GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנואל טרכטנברג: עוד שאלה אדוני היושב ראש.
מנואל טרכטנברג: למה הדוח הזה לא פורסם מבעוד מועד?
מנואל טרכטנברג: יש כאן סודות מדינה?
יואב קיש: לא היית כאן אתמול.
יואב קיש: עשינו את הדיון הזה.
יואב קיש: אתם חוזרים על הדיון של אתמול.
יואב קיש: בוא תמקד בעיקר.
מנואל טרכטנברג: כל שנה אנחנו חוזרים על ההגדה של פסח ולא קורה שמכיוון שקראנו אותה בשנה הקודמת, לא נקרא אותה השנה.
יואב קיש: אתה חוזר על ההגדה.
מנואל טרכטנברג: תן לי תשובות על השאלות האלה.
איציק שמולי: לא בדיוק הסבירו.
איציק שמולי: ניסו להטעות את הוועדה ולא הסבירו.
יואב קיש: היה כאן הסבר בדיוק לשאלה.
יואב קיש: המשרד נתן הסבר בדיוק לשאלה.
איציק שמולי: ניסו להטעות את הוועדה.
יואב קיש: נאמר שיש ועדה פנימית שייעצה לשרה.
אמיר אוחנה: ידידי חבר הכנסת פרופסור טרכטנברג.
אמיר אוחנה: המספר שלוש שנים, הניסוי הזה הוגדר כניסוי לשלוש שנים באופן שרירותי.
אמיר אוחנה: זה היה יכול להיות לחמש שנים וזה היה יכול להיות לשנה.
אמיר אוחנה: לא היינו אומרים שנמשיך את זה במשך חמש שנים כי כך הוגדר.
יעקב מרגי: אתם רואים שאנחנו עושים את הדיון בנפש חפצה.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע אחד לשני.
אמיר אוחנה: אני אמנם לא חבר בוועדת החינוך אבל אני כן הייתי מעורב.
אמיר אוחנה: אתמול דיברתי עם נציגי משרד התרבות והבנתי שמה שיובא היום זה ביטול מוחלט ומיידי של חוק הספרים.
אמיר אוחנה: אם היועצים המשפטיים יגידו שצריך הסתגלות, יהיה אפשר לבחון את זה אבל אני לא מבין איזו תקופת הסתגלות אנחנו צריכים לביטול הבירוקרטיה המיותרת הזאת.
אמיר אוחנה: המדינה התקיימה למעלה משישים שנים בלי חוק הספרים ועם הספר התקיים למעלה מאלפיים שנים בלי חוק הספרים.
אמיר אוחנה: לו הייתי חבר הוועדה אני הייתי מצביע עכשיו על ביטול מוחלט ומיידי אבל לצערי אני לא בעל זכות הצבעה.
אמיר אוחנה: בכל אופן, זה מה שאני הייתי מצביע.
מסעוד גנאים: בקשר לדוח.
מסעוד גנאים: למה לא קראנו אותו קודם?
יעקב מרגי: המשרד ישיב על השאלות.
מסעוד גנאים: בקשר לחוק הספרים הקודם שהיום רוצים לבטל אותו, אני אישית כחבר ועדת החינוך היו לי הסתייגויות שמא הקניות של הספרים ייפגעו.
מסעוד גנאים: מתוך מה שאני רואה ושומע וקורא, החוק הקודם שרוצים לבטל אותו עכשיו, מיטיב עם הסופרים וגם מיטיב עם האזרחים.
מסעוד גנאים: אני לא יודע מה הדוחק לבטל אותו כאן ועכשיו, ובנוסף, כפי שהעלה יוג'ין, למה לא לתת לו עוד זמן?
מסעוד גנאים: למה לעשות את זה לפני תום שמונת החודשים?
אחמד טיבי: יואב, אין סופרים וסופרות שמצביעים ליכוד?
יואב קיש: יש הרבה.
אחמד טיבי: בדרך כלל כך אתם עובדים.
יואב קיש: האזרחים הם אלה שסובלים.
יואב קיש: הוא מהכיס שלו מרגיש את זה.
יואב קיש: אז מה אתה מתפלא?
יעקב מרגי: אני הייתי חבר ועדת שרים, הייתי אז שר עם יוסי פלד, ואני אישית התנגדתי לחוק הזה ולא בגלל המהות שלו.
יעקב מרגי: טענתי שיש לחזק את הסופרים בערוץ אחר.
יעקב מרגי: אותי חינכו בפקולטה של החיים, במדור הכלכלה, שצריך לתת לכוחות השוק לעשות את שלהם והנה בא חוק שהכלכלנים דוחפים אותו אבל אני מבין שהיו לו אפקטים אחרים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם בכנות ובגילוי נאות כפי שאמר חבר הכנסת שמולי לא היו זעזועים מי יודע מה.
יעקב מרגי: נכון, יש צורך.
יעקב מרגי: זיהיתי שיש צורך בשבוע הספר העברי הקרוב לאפשר את המבצעים והגענו לפשרה אליה הגענו.
יעקב מרגי: אני חושב שהיא הייתה מתבקשת והיא טובה.
יעקב מרגי: עדיין אני קורא לך חבר הכנסת המציע יואב קיש לאמץ אותה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם בנכות שזאת העמדה של הקואליציה ואנחנו חייבים לקיים את הדיון ונעשה את זה ביעף.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן גם על ידי חברי האופוזיציה וגם לדברים ששמעתי.
מירב בן ארי: אני חושבת – ואני אחת ממציעות החוק – שמי שבא וטוען לצורך העניין שיש לבטל מיידית, פשוט לא קרא את דוח הוועדה.
מירב בן ארי: אני אומרת כאחת המציעות שלדעתי – ושלא לדבר על כך שאני גם תוהה אם מבחינה חוקתית אם ה-1 בספטמבר יעמוד במבחן בג"ץ, אני לא יודעת, כי יש הסכמים והתחייבויות שנחתמו גם לפני שנה עם סופרים.
מירב בן ארי: לכן אני חייבת לומר שעמדתי בעניין היא שצריך לחכות ל-31 בדצמבר.
מירב בן ארי: כן, אתה יכול להיות רגוע, אתה יודע שאני אצביע - - -
יואב קיש: נדבר עניינית.
מירב בן ארי: עניינית, אם אנחנו באמת ענייניים, ומי שקרא את הדוח - ואתם שמעתם מה אני חושבת והייתי בכל הדיונים על כל הספרים ואין דיון שהחמצתי, כולל במליאה – אני חושבת עניינית, ובטח אחרי שישבנו אתמול וקיבלנו באיחור את הדוח אבל קראנו אותו, לפחות חברי הוועדה קראו אותו, וגם חבר הכנסת מרגי אמר את זה עכשיו ובצדק, עניינית אנחנו צריכים לחכות ל-31 בדצמבר ולו רק בשל העניין המשפטי שיכול להיות שיש כאן בעיה במבחן בג"ץ.
מירב בן ארי: שוב, אם צריך, אני לא אצביע נגד.
מירב בן ארי: לא עשיתי אף פעם ואני לא מתכוונת לעשות את זה היום.
מירב בן ארי: אני לא לוקחת כאן דוגמאות מחברי כנסת שקמים עם הגחמות שלהם ומחליטים מה הם מצביעים, אם הקואליציה או נגד.
מירב בן ארי: אני לא בן אדם כזה.
מירב בן ארי: בעניין הזה אני אומרת שאנחנו יכולים לחכות ל-31 בדצמבר.
יעקב מרגי: גם אם לא הייתה בעיה משפטית.
יעקב מרגי: באים גורמים עסקיים ואומרים שהם מחויבים בהסכמים.
יעקב מרגי: חצי שנה.
יואב קיש: ברגע שעלה התאריך 31 בדצמבר, אתם צריכים להבין את המשמעות.
יואב קיש: התאריך הקובע הוא תאריך שבו הספר יוצא לשוק.
יואב קיש: אם אנחנו אומרים שספר שיצא לשוק ב-1 בינואר לא יהיה מחויב בהגנה וספר שיצא לשוק ב-31 בדצמבר כן יהיה מחויב בהגנה, מה אנחנו עושים בעצם בשוק?
יואב קיש: כל הסופרים שצריכים להוציא ספרים, אולי אפילו מספטמבר, אוקטובר, נובמבר, דצמבר, יגידו, סליחה, אני לא רוצה עכשיו שנה וחצי להיות תקוע בהגנה ושהספרים שלי לעומת ספרים שיוצאים בינואר יימכרו כך ולכן הם בעצם יידחו את ההוצאה שלהם לינואר ואז את הרגת רבעון שלם בספרות הישראלית.
יואב קיש: זה מה שעשית.
יואב קיש: חד משמעית.
יואב קיש: לכן אני אומר בצורה הכי ברורה שהיה צריך לבטל את זה מיידית.
יואב קיש: זאת לא הפתעה ושאף אחד לא יבלבל בין נושאים משפטיים.
יואב קיש: אנחנו דנו.
יואב קיש: השרה הודיעה על הכוונה שלה, יש הצעת חוק פרטית שלנו שעברה, הייתה ועדה, היו מסקנות וכולם ידעו.
יואב קיש: כל השוק ידע שהולכים לכיוון הזה וזה היה ברור לכל אחד ואחד.
יואב קיש: עוד לא שמענו את משרד התרבות אבל נשמע אותם אומרים שהחוק צריך להיות מבוטל מחר.
יואב קיש: אם אנחנו נדחה את זה, כל יום שאנחנו דוחים, אנחנו עושים נזק.
יואב קיש: אני הסכמתי לפשרה על ה-1 בספטמבר רק בגלל שהבנתי שהתאריך עצמו יכול לעזור אבל לא מעבר לזה.
יעקב מרגי: כנרת זמורה ביתן.
יעקב מרגי: תבחרו מי מכם מדבר.
<נועה מנהיים: חבר הכנסת פרופסור טרכטנברג דיבר על אקספרימנט וניסוי, ואכן זה ניסוי.
<נועה מנהיים: זה ניסוי בחיי הסופרים.
<נועה מנהיים: אני ראש מחלקת ספרות עברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן.
<נועה מנהיים: יש לי העונג לעבוד עם הסופרים שהחוק הזה אמור היה להגן עליהם.
יעקב מרגי: בדקה שנותרה לך, תאמרי לי את העמדה שלך.
<נועה מנהיים: עמדתי היא שבמידה ואנחנו יודעים שהחוק עומד להיות מבוטל ב-31 בדצמבר, לא יהיה סופר אחד, לא בהוצאה שלנו ואני מניחה שגם לא בהוצאות אחרות, שיהיה מעוניין שהספר שלו יצא.
<נועה מנהיים: כמו שאמר חבר הכנסת קיש, אנחנו נהיה עכשיו בחצי שנה בה לא יצאו ספרים לאור.
<נועה מנהיים: למה שסופר ירצה שהספר שלו יצא בעוד חודש - - -
יואב קיש: מירב, את מבינה?
מירב בן ארי: זה היא אמרה.
מירב בן ארי: תכף נשמע מישהו אחר שיגיד הפוך.
<נועה מנהיים: אם לא היה מישהו שיגיד הפוך, זה לא היה דיון.
יעקב מרגי: אני מודה לך על התרומה לדיון.
יעקב מרגי: תקשיבי לי טוב טוב.
יעקב מרגי: אם היית באה ואומרת ביושר, יכול להיות שלא שמת לב או לא העלית את האפשרות הזאת על הדעת, אלא אם כן תחריגו ספרים חדשים שיצאו לאחר חקיקת החוק למרות תחולת הביטול, אני פותר לך את הבעיה.
<נועה מנהיים: איך?
<נועה מנהיים: איך הבעיה נפתרת?
יעקב מרגי: אם אני מחריג את הספרים האלה.
<נועה מנהיים: מה זאת אומרת להחריג אותם?
<מירב ישראלי: לגבי חוזים חדשים?
יעקב מרגי: חוזים חדשים.
<נועה מנהיים: לא, לא חוזים חדשים.
<נועה מנהיים: ספרים שנמצאים בעבודה כבר שנה ושנתיים.
יעקב מרגי: אין מענה לזה.
<נועה מנהיים: אנחנו נדחה את היציאה שלהם.
<נועה מנהיים: חוזים חדשים, כדי לתת איזושהי תחושה של משך הזמן, ספר שהחוזה עם הסופר שלו נחתם היום, יכול לצאת בעוד שנה ושנתיים.
<נועה מנהיים: אלה לא דברים שקורים מהרגע לרגע.
יעקב מרגי: דיברנו על זה.
יעקב מרגי: רותם סלע.
<דב איכנולד: הוא יצא.
<דב איכנולד: כדאי לוותר עליו.
<דב איכנולד: הוא דיבר כאן מספיק.
<דב איכנולד: הוא חי רק מיחסי ציבור.
יעקב מרגי: תודה על הזלזול.
יעקב מרגי: תעצור את הזלזול בבקשה.
יעקב מרגי: לא ביקשתי ממך עזרה.
<מרב זקס פורטל: אני סופרת ביכורים.
<מרב זקס פורטל: הספר שלי יצא לאור בהוצאת ידיעות לפני חודש.
<מרב זקס פורטל: עבדתי עליו חמש שנים.
<מרב זקס פורטל: כל האנשים הנכבדים כאן, בעצם המטרה לשמה התכנסנו היא הספרות העברית.
יעקב מרגי: מותר לך לעשות פרסומת.
יעקב מרגי: איזה ספר כתבת?
<מרב זקס פורטל: מלאכים באופק.
<מרב זקס פורטל: חיים באר הוא העורך שלו.
<מרב זקס פורטל: זה הספר האחרון שיצא במסגרת מפעל קסת.
<מרב זקס פורטל: עוד אנחנו מדברים על תמיכה בספרות העברית, המפעל היחידי שתמך בספרות מקור נסגר.
<מרב זקס פורטל: אין יותר מימון.
<מרב זקס פורטל: כאשר הוצאה מסוימת רוצה להשקיע בספר שנראה לה טוב והיא לא רוצה או לא יכולה להשקיע בו כלכלית כי זה דורש עבודה, אין לה למי לפנות כיום.
יעקב מרגי: לאחר מכן משרד התרבות ישיב.
<מרב זקס פורטל: מדברים כאן על תמיכה בספרי ביכורים.
יעקב מרגי: מה עמדתך לגבי ביטול החוק או השארתו?
<מרב זקס פורטל: לדעתי, אני כסופרת רוצה שיקנו את הספר שלי.
יעקב מרגי: אני יודע, אבל מה עמדתך לגבי החוק?
<מרב זקס פורטל: אני אומרת שחייב להיות איזשהו סעיף שנוגע לספרי ביכורים.
<מרב זקס פורטל: אי אפשר להתייחס אליהם כאל סופרים ותיקים.
<מרב זקס פורטל: חייבת להיות תמיכה בסופרי ביכורים, אם דרך החוק או אם באמצעי אחר.
אחמד טיבי: משפט קצר.
אחמד טיבי: חברי מסעוד גנאים וגם אחרים תהו ושאלו למה העיכוב בפרסום הדוח.
אחמד טיבי: אני מבקש שנציגי המשרד יתייחסו לזה.
יעקב מרגי: נקבל תשובה.
אחמד טיבי: מירב העלתה אפשרות שזה יידחה לדצמבר ויואב מתעקש על ספטמבר.
יואב קיש: עכשיו.
יואב קיש: אני מתעקש על עכשיו.
יעקב מרגי: אחמד טיבי, תודה רבה על התזכורת.
יעקב מרגי: לא נעלם לא מעיני ולא מאוזני בקשת חברי הכנסת.
יעקב מרגי: אנחנו לא נקפח את מקומו של משרד התרבות להשיב לנו על הכול.
אחמד טיבי: אנחנו כאן כדי לשמוע את התשובה שלהם.
יעקב מרגי: אבל שאלה ולא נאום.
מנואל טרכטנברג: שאלה.
מנואל טרכטנברג: ממש לא נאום.
מנואל טרכטנברג: האם השרה והמשרד מתכוונים לפזר את ועדת ההיגוי ולפטר את אותם שישה כופרים שכתבו בדוח דברים שקריים, לא נכונים ופוגעניים ואת זה שהולכים לעשות נזק גדול לשוק הסופרים?
מנואל טרכטנברג: אם השרה עקבית, ואני חושב שאתה, יואב, צריך לדרוש את זה מהשרה, שתפזר את הוועדה הזאת.
מנואל טרכטנברג: כרגע יש שישה אנשים שלא מבינים עניין ולכן צריך להקים ועדה חדשה.
מנואל טרכטנברג: אני שואל האם המשרד מתכוון לעשות את זה.
איציק שמולי: גם לי יש שאלה למשרד.
איציק שמולי: איזה מלאך התגלה לשרת התרבות בלילה שאתמול היא באה לוועדה עם עמדה אחת והיום יש עמדה אחרת?
יעקב מרגי: למלאך קוראים יואב קיש.
איציק שמולי: אני אומר את הדברים בנימה רצינית.
איציק שמולי: אני רוצה לדעת.
איציק שמולי: אתמול באתם לכאן כנציגי המשרד והצגתם תמיכה.
יעקב מרגי: אבל לא מלאכים.
יעקב מרגי: מלאכים מפחידים אנשים.
יואב קיש: היה אתמול דיון ולא היה שום דבר אחר.
איציק שמולי: זאת הייתה עמדת המשרד וזכותי לשאול מה השתנה בעמדת המשרד.
איציק שמולי: הכנסת היא עדיין גורם מפקח על עבודת הממשלה וזכותי לשאול שאלה.
איציק שמולי: מה השתנה בעמדה שלכם.
איציק שמולי: מה גרם לשינוי המהותי בעמדה שלכם, מתמיכה אתמול בפשרה.
יואב קיש: זאת לא פשרה.
יואב קיש: לא דיברו עם המציעים.
איציק שמולי: אל תצעק עלי.
יואב קיש: אל תגיד פשרה.
איציק שמולי: לא רק שזאת לא הייתה פשרה אלא זאת הייתה עמדת השרה.
איציק שמולי: היא זאת שהביאה את העמדה הזאת לוועדה.
איציק שמולי: מה השתנה?
איציק שמולי: מה הנסיבות שהשתנו בלילה מזה שהשרה אתמול דחפה בכל הכוח את דצמבר ועכשיו היא לא יכולה לחיות עם הדבר הזה?
איציק שמולי: לזה אני רוצה לקבל תשובה.
יעקב מרגי: רותם סלע, בבקשה.
<רותם סלע: תודה.
<רותם סלע: מדברים כאן על הסתמכות ועל ההסתמכות שלנו כמוציאים לאור בסופו של דבר על החוק.
<רותם סלע: חוק ההגנה על הספרות והסופרים הוא לא חוק שנותן לי מו"ל צעיר, בלי סופרים חזקים ובלי רשת הגנה, הוא לא מגן עלי בשום צורה אלא הוא מגן על החזקים ממני ומשכמוני.
<רותם סלע: אני אסביר.
<רותם סלע: הוא מגן עליהם מתחרות על ידי זה שהוא מונע מסופרים חדשים אנונימיים או אנונימיים למחצה שאני מנסה לייצג מלהתחרות על ידי מחיר.
<רותם סלע: הדרך בה הוא עושה את זה, הוא שולח פקידי ממשל להטיל עלי קנסות אם אני מעז למכור ספרים בהנחה.
<רותם סלע: אני לא מדבר מהרהורי לבי.
<רותם סלע: הזכיר כאן קודם יוג'ין קנדל את הממונה על ההגבלים העסקיים שהוא גורם שלא מפקח על שוק הספרים אלא שוק הגז והקמעונאות ומקבל החלטות במיליארדים ובעשרות מיליארדים.
יעקב מרגי: בגז הוא לא קיבל.
<רותם סלע: הממונה על ההגבלים העסקיים בדק מה הנתח של הסופרים ששייכים לשמונים האחוזים התחתונים, אלה שלא משתייכים לחמישון העליון, מה הנתח שלהם בתקבולים לאחר החוק.
<רותם סלע: הנתח שלהם ירד מ-29 אחוזים מהתגמולים ל-12 אחוזים.
<רותם סלע: הם נחתכו באופן יחסי יותר מחצי בשוק שקרס.
<רותם סלע: אתם כחברי כנסת יכולים להתקשר לממונה על ההגבלים העסקיים ולבדוק את זה.
<רותם סלע: החוק הזה הוא חוק טייקונים ספרותיים, הוא עוזר לשכבה דקה של סופרים לבצר את מעמדם אל מול סופרים אנונימיים שלרוב המוחלט של הצרכנים יכולים למכור במחיר מבצע.
<רותם סלע: אני לא צריך הסתמכות ושיפסיקו לרדוף אחרי.
<רותם סלע: מי שצריך את ההסתמכות זה מי שרוצה להגן על עצמו מתחרות.
<רענן גרף: גם אני מו"ל קטן.
<רענן גרף: דרך אגב, אני מאוד מחבב את רותם אבל אני כמובן לא מסכים עם אף מילה שלו.
<רענן גרף: אני קיים בסך הכול 12 שנים, הוצאתי עד היום רק שישים ספרים במשך 12 השנים.
<רענן גרף: לי החוק מאוד הועיל.
<רענן גרף: מאז החוק נכנס לתוקף אני רואה שיפור גם במכירות וגם בשטחי התצוגה שאני מקבל בחנויות.
<רענן גרף: מעבר לכך, בנוגע לתאריך סיום החוק, חייבת להיות לכל הוצאה, בוודאי הוצאה קטנה שכבר הפיקה ספרים לשבוע הספר ולחודשים הקרובים כשהיא מסתמכת על החוק הקיים, תקופת הסתגלות.
<רענן גרף: 1 בספטמבר זה כמעט כלום.
<רענן גרף: אנחנו כבר תמחרנו מחירים לפי החוק, אנחנו הסתמכנו על החוק.
<רענן גרף: כשאני מוציא עכשיו לשבוע הספר בין ארבעה לחמישה ספרים חדשים, כולם כבר מתומחרים.
<רענן גרף: דרך אגב, אחד מהם ספר מקור שלראשונה תמחרתי ב-49 שקלים עקב החוק ולו הייתי יודע, לא הייתי יכול לתת את המחיר הזה.
<רענן גרף: אנחנו חייבים איזושהי תקופת הסתגלות מינימלית.
<רענן גרף: ברוב החוקים אנחנו מדברים על חצי שנה ובוודאי כך צריך להיות כאן.
יעקב מרגי: רונה יצחקי.
<רונה יצחקי: אני מחנות ספרים המגדלור.
יעקב מרגי: את יודעת שהסבלנות משתלמת.
יעקב מרגי: לא צריך להפריע.
<רונה יצחקי: אם הפרעתי, זה מכיוון שהדבר הוא בלבי.
<רונה יצחקי: אני רוצה לענות לרותם שיושב לידי.
<רונה יצחקי: אם החוק הוא חוק טייקונים, איך זה שהטייקונים הם אלה שקוראים לביטולו?
<רונה יצחקי: זאת אומרת, יש כאן איזה דיסוננס לא ברור.
<רונה יצחקי: אני חושבת שהקטסטרופה עליה מדובר היא הקטסטרופה שהשוק משתנה, הענף משתנה, יש כאן איזשהו מהפך.
<רונה יצחקי: היא קורית אולי במכירות של רשתות הספרים הגדולות ושל ההוצאות הגדולות מאוד.
<רונה יצחקי: שם אולי יש קטסטרופה, אבל בחנויות הספרים העצמאיות ובהרבה הוצאות ספרים עצמאיות אתם אני מדברת, יש הבראה.
יעקב מרגי: החוק שיפר את מצבן?
<רונה יצחקי: בהחלט.
<רונה יצחקי: יש הבראה.
<רונה יצחקי: מוציאים יותר ספרים, מוכרים יותר ספרים.
<רונה יצחקי: מכיוון שמוכרים לא מתוגמלים יותר על פי אותה רשימה סגורה - - -
יואב קיש: זה יישאר.
<רונה יצחקי: בסדר, אבל זה לא העיוות היחיד.
<רונה יצחקי: גם עניין של ספרי הביכורים, גם אורלי קסטל בלום ורונית מטלון לא מכרו אחוזים גבוהים מהספר הראשון שלהן.
<רונה יצחקי: ספר ביכורים צריך את זמן ההבשלה שלו.
יעקב מרגי: את הספר הראשון שלי חילקתי חינם.
<רונה יצחקי: האחוזים שמביאים סופרי הביכורים, הם רק מביאים לפתור את העיוות ולהביא אותם למצב נורמלי.
<רונה יצחקי: באופן גורף, חנויות הספרים העצמאיות רק מרוויחות מהחוק.
<רונה יצחקי: ביטול החוק יפגע בהן באופן מוחלט.
<רונה יצחקי: זה כמו לפגוע בבית המרקחת השכונתי ובמכולת השכונתית ובכל אותם עסקים שאנשים נותנים לקהילה מעבר לשורת הרווח של רשת גדולה.
<רונה יצחקי: נראה לי שכל השאלות האלה שאין עליהן מענה, כנראה שכסף יושב שם היכן שהוא בפתרון.
יעקב מרגי: רחלי אידלמן, למרות שהפרעת לי כמה פעמים.
<רחלי אידלמן: אני רוצה קודם כל להגיד שהמו"לים ידעו שחוק הספרים יימשך עד פברואר 2017 ולאור זה, זה לא רק העניין של ההסכמים עם הרשתות, אלא להוציא ספר לאור לוקח זמן.
<רחלי אידלמן: יש ספר שלוקח להוציא אותו חצי שנה ויש ספר שלוקח להוציא אותו שנה, שנתיים ואפילו שלוש שנים.
<רחלי אידלמן: אלה לא רק ההסכמים עם הרשתות אלא אלה גם ההסכמים עם העורכים, עם המתרגמים, עם המגיהים, עם בתי הדפוס, עם הכריכיות וכולי.
<רחלי אידלמן: כאשר אנחנו יודעים שספר מוגן, ההשקעות שלנו מבוססות על כך שיש לנו איזושהי תחזית של הכנסות.
<רחלי אידלמן: אם החוק יתבטל, מיד תתחיל הסחטנות של הרשתות, מיד המחירים בשוק של ההוצאות שאוהבות לעשות מבצעים ירדו לקרקעית ויעצרו את המכירות של הספרים של המו"לים.
<רחלי אידלמן: לכן אי אפשר ככה במחי יד מהיום למחר לבטל את החוק.
<רחלי אידלמן: אני שלחתי הבוקר לוועדה מכתב שמסביר גם את הקשיים העסקיים שיהיו לנו מכך שבבת אחת רוצים לבטל את החוק.
<רחלי אידלמן: יש לנו עכשיו מצב שהריכוזיות בענף נמשכת כי הוצאת כתר שהרבה שנים הפסידה כסף, בעליה החליטו שמספיק והם מכרו את ההוצאה למודן.
<רחלי אידלמן: אמנם הממונה על ההגבלים העסקיים עדיין לא אישר את המכירה הזאת, אבל הוא כנראה יאשר אותה בסופו של דבר ובכך גדלה הריכוזיות של השוק וזה יגרום למצב שהמו"לים האחרים לא יוכלו להציג את הספרים שלהם כמו שצריך.
<קריאה: האם כתר הפסידה כסף?
יעקב מרגי: סלח לי, אתה לא תקבל רשות דיבור.
יעקב מרגי: איבדת את רשות הדיבור.
<רחלי אידלמן: המאזנים של כתר פתוחים לציבור.
<רחלי אידלמן: זאת חברה ציבורית ואפשר להסתכל שנים אחורה ולראות כמה הם הפסידו.
<רחלי אידלמן: אם יבטלו את החוק מיד, משאירים את כל המו"לים חשופים.
<רחלי אידלמן: המו"לים פנו לממונה על ההגבלים העסקיים והם מעוניינים לקבל רשות להתאגדות כדי לנהל משא ומתן משותף עם הרשתות כדי לא להישחק.
<רחלי אידלמן: אם החוק יבוטל לפני שאנחנו נקבל את הרשות הזאת, אנחנו עדיין נהיה חשופים.
<רחלי אידלמן: לגבי הנתונים של הממונה על ההגבלים העסקיים שחבר הכנסת יואב קיש כל כך מסתמך עליהם.
<רחלי אידלמן: אני נתתי את הנתונים לממונה.
<רחלי אידלמן: הבקשה של הנתונים הייתה כזאת שהתוצאה של הדוח תראה שהחוק לא טוב.
<רחלי אידלמן: באיזה מובן?
<רחלי אידלמן: אמרו לי: כל ספר חדש מוגן שהוצאת, תדווחי לי כמה מכרת ממנו וכמה שכר סופרים שילמת בשנה בה הוצאת אותו.
<רחלי אידלמן: אמרתי להם, חברים, החוק מגן לי על הספר שנה וחצי, אני רוצה לדווח לכם על שנה וחצי של הספר ושנה וחצי של שכר סופרים של הספר, אבל הם אמרו: בשום אופן לא.
<רחלי אידלמן: בנאיביות אמרתי להם שלא תהיה להם תמונה של מצב השוק, אם אתם מבקשים נתונים חלקיים.
<רחלי אידלמן: אמרו לי שזה מה שהם רוצים.
<רחלי אידלמן: טלפנתי אליהם פעם שלישית כי אמרתי אולי לא הבינו ואני אסביר להם.
<רחלי אידלמן: שלחו לי מכתב נוסף ואמרו שזה מה שהם רוצים.
<רחלי אידלמן: כאשר בונים דוח בצורה חלקית, גם התוצאה יוצאת חלקית.
יואב קיש: את אומרת שיש הבדל גדול בין השנה הראשונה לשנה וחצי באופן יחסי?
<רחלי אידלמן: בהחלט יש הבדל.
יואב קיש: בחצי השנה האחרונה.
יואב קיש: עיקר ההכנסות של הסופר הן בחצי השנה האחרונה.
מנואל טרכטנברג: אבל למה לא?
יואב קיש: אני לא מדבר אתך.
יואב קיש: אני שואל אותך.
יואב קיש: אני שואל שאלה, למה אתה מפריע?
יואב קיש: אני שואל שאלה עקרונית.
יואב קיש: אם אני מסתכל על גרף חודשי, ספר מוגן, הוא לא ישר, הוא נמוך בשנה הראשונה ובחצי שנה אחרונה פתאום הוא עולה.
<רחלי אידלמן: אני מו"ל ארבעים שנים ואני קצת יודעת איך זה.
יואב קיש: אני שואל.
<רחלי אידלמן: תסלח לי.
<רחלי אידלמן: אם אתה בוחר נכון, אם אתה מו"ל טוב ואתה בוחר ספר מעניין, הספר יחזיק לפעמים הרבה יותר משנה וחצי ויכול להחזיק גם חמישים שנים.
<רחלי אידלמן: אבל הממונה על ההגבלים העסקיים אומר לי שאתן לו נתונים רק של השנה.
<רחלי אידלמן: אם הוצאתי ספר ביוני, אני נתתי להם נתונים על מכירה בחצי שנה ושכר סופרים בחצי שנה.
יעקב מרגי: עמית הלוי.
עמית הלוי: אני ראש המכללה למדינאות.
עמית הלוי: הייתי חבר הוועדה ואני רוצה לומר לפרופסור טרכטנברג ששמחתי על ההצעה שלך לפטר אותנו כיוון שאנחנו כוועדה, אני לא זוכר שהיינו עובדים של משרד התרבות באיזושהי מידה.
עמית הלוי: אני אפילו באיזשהו שלב שאלתי האם משלמים לי את הנסיעות שטרחתי לבוא מירושלים לתל אביב ואמרו לי שיבדקו אבל עוד לא חזרו אלי.
עמית הלוי: אנחנו לא היינו עובדי משרד התרבות אלא היינו ועדה ולא צריך לפטר אותנו.
עמית הלוי: אמרתי לחברתי שמאוד נהניתי להיות אתה בוועדה, עדנה הראל ממשרד המשפטים, שאני לא ראיתי את הוועדה בכלל כטריבונל משפטי.
עמית הלוי: 99 אחוזים מהזמן של הוועדה היו שימועים.
עמית הלוי: הדיון בינינו, כמו שמקובל בבית משפט, ואני מכיר את זה מאשתי ומאנשים אחרים, לא היה סוג הוועדה.
עמית הלוי: לכן בסוף החלטנו החלטה שלדעתי התקבלה פה אחד שלא יהיו מסקנות של רוב ומיעוט או דיון כזה ואחר אלא כל אחד יכתוב את המלצתו.
עמית הלוי: שמענו את המלצת יושב ראש הוועדה.
עמית הלוי: גם אני המלצתי, זה נכון, לא לבטל מיד את החוק.
עמית הלוי: אני בוועדה הרגשתי שיש בעיה וכאן אני מסכים עם רחלי, שהדואופול אכן יוצר בעיה למו"לים ולסופרים.
עמית הלוי: הסכמתי שיש בעיה.
עמית הלוי: אני חושב שהדיון הוא - וזה אני אומר לחבר הכנסת שמולי - לא אם יש קטסטרופה אלא הדיון הוא האם כמחוקק תיקנת את העוול, את המצב.
עמית הלוי: אני אומר לך בכנות, ואני באתי לגמרי נקי לחוק הזה, לא הייתה לי עמדה וגם השרה שכאילו מינתה אותנו למעשה עד אתמול לא אמרה לי שהיא בעד זה או זה, באתי לדיון פתוח על העניין הזה ואני אומר לך שהחוק לא תיקן את המצב.
עמית הלוי: כלומר, הדואופול חי ובועט, הוא בועט דרך מרווחי ההנחות, אם לא דרך הגבלת המחיר הקטלוגי.
עמית הלוי: נתח השוק של הדואופול נותר מעל שישים אחוזים.
עמית הלוי: לא הייתה עלייה דרמטית במחיר הספרים, עלייה כמו שאמר כאן הממונה של 1.30 שקל.
עמית הלוי: גם התגמולים, לא היית בהם עלייה דרמטית.
עמית הלוי: כלומר, החוק לא תיקן את המצב.
איציק שמולי: גם אני בא בתום לב לדיון הזה ואני אומר לך שלא הייתה לי עמדה לגבי חוק הספרים עת נכנסתי לוועדת החינוך.
איציק שמולי: לא הייתה לי עמדה ויכול מאוד להיות שהייתי בעמדתו.
איציק שמולי: אני פשוט מרגיש שהתהליך הוא לא נכון.
עמית הלוי: אמרתי שהיה כאן ניסיון כן ורציני של המחוקק ולכן אמרתי שצריך לכבד את הניסיון הזה.
עמית הלוי: היה כאן ניסיון כן אבל לדעתי יש עוד שיקולים של אחריות ציבורית של השרה שכבר רואה בנתונים האלה - וגם אני הייתי שותף לעמדה הזאת - ובנתונים עד היום, לא רק לגבי מה שהזכיר פרופסור קנדל לגבי ספרי ביכורים ומה שהסכימה גם בוועדה חברת הכנסת זנדברג גם לגבי ספרי ביכורים וגם לגבי ספרי ילדים, שהחוק יוצר לקונות, ובאופן כללי היה תמרור אזהרה גדול שלי היה הספרים החדשים.
עמית הלוי: לכן אני לא כל כך מיהרתי לזלזל ברותם.
עמית הלוי: מ-2013, 33 אחוזים מהשוק היו ספרים חדשים.
עמית הלוי: ב-2014 – 15 אחוזים.
עמית הלוי: ב-2015 – בסביבות עשרים אחוזים.
עמית הלוי: זאת ירידה בפועל של כחמישים אחוזים, של כארבעים-חמישים אחוזים בספרים חדשים.
עמית הלוי: שמענו בוועדה שסופר מכובד, ניגשה אליו אחת מההוצאות לאור ואמרה לי שהיא בירידה.
עמית הלוי: הוא הוציא צ'ק, נדמה לי דוד גרוסמן, של מאה אלף שקלים.
יעקב מרגי: אין לנו זמן לכך.
יעקב מרגי: עודד מודן.
<עודד מודן: אני מתנצל על ההפרעות.
יעקב מרגי: זה לא עוזר לך.
יעקב מרגי: גם בפעם שעברה התנצלת.
<עודד מודן: אנחנו הוצאה שנחשבת בין שלוש או ארבע הגדולות.
<עודד מודן: אנחנו עובדים עם למעלה מאלף סופרים בארץ ובעולם.
<עודד מודן: עם הרבה מאוד סופרים בארץ.
<עודד מודן: אני חייב לומר שכל ההסכמים שלנו, ואני חושב שכל המו"לים שיושבים כאן, מביאים מצב של ביטול החוק.
<עודד מודן: יש סעיף של עם חוק ויש סעיף של בלי חוק.
<עודד מודן: זאת אומרת, כל הסיפורים על התארגנות, הם לא רלוונטיים בכלל לנושא הזה.
<רותם סלע: יש לפני ואחרי הגנה.
<עודד מודן: נכון.
<עודד מודן: יש לפני ויש אחרי, בכל החוזים.
<עודד מודן: לכן אני חושב שמבחינתנו היה עדיף, אם השרה רוצה לתת את שבוע הספר, להתחיל את זה משבוע הספר כי זה ייצור אי הבנות.
<עודד מודן: אני מקווה שלקחתם בחשבון שספר שיצא באוגוסט, ההגנה עליו תתבטל ב-1 לספטמבר או באיזה תאריך שהוא יהיה.
<דב איכנולד: לא במקרה כנראה שכל אנשי כנרת זמורה ביתן, גם העורכת הראשית, שהיו נגד החוק, הם ממשיכים באותה דרך באשר לביטולו היום.
<דב איכנולד: אני לא אומר אם לבטל או לא לבטל.
<דב איכנולד: אנחנו היינו נגד הביטול.
<דב איכנולד: אני חושב שאי אבות החטא, כולם דיברו על זה, זאת הבעלות הצולבת ומכאן התחילה הבעיה.
<דב איכנולד: החוק הזה בא כנדבך לעזור לענף.
<דב איכנולד: בכל זאת, 31 בדצמבר, זה המינימום להתארגנות מבחינתנו.
יעקב מרגי: עדנה, תעני בבקשה.
<עדנה הראל: למען הגילוי והסדר, הייתי גם מעורבת בחקיקת החוק, גם ישבתי בוועדה שהשרה מינתה לייעץ לה, גם בוועדה המייעצת שמגבשת את הנתונים ואני גם עוסקת בתיקון ובהצעת החוק הממשלתית כפי שהוגשה לוועדה.
<עדנה הראל: אני מבקשת לומר שני דברים.
<עדנה הראל: לאור הדיון על מטרות החוק ובגלל שהייתי מעורבת בתהליכים לחקיקתו, נדמה לי שיש כאן נקודה אחת שחשוב מאוד שתהיה ברורה.
<עדנה הראל: האינטרס הצרכני שמוגדר כאן, לפחות אתמול נדון כאילו כל חזותו הוא במחיר הספר בטווח הקצר, הוא לא האינטרס הצרכני שראתה הממשלה בעת חקיקת החוק כאן.
<עדנה הראל: האינטרס שראתה הממשלה בעת חקיקת החוק כאן כאינטרס של הצרכן, היה מורכב ממחיר הספר לאורך זמן.
<עדנה הראל: אותו תהליך שתיאר פרופסור יוג'ין קנדל שאם יהיה המשך של המצב הקיים בשוק עשוי להביא לכך שבעצם מחירי הספרים ככלל יעלו כי תהיה התמזגות של הוצאות ספרים והתחזקות עוד יותר גדולה של הדואופול, בעצם צפה מצב שהמחיר לצרכן יהיה יותר גבוה ולא יישארו ארבע במאה.
<עדנה הראל: אבל היה אינטרס צרכני נוסף והוא לא הוזכר כאן אתמול בהיבט הצרכן.
<עדנה הראל: הצרכן כצרכן ספרות, יש לו אינטרס לראות מגוון של ספרים.
<עדנה הראל: הקושי שיכול להיווצר אם הוצאות הספרים תתמזגנה בהיעדר תשתית כלכלית לפעילות ארוכת טווח ותהיה שליטה בשוק של מעט הוצאות ספרים ומעט רשתות, זה אומר פגיעה בפלורליזם הספרותי.
<עדנה הראל: פגיעה בפלורליזם הספרותי היא פגיעה באינטרס צרכני תרבותי והוא לא עניין – כמו שאתמול הוצג – של מחיר הספר לעומת אינטרס של בעלי עסקים שנקראים מו"לים אלא האינטרס הזה שיהיו הרבה הוצאות עמד לנגד עיני הממשלה כמטרה.
<עדנה הראל: אני מסבירה את זה לטובת האופן בו הממשלה מסתכלת על הבעלות הצולבת.
<עדנה הראל: כמו ששמעתם אתמול את עמדת הממשלה, יש טעם לטפל גם בהמשך בענייני הבעלות הצולבת ולשמור על הסעיפים האלה.
<עדנה הראל: גם זה, וזה העיקר, שמשיג את האינטרס הצרכני הזה.
<עדנה הראל: ברשותכם, עוד מילה אחת.
<עדנה הראל: האופציה לכאורה שעמדה על הפרק בעת חקיקת החוק לכתחילה הייתה לבטל בעלות צולבת שקיימת.
<עדנה הראל: המחשבה המשפטית הייתה שההסדר שהוצע לכנסת הוא יותר מאוזן, יותר מידתי, יותר חוקתי מאשר התערבות בבעלות צולבת קיימת.
<עדנה הראל: עכשיו העמדה היא שבעצם אותו מודל לא הוכיח את עצמו ולכן עוברים לטפל ישירות בעניין הבעלות הצולבת.
<עדנה הראל: עד כאן, למען הסדר הטוב צריך לחבר בין ההיסטוריה לבין מה שקורה עכשיו.
<עדנה הראל: נקודה שנייה היא לעניין ההסתמכות.
<עדנה הראל: גם הצעת החוק הממשלתית כוללת טיפול בעניין ההסתמכות.