55% מהם בחינוך הממלכתי דתי, 30% בחינוך החרדי, 13% בממלכתי יהודי, ו-5% בחינוך הממלכתי ערבי.
<אסף וינינגר: אותם מוסדות בחלוקה לפי אשכול חברתי כלכלי, אנחנו יכולים לראות ש-46% מהמוסדות הם באשכולות 1 עד 4, האשכולות הנמוכים.
<אסף וינינגר: 36% באשכולות הבינוניים – 5 עד 6 ו-18% באשכולות הגבוהים, אשכולות 7 עד 9.
יעקב מרגי: בבקשה, יוסי אביבי עם המצגת שלך.
יעקב מרגי: יוסי, רק טלגרפית, בקצרה.
<יוסי אביב: כן, מאד קצר.
<יוסי אביב: את המצגת ברובה הצגנו בפעם שעברה ולכן אני אתחיל רק עם איזו מילת תזכורת ונמשיך הלאה.
<יוסי אביב: תשלומי ההורים שלנו, ואני לא רוצה לדבר על תשלומי הורים אלא על תקורות, כי הדיון פה דין מיצה את הנושא של תשלומי הורים.
<יוסי אביב: אני ספציפית, הילד שלי נמצא בכיתה עם 38 ילדים, שלא יגידו שזו כיתה קטנה ואנחנו משלמים 5,930 שקלים כפי שקבעו.
<יוסי אביב: זה התשלומים שמוסדרים - - -
יעקב מרגי: איזו כיתה?
<יוסי אביב: בכיתה ח'.
<יוסי אביב: 5930 שקלים.
יעקב מרגי: הם מקבלים שלוש ארוחות ביום?
<יוסי אביב: לא מקבלים לא ארוחות ולא הסעות.
יעקב מרגי: לא שוקו, לא לחמנייה, לא כלום?
<יוסי אביב: שום דבר.
יעקב מרגי: שום דבר.
יעקב מרגי: 5,000, זו שערורייה.
יעקב מרגי: כיתה ח'.
<יוסי אביב: זה מאושר באפיק.
<יוסי אביב: בגלל שאנחנו לא מדברים על שכר הלימוד כרגע, כי זה דיון שהוא נפרד, אני מדבר על התקורות שהרשתות לוקחות.
<יוסי אביב: הילד שלי היום נמצא בבני עקיבא ובעיר מודיעין יש לנו שני בתי ספר של בני עקיבא ושני בתי ספר של אמ"ית.
<יוסי אביב: יש גם אורט ויש גם יחד ויזמה, עוד כמה רשתות שהן לא דתיות, אבל בגלל שהילד שלי נמצא בבית ספר מסוים, אז אני יכול לתת נתונים על בית הספר הספציפי הזה.
<יוסי אביב: אבל משיחות עם יושבי ראש של בתי ספר דומים, המצב הוא דומה.
<יוסי אביב: בגלל שאנחנו מדברים על התקורות ולא על התשלומים, אני בפעם שעברה הצגתי את השקף הזה ואחר כך פניתי עם השקף הזה לכל הגורמים במשרד החינוך ובעירייה, כדי שישללו לי את השקף, שיגידו לי שהוא לא נכון.
<יוסי אביב: המדינה נותנת לצורך העניין, לצורך הדוגמא, כי בחטיבה זה 36.5 שעות ובתיכון זה 41.5 שעות, אז לצורך הדוגמא.
<יוסי אביב: אם המדינה מעבירה 40 שעות לבית ספר מסוים, אם בית הספר נשאר כבית ספר עירוני, מחלחל למטה 40 שעות.
<יוסי אביב: אם ההורים רוצים 7 שעות תל"ן מאושר באפיק וכו', הם למעשה משלמים על 7 שעות שלפי הטבלה הקודמת, אם זו כיתה שהיא גדולה זה 200 שקלים לתל"ן.
<יוסי אביב: יוצא 1,400 שקלים תוספת.
<יוסי אביב: בבתי ספר שעברו לרשתות שהופרטו, מחשבים את התקורה, שתיכף אנחנו נדבר עליה, מסך הכנסות המוסד, כולל תשלומי הורים, כולל תמיכה בדשא ובבינוי ובכיסאות, סך הכנסות המוסד.
<יוסי אביב: ולכן, כשבאים לגזור את התקורה, אין להם מאיפה, כי דשא בסוף זה דשא וקיר זה קיר וזה פוגע בשעות הלימוד.
<יוסי אביב: ומכאן שאנחנו מתחילים עם 36 או 37.
<יוסי אביב: ואז כשבאים להגיע לאותן 47 שעות, צץ לנו סעיף נוסף שמשרד החינוך מאשר אותו, שנקרא הפעלת המוסד אחרי הצהריים, שאם הפעילו 11 שעות תל"ן, אפשר לקחת עוד 600 שקלים מההורים.
יעקב מרגי: בוא, אני רוצה פירוט בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: למה ברגע שהפריטו לרשת תיכונים פרטית, הבסיס הופך להיות 36-37?
<יוסי אביב: בגלל שגוזרים את התקורה.
<יוסי אביב: התשובות זה לא אני, אני אגיד.
<יוסי אביב: גוזרים לנו את התקורה מהמקסימום.
<יוסי אביב: אם רצינו להגיע ל-47, את החישוב - - -
יעקב מרגי: רגע, אני שואל.
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול את השאלות - - -
<שמואל ביבר: סליחה, אפשר להבהיר משהו?
<שמואל ביבר: אני משנה למנכ"ל מרכז ישיבות בני עקיבא.
יעקב מרגי: אז תשב סביב השולחן, ביקשת רשות דיבור, תקבל.
יעקב מרגי: המדינה מעבירה 40 שעות בפועל?
<יוסי אביב: כן.
יעקב מרגי: בין אם זה רשות מקומית ובין אם זה רשת חינוך פרטית, מעבירה 40 שעות.
יעקב מרגי: למה התמחור צריך להיות לפי 36-37?
<יוסי אביב: זה בגלל שעושים את ה-5% מהטוטאל.
<יוסי אביב: זאת אומרת שאם ההורים הוסיפו, החליטו שהם רוצים עוד שעות תל"ן, סך הסכום כולו - - -
יעקב מרגי: אז לוקחים תקורה גם על ההורים וגם על המדינה.
<יוסי אביב: לוקחים תקורה גם מכספי הורים וגם מהמדינה.
יעקב מרגי: ומשיתים אותה על ההורים.
<יוסי אביב: התשובה היא - - -
<שמואל ביבר: סליחה, יש פה נתונים לא נכונים, אני מצטער.
<שמואל ביבר: נתונים בסיסיים.
<שמואל ביבר: יש לחטיבת הביניים מתנה.
<שמואל ביבר: תקן ליבה בחטיבת הביניים.
<שמואל ביבר: תקן הליבה בחטיבת הביניים מדבר על 109 שעות לשלוש שנים, קרי 36 שעות - - -
<שמואל ביבר: סליחה, 36 שעות לכיתה פרונטאלית, תקן מדינת ישראל.
<שמואל ביבר: ככה הם - - -
יעקב מרגי: אז שאלתי, שאלתי.
<שמואל ביבר: שנייה.
<שמואל ביבר: בחטיבה העליונה המצב הוא הרבה יותר גרוע.
<שמואל ביבר: זה פר קפיטה.
<שמואל ביבר: ובשעה רגילה, בבית ספר - - - הרי יש דיפרנציאציה – אם אתה טכנולוגי, אם אתה עיוני, אם אתה מב"ר.
<שמואל ביבר: אבל בחטיבה העליונה זה שעה לתלמיד.
<שמואל ביבר: אז אם בחינוך הדתי הממוצע הוא בין 26 תלמידים לכיתה, אתה מקבל 26 שעות פרונטאליות לכיתה.
יעקב מרגי: יש לי שאלה, סלח לי אדוני.
<שמואל ביבר: שנייה, שנייה.
יעקב מרגי: לא, יש לי שאלה.
<שמואל ביבר: אני אומר, זה תקנון המדינה - - -
יעקב מרגי: אתה יכול לדבר בפאתוס, אבל אם אני אפספס אותך, אז תן לי לשאול את השאלה, בסדר?
<שמואל ביבר: אוקיי.
יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה ואני חוזר עליה ומתעקש.
יעקב מרגי: במוסד תיכון עירוני המדינה מתקצבת 40 שעות הוראה שבועיות?
<שמואל ביבר: התשובה היא לא.
יעקב מרגי: גור?
<גור רוזנבלט: המדינה מתקצבת בכל מוסד לפי המאפיינים המיוחדים שלו.
<גור רוזנבלט: אני רוצה - - -
יעקב מרגי: לא, לא, בוא.
יעקב מרגי: רשות מקומית, איזה מוסד?
יעקב מרגי: אני רשות מקומית, יש לי תיכון עירוני.
יעקב מרגי: מכובדי, אני נתתי לך רשות דיבור בהתפרצות, אל תתפרץ באמצע.
יעקב מרגי: אני רשות מקומית, יש לי תיכון עירוני, אני לא הפרטתי.
יעקב מרגי: עדיין לא התקלקלתי.
יעקב מרגי: אני שואל, במצב כזה – אני מקבל מהמדינה 40 שעות הוראה שבועיות?
<גור רוזנבלט: התשובה היא בגדול כן, אבל אני אומר אתה בדרך כלל גם תקבל יותר מזה.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת בדרך כלל החישוב של שעות ההוראה הוא קשור לשאלה של למשל נניח שהייתי יכול להיכנס לתכנית מסוימת של מצוינות במתמטיקה.
יעקב מרגי: סטנדרטי.
יעקב מרגי: עזוב אותי, בוא.
יעקב מרגי: אל תברחו לי לדברים המיוחדים.
יעקב מרגי: תיכון סטנדרטי שלא הצטרף לחמש יחידות מתמטיקה מוגבר.
יעקב מרגי: תעזוב.
יעקב מרגי: בתיכון הסטנדרטי.
<גור רוזנבלט: לפחות, כן.
יעקב מרגי: 40 שעות שבועיות.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, למה כשהוא עובר לרשת תיכונים פרטית – הוא מתוקצב פחות או מתוקצב ב-40?
<גור רוזנבלט: הוא מתוקצב אותו דבר.
<גור רוזנבלט: ההבדל הוא שהרשת שהופרט אליה ניהול התיכון, היא צריכה להתקיים ממשהו.
<גור רוזנבלט: יש לה מטה, יש לה עובדים - - -
יעקב מרגי: למה בתהליך האישור שלך אתה מאפשר תקורה לא רק על החלק היחסי של ההורים, גם על כל סכום התקצוב – שלך ושל ההורים?
<גור רוזנבלט: אני מאפשר תקורה אך ורק על סכומי המדינה, על סכומים ש - - -
יעקב מרגי: יוסי אביבי, אתה הקשבת?
<גור רוזנבלט: ויוסי מכיר את זה מצוין.
<גור רוזנבלט: אמרנו לו את זה לא פעם אחת.
<גור רוזנבלט: התקורה היחידה שאנחנו מתירים זו תקורה מתוך תשלומי המדינה, לא מתוך תשלומי - - -
יעקב מרגי: ספציפית במודיעין עשיתם בדיקה?
<גור רוזנבלט: ספציפית במודיעין יש תיק שנפתח אצלנו באגף האכיפה.
<גור רוזנבלט: יש בדיקה.
יעקב מרגי: זה כבר ארבעה חודשים.
<גור רוזנבלט: בודקים את זה.
<גור רוזנבלט: גם שמוליק היה אצלנו בדיונים וגם יוסי היה אצלנו בדיונים.
<גור רוזנבלט: עוד אין לנו עדיין תשובות סופיות.
<גור רוזנבלט: זה לא יהיה רציני להציג פה משהו שהוא באמצע תהליך, אבל יש בדיקה מאד מאד רצינית שבה אנחנו בודקים בדיוק כמה שעות המוסד הזה ספציפית קיבל, כמה שעות המוסד הזה נתן לתלמידים והא המוסד הזה לקח את התקורה המותרת או לקחת תקורה מעבר לתקורה המותרת.
<גור רוזנבלט: אם יתברר לנו שהתקורה פה הייתה גבוהה מהתקורה המותרת, אנחנו נדרוש מהמוסד להחזיר את זה להורים או לתלמידים.
יעקב מרגי: תגיד לי, הצורך הזה של המוסד להתקיים, לפני שהוא הופרט, זה היה מוטל על הרשות המקומית?
<גור רוזנבלט: נכון.
יעקב מרגי: משרד החינוך זה אחד ממשרדי הממשלה של מדינת ישראל?
יעקב מרגי: זה נעלם מנגד עיניו שיש פה תהליך של התערטלות, של זריקת אחריות?
<גור רוזנבלט: הגוף שבעצם מנחה את השלטון המקומי זה משרד הפנים.
<גור רוזנבלט: למרות זאת, מכיוון שזה נושא שנוגע - --
יעקב מרגי: בנושאי חינוך כפי שידוע לי, מי שמקבל מנדט - - -
<גור רוזנבלט: זה לא נושא - - -
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא אוהב, מר גור.
יעקב מרגי: תקשיב - - -
יעקב מרגי: ברגע שזרקת לא תישאר בלי התייחסות, ובמיוחד לא ממני.
יעקב מרגי: משרד הפנים לא אחראי ולא מעניק את הסמכות של רשות חינוך לרשות מקומית.
יעקב מרגי: רשות חינוך מוענקת מכוח שר החינוך, אז אל תגיד לי משרד הפנים.
<גור רוזנבלט: לא, אני אומר אני רק אמרתי את זה כפתיח לזה ש - - -
יעקב מרגי: אל תגיד.
יעקב מרגי: זה לא שייך לעניין, לא להערה שאני הערתי.
<גור רוזנבלט: הוצאנו חוזר משותף למנכ"לי משרד הפנים ומשרד החינוך, שמנחה את העיריות בצורה מדויקת איך הן מנהלות את התהליך הזה.
<גור רוזנבלט: אנחנו כמובן לא מודדים את זה, אבל אם והיה ורשות מקומית החליטה לקחת תיכון שלה ולהעביר אותו או להמשיך את ההפעלה שלו באמצעות רשות מקומית – איך היא מבצעת את זה.
<גור רוזנבלט: זה יכול להתבצע באמצעות מכרז, מכרז שהוא בעיקרו מכרז שהוא איכותני ולא מכרז שהוא כספי.
<גור רוזנבלט: הגדרנו שם בדיוק מה התקורה המותרת לגבייה של הרשת.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת כמה מותר לרשת לגבות תקורה עבור הפעלת המוסד.
<גור רוזנבלט: הגדרנו את הדברים בצורה מאד ברורה.
<גור רוזנבלט: ספציפית כרגע החוזר הזה הוקפא בגלל איזה שהוא דיון, אבל מה-1 בספטמבר החוזר הזה יהיה, אמרו להיות בתוקף והחוזר הזה מגדיר את הדברים בצורה מאד מאד מדויקת וברורה, ככה שלא אמורות להיות יותר בכלל שאלות בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: אני יודע שבתחום העסקי לא יצאו למהלך לפני שהדברים סגורים.
יעקב מרגי: אנחנו קודם כל מפריטים ואחרי 4 שנים מתחילים להוציא חוזר מנכ"ל ואחרי 4 שנים מתחיל להסדיר את כל סוגיות הרישום והפיקוח על גביית תשלומים.
יעקב מרגי: אנחנו קודם כל יוצרים את הבעיה ותוך כדי מתחילים לטפל בה.
<גור רוזנבלט: לא, לא - - -
יעקב מרגי: ככה זה הרושם.
<גור רוזנבלט: הרשתות מנהלות תיכונים במדינת ישראל, חלקן - - -
יעקב מרגי: לא יתכן שתקורה שהייתה מוטלת על הרשות המקומית תושת על ההורים, נקודה.
<גור רוזנבלט: היא לא מושתת על ההורים.
יעקב מרגי: בהבנת הנשמע יש לי ידע בסיסי.
יעקב מרגי: יש לי יכולות בסיסיות.
<שמואל ביבר: נאמרים פה דברים מאד קשים, אז אם אפשר טיפה, אם יתאפשר לי לדבר חמש דקות, להציג נתונים.
<שמואל ביבר: הנתונים פה - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה קשה פה?
יעקב מרגי: הדבר הכי קשה פה שהורים נדרשים לשלם בכיתה ח' 5,000 שקלים בשנה לילד.
יעקב מרגי: ואתה יודע מה, אני אגלה לך עוד משהו, שממוצע הילדים במשפחה דתית, אתה יודע, מארבעה ומעלה.
<שמואל ביבר: אבל תן לי.
<שמואל ביבר: אני יש לי ארבעה ילדים בחינוך הדתי, אז אם אפשר להגיד מספר מילים.
יעקב מרגי: לא, אתה כאן בתפקיד של מנכ"ל ישיבות בני עקיבא.
<שמואל ביבר: אני רוצה לומר, בחינוך הדתי יום הלימודים מתחיל בשעה 07:00 בבוקר ומסתיים בשעה 18:00 בערב, או חמש בערב, שש בערב, תלוי באיזה ישיבות.
<שמואל ביבר: עזבו את מודיעין, נגיד גם למודיעין.
<שמואל ביבר: 40% מתקן השעות הוא מעבר לתקן של משרד החינוך.
<שמואל ביבר: קרי, 40% משעות התקן.
<שמואל ביבר: מאות שעות תקן בבית ספר זה על חשבון ההורים.
<שמואל ביבר: עכשיו, בית הספר מפעיל את זה בתשלומי הורים, מעסיק מאות ועשרות מורים עבור השעות האלה.
<שמואל ביבר: אנחנו לא גובים אגורה אחת תקורה מכספי הורים, נקודה.
<שמואל ביבר: ומה אני כן גובה?
<שמואל ביבר: אני מצהיר ותבדקו אותי.
<שמואל ביבר: אגב, במודיעין אני גובה 5%, שזה מהנמוכים בארץ.
<שמואל ביבר: אני גובה שכר לימוד בשתי תחנות קבועות - בשישה, שבעה, שמונה אחוזים.
<שמואל ביבר: רשתות אחרות גם עושות שיפטינג, מעבירות שעות מבית ספר לבית ספר באישור משרד החינוך, דבר שלעולם לא עשינו במרכז ישיבות בני עקיבא.
<שמואל ביבר: הדבר שאנחנו מדברים כבר שנים, כבר שלוש ארבע שנים עם מנהל החינוך הדתי בעיקר כשיצא החוזר, כשאני מעסיק מאות מורים, יש לי עלויות נוספות.
<שמואל ביבר: עזבו את הטיולים, אני לא גובה על זה.
<שמואל ביבר: כשאני מעסיק מורים, יש לי עלויות עתידיות לא נצפות, מעבר לפנסיה.
<שמואל ביבר: מי שמעסיק עובדים יודע שיש פיצויים אם אתה מפטר מורה, יש ימי מחלה, ואנחנו גובים סכום של 4-5% על ה - - -
יעקב מרגי: משרד החינוך לא יודע לתמחר את זה?
<שמואל ביבר: הוא לא מתמחר נכון את זה.
יעקב מרגי: אה, הוא לא יודע לתמחר נכון?
יעקב מרגי: תפנו לבג"ץ.
<שמואל ביבר: הוא לא מעביר 230 שקלים.
<שמואל ביבר: כלומר 7,000 שקלים - - -
יעקב מרגי: אז הכי קל ליפול על ההורים.
<שמואל ביבר: לא, לא.
יעקב מרגי: משרד החינוך לא מתמחר נכון, אני נופל על ההורים.
<שמואל ביבר: שנייה, שנייה, ועדיין כספית ההורים במודיעין, והגשתי מאזנים לגזבר העירייה.
<שמואל ביבר: כל פרוטה, בלי תקורה, כל שקל שההורים שילמו על החינוך החברתי, על שבתות וסמינריונים ועל שעות הוראה – על כל פרוטה ששילמתם קיבלתם מענה כספי ושירות, על כל פרוטה.
יעקב מרגי: יוסי, תסיים את המצגת שלך בבקשה.
<יוסי אביב: אני לא רוצה להתייחס ספציפית לבית הספר מודיעין, אלא על נושא של - - -
<שמואל ביבר: אבל זה עלה פה.
<יוסי אביב: אבל בואו נמשיך הלאה.
<יוסי אביב: יש לנו חבר מועצה שלראשונה-.
<יוסי אביב: הנושא הזה עולה 10 שנים ברציפות, וכל פעם בגלל שההורים נחסמים בנתונים, לא מגיעים למסקנות.
<יוסי אביב: הפעם יש חבר מועצה שמשתף איתנו פעולה בתוך המועצה ומוציא לנו דו"חות מתוך גזברות העירייה.
<יוסי אביב: ועכשיו מוצג דו"ח מתוך גזברות העירייה על הלוח - - -
יעקב מרגי: מה אומר הדו"ח הזה?
<יוסי אביב: שבו נאמר שסך ההכנסות היה לצורך העניין 12,565,000 מיליון, ולקחתם דמי ניהול 620,000.
<יוסי אביב: זה 5% מסך הכנסות המוסד, כשהמדינה נתנה לך 8 מליון שקלים וההורים נתנו לך - - -
<שמואל ביבר: לא, אבל משרד החינוך מאפשר לקחת 10% כפי שאתה יודע, 10%.
יעקב מרגי: בוא, בוא, אדוני.
יעקב מרגי: מאחר והתהדרת קודם כל שאתה לוקח רק 5% - - -
<שמואל ביבר: לא, לא - - -
יעקב מרגי: תן תן לי, בוא.
יעקב מרגי: יש פה דיון.
יעקב מרגי: או שאנחנו עושים פה מסחרה או שאנחנו מדברים בעובדות.
יעקב מרגי: התהדרת בזה שאתה לוקח רק 5%?
יעקב מרגי: הציג לך נציג ההורים ואומר לך נכון, אתה לוקח 5% אבל לא רק מתשלומי ההורים, מכל התקורה.
יעקב מרגי: מספרים.
<שמואל ביבר: התשובה היא שמתוך כספי הורים – 60% מכספי הורים או 70% מכספי הורים זה בגין שעות הוראה.
<שמואל ביבר: על שעות הוראה, אני דיברתי עם הגזבר, בהנחיית רואה חשבון של העמותה, יש מושג שנקרא עתודה מול יעודה.
<שמואל ביבר: מאזני, זה סעיף מאזני.
יעקב מרגי: אדוני, אדוני, בוא - - -
<שמואל ביבר: אני - - -
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא אתן לך, סליחה.
יעקב מרגי: אין לי את הזמן הזה להיכנס להרצאה מאזנית.
יעקב מרגי: אני רק יודע בחשבון פשוט, אם המחזור שלך, של כל המוסד, הוא 12 מיליון שקלים ואתה גובה 600, זאת אומרת שזה 5% על כל התקציב.
יעקב מרגי: זה הנתון.
<שמואל ביבר: לא, זה נתון לא נכון.
<שמואל ביבר: זה מאד פשטני.
יעקב מרגי: בבקשה יוסי, תמשיך.
< יוסי אביב: אני מציג פה עכשיו וקודם כל הוכחנו מספרית שלוקחים 5% מסך המחזור.
< יוסי אביב: את המינוחים עתודה מול יעודה או דברים כאלה אני שאלתי את ד"ר חגית מאיר ושאלתי את כל משרד החינוך.
< יוסי אביב: הם אמרו שהם קובעים שעת תל"ן, זה עלות השעה כדי שיהיה לי מורה בכיתה.
< יוסי אביב: מעבר לזה לא לוקחים.
< יוסי אביב: כרגע, אני מציג עכשיו - - -
<חגית מאיר: זו עלות שכר של המורה לפי נתוני מינהל כלכלה ותקציבים.
<יוסי אביב: שזה כולל הכל.
יעקב מרגי: כולל עלות מעביד.
<חגית מאיר: כולל הכל.
<שמואל ביבר: גם שעות עוז לתמורה ואופק חדש, גברתי?
<שמואל ביבר: 6,700 שקלים?
יעקב מרגי: תסלח לי אדוני, אני לא רוצה להוציא אותך.
יעקב מרגי: אתה מהרגע הזה לא מדבר בלי רשות דיבור.
<יוסי אביב: זאת אומרת מה שיצא לנו כרגע, שאנחנו רואים בחשבון סנדלרים, יש לנו סך הסכום שנכנס מההורים ומהמדינה, 5% מזה דלף לנו החוצה.
<יוסי אביב: כשאנחנו אומרים האם לקחו תקורה מכספי הורים, היועצת המשפטית של העירייה אומרת בדקתי ולא לוקחים תקורה מכספי ההורים.
<יוסי אביב: הגזבר כותב לנו – לוקחים, כי מותר להם על פי ההסכם שמשרד החינוך אישר.
<יוסי אביב: ד"ר לירן שפיגל ממשרד החינוך אומר – לא ניתן לגבות מתשלומי הורים.
יעקב מרגי: יש חוות דעת משפטית חלוטה בנושא.
<יוסי אביב: מר גור רוזנבלט אומר לא הייתה לאף אחד זכות לקחת מתשלומי ההורים.
<יוסי אביב: המנהלת האדמיניסטרטיבית במוסד אומרת – התשובה היחידה שאני מוסמכת לתת לכם הייתה ועודנה 5% מכלל הכנסות המוסד.
<יוסי אביב: מנהל המוסד כותב לנו – תקורת הניהול 5% מרשת בני עקיבא זה מחולק ככה – 5% מהכסף הכללי זה מכספי מדינה ו-5% מכספי הורים הולך לצורך פיצויים עתידיים למורים.
<יוסי אביב: רפרנט התשלומים עונה לנו, דן גרוסמן, אודה ואבוש, אין לי את הכלים לבדיקת התקורה.
<יוסי אביב: הגבייה ואופן השימוש נעשים לדאבוני עדיין בחושך.
<יוסי אביב: אז יגידו לנו בבקשה המכובדים, אנחנו ההורים צריכים גם לנתח את הנתונים, גם לעבור ולשבת ולראות מה חוקי ומה לא חוקי, כאשר זרוע אחת של המדינה – שזה רשות מקומית – אומרת לנו X, זרוע אחרת של המדינה – זה משרד החינוך – אומר Y, וכשאנחנו צריכים לדבר עם מישהו, אומרים לנו במשרד החינוך תפנו לעירייה.
<יוסי אביב: העירייה אומרת יש חוזה של משרד החינוך, תלכו לרשת.
<יוסי אביב: הרשת אומרת אני גובה בהתאם לחוזה שיש לי ומאושר על ידי משרד החינוך, אנחנו בינתיים הוראת הקבע יורדת לנו כל חודש.
<יוסי אביב: אני רציתי עכשיו להציע איזה שהוא מודל, מודל חדש.
<יוסי אביב: אם אנחנו מדברים על התקורה שהיא לא ברורה, אז אני אמרתי – המודל הקיים כיום, שהמדינה מעבירה לרשת החינוך מההורים, שאין להם חשבון הורים נפרד, זה חשבון שהוא בשליטה מלאה של הרשת.
<יוסי אביב: כמה שזה נקרא חשבון הורים, אין לנו זכות חתימה בחשבון הזה, אנחנו לא יכולים להוציא משם שום דבר.
<יוסי אביב: זה גם כן עוד מקור הכנסה לרשת.
<יוסי אביב: משם גובים תקורה.
<יוסי אביב: אני מציע הצעה.
<יוסי אביב: עד שיחליטו פה עם כל הוועדות – משרד הפנים, משרד החינוך, משרד המשפטים.
יעקב מרגי: חגית, תקשיבי להצעה שלו.
<יוסי אביב: אני מציע מודל שהוא טיפה שונה.
<יוסי אביב: מה שהמדינה מעבירה לרשת החינוך עבור השעות שצריך לחלחל עד בתי הספר, יועבר בצורה ישירה.
<יוסי אביב: יפריטו את הענף שאתם חושבים שהרשת צריכה להתקיים, ותעבירו להם כצינור נפרד את התקורה שלהם ותעזבו את הכספים שאתם נותנים לנו.
<יוסי אביב: רשת אמ"ית במודיעין לוקחים 6% מסך הכנסות המוסד, כולל מההורים.
<יוסי אביב: רשת מודיעין אנחנו עדיין 5%, אבל זה אומר שכל רשת בהתאם לכוח המשא ומתן שלה מול הרשות, מול המשרד הזה, מפילים על ההורים את התקורות.
<יוסי אביב: עכשיו מה שאנחנו אומרים, שההורים ישלמו ישירות לבית הספר, התקורה תעבור בנפרד, ועד שאתם תחליטו מה צריך להיות המודל הסופי של תשלומי ההורים ושל התקורות, לפחות תהיה בקרה.
<יוסי אביב: כי אם הרפרנט אומר לי אני נמצא בחושך, כי הכל נכנס לתוך הסל הגדול ואין לי אפשרות לבקר – זו התוצאה של הבלבול.
<זאב גולדבלט: קודם כל תודה רבה.
<זאב גולדבלט: אני חושב שהציפו כאן נושא שלדעתי הוא קריטי ואני רוצה להרחיב, או לנצל את הפלטפורמה כדי להרחיב את הנושא הזה מעט יותר.
<זאב גולדבלט: ראשית, זה נראה לי מוזר שרק חבר הכנסת חנין עלה על הקטע ששליש ממוסדות החינוך פשוט לא מדווחים לאפיק.
יעקב מרגי: אז בוא אני אגיד, אני אגלה גילוי נאות.
יעקב מרגי: זה לא הוא עלה, זה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ותמיד זוכה דב חנין.
<זאב גולדבלט: והוא יושב לידם ומעתיק.
יעקב מרגי: הוא לוקח נתונים.
יעקב מרגי: אל תתגרו בי כי אני לא אוהב להישאר חייב.
<זאב גולדבלט: אני חייב להודות שזו ירידה די דרמטית לעומת המצגת שהייתה לפני שנה בוועדת החינוך, אבל עדיין, שליש זו כמות מטורפת של למעלה מ-1,100 מוסדות חינוך שבעצם לא מציגים לאפיק מהומה.
<זאב גולדבלט: דבר שני, הבעיה המרכזית שהציגו כאן ממודיעין, שבעצם אין פיקוח אמיתי של משרד החינוך אחרי מה שנעשה ברשתות הפרטיות וצריכים לשים את הדברים על השולחן.
<זאב גולדבלט: וברגע שיהיה פיקוח הדוק על מה שקורה ברשתות הפרטיות, אולי המצב מעט ישתפר.
<זאב גולדבלט: אני גם לא מקבל את העובדה שרק בשנתיים או ארבע שנים האחרונות, התחילו להיכנס לנושא הזה במשרד החינוך.
<זאב גולדבלט: תשלומי הורים זה נושא שחי במערכת כבר עשרות שנים ונראה לי מוזר שהטיעון הזה, שאנחנו רק עכשיו מתחילים להתעסק בזה, עולה בכלל כאן כטיעון שאמור להחזיק מים.
<זאב גולדבלט: בראייתנו, אחת הבעיות המרכזיות זה שמשרד החינוך קבע שורה של הנחיות ותקנות בחוזרי מנכ"ל, אבל המשרד עצמו לא מיישם את התקנות ואת החוקים שלו עצמו.
<זאב גולדבלט: ולמעשה בעצם העובדה הזאת יוצרת משבר אמון, לתפיסתי, בינינו ההורים לבין נציגי המשרד, במקרה הזה מנהלי בתי הספר או מנהלות בתי הספר, כי הן הרוב.
<זאב גולדבלט: אני אתן כמה דוגמאות של פערים בין ההנחיות ובין המימוש, בין החיים בפועל.
<זאב גולדבלט: אחד, שימוש בעודפים.
<זאב גולדבלט: לצערי משרד החינוך לא אוכף את הנחיותיו בכל מה ששייך לשימוש בעודפי הגבייה.
<זאב גולדבלט: עוד יותר מזה, משרד החינוך יצא והגן על מנהלים או על מנהלת אחת לפחות, שעשתה שימוש לא חוקי בניגוד לחוזר מנכ"ל בעודפים האלה, כמו למשל, וזה ד"ר חגית מאיר מוזמנת לתקן אותי אם אני טועה, אבל לא יעלה על הדעת שבעודפי כספי ההורים, יקנו מזגן לחדר סגנית מנהלת בית הספר.
<זאב גולדבלט: ועוד להגיד שזה לרווחת התלמידים.
<זאב גולדבלט: הזוי.
יעקב מרגי: למה, אם היא תבוא רגועה לכיתה.
<זאב גולדבלט: או, או.
<זאב גולדבלט: אבל מה שאני אומר זה דברים שעלו בבית משפט כטיעון לגיטימי של משרד החינוך, שזה הופך את זה להזוי.
<זאב גולדבלט: וכן, אני ישבתי ושמעתי את זה במו אוזני שם.
<זאב גולדבלט: דבר נוסף, דוגמא נוספת זה דיווחים על השימושים.
<זאב גולדבלט: אחד הדברים שחוזר מנכ"ל מחייב, זה שבראשית כל שנה ייצאו דיווחים מסודרים להורים, לוועד ההורים המוסדי, על השימושים שנעשו בכספים האלה בשנה החולפת.
<זאב גולדבלט: רק לחלק קטן מדי, להערכתי פחות משליש ממוסדות החינוך, הדבר הזה מתבצע.
<זאב גולדבלט: הדבר הנוסף זה בעצם, אין לי דרך להציג את זה בצורה יותר יפה אלא שליחת יד של, נקרא לזה הנהלות בתי הספר, לכיסם של ההורים בעצם העובדה שמחייבים או עושים שימוש בכספים של ההורים שמשלמים את תשלומי ההורים, כדי לממן פעילות של תלמידים שהוריהם מסרבים מסיבות אישיות, לא מסיבות סוציו-אקונומיות.
<זאב גולדבלט: לא בגלל עוני או חס וחלילה מצוקה כלכלית, אלא בגלל סיבות עקרוניות So Called.
<זאב גולדבלט: ואנחנו, ההורים שמשלמים, בעצם נדרשים, כדי שאף ילד לא יישאר מאחור כטענת שר החינוך, אנחנו נדרשים לשלם את הכסף הזה.
<זאב גולדבלט: כי משרד החינוך אומר תשתפו אותם, אבל הוא לא מציג מקור תקציבי.
יעקב מרגי: אז בוא אני אגלה לך סוד.
יעקב מרגי: בבית ספר שמרשים לעצמם לאשר להם 5,000 שקלים בכיתה ח', אנחנו, גם משרד החינוך במודע משאיר ילדים מאחור.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להאמין שבזה שהוא גר במודיעין ויש לו ארבעה ילדים, הוא יכול להרשות לעצמו.
יעקב מרגי: לא כולם יכולים להרשות לעצמם תשלום כזה.
<זאב גולדבלט: אתה צודק.
יעקב מרגי: ולא צריך להיות חוקר או מדען שבדק את התופעה.
יעקב מרגי: אנחנו תמיד נמצא משפחות, מה לעשות, הפריפריה היא לא רק גיאוגרפית.
<זאב גולדבלט: הדבר האחרון זה הסירוב בחלק מהמקומות להחזיר את העודפים להורים, למרות שחוזר מנכ"ל מחייב את זה.
<זאב גולדבלט: בעצם מה שאנחנו באים ואומרים, קודם כל תבטלו בכלל את תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: לא יעלה על הדעת שוועדת לנגרמן הציגה את הנושא הזה כבר לפני 25 שנים, נכון?
<זאב גולדבלט: מתי הייתה ועדת לנגרמן?
<זאב גולדבלט: אני פונה לאסף.
<יהודית גידלי: אני הזמנתי את יצחק קדמן שיגיד.
<זאב גולדבלט: הוא פרש.
<זאב גולדבלט: למעלה מ-25 שנים ועדת לנגרמן המליצה להוריד בכלל את הדבר הזה שנקרא תשלומי הורים.
<זאב גולדבלט: להוסיף, או פשוט לקחת את המס המטורף הזה שנקרא תשלומי הורים, שזה מס הכי רגרסיבי שיכול להיות, ולהפוך את זה למס פרוגרסיבי בעצם העובדה שמוסיפים 4 פרומיל בסך הכל, או ממס הכנסה או מביטוח לאומי.
<זאב גולדבלט: וזה מכסה את כל תשלומי ההורים מ-א' ועד תו.
<זאב גולדבלט: ואנחנו מציעים לחזור לנושא הזה.
יעקב מרגי: מנכ"לית המועצה לשלום הילד.
<ורד וינדמן: כן, אני רוצה אדוני לנצל את ה - - -
יעקב מרגי: זו קודם כל הזדמנות לברך אותך.
<ורד וינדמן: תודה רבה אדוני.
יעקב מרגי: לאחל לך ברכת הצלחה.
<ורד וינדמן: חן חן.
<זאב גולדבלט: נעליים גדולות.
<ורד וינדמן: יש לרגליים לאן לגדול בתוכן.
<ורד וינדמן: אני רוצה לצרף את קולי למה שנאמר פה בראשית הדברים.
<ורד וינדמן: כשאנחנו מדברים על גביית יתר ולשים את גביית היתר בתוך מסגרות, אנחנו חייבים, שוב, אני מפצירה בוועדה הזאת, שיש בה נכונות, לדון בכל הנושא של תשלומי הורים בכלל.
<ורד וינדמן: אמר חבר הכנסת טרכטנברג שזה מס סמוי.
<ורד וינדמן: אנחנו כבר מזמן אומרים זה מס חינוך.
<ורד וינדמן: זה מס לכל דבר ועניין.
<ורד וינדמן: זה מס רגרסיבי.
<ורד וינדמן: הוא פוגע בכל הרעיון של חינוך חינם.
<ורד וינדמן: הוא אחת הסיבות המרכזיות להגדלת פערים בין ילדים ואת זה אפשר וצריך לבטל.
<ורד וינדמן: ברגע שאנחנו נותנים גושפנקה ועושים הסדרה של גביית יתר, יש בכך משמעות שאנחנו משלימים עם הרעה החולה הזאת ואת זה צריך לשים על סדר היום, גם כשמדברים על גביית היתר והסדרה של גביית היתר.
<ורד וינדמן: אנחנו כבר שנים מקבלים פניות מהורים, ואגב גם מילדים, על מה שקורה בתחום הזה.
<ורד וינדמן: אני אתן לכם רשימה.
<ורד וינדמן: עכשיו, במה זה מתבטא גביית היתר?
<ורד וינדמן: גביית היתר מתבטאת בשני דברים מרכזיים.
<ורד וינדמן: אחד, בגובה של הסכומים אבל גם ביצירתיות.
<ורד וינדמן: הנה דבר "חיובי" שיוצא מהרשימה של תשלומי הורים שמאושרת בוועדה - יצירתיות מאד גדולה של בתי הספר.
<ורד וינדמן: מזגנים, מחשבים, כיתות נושא, תכנית בת מצווה, שיעורי שחייה, טקסים, מועדים, גיבושים, מפגשים, אתגרים והרשימה עוד ארוכה.
<ורד וינדמן: נושאים שגובים עליהם תשלומי הורים.
<ורד וינדמן: ואז זה צריך להעביר מהעולם.
<ורד וינדמן: או שמבקשים סכומים בלי לפרט אותם.
<ורד וינדמן: מה זה תל"ן?
<ורד וינדמן: מבקשים תל"ן, אבל בלי לפרט את זה והרבה מההורים חוששים, חוששים להתלונן.
<ורד וינדמן: יש פה הורים שמדברים על זה בגלוי, אבל יש הרבה הורים ששולחים לנו ומבקשים מאיתנו – תשאירו אותנו בעילום שם כי אנחנו מפחדים שיבולע לילדים שלנו.
<ורד וינדמן: עכשיו אני רוצה להעלות כמה שאלות.
<ורד וינדמן: אחת, מה בכלל מקור הסמכות של גביית היתר, של האישור של גביית יתר.
<ורד וינדמן: ובכלל מדוע יש אישור?
<ורד וינדמן: אם יש אישור שנותנת הוועדה לסכומים מסוימים או בחוזרי מנכ"ל, למה בכלל יש אישור של גביית יתר?
<ורד וינדמן: וגם להעלות כאן שוב נושא של להוציא את הגבייה מבתי הספר.
<ורד וינדמן: ברגע שבתי הספר הם אלה שגובים, אנחנו מוצאים פניות של ילדים, וזה דובר כאן בוועדה, שלא מעלים אותם לטיול בית ספר.
<ורד וינדמן: כתב לנו ילד בכיתה י"ב, שהוציאו אותה מהרשימה של מי שמצטלם לספר המחזור, כי הם לא הסדירו את החוב של שנה שעברה.
יעקב מרגי: אולי את הסתכלת על דו"ח שלפני 20 שנה, 30 שנה?
יעקב מרגי: עדיין קיים?