GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: ואז יש לך פער תהומי בהוצאות של בית הספר.
יוסף ג'בארין: זה לא 25%, הלוואי שזה 25%.
יעקב מרגי: זה לא 25%.
יוסף ג'בארין: והפער הזה מתגלגל פשוט אל ההורים.
יוסף ג'בארין: ולכן יש כאן קושי.
יוסף ג'בארין: מצד אחד אנחנו רוצים להקל כמובן על ההורים, אבל מצד שני אתם שמים את בתי הספר האלה במצב אבסורדי.
יוסף ג'בארין: מממנים רק שליש באופן השוואתי ממה שממומן בבתי הספר הרשמיים ואז אומרים להם יש לכם תקרה של 2,000 או 3,000 שקלים, אז איך הם יסתדרו?
יוסף ג'בארין: ולכן אני רואה שהבעיה מתחילה מלכתחילה כשאתם לא משלמים באמת את ה-75%.
מאיר כהן: בתי הספר הכנסייתיים לא מוכנים להצטרף לרשויות.
יוסף ג'בארין: בסדר, אבל מה זה קשור?
יוסף ג'בארין: הם אומרים אנחנו מתחילים עם 75%.
יוסף ג'בארין: הם אומרים אנחנו מתחילים עם 75% שישלמו לנו את ה-75%.
מאיר כהן: לא, אבל אני חייב להגיד - - -
יעקב מרגי: מאיר, אומר לך חבר הכנסת ג'בארין, כשאומרים 75% זה כבר ממזמן לא 75%.
מאיר כהן: לא, אבל בבתי הספר הכנסייתיים - - -
יוסף ג'בארין: טוב, משרד האוצר הודה שזה - - -
מאיר כהן: בבתי הספר הכנסייתיים המבנים שייכים לכנסייה וכשבאים אליהם, אני ראיתי את זה ברמלה ובלוד, כשבאים ואומרים להם תצטרפו לבעלות, אנחנו נתחזק אותם, הם אומרים לא.
מאיר כהן: לכן הם - - - אני רוצה להוסיף.
יוסף ג'בארין: רק חשוב לי לשמוע.
יעקב מרגי: הוא ישיב אחר כך.
יעקב מרגי: תרכז הכל.
יעקב מרגי: בבקשה מאיר.
מאיר כהן: לא, בסדר, אני דיברתי.
איתן ברושי: אני חושב שהדיון הזה דומה למה שהיה פה ברשותך יושב הראש גם לפני שנה והשאלה המרכזית לפי דעתי היא, וראיתי עכשיו ששר החינוך משקיע הרבה כסף בפרסום יקר בתקשורת למען חמש יחידות ושיפור הלימודים ואולי יש גם תוצאות במתמטיקה ובמדעים.
איתן ברושי: זאת אומרת שמשרד החינוך צריך להגיד בעצם למה הוא רוצה להגיע, משום ששאלת ההוצאות של ההורים היא לא רק כמה משלמים לבית הספר, אלא גם מה מוציאים אחר כך בבית.
איתן ברושי: הרי חלק גדול מהיכולת להתמודד עם מה שנדרש בבית הספר, מחייב את ההורים לתת את שיעורי העזר ואת התוספות בבית הפרטי של כל אחד ואחד.
איתן ברושי: ולכן השאלה של כלל ההוצאות היא לא רק כמה משלמים לבית הספר שהוא מפוקח, אלא גם כמה עולה מעבר למסגרת הזאת שפה מדברים עליה.
איתן ברושי: ולכן אני חושב שאחת השאלות שלא הוזכרו פה בדיון, אדוני יושב הראש, זה גודל הכיתה.
איתן ברושי: שר החינוך הוביל מהלך של כיתות א' ו-ב' ואני לא יודע אם אחרי שעצרו את הקייטנות ב-ג' ו-ד' עכשיו יעצרו גם את גודל הכיתה ב-א' ו-ב', אחרי שעשו מסיבות גדולות.
איתן ברושי: צריך להגיד שכאן היחס בין מספר התלמידים למורים הוא אחת ההוצאות הגדולות של בתי הספר, ברצון לא להכביד על מורה עם כמות, עם מספר (לא אומרים כמות), גדול של תלמידים.
איתן ברושי: לכן השאלה היא לא רק כמה משלמים גם מה עושים עם הכסף.
איתן ברושי: האם למשל זה צמצום גודל הכיתה, שהוא מאד חשוב ליכולת לקיים את הרמה הנדרשת.
איתן ברושי: האם מדובר על חיזוק מגמות מסוימות.
איתן ברושי: אני אבל כן רוצה להדגיש את האוטונומיה של בתי הספר ואני יכול לומר, דיברנו על זה גם בנסיעות לפולין, יש פה הרבה יותר מאשר להראות בטבלה המצומצמת את ההוצאות בגין חינוך.
איתן ברושי: והשאלה היא בעיקר גודל תקציב המדינה ולמה מכוונים אותו.
איתן ברושי: ולכן אני חושב שאוטונומיה של בתי הספר זה דבר שצריך לשמור עליו והסכמות של הורים צריך לכבד, והרגישות למי שלא יכול לעמוד בחלק מהדרישות, צריך להקפיד על כך ודיברנו על יצירת קופה בבית ספר גם למי שצריך עזרה.
איתן ברושי: והשאלה של גודל הכיתה, נראה לי, אדוני יושב הראש, צריך לטפל ולדרוש איך מתקדמים בהפחתת מספר התלמידים בכיתה.
איתן ברושי: ואני רוצה להגיד משפט אחרון.
איתן ברושי: מי זה פה מייצג את ההורים?
איתן ברושי: אתם קבועים.
איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן - - -
יעקב מרגי: סוף סוף יש יציבות שלטונית, אתה רוצה שלא תהיה?
איתן ברושי: מעולה.
<זאב גולדבלט: אני לא רואה בזה עלבון, להיפך.
יעקב מרגי: זו מחמאה.
איתן ברושי: לא, קבועים שבאים אני מעריך את זה.
יעקב מרגי: מתמידים.
מאיר כהן: אני חייב לציין שהם לא מקבלים על זה שכר והם גם משלמים על הדלק שלהם כשהם באים לכאן.
איתן ברושי: אמרתי, לכן אני מעריך את זה.
איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן לעבור לחמישה ימי לימוד בכל מערכת החינוך בכל העולם.
איתן ברושי: זה יקטין את ההוצאות.
יעקב מרגי: אתה יודע שהילדים אחרי החופשה הארוכה עדיין בבית היום.
יעקב מרגי: לבושתי הערתי את הבן שלי, הוא אומר לי מה, אתה יושב ראש ועדת חינוך, אתה לא יודע שלא לומדים?
איתן ברושי: אדוני יושב הראש, יושב פה המגזר הערבי שכל השנים לומד חמישה ימים.
יעקב מרגי: המורים עובדים קשה כנראה.
איתן ברושי: תן לי.
איתן ברושי: כל העולם המערבי שאליו אנחנו רוצים להידמות וכל ההישגים שהגיעו ואליהם אנחנו רוצים להשתוות, השיגו אותם בחמישה ימים.
איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן וגם בהתיישבות שאני בא ממנה עשינו את זה מזמן, כולל בתי ספר דתיים, של יישובים דתיים.
איתן ברושי: אני אומר שהגיע הזמן לפי דעתי לעבור לחמישה ימי לימוד.
איתן ברושי: זה דבר שגם יהיה יותר יעיל וגם יותר נכון.
יעקב מרגי: אני מוכן, בתנאי שנתחיל לספור את ימי הלימודים בפועל.
יעקב מרגי: נצמצם את החופשות ונעבור לחמישה ימים.
איתן ברושי: ועוד אני מציע לקיים פה דיון - - -
<זאב גולדבלט: להאריך את יום הלימודים ליום לימודים ארוך.
איתן ברושי: רגע, אני לא סיימתי.
איתן ברושי: עשינו את זה ולא הגענו לפחות תוצאות וגם יום שישי הוא יום מקוצר, בחלק מהמקומות גם מקוצר מאד וגם עלויות של הסעות, כולל מקומות שאתה מכיר.
איתן ברושי: לכן אני חושב שחלק מההתייעלות וגם מהאפקטיביות ובגיל הרך זה גם יחסוך יום חופשה למטפלות, שיום החופשה יהיה יום שישי.
איתן ברושי: הגיע הזמן לעבור לחמישה ימי לימוד.
איתן ברושי: זה לא צריך לפגוע בשום דבר, זה יחזק את המערכת ומהעולם אפשר ללמוד שזה טוב.
יעקב מרגי: יש לך רעיונות שצריך לקיים עליהם דיון, אבל אנחנו כרגע נצמדים לסוגית ישיבת המעקב – תשלומי הורים.
יעקב מרגי: בבקשה, דב חנין.
דב חנין: תודה לך אדוני יושב הראש, תודה על כינוס הישיבה החשובה הזו.
דב חנין: אנחנו עוד לא שמענו בצורה מקיפה את הממצאים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אבל כאשר אנחנו נשמע אותם ואני מקווה שזה יקרה מיד, אנחנו נראה הרבה בעיות נוספות לאלה שאתם תיארתם לנו, מכובדי, אנשי משרד החינוך.
דב חנין: אנחנו נראה מצבים שבהם אין דיווחים, בכלל אין דיווחים.
דב חנין: אנחנו נראה מצבים שבהם העלויות האמיתיות של ההורים הם 8,000 שקלים, הרבה מעבר ל-6,000 שאתם מדברים עליהם.
דב חנין: אני רוצה לומר לכם שהטענה שלי היא לא למנהלי בתי הספר.
דב חנין: אני חושב שאנחנו יצרנו מערכת לא נכונה בהתנהלות של מערכת החינוך שלנו, כאשר נחנו הפכנו את בתי הספר ליחידות כלכליות וכאשר אנחנו בעצם מטילים על מנהלי בתי הספר את התפקיד לאזן את התקציב של בית הספר עם כל מיני תוספות ודרישות וצורך להגביר ולתגבר ולחזק את המערכת וגם לעמוד בתחרות מול בתי ספר אחרים.
דב חנין: כל התפיסה הזו של איך נראים בתי הספר היא תפיסה מוטעית לחלוטין.
דב חנין: חבר הכנסת ברושי, אני לגמרי בעד אוטונומיה של בתי ספר בהיבט החינוכי, בהיבט הערכי, לגמרי.
דב חנין: אבל לחשוב שבתי ספר יכולים להיות יחידות כלכליות זאת תפיסה, לטעמי מטורפת, שמטילה על מנהלי בתי הספר תפקיד בלתי אפשרי בכלל.
דב חנין: בלתי אפשרי.
דב חנין: מערכת החינוך צריכה להיות מערכת אחת, אינטגרטיבית.
דב חנין: בתי הספר צריכים להיות יחידות במסגרת מערכת החינוך, בכל הנוגע להתנהלות הכלכלית שלהם.
דב חנין: ככל שאנחנו לא נמצאים במקום הזה, התוצאה היא שמנהלי בתי ספר יידחפו לגבות כסף, כי הם רוצים לאזן את התקציבים של בית הספר, הם רוצים לספק כמה שיותר דברים לתלמידים, בוודאי במציאות של תחרות בין בתי הספר וככה אנחנו יוצרים איזה שהוא מנוע של אינטרסים, שאתם לא תוכלו לעמוד בפניו, עם כל הרצון שלכם לפקח ולנהל וכדומה.
דב חנין: המפקחים גם הם נמצאים במין מצב בלתי אפשרי.
דב חנין: אני לא במקרה שאלתי כמה מצבים יש שבהם המפקח אומר למנהל אני לא רוצה לאשר לך.
דב חנין: המנהל בא ואומר – אני מבקש והמפקח אומר אני לא רוצה.
דב חנין: כי גם הם נמצאים באיזו שהיא מצוקה בלתי אפשרית.
דב חנין: ולכן אדוני יושב הראש, אני מציע שאנחנו ננהל דיון בוועדה הזו בעתיד, וזה דיון מאד מאד גדול, ערכי ומאד מסובך, על שאלת ההתנהלות הכלכלית של מערכת החינוך - האם לא הגיע הזמן לשחרר את מנהלי בתי הספר מהצורך לנהל אותם כיחידות כלכליות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת טרכטנברג ולאחר מכן נראה את המצגות, גם של מרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם של מר יוסי אביבי, מטעם ההורים שהציפו את הסוגיה במודיעין.
מנואל טרכטנברג: כן, בעקבות גם הדברים של חבר הכנסת דב חנין.
מנואל טרכטנברג: תראו, כשפרצה המחאה בשנת 2011, לפני כחמש שנים עוד מעט, הנושא הזה צף בכל חומרתו ולמה?
מנואל טרכטנברג: מכיוון שהסתבר שהתשלומים שנדרשים הורים לשלם בבתי הספר הוא כאמור מרכיב מאד מרכזי ביוקר המחייה שלהם וגם מקור של אי שוויון.
מנואל טרכטנברג: כי הרי כל המנגנון הזה, הרי מה הוא עושה?
מנואל טרכטנברג: הוא גורם לכך שבאותם אזורים, באותם בתי ספר שיש אוכלוסיות חזקות ההורים משלמים ושמענו תעריף של סלקציה גם.
מנואל טרכטנברג: כי בית ספר מתחיל לגבות כספים רבים.
מנואל טרכטנברג: אז מה לעשות?
מנואל טרכטנברג: אלה שלא יכולים לשלם נפלטים ובאות אוכלוסיות יותר חלשות כי הרמה עולה וכו'.
מנואל טרכטנברג: זה מאד דומה למה שקורה למערכת הבריאות, עם הרופאים הפרטיים והשר"פ וכו', וקיצור תורים וכו'.
מנואל טרכטנברג: בדיוק אותו דבר.
מנואל טרכטנברג: לתהליך הזה אני קורא תהליך של הטלת מס סמוי.
מנואל טרכטנברג: הרי יש את המיסים שאנחנו מכירים אותם – מס הכנסה אתה משלם, מצפה לשירותים.
מנואל טרכטנברג: הממשלה ובפרט בעבר, זה הופסק, אבל לדעתי זה חוזר, הייתה במתווה של הורדת מס.
מנואל טרכטנברג: לכאורה הכל טוב, מורידים מס וראה זה פלא, מערכת החינוך לא קורסת.
מנואל טרכטנברג: מכיוון שבעצם מטילים מס סמוי על ההורים ש - - -
<זאב גולדבלט: הוא ממש לא סמוי.
יעקב מרגי: לא, לא, בהגדרה.
יעקב מרגי: הוא התכוון שהוא סמוי בהגדרה.
מנואל טרכטנברג: הוא סמוי בהגדרה.
יעקב מרגי: הוא לא בהגדרה של התקציב.
מנואל טרכטנברג: הוא לא בא לוועדת הכספים לאישור, ולכן אפשר לעשות את זה.
מנואל טרכטנברג: הדבר הזה הפך ממש לאחת הבעיות המרכזיות לא רק בתחום החינוך, בתחום הכלכלי חברתי במדינת ישראל ואי אפשר.
מנואל טרכטנברג: תראה, אני מאד מעריך את המערכת הזאת שעשיתם, מערכת אפיק.
מנואל טרכטנברג: באמת.
מנואל טרכטנברג: אבל זה קלאסי, זה דרך כאילו, אתה יודע, להשלים עם התופעה ואז למנוע את הביטויים הכי חריפים של התופעה ושיהיה תחת איזו שהיא שתיקה.
מנואל טרכטנברג: זה לא לטפל בתופעה העמוקה יותר ואני לא בא בטענות אליכם, כי אתם עושים כמיטב יכולת
מנואל טרכטנברג: כם עם המערכת הזאת.
מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר, אדוני יושב הראש, אכן צריך לקיים דיון על כל התמונה הגדולה – כמה כסף זה מהמדינה, כמה מההורים, כמה הולך על התקורה.
מנואל טרכטנברג: דיברנו על הנושא הזה לא מספיק נדון.
מנואל טרכטנברג: התקורה שמשולמת לאותן רשתות, תקורה שמגיעה לעיתים ל-11%.
מנואל טרכטנברג: לאן הולך הכסף הזה?
מנואל טרכטנברג: האם זה חוזר לבתי הספר או שזה - - -
יעקב מרגי: והאם בכלל צריך לשלם תקורה.
מנואל טרכטנברג: ברור.
מנואל טרכטנברג: אבל את כל הדברים האלה צריך לשים על השולחן, כי אם לא הדיון תמיד יהיה חלקי, פרטני ולא נגיע לעומק הנדרש.
יעקב מרגי: אז בואו נראה נתונים מהמצגת של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<גור רוזנבלט: ברשותך אני רוצה לסיים את המצגת שלנו עם עוד שני שקפים.
יעקב מרגי: לא, אני מציע שניתן לך את הסיכום של הדברים כדי שנראה תמונה מקיפה.
יעקב מרגי: בבקשה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אסף וינינגר: המצגת שאני אציג עכשיו מתחלקת לשני חלקים מרכזיים.
<אסף וינינגר: בחלק הראשון אני אתן סקירה קצרה מאד לגבי ההנחיות שתקפות היום על תשלומי ההורים שמותרים לגבייה במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: בחלק השני אני אציג ניתוח של נתונים על תשלומי הורים שמשרד החינוך אישר לגבייה במוסדות החינוך השונים בשנת הלימודים הנוכחית במערכת אפיק.
<אסף וינינגר: הניתוח שלנו מתבסס על מסד נתונים שקיבלנו ממשרד החינוך, לפי פילוחים שונים שאנחנו ביקשנו מהמשרד לספק עבורנו.
<אסף וינינגר: ככה – במערכת החינוך נהוגים כבר שנים כמה סוגים של תשלומי הורים.
<אסף וינינגר: לצורך העניין הזה אנחנו נכנה אותם תשלומי ההורים הרגילים.
<אסף וינינגר: התשלומים האלה נחלקים לתשלומי חובה ורשות, השתתפות הורים בהזנה, תכנית לימודים נוספת – מה שקרוי תל"ן ורכישת שירותים מרצון.
<אסף וינינגר: בטבלה הזו אפשר לראות את הסכומים המרביים באותם סעיפים, בחלוקה לשלבי חינוך מ-1,000 שקלים עד 3,000 שקלים, בהתאם לשלבי החינוך.
<אסף וינינגר: לאורך השנים נשמעו טענות על גבייה חריגה של תשלומי הורים, מעבר למה שהותר על ידי המשרד.
<אסף וינינגר: קו פרשת המים בעניין הזה היה דו"ח מבקר המדינה בשנת 2012 שאמר את הדבר הבא: "במרוצת השנים מסתמנת תופעה הולכת וגוברת של גביית תשלומים נוספים מהורי התלמידים, תוך חריגה מהתשלומים המותרים ובלא פיקוח נאות".
<אסף וינינגר: בעקבות דו"ח המבקר משרד החינוך יצא למהלך של הסדרה של הגבייה המוגברת של תשלומי ההורים, הגבייה שהיא מעבר לתשלומים הרגילים שראינו בהתחלה.
<אסף וינינגר: בשנת 2014 פורסמו על ידי המשרד שני חוזרי מנכ"ל שכוללים כללים שמאפשרים במקרים מסוימים ובתנאים מסוימים גבייה מוגברת של תשלומי הורים.
<אסף וינינגר: החוזרים האלה עוסקים בתשלומים במוסדות ייחודיים, בתשלומים עבור תכנית לימודים נוספת תורנית בבתי ספר ממלכתיים דתיים וגם בבתי ספר חרדיים בתשלומים עבור מקצועות לימוד ברמה מוגברת ובתשלומים עבור שכר לימוד במוסדות לא רשמיים.
<אסף וינינגר: במוסדות ייחודיים, כפי שאפשר לראות, הסכומים נעים בין 2,800 ל-4,500 שקלים בבתי הספר היסודיים.
<אסף וינינגר: התשלומים האלה אגב כוללים גם את התשלומים הרגילים שהראיתי בתחילת המצגת.
<אסף וינינגר: בבתי הספר העל יסודיים התשלומים יכולים להגיע עד 6,400 שקלים.
<אסף וינינגר: יש אפשרות לקבל גם תוספת של עוד 400 שקלים ואז מגיעים ל-6,800 שקלים שעליהם דיבר המשרד.
<אסף וינינגר: תשלומים עבור תכנית לימודים נוספת, הסכומים פחות או יותר דומים, כפי שאפשר לראות.
<אסף וינינגר: סוג נוסף של תשלומי הורים זה תשלום עבור מקצועות לימוד ברמה מוגברת.
<אסף וינינגר: הגבייה הזו מוגבלת לשני מקצועות התמחות ברמת חמש יחידות לימוד.
<אסף וינינגר: הסכום המרבי לגבייה לתלמיד בשנה זה עד 1,500 שקלים.
<אסף וינינגר: עוד סוג של תשלום אליו מתייחס אחד החוזרים הוא שכר לימוד במוסדות לא רשמיים.
<אסף וינינגר: מה שהמוסדות האלה בעצם יכולים לגבות זה את הדלתא בין מה שתקציב המדינה, התקציב שמתקבל מהמדינה לבין 100 שעות לימוד פלוס תקורה בשיעור של 15%.
<אסף וינינגר: בשנת הלימודים הנוכחית רשאים כ-490 מוסדות לגבות שכר לימוד.
<אסף וינינגר: 57% מהם רשאים לגבות שכר לימוד בסכום של עד 3,000 שקלים.
<אסף וינינגר: 43% בסכום של למעלה מ-3,000 שקלים.
<אסף וינינגר: רק נתון נוסף שלא מופיע כאן, מתוך 490 המוסדות האלה, 400 מהם, לפי בדיקה שאנחנו ערכנו, לא מדווחים במערכת אפיק.
<אסף וינינגר: 400 מתוך 490 לא דיווחו במערכת אפיק על הסכומים שהם מתכוונים לגבות.
<אסף וינינגר: לא שכר הלימוד ולא תשלומי ההורים האחרים.
יוסף ג'בארין: לא מדווחים?
יוסף ג'בארין: אין פיקוח, אין כלום.
<אסף וינינגר: לא.
יעקב מרגי: בוא נשמע, הלאה.
יעקב מרגי: משרד החינוך יתייחס בסוף.
<אסף וינינגר: על פי החוזרים, מוסד שמקיים תכנית ייחודית וגם מקצוע מוגבר או תכנית תורנית נוספת, לא רשאי לגבות סכום שגבוה מהסכום המרבי לגבייה עבור אחת מהתכניות.
<אסף וינינגר: כלומר, אם מוסד גבה את הסכום המרבי עבור תכנית ייחודית, הוא לא יכול לקבוע סכום נוסף עבור מקצוע מוגבר או עבור תכנית תורנית.
<אסף וינינגר: עכשיו אני אעבור לניתוח שעשינו על מסד הנתונים של מערכת אפיק.
<אסף וינינגר: כפי שאמר גור, כל בית ספר חייב בדיווח במערכת הזו על תשלומי ההורים שהוא מתכוון לגבות מההורים.
<אסף וינינגר: במערכת הזו אפשר לראות מי דיווח ומי לא דיווח, מי דיווח אבל לא קיבל אישור ולגבי אלה שקיבלו אישור, באיזה סכומים מדובר.
<אסף וינינגר: פה אנחנו יכולים לראות דוגמא לחוזר תשלומים מאושר לשנת הלימודים הנוכחית בתיכון לאומנויות בירושלים.
<אסף וינינגר: תיכון עם כיתות משכבה ז' עד כיתה י"ב.
<אסף וינינגר: אפשר לראות את התשלומים המאושרים - - -
יוסף ג'בארין: מוכר לא רשמי?
מאיר כהן: רשמי.
<אסף וינינגר: זה תיכון.
<אסף וינינגר: הוא לא ייחודי במקרה הזה.
יעקב מרגי: תיכון במאה אחזו.
<אסף וינינגר: אפשר לראות את הסעיפים, את סעיפי הגבייה שאושרו בחלוקה לפי שלבי חינוך.
<אסף וינינגר: אפשר לראות שהסכום המרבי שאושר לגבייה בבית הספר הזה הוא בכיתה י"ב – סכום של 2,693 שקלים.
<אסף וינינגר: כאן אפשר לראות בתרשים הזה את סטאטוס אישור גביית תשלומי ההורים באפיק בשנת הלימודים הנוכחית.
<אסף וינינגר: אפשר לראות ש-68% מהמוסדות אושרו, דיווחו ואושרו.
יעקב מרגי: אישרו להם?
יעקב מרגי: מתוך הבקשות 68% מאושרים?
יעקב מרגי: שהוגשו?
<אסף וינינגר: מתוך המוסדות שחייבים באישור – 68% הגישו ואושרו.
<אסף וינינגר: כולם חייבים.
יעקב מרגי: כולם חייבים.
יעקב מרגי: לכן שהוגשו, בוא נאמר את זה.
<אסף וינינגר: שליש מהמוסדות או שלא אושרו – זה שני אחוזים, או שלא דיווחו בכלל במערכת על כוונה שלהם לגבות תשלומי הורים.
<אסף וינינגר: לגבי הנתון של בתי הספר שלא דיווחו, אפשר בעצם לומר שבתי הספר האלה נמצאים מחוץ לרדאר של משרד החינוך מבחינת תשלומי ההורים שהם מתכוונים לגבות ואין לנו אינדיקציה בעצם על כמה הם גובים.
יעקב מרגי: 4,557 - מה זה המספר הזה?
<אסף וינינגר: זה כל בתי הספר שחייבים בדיווח.
מאיר כהן: בקיצור, יותר מ-2,000 לא דיווחו.
<אסף וינינגר: עכשיו, אותם בתי ספר שלא דיווחו - - -
מאיר כהן: כמה לא דיווחו?
<אסף וינינגר: לא דיווחו או לא אושרו.
מאיר כהן: לא אושרו ולא דיווחו, כמה?
<אסף וינינגר: 1,469 מוסדות.
מאיר כהן: מטורף, מה?
<אסף וינינגר: לגבי המוסדות שלא דיווחו או אושרו, אם נחלק אותם - - -
מאיר כהן: זה נתון מדהים.
<אסף וינינגר: נחלק אותם לפי פיקוח, אז 62 מהמוסדות האלה הם בחינוך החרדי, 17% מהמוסדות בחינוך ה - - -
יעקב מרגי: גור, אתה מבין למה שאלתי אם גם המוכר שאינו רשמי מחויב בדיווח באפיק?
<גור רוזנבלט: כן, אבל צריך לומר את האמת.
<גור רוזנבלט: המגזר החרדי בכלל לא היה בסיפור הזה עד לפני שנה.
<גור רוזנבלט: בסדר?
<גור רוזנבלט: זאת אומרת אנחנו היינו - - -
יעקב מרגי: זו גם תשובה.
<גור רוזנבלט: לא, אנחנו מגדירים שם.
<גור רוזנבלט: זה נכון.
<גור רוזנבלט: צילום המצב הזה הוא נכון.
<גור רוזנבלט: אני לא מתווכח עם הנתון הזה.
<גור רוזנבלט: זה נתון שאנחנו העברנו, אבל צריך להסתכל רגע על המגמה.
<גור רוזנבלט: אם בעבר במגזר החרדי אף בית ספר לא דיווח באפיק, היום יש לנו אני חושב משהו כמו 30 - - -
יעקב מרגי: 38.
<גור רוזנבלט: לא, לא, זה לא.
<גור רוזנבלט: יש לנו אחוזים ניכרים במגזר החרדי שכבר מדווחים באפיק והאחוז הזה הולך וגדל.
<גור רוזנבלט: בעבר גם לא היינו כל כך מפקחים על המגזר החרדי, אבל היום יש לנו.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת צריך להסתכל על זה.
<גור רוזנבלט: אני לא מתווכח עם הנתון הזה, הוא נתון אמיתי, אבל המגמה היא שמספר בתי הספר שלא מדווחים באפיק הולך וקטן משנה לשנה.
מאיר כהן: אני רוצה לשאול עוד משהו.
מאיר כהן: אתה יודע מה, אני הולך איתך, אבל תסתכל, יש שם 100 וכמה, 116 בתי ספר ו-316 בתי ספר שלא דיווחו.
<גור רוזנבלט: איפה?
מאיר כהן: ממלכתי וממלכתי דתי, הם לא דיווחו.
מאיר כהן: מה נעשה עם המנהלים האלה?
מאיר כהן: זה המון.
מאיר כהן: 300 בתי ספר שלא מקבלים אישור מהמפקחת על קליק במחשב, מה קרה איתם?
מאיר כהן: האם הם קיבלו איזה עיצום?
מאיר כהן: מישהו התייחס אליהם?
<גור רוזנבלט: אז אני אומר, אנחנו הולכים ומשנה לשנה מצמצמים בצורה משמעותית את המספר.
<גור רוזנבלט: דרך אגב, צריך לומר את האמת.
<גור רוזנבלט: הרבה מאד מבתי הספר האלה פשוט לא גובים, לכן הוא לא בא אלי - - -
מאיר כהן: יש בתי ספר בארץ שלא גובה?
<גור רוזנבלט: יש.
<גור רוזנבלט: בתי הספר במגזר הבדואי לא גובים בכלל.
<גור רוזנבלט: אנחנו רואים הרבה בתי ספר במגזר הבדואי שלא גובים בכלל.
<גור רוזנבלט: יש גם בתי ספר אחרים שלא גובים בכלל.
יעקב מרגי: התיכון של הבן שלי לא גובה.
<גור רוזנבלט: חלקם לא באים כי הם לא גובים.
יעקב מרגי: נכון, אמיתי.
יעקב מרגי: לא גובה.
מאיר כהן: לא גובה לטיולים, לא גובה כלום?
יעקב מרגי: לא, יש את הסכום שמאושר.
יעקב מרגי: אין שום תוספת מעבר לזה.
יעקב מרגי: יצאת לטיול אתה משלם, לא יצאת אתה לא משלם.
<זאב גולדבלט: גם בתי ספר שעובדים לפי החוזר שאושר כאן בוועדה, חייבים להעביר את הדו"ח באפיק.
יעקב מרגי: באפס.
יעקב מרגי: שידווח באפס.
<זאב גולדבלט: לא, לא, לא באפס.
<זאב גולדבלט: בסכומים שאושרו על ידי הוועדה.
יעקב מרגי: אני אומר מי שלא גובה בכל מקרה חייב דיווח.
<זאב גולדבלט: אם בית הספר גובה כסף זה חייב לעבור דרך אפיק.
<גור רוזנבלט: עכשיו לגבי ההערה של חבר הכנסת מאיר כהן.
<גור רוזנבלט: יש אצלי במינהל אגף שנקרא אגף אכיפה, יושב פה דודי כהן, מנהל האגף ואנחנו בהחלט פותחים בחקירות נגד בתי ספר כאלה שגובים ללא אישור.
<גור רוזנבלט: קודם כל להבין מה פתאום גובים בלי אישור, אחרי זה בודקים גם מה נעשה עם הסכומים שנגבו, כי ברור שכשסכום נגבה בלי אישור הוא גם לא מפוקח ואנחנו בהחלט עושים.
<גור רוזנבלט: דרך אגב, היו גם מקרים שדרשנו להחזיר כסף להורים, במצבים שבהם הגבייה לא הייתה על פי הנהלים שלנו.
<גור רוזנבלט: אז בהחלט נעשה הרבה, אבל זה צילום של תמונת מצב.
<גור רוזנבלט: אני מתחייב לכם כשנבוא לפה שנה הבאה, המצב יהיה עוד יותר טוב.
<גור רוזנבלט: זאת אומרת זה הולך ומשתפר בהקשר הזה.
<אסף וינינגר: כפי שאמרתי בתחילת דברי, הנתונים האלה הם על בתי ספר שלא דיווחו ואין לנו אינדיקציה בעצם על כמה הם גובים.
<אסף וינינגר: יכול להיות שהם לא גובים בכלל, יכול להיות שהם גובים מעט ויכול להיות שהם גובים סכומים חריגים.
<אסף וינינגר: בתי הספר האלה נמצאים מחוץ לרדאר ואין לנו ידיעה לגבי מה קורה בהם בעצם.
<אסף וינינגר: זו חלוקה של אותם מוסדות שלא דיווחו או לא אושרו לפי שלב חינוך.
<אסף וינינגר: 60% מהמוסדות הם בשלב החינוך היסודי וכ-40% בשלב החינוך העל יסודי.
<אסף וינינגר: כאן אנחנו יכולים לראות נתונים של התפלגות התשלומים שאושרו לגבייה על ידי המשרד בבתי הספר שאושרו, שדיווחו באפיק ואושרו.
<אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות, ואני רק אגיד קודם שהנתונים לא משקפים בהכרח את הגבייה בפועל.
<אסף וינינגר: זה אנחנו לא יודעים מה הגבייה בפועל, אלא רק את מה שאושר על ידי ה - - -
יעקב מרגי: חזקה עלינו ש - - -
<אסף וינינגר: מה שאפשר לראות כאן זה ש-91% מהמוסדות, הסכום שאושר להם הוא עד 3,000 שקלים ול-9% מהמוסדות אושר להם סכום של למעלה מ-3,000 שקלים בשנה לתלמיד.
<אסף וינינגר: זו התפלגות של המוסדות שגובים - - -
יעקב מרגי: תחזור לשקף הקודם.
יעקב מרגי: תראה, אני איש מספרים.
יעקב מרגי: אם החלק הארי נמצא בטווח של מ-1,000 עד 2,000, זאת אומרת שמערכת החינוך יכולה להתקיים די טוב בלי הפלח הזה מ-2,000 עד 10,000 שקלים או 11,000 שקלים.
יעקב מרגי: השאלה היא האם הצר שווה בנזק המלך.
יעקב מרגי: בוא נגיד לצורך האיזון, אני מקבל מיילים זועמים מהורים – מה אתה מפריע לנו?
יעקב מרגי: אנחנו רוצים להשקיע.
יעקב מרגי: אדרבא, שיעשו.
יעקב מרגי: אני יודע, יש חוק חינוך חינם, יש קבוצת הורים שרוצה להשקיע בילדים, יתכבדו, יקימו לעצמם בית ספר פרטי ללא השתתפות המדינה.
יעקב מרגי: המדינה לא יכולה לעודד פערים כאלה בין ילד לילד.
יעקב מרגי: יש חוק חינוך חינם במדינת ישראל.
יעקב מרגי: ככה זו ההשקפה.
יעקב מרגי: אנחנו נתקדם מזה, נראה מה תפיסת העולם הזאת.
יעקב מרגי: כי אם אני רואה שאנחנו מנהלים מערכת ענקית ויוצרים פערים, כולה כולה, החלק הארי נמצא למטה – מ-1,000 עד 2,000 שקלים השאלה היא למה אני צריך ליצור את המסלול הזה המקביל?
יעקב מרגי: לתת נתיב מקביל, ואז זה עושק, סליחה.
יעקב מרגי: ואני רוצה לומר לכם, שלא תחשבו שמי שגר ביישוב מסוים אז חזקה עליו שהוא יכול לעמוד בכל תשלום שמשתים עליו.
יעקב מרגי: במודיעין זה ציבור כלוא.
יעקב מרגי: ההורים במודיעין הם אוכלוסייה כלואה ואנחנו נשמע מיד את ההורים עם המצגת.
מרדכי יוגב: רק אם אפשר לשאול מי זה באמת החמישייה הפותחת שם – 11,000 ו-9,000.