GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי יונה: מילה אחרונה – 37 חברות וחברי הכנסת מכל סיעות הבית היו חתומים על הצעת החוק הזו, שוועדת השרים לחקיקה הפילה לנו אותה ללא שום הסבר ונימוק.
יעקב מרגי: אני מבקש ממר אביבי להציג לנו את המצגת.
יעקב מרגי: הוא יציג את עצמו גם מאיפה הוא ומי הוא, כדי שתבינו דוגמא של התנהלות סביב גבייה.
יעקב מרגי: לאחר מכן נפתח את הדיון לאורחים שלנו.
יעקב מרגי: בבקשה, יש לך כמה דקות, אבל לא להאריך.
יעקב מרגי: תציג את עצמך ותציג את המצגת.
<יוסי אביבי: שלום.
<יוסי אביבי: לי קוראים יוסי אביבי.
<יוסי אביבי: אני אזרח בעיר הזאת.
<יוסי אביבי: יש לי ילדים בכל הגילאים.
יעקב מרגי: מאיפה אתה?
<יוסי אביבי: אני גר בעיר מודיעין.
<יוסי אביבי: אני אזרח בעיר מודיעין, כרגע משמש יושב ראש ההנהגה הבית ספרית של אחד התיכונים במודיעין, אבל יש לי ילדים בכל ההיררכיה – מהגנים, יסודי, תיכונים.
<יוסי אביבי: אני נדרס תחת המערכת הזאת, אבל אני כאן כדי לעשות ולהראות בחמש דקות של מצגת, חומר שאני אספתי לאורך השנים וריכזתי את זה למצגת של חמש דקות בלבד, על מה שקורה, תהליך ההפרטה למעשה שקורה כאן במערכות החינוך הציבוריות שהופכות להיות פרטיות ומה זה גורם לנו.
יעקב מרגי: קדימה, למצגת.
<יוסי אביבי: אז אני אדבר במשך חמש דקות ואני אשאיר אחר כך שאלות.
<יוסי אביבי: מה שקרה עם השנים, שהתיכונים הופרטו כבר בכל הארץ וזה לא תחת משרד החינוך.
<יוסי אביבי: אם יש מורה שעובד בתיכון, תלוש המשכורת שלו זה לא מדינת ישראל-משרד החינוך, אלא הרשות המקומית או לחילופין - - -
יעקב מרגי: או הרשתות.
<יוסי אביבי: או הרשתות שמפעילות את זה.
<יוסי אביבי: אין יותר כבר מישהו שעובד בתיכונים ומקבל תלוש משכורת.
<יוסי אביבי: אני מביא דוגמא ומפה אני רוצה להראות עכשיו שההורים בסופו של דבר משקיעים כסף וגם את תקורת הניהול כבר הפריטו והעבירו את זה כבר על ההורים.
<יוסי אביבי: אני נותן דוגמא מבית הספר שאני יושב ראש ההנהגה, דו"ח הוצאות והכנסות של המוסד.
<יוסי אביבי: אנחנו יכולים לראות שלוקחים 5% - 600,000 שקלים מהכספים שמתקבלים לבית הספר מסך ההכנסות כדי לנהל את בית הספר.
יעקב מרגי: מה הוא סך ההכנסות?
יעקב מרגי: לא כולם רואים.
מירב בן ארי: 12 מיליון.
<יוסי אביבי: בית הספר חי על 12 מיליון שקלים, 8 מיליון שקלים מהמדינה, 4 מיליון שקלים מההורים ולוקחים 600,000 שקלים תקורת ניהול.
<יוסי אביבי: זאת אומרת, אם נעשה חוזה מסחרי עם המפריט – שזה העירייה לצורך העניין מול הרשת הפרטית שמפעילה ואמרה להם תיקחו את בית הספר – אז גם את תקורת הניהול הפילו או במסגרת כספים מההורים או מהכספים של המדינה וזה מתבטא בכל הדברים.
<יוסי אביבי: זאת אומרת - - -
<יצחק קדמן: זה חוקי?
יעקב מרגי: אני אשמע את משרד החינוך אם זה חוקי, אחר כך.
<יוסי אביבי: זאת אומרת לשם הפישוט, אם אני אומר, ובואו נעשה את המספרים הלא גדולים – 12 מיליון שקלים בית הספר מתנהל, 8 מיליון שקלים מדינה, 4 מיליון שקלים הורים – אם לקחו לי 5% מהסך הכל זה 600,000 שקלים.
<יוסי אביבי: אם היו לוקחים רק מהמדינה זה היה 400,000 שקלים.
<יוסי אביבי: זאת אומרת, אם מותר להם לקחת 5% ברשות משרד החינוך, 200,000 שקלים נלקחו מההורים שכן שילמו, כי ראינו שיש כאלה שלא משלמים.
יעקב מרגי: שאם זה לא היה מופרט מי היה נושא בעול הזה?
<יוסי אביבי: המדינה.
יעקב מרגי: הרשות המקומית או המדינה לצורך העניין.
<יוסי אביבי: אנחנו פנינו לעיריית מודיעין לצורך העניין.
<יוסי אביבי: עיריית מודיעין אמרה – ככל שאנחנו יודעים אין איסור של משרד החינוך לנושא הזה, אני מצטט פה ואני ממשיך הלאה.
<יוסי אביבי: פניתי למשרד החינוך, לד"ר חגית מאיר, שאני חייב לציין, אמנם קודם אולי קצת תקפו אותה, אבל אני חייב לציין שהיא עונה בצורה - - -
יעקב מרגי: לא תקפו, שאלו שאלות.
יעקב מרגי: בוא, אני לא רוצה שייצא מפה שמישהו תקף את חגית מאיר.
יעקב מרגי: נשאלו שאלות.
יעקב מרגי: יש מי שצועק יותר יש מי שצועק פחות.
מירב בן ארי: יש מישהו שצורח ויש מי שצועק.
מירב בן ארי: הבדל קטן.
<יוסי אביבי: אז אני חייב לציין שהיא ענתה בצורה מאד מהירה וזו לא פעם ראשונה שהיא אומרת שכל ההסדרים האלה, אם קיימים בכלל שמותר לקחת לרשתות, בוודאי לא נוגע לתשלומי ההורים.
<יוסי אביבי: העירייה לא הסתפקה בזה.
<יוסי אביבי: אנחנו פנינו הלאה למר גור רוזנבלט שנמצא פה גם כן.
יעקב מרגי: רגע, שאני אבין – מה השגת מתשובתה של חגית מאיר?
יעקב מרגי: שלקחו 5%, שאסור שהם יילקחו?
<זאב גולדבלט: זה לא חוקי.
<יוסי אביבי: שמדינת ישראל בהעלמת עין למעשה מאפשרת לקחת את תקרות הניהול מהכספים שהמדינה מעבירה, לא מההורים, אבל מאפשרים משעות ההוראה או מהכספים שמגיעים לבית הספר, לגזור משם - - -
יעקב מרגי: גם משעות ההוראה?
<יוסי אביבי: מהכל.
יעקב מרגי: מהכל?
<יוסי אביבי: מהסכום.
<יוסי אביבי: דה-פקטו לוקחים גם מההורים.
יעקב מרגי: פועל יוצא, תבינו רבותי, פועל יוצא הוא שלו יצויר שרשות מקומית אחרת לא הפריטה ומנהלת בעצמה את זה, הילד שם מקבל מהמדינה את מה שהוא צריך לקבל בלי הפחתות.
יעקב מרגי: לעומת זאת ילד בבית הספר הזה המדובר, במודיעין, כדי להשלים את זה הוא צריך להשלים שעות הוראה מכיסו, וגם עוד לא הגענו לייחודיים.
יעקב מרגי: עוד לא הגעתי לשעות הייחודיות, הוא כבר מתחיל במינוס 5%.
מנואל טרכטנברג: אבל זה, 5% זה במקרה הטוב.
מנואל טרכטנברג: יש רשתות שלוקחות תקורה הרבה יותר גבוהה.
עבדאללה אבו מערוף: 7%, 12%.
מנואל טרכטנברג: בדיוק, 11%, 12%.
מנואל טרכטנברג: הכסף הזה לא חוזר לתלמידים.
יעקב מרגי: גור, תיערך לתשובות.
<יוסי אביבי: משרד החינוך ענה שהם מודעים לכך ש - - -
יעקב מרגי: רבותי, אתם עוד לא ראיתם הכל.
<יוסי אביבי: משרד החינוך הודיע שהוא מודע לזה שבסופו של דבר לוקחים תקורת ניהול מהכספים של המדינה, שזה שעות הבסיס, אבל הוא לא מסכים שייקחו מכספי ההורים שלוקחים משם.
<יוסי אביבי: פנינו להסבר למר גור וגור אמר – אין ולא הייתה שום זכות לאף גורם לקחת מכספי ההורים.
<יוסי אביבי: אז יש כל מיני - - -
<יצחק קדמן: והם לקחו, מה הם עושים?
<יצחק קדמן: אין מקום ואין ואסור.
<יצחק קדמן: זה לא בסדר.
יעקב מרגי: נשמע ממשרד החינוך מה עושים.
עבדאללה אבו מערוף: משרד החינוך לא עושים כלום, אבל יש שם - - -
יעקב מרגי: עבדאללה, אין לנו זמן.
יעקב מרגי: אני רוצה למצות את המצגת.
<יוסי אביבי: אז השאלה שאני שואל בנקודה הזאת היא, האם בכלל ראוי להתחשב בכספים שההורים מזרימים כתוספת לבית הספר, שייקחו מהם תקורה והאם בכלל - - -
יעקב מרגי: הרי הכספים האלה נועדו בשביל אותה תכנית ייחודית, נכון?
<יוסי אביבי: נכון.
<יוסי אביבי: או טיולים או תל"נים או הפעלת המוסד אחרי הצהריים, אבל זה כספים שההורים שילמו.
<יוסי אביבי: אבל תחילת הכספים זה להשלים את מה שלקחו כבר מהמדינה, את השעות שהמדינה נתנה.
<יוסי אביבי: אז אני אומר, יום אחד יגידו שההסכם המסחרי מאפשר לקחת 90% תקורה מכספי המדינה ואז ההורים ישלימו בכלל את הכל.
<יוסי אביבי: נקודה נוספת, שהיא לא פחות חשובה והיא נגזרת המשך של הדבר הזה, שהיות וכבר לקחו מבסיס התקציב את שעות ההוראה שלנו, אנחנו מתחילים ממינוס.
<יוסי אביבי: כשאנחנו רוצים להתחיל להשלים את השעות כדי להגיע לבסיס ומשם קצת להוסיף את התגבור התורני, אומרים לנו יש מספר קסם שנקרא 11.
<יוסי אביבי: מי שמוסיף 11 שעות, אוטומטית מותר לו לקחת הפעלת המוסד אחרי הצהריים – 600 שקלים פר תלמיד.
<יוסי אביבי: הנה טבלת התשלומים של בית הספר שלנו לצורך העניין - - -
יעקב מרגי: אז אתה אוטומטית נכנס ל-11.
<יוסי אביבי: מכיתה ז' עד כיתה י"ב – אנחנו משלמים 6,000 שקלים מכיתה ז' עד כיתה י"ב, כאשר תיכף אני אעשה גם השוואה למערכת - - -
יעקב מרגי: כל שנה, תעדכן.
<יוסי אביבי: כל שנה, מכיתה ז' עד כיתה י"ב, בכל שנת לימודים לכל ילד 6,000 שקלים תשלומי הורים נקרא לזה, שזה כולל כל מיני פעילויות.
יעקב מרגי: במה אתה מופלה?
יעקב מרגי: לא חידדת את הנקודה הזאת.
יעקב מרגי: במה אתה מופלה לרעה בסוגיה הזו של 11 שעות?
<יוסי אביבי: אז אני עשיתי בהמשך השוואה ביני לבין בית ספר שנשאר עדיין עירוני וטרם הופרט, כי ההפרטה לא נוגעת רק לציבור הדתי, כי יש גם בתי ספר חילוניים שהופרטו.
יעקב מרגי: למדו את השיטה מהדתיים.
יעקב מרגי: ועוד לא הגענו לחרדים, אתה מבין?
יעקב מרגי: אני בדרך לחרדים צריך להבריא את הממלכתי קודם.
יעקב מרגי: בואו נגיע.
יעקב מרגי: זו התעשייה.
יעקב מרגי: הרי החרדים והערבים הן האוכלוסיות הכי חזקות סוציו אקונומית בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: משם מותר לגבות יותר.
יעקב מרגי: אפשרו להם לגבות יותר.
<קריאה: שם אפשר להתעלל בהורים חופשי.
<יוסי אביבי: אנחנו - - - את זה, שמספר הקסם 11, שהוא להשלים קודם כל את שעות הבסיס ואחר כך להוסיף, זה מספר הקסם שחוזר מנכ"ל מאפשר לקחת 600 שקלים שנקרא הפעלת המוסד אחרי הצהריים.
<יוסי אביבי: אז שאלנו אם בסופו של דבר אני באותו אורך של התיכון החילוני לידי אז איפה ה-11, ענה לנו רפרנט התשלומים, מר גרוסמן, זה צריך לממן דה פקטו כמה שבאמת לוקחים.
<יוסי אביבי: זאת אומרת אם יש לי עוד חשמל או עוד מזכירה כדי להאריך, גם זה לא קורה, כי הטבלה מראה שלוקחים 600 פיקס אוטומטית על בסיס ה-11.
<יוסי אביבי: ופה אני מגיע לנקודה שזו השאלה פה לחברי הכנסת ולציבור.
יעקב מרגי: שימו לב לגרף הזה.
<יוסי אביבי: מדינת ישראל, משרד החינוך מול תיכון שהופרט ותיכון שלא הופרט.
יעקב מרגי: השוואה.
<יוסי אביבי: אני לא עושה דברים כאלה.
<יוסי אביבי: רוצים להגיע בסופו של דבר לצורך העניין ל-47 שעות שבועיות פרונטאליות בכיתה.
<יוסי אביבי: ואת כל המידע לקחתי מאתר משרד החינוך ומכל השעות שהם מעבירים בפועל.
<יוסי אביבי: תיכון שטרם הופרט ותהליך ההפרטה מתרחש בכל הארץ, מקבל 40 שעות ממדינת ישראל והתיכון מקבל 40 שעות.
<יוסי אביבי: ההורים שרצו להוסיף עוד 7 שעות משלמים 200 שקלים לתל"ן, שילמו 1,400 שקלים.
<יוסי אביבי: בתיכונים שהופרטו מ-40 שעות, אומרים להם לכמה אתם רוצים להגיע בסוף, ל-47?
<יוסי אביבי: כי לוקחים מסך ההכנסות 5%.
<יוסי אביבי: אה, אתם רוצים ל-47?
<יוסי אביבי: ניקח מפה 5% נשארים עם 37 או 36 ואז כשמוסיפים את ה-11 שעות להגיע ל-47, זה כבר נקרא הפעלת המוסד אחרי הצהריים 11 שעות, עוד 600 שקלים.
<יוסי אביבי: זאת אומרת בין תיכון מדינה 1,400 שקלים לתיכון פרטי 2,800 שקלים.
<יוסי אביבי: אז אני רק רוצה לשאול מה יקרה מחר אם תחליטו שלא 5% מותר להם לקחת אלא 90%.
<יוסי אביבי: מצד תיאורטי יהיה שאני אבוא ביום ראשון בבוקר, אלמד רק יום 11 שעות ואני אשלם את הפעלת המוסד אחרי הצהריים בלי שיהיה לי שום יום שני, שלישי, רביעי, חמישי וכו'.
<יוסי אביבי: זה מה שרציתי לדבר.
<יוסי אביבי: יש פה את כל השאלות שאני מעלה – האם - - -
יעקב מרגי: ועוד לא שאלנו, סליחה, מי מפקח שאכן כל התשלומים, כל התעשייה הזאת מנווטת לשעות הוראה ואין פחתים אחרים ואין פונקציות נוספות שמוזנות על ידי ההורים ולא שייכות ישירות גרידא לשעות לימוד, לשעות הוראה.
יעקב מרגי: מי מפקח על היתרות?
יעקב מרגי: מי מפקח על המשרות בתוך הארגון הזה?
יעקב מרגי: האם יש פיקוח?
יעקב מרגי: אלה שאלות.
יעקב מרגי: אם המדינה אפשרה מסלול, אני רוצה לצאת מתוך הנחה שיש בקרה ופיקוח.
יעקב מרגי: אני גם רוצה לקבל תשובות, איך יתכן שתלמיד מול תלמיד מופלה לרעה פה.
יעקב מרגי: אנחנו ראינו שכדי להביא את המערכת ל-47 שעות מול 40 שהמדינה מקצה, מצב שמאפשרים את דמי הניהול בגובה של 5% - נדרשים פה להשלים יותר על ידי ההורים.
<יוסי אביבי: ואני יכול לשאול עוד שאלה: במידה והעירייה החליטה להפריט את עבודות הגינון שלה, אז העירייה גם משלמת מכספי הארנונה עבור הגינון.
<יוסי אביבי: אם החלטתם להפריט את בית הספר - - -
יעקב מרגי: רגע, רגע, תן לי.
יעקב מרגי: יוצא שילד שנשאר במקיף עירוני לעומת ילד שלצורך העניין וניקח לדוגמא את ישיבת בני עקיבא במודיעין, מופלה.
יעקב מרגי: העירייה משקיעה את מלוא הסכום ישירות לילד בתיכון המקיף עירוני, לעומת בחסר לאותו ילד שההורים שלו בחרו.
יעקב מרגי: עכשיו תבינו, בסדר, יש מי שיבוא ויאמר לי סליחה, על לוקסוס משלמים.
יעקב מרגי: אבל אתם יודעים שלפעמים ביישוב מסוים זה החינוך הממלכתי דתי היחיד שיכול להיות.
<יוסי אביבי: כמו אצלנו.
יעקב מרגי: זה החינוך הממלכתי הדתי שיכול להיות ביישוב.
יעקב מרגי: זה לא שאפשרת לוקסוס.
יעקב מרגי: השאלות הן נשאלות וזה תחילת קצה הקרחון.
מנואל טרכטנברג: רק מילה אחת יושב הראש.
יעקב מרגי: אני רוצה לתת למשרד החינוך, כי אנחנו לקראת הסוף.
מנואל טרכטנברג: מילה.
יעקב מרגי: יש לי דיון נוסף.
מנואל טרכטנברג: תקורה, תקורה, תקורה של הארגונים האלה, של העמותות האלה, את זה צריך לבדוק בזכוכית מגדלת.
מנואל טרכטנברג: לא יתכן ש - - -
יעקב מרגי: תרשו לי רבותי, אני מראש אומר לכם – כל האורחים שנרשמו ובאו, לא תמיד חובה לדבר, זה גם לשמוע.
יעקב מרגי: אנחנו בתחילת סדרת דיונים.
יעקב מרגי: פשוט אני מיציתי את הזמן.
יעקב מרגי: יש לנו עוד דיון אחרי זה שאני יכול לעכב אותם מקסימום 5-6 דקות.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך.
יעקב מרגי: משרד החינוך שימו לב, שמעתם, ראיתם.
יעקב מרגי: ראיתם את הפערים.
יעקב מרגי: אני מבקש תשובות לפני שנגיע לבקרה ולאכיפה סביב העניין.
<גור רוזנבלט: טוב, אז קודם כל תודה רבה.
<גור רוזנבלט: זה אולי יישמע לכם קצת מוזר, אבל אנחנו בהחלט שמחים על הדיון הזה היום, כי משרד החינוך בשנתיים או בשלוש השנים האחרונות - - -
יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך למה לא מוזר.
יעקב מרגי: אתה יודע למה לא מוזר?
יעקב מרגי: אמרתי בתחילת הדיון שנדרש כאן אומץ של השר ואומץ של המנכ"לית ותדעו לכם, גם אומץ שלי.
יעקב מרגי: אני בא ממגזר שאומרים לי בכלל מה אתה נוגע בסוגיה הזו?
יעקב מרגי: מה אתה נוגע בסוגיה הזו?
יעקב מרגי: מה חתמת על החוק של יוסי יונה?
יעקב מרגי: אתה חבר הכנסת היחיד שחתם, ואני אומר לכם, לפעמים גם שר, גם מערכת צריכה את הדחיפה הזו.
יעקב מרגי: אתם צריכים את הקולות של העם.
<גור רוזנבלט: משרד החינוך אני חושב לא לראשונה, אבל עושה בשנתיים-שלוש האחרונות פעולות מאד מאד משמעותיות בנושא תשלומי ההורים.
<גור רוזנבלט: פעולות מאד משמעותיות.
<גור רוזנבלט: כפי שציין אסף והוא מכיר היטב את הסוגיה הזאת, עשינו כאן.
<גור רוזנבלט: קודם כל הוצאנו שני חוזרי מנכ"ל שעשו סדר בסוגיה הזאת.
<גור רוזנבלט: חוזר מנכ"ל אחד לכל הציבור הדתי, לבתי הספר הממלכתיים דתיים, ששם יש גבייה מאד מאד משמעותית של תשלומי הורים כבר שנים רבות.
<גור רוזנבלט: זה דבר שהוא כבר קיים, אי אפשר ביום אחד לשנות את כל המערכת.
יעקב מרגי: זה סטראטאפ שהולך ומתפתח.
<גור רוזנבלט: כן, ואנחנו מנסים, אנחנו עושים סדר בכל המערכת הזאת.
<גור רוזנבלט: פרסמנו חוזר מנכ"ל שכתבנו שם בצורה מפורשת שלחוזר המנכ"ל הזה יש שתי מגמות מרכזיות.
<גור רוזנבלט: מגמה אחת להפחית את התשלומים בצורה משמעותית; ודבר שני ליצור להורים שקיפות, שההורים יידעו עבור מה הם משלמים ומה הם מקבלים בתמורה, שהם יוכלו בעצמם לראות האם הדברים מתקיימים בפועל.
<גור רוזנבלט: דבר שני, הוצאנו חוזר גם לציבור הכללי.
<גור רוזנבלט: החוזר הזה אפשר גבייה או לבתי ספר שאנחנו לא מממנים אותם בצורה מלאה, כאלה שמקבלים רק 75% או לבתי ספר ייחודיים כמו שנאמר, כאלה שיש להם מגמה נוספת.
<גור רוזנבלט: גם שם, שוב, במשך שנים היו תופעות של גבייה לא מבוקרת, לא מפוקחת.
<גור רוזנבלט: הכנסנו את העסק הזה להגבלות מאד מאד משמעותיות.
<גור רוזנבלט: עשינו גם השוואה בין מה שקורה במערכת הדתית למה שקורה בממלכתית.
<גור רוזנבלט: הכנסנו את העסק הזה למסגרת מאד ברורה.
<גור רוזנבלט: הכל גם נעשה תחת פיקוח שלי.
<גור רוזנבלט: שלי אני אומר לא אישית, אלא של מינהל רישוי בקרה ואכיפה שהוקם בין השאר למשימה הזאת ואנחנו התחלנו בפעולות מאד משמעותיות.
<גור רוזנבלט: אלף, חייבנו את כל בתי הספר במדינת ישראל – כולם – כל מי שגובה תשלומי הורים מחויב לדווח במערכת שנקראת מערכת אפיק, ואי אפשר לדווח במערכת הזאת אם אתה גובה בצורה חריגה.
<יצחק קדמן: המפקחים של - - -
<גור רוזנבלט: רגע, רגע, תנו לי לסיים.
יעקב מרגי: לא, לא, תנו לו, אני מבקש.
<גור רוזנבלט: אנחנו מקשיבים פה כבר הרבה מאד זמן, תנו לנו ל - - -
יעקב מרגי: מר גור, אני מנהל את הדיון ואני אתן לך לדבר.
יעקב מרגי: אני רוצה ללמוד את הסוגיה.
<גור רוזנבלט: תודה רבה.
יעקב מרגי: אמרתי, זה דיון ראשון, צריך ללמוד אותו.
<גור רוזנבלט: אנחנו עושים כאן פעולות משמעותיות ורציניות בהקשר הזה.
<גור רוזנבלט: אנחנו משקיעים בזה כוח אדם שהכנסנו לצורך הסיפור הזה.
<גור רוזנבלט: אנחנו משקיעים בזה שעות עבודה של המפקחים בבתי הספר.
<גור רוזנבלט: זה נושא מאד מרכזי בתוך המערכת, זה נדון בישיבות ההנהלה של המשרד.
<גור רוזנבלט: זה נושא שאנחנו לוקחים אותו ומרימים אותו בצורה מאד מאד משמעותית.
יוסי יונה: סליחה, יש לי שאלה - - -
יעקב מרגי: יוסי, לא כולם מיומנים - - -
יוסי יונה: לא, מה היא הפרוצדורה שבה - - -
יעקב מרגי: בסדר, זאת שאלה.
יוסי יונה: של - - - המינהלת, היא חייבת - - -
יעקב מרגי: רגע, זאת שאלה, אבל תן לו להציג.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, בית ספר לא גובה ולא יכול לגבות תשלומי הורים אם הוא לא קיבל לכך אישור ממערכת אפיק.
<גור רוזנבלט: מערכת אפיק זאת מערכת ציבורית.
<גור רוזנבלט: כל אחד מהיושבים כאן יכול לבדוק בכל בית ספר במדינת ישראל כמה גובים, עבור מה גובים.
<גור רוזנבלט: זו מערכת שקופה לחלוטין שבה מתנהל - - -
יעקב מרגי: אני לפני השקיפות רוצה לדעת אם זה נכון לעשות זאת.
<גור רוזנבלט: אם נכון לגבות בכלל תשלומי הורים?
יעקב מרגי: השקיפות היא חשובה, היא נדרשת, השאלה - - -
עבדאללה אבו מערוף: העיקרון עצמו של הגבייה, העיקרון עצמו.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם - - -
יעקב מרגי: העיקרון.
יעקב מרגי: במהות.
<גור רוזנבלט: אני אומר עוד פעם, אנחנו יצרנו לדבר שהיה בעבר פרוץ לחלוטין, יצרנו לו הגבלה מאד משמעותית.
<גור רוזנבלט: כמו שאמרה קודם חברתי חגית מאיר, צריך להבין, יש לחץ מאד גדול של הורים שרוצים לתת יותר ורוצים שהילדים יקבלו מה שנקרא תל"נים, זאת אומרת שעות נוספות על השעות שהמשרד מתקצב או הורים שרוצים איזה שהן פעילויות מיוחדות.
<גור רוזנבלט: למשל בציבור הדתי זה קיים כבר עשרות שנים.
<גור רוזנבלט: לא נבטל את - - -
יעקב מרגי: גור, רגע, רגע, סליחה.
יעקב מרגי: מאחר שאנחנו מצומצמים בזמן, אני רוצה לדעת שני דברים.
יעקב מרגי: אלף, נשמעה פה טענה, אתם מתרים הסטה של פיצול שעות הוראה לניהול?
<גור רוזנבלט: חד משמעית לא.
<גור רוזנבלט: אני רוצה להסביר.
יעקב מרגי: אתם מודעים לזה שזה קורה?
<גור רוזנבלט: יצא לפני אני חושב כמה ימים, חוזר מנכ"ל משותף של משרד הפנים יחד עם משרד החינוך, שעוסק ספציפית בסוגיה שיוסי אביבי העלה פה קודם, של ההפרטה של בתי ספר שנעשית על ידי הרשויות.
<גור רוזנבלט: צריך לומר את האמת, לא בכל רשות יש מחלקת חינוך שיכולה לנהל בית ספר בצורה מקצועית.
<גור רוזנבלט: חלק מהרשויות אומרות אני מעדיפה להביא רשת מקצועית, זה יכול להיות אורט, זה יכול להיות עמל, עתיד, בני עקיבא, אמית - - -
יעקב מרגי: אני יכול להבין רשויות מסוימות, אבל אם אנחנו עוסקים במודיעין, אני לא שם.
יעקב מרגי: בראשון לציון, אני לא שם.
יעקב מרגי: אתם יצרתם, סליחה, ולא במודע - - -
<גור רוזנבלט: עיריית מודיעין - - -
יעקב מרגי: סליחה, יצרתם שלא במודע תמריץ לרשויות מקומיות להפריט.
יעקב מרגי: סליחה, אם הוא אומר לך שבמודיעין אוטומטית לגבי הפלח הזה שהלך לטובת העניין לחינוך הממלכתי דתי התיכוני, את התקורה העירייה חסכה את זה לגבי אותם ילדים וזה נופל על ההורים, יש לי תמריץ כראש הרשות להתחיל להפריט.
<גור רוזנבלט: אז בחוזר מנכ"ל החדש שיצא, אני חושב שדי ביטלנו את התמריץ הזה, כי לא אפשרנו לגורם שמקבל את בית הספר, לא אפשרנו לו לקחת תקורה על חשבון מה שמגיע לתלמידים.
<גור רוזנבלט: זה צריך להיות ברור - - -
יעקב מרגי: סליחה, עוד שאלה.
יעקב מרגי: מה הנוהל של אישור חריגה על ידי המחוז?
יעקב מרגי: האם יש נוהל כתוב או כל מחוז לפי ראות עיניו?
<גור רוזנבלט: לא.
<גור רוזנבלט: יש שתי רמות.
<גור רוזנבלט: יש רמה אחת שזה נעשה במחוז.
<גור רוזנבלט: קודם כל צריך להבין, אין חריגים בתשלומי הורים.
<גור רוזנבלט: החריגים שניתנים זה מין שלב ביניים.
<גור רוזנבלט: אנחנו יודעים שהשטח שנים, לפני שהתחלנו להסדיר את הנושא הזה, התנהג בצורה מסוימת.
<גור רוזנבלט: יש מציאות מסוימת.
<גור רוזנבלט: יש חוזה העסקה עם מורים, יש בתי ספר שמתנהלים בצורה מסוימת.
<גור רוזנבלט: אי אפשר ביום אחד – יש לנו אלפי מוסדות – אי אפשר ביום אחד להחליט שאנחנו מזיזים את הספינה - - -
יעקב מרגי: אני מבין שיש לך תכנית כתובה?
יעקב מרגי: מי שאומר שאי אפשר ביום אחד - - -
<גור רוזנבלט: רגע, כן.
יעקב מרגי: בוא, בוא, אנחנו - - -
<גור רוזנבלט: אני רוצה לענות.
יעקב מרגי: לא, אני לא יכול לתת לך לתת הרצאה.
יעקב מרגי: אני מנווט אותך ליעד כדי שעל בסיס זה אנחנו נקיים דיונים.
<גור רוזנבלט: אני עונה מצוין.
<גור רוזנבלט: אני יושב כבר שעה וחצי ומקשיב - - -
יעקב מרגי: גור, ידידי, מכובדי, אל תדאג, אתה תבוא לפה עוד הרבה פעמים, פה האווירה תהיה יותר משוחררת כשאנחנו כבר נדע את החוק.
יעקב מרגי: כשאמרתי בתחילת דברי חור שחור, אני אומר לך, תאמין לי שזה חור שחור.
<גור רוזנבלט: אוקיי.
יעקב מרגי: לכן תן לי לנווט אותך בשאלות כי אנחנו מוגבלים בזמן.
<גור רוזנבלט: יש שתי רמות של חריגים.
<גור רוזנבלט: בכל מקרה מדובר על מתווה הפחתה.
<גור רוזנבלט: אף אחד לא מקבל זכות לגבות תשלומי הורים מעבר לחוזר.
<גור רוזנבלט: כל מה שנתנו ואנחנו עדיין נותנים – זו אפשרות לרדת בהדרגה.
<גור רוזנבלט: בית ספר שהתרגל לגבות סכומים מאד גבוהים, אנחנו מאפשרים לו במשך שנתיים או שלוש לרדת בהדרגה.
<גור רוזנבלט: חלק מבתי הספר, ברמות הנמוכות יותר, זה נסגר במחוז, ועדת חריגים מחוזית.
יעקב מרגי: רק לירידה?
<גור רוזנבלט: רגע, חלק מגיעים אלי כיושב ראש, אני יושב ראש ועדת חריגים ארצית ואני מאשר אישית במידה ומדובר בסכומים גבוהים יותר ואנחנו מאשרים.
<גור רוזנבלט: אני אתן דוגמא למשל, בית הספר הריאלי שגבה במשך לא יודע מה, הם טוענים עשרות שנים, הם טוענים עוד לפני שהייתה מדינה.
<גור רוזנבלט: הם גובים סכומים של 15,000 שקלים לשנה לתלמיד.
<גור רוזנבלט: אתה לא מצפה מבית ספר כזה שמשנה לשנה ירד לסכום של 6,800, שזה הסכום המקסימאלי שהחוזר מתיר.
<גור רוזנבלט: זה נראה לי לא רציני מבחינתנו ואנחנו אפשרנו להם מתווה הפחתה.
<גור רוזנבלט: הם ירדו מהשנה שעברה להשנה.
<גור רוזנבלט: במקרה מחר הם אצלי בוועדת חריגים ארצית, כדי להציג את מתווה ההפחתה לשנה הבאה והם הולכים ויורדים.
<גור רוזנבלט: זאת המגמה שלנו להפחתת התשלומים.
<גור רוזנבלט: רגע, נוסף לזה אנחנו שולחים צוותים לשטח.
<גור רוזנבלט: אנחנו בודקים את בתי הספר.
<גור רוזנבלט: הצוותים שלי שיוצאים לשטח פותחים מערכות שעות, סופרים שעות למנהל, אומרים לו אתה הבטחת להורים 11 שעות תל"ן – אני רוצה לראות איך בנוסף לשעות שהמשרד מתקצב עבורך, איפה זה בא פה לידי ביטוי 11 שעות התל"ן האלה.
<גור רוזנבלט: ואיפה שאני לא מוצא את השעות האלה - אנחנו לא מאשרים גבייה.
<גור רוזנבלט: והיו מקרים שדרשנו גם להחזיר כספים להורים.
יעקב מרגי: תודה גור.
יעקב מרגי: תעצור, תעצור.
יעקב מרגי: רבותי, אני כבר באיחור של 10 דקות לדיון הבא.
יעקב מרגי: היה לי ברור שאנחנו לא ממצים את הדיון היום.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בהתחלה זה דיון ראשון.
יעקב מרגי: נקיים עוד דיון.
יעקב מרגי: אני מבקש ממשרד החינוך להכין לי את התכנית שלכם, תכנית ההפחתה איך היא עובדת, לפי איזה נוהל.
<גור רוזנבלט: אגב, לקראת הדיון הזה אנחנו עברנו על הכל וכל הנתונים אצלכם כבר מסודרים.
יעקב מרגי: יפה, סליחה.
יעקב מרגי: להעביר לי את הסוגיה הזאת שהתכנית שלכם להתמודדות עם חריגות, כולל סנקציות, כולל - - -
<גור רוזנבלט: לא, אבל רק להבהיר.
<גור רוזנבלט: לקראת הדיון הזה העברתי מכתב בחתימתי לאסף.
<גור רוזנבלט: כל הנתונים מרוכזים על כל הפעולות שעשינו.
<גור רוזנבלט: הכל - - -
יעקב מרגי: אל תבנה על הרושם של אסף, כי לפי הרושם של אסף היה קשה לו לחלוב מכם נתונים.
יעקב מרגי: אז בוא, חבל.
יעקב מרגי: בוא, אני רוצה להתקדם.
יעקב מרגי: לדיון הבא אני רוצה שתבואו ערוכים עם נתונים, עם סטטיסטיקות, עם מיפוי.
יעקב מרגי: אנחנו נצלול לעומק, יהיה דיון של שעתיים שלמות סביב סוגיית תשלומי ההורים.
יעקב מרגי: היום ה-7 ביוני 2016, א' בסיון התשע"ו?
יעקב מרגי: תלמידים, אתם מכירים את התאריך הזה?
יעקב מרגי: מה היה ב-7 ביוני?
<קריאה: התקלת.
יעקב מרגי: חגגנו לא מזמן את שחרור ירושלים.
יעקב מרגי: מלחמת ששת הימים – שישי-שביעי.
יעקב מרגי: הנושא שעל סדר היום הוא רישום תלמידי שלומי לחטיבת ביניים - בי"ס "אורט" ובי"ס "בית חינוך גליל מערבי", ביוזמת חברת הכנסת גרמן.
יעקב מרגי: חברת הכנסת גרמן לא מצאה לנכון להגיע בזמן.
יעקב מרגי: נציגי ההורים, בבקשה.
יעקב מרגי: אני מבין שיש מצגת.
יעקב מרגי: האם זה באישור הוועדה?
<יהודית גידלי: כן, כן.
<איתן ונונו: שלום, שמי איתן.
<איתן ונונו: אני הורה לילדה בת 12 בשם אופיר שאמורה לעלות לחטיבה ביניים.
<איתן ונונו: אני גם מייצג קבוצה לא קטנה של הורים שהופתעו.
<איתן ונונו: אני אפעיל את המצגת ואעבור שקף שקף.
יעקב מרגי: למה קוראים ליישוב שלומי שלומי?
<איתן ונונו: שלומי בן משהו, נכון?
<איתן ונונו: אחיהוד.
יעקב מרגי: על שם אחיהוד?
<גבריאל-גבי נעמן: כן, שבט אשר.
<איתן ונונו: אנחנו דורשים עבור הילדים שלנו חינוך ברמה גבוהה ככל שניתן וחיי חברה ואוכלוסייה מגוונים.
<איתן ונונו: מה שקרה זה שלפני כעשר שנים הקימו בית-ספר חטיבת ביניים וחטיבה עליונה בשלומי.
<איתן ונונו: מדובר במבנה מדהים ויפה שקרוב לנו לבית.
<איתן ונונו: הלוואי והיינו יכולים ללמוד שם.
<איתן ונונו: במשך כל השנים האחרונות הוא היה מוגדר בתור בית-ספר ממלכתי-דתי, ולנו ניתנה האופציה, ואנחנו גרים שם תקופה של 10 - 16 שנה.
<איתן ונונו: האופציה שאנחנו ידענו שקיימת לנו עד היום זה ללמוד בבית-ספר אזורי שנקרא "גליל מערבי-כברי" ששם איכות הלימודים לפי כל התוצאות ולפי כל הסטטיסטיקות שרואים הוא בית-ספר ברמה טובה וגבוהה.
<איתן ונונו: יש שם מגוון מגמות גדול, הרבה תלמידים, ואוכלוסייה מגוונת שמגיעה מהמושבים, מהכפר, מהעיר.
<יהודית גידלי: יכולתם לבחור בין זה לבין?
<איתן ונונו: לבין בית-הספר שיש לנו בשלומי.
<איתן ונונו: יש לנו "אורט" שלומי שעד עכשיו היה מוגדר כממלכתי-דתי, ורק עכשיו, כרגע, לפני מספר חודשים, הודיעו לנו שהוא הופך להיות בית-ספר ממלכתי בלבד, וכל הילדים של שלומי מחויבים ללכת לשם ואין שום אופציה אחרת.
יעקב מרגי: ואתה מדייק בהבחנה של "כל הילדים של שלומי".
<איתן ונונו: כל הילדים שבזרם הממלכתי.
יעקב מרגי: אתה מדייק, אתה אומר: כל הילדים בזרם הממלכתי?
<איתן ונונו: זה מכתב של ראש המועצה.
<איתן ונונו: אני יכול להגדיל את זה כדי שתראו פה.
<איתן ונונו: כתוב פה שכולם מחויבים ללכת לבית-הספר הזה.
<גבריאל-גבי נעמן: - - -
יעקב מרגי: גבי, בסוף.
יעקב מרגי: נהוג אצלנו בוועדה שהטוענים מרצים את טענותיהם ומשרדי הממשלה, בתקווה שהם הגיעו לפה.
<יעל שטיינברג: כן.
יעקב מרגי: הרשות המקומית יגיבו בהתאם.
<איתן ונונו: אנחנו קיבלנו מכתב לבתים שנכתב ב-21 לינואר 2016, הגיע אלינו עם דואר ישראל בתחילת פברואר: הרישום לבתי-הספר יתחיל ב-25.2.
<איתן ונונו: כלומר, היו לנו בערך כשלושה שבועות.
<איתן ונונו: ההחלטה הזו נכפתה עלינו שלושה שבועות לפני מועד הרישום, וזה לא נראה לי זמן סביר.
<איתן ונונו: זה גם לא מקובל ולא כמו מה שהיה נהוג עד היום במשך עשרות שנים – סטטוס קוו, שלילדים בזרם הממלכתי יש אופציה.
<איתן ונונו: כשאנחנו באנו לגור זה היה אחד השיקולים שלנו.
<איתן ונונו: אמרנו שאנחנו הולכים למקום מרוחק, לפריפריה, שיש לו את היתרונות שלו.
<איתן ונונו: יש לי בית יפה, יש לי נוף לים, הכול בסדר.
<איתן ונונו: לגבי חינוך לילדים – ידעתי מה יש.
<איתן ונונו: אי-אפשר להפתיע אותי בתוך שלושה שבועות ולהגיד לי: זה האופציות שיש לך, אתה תלמד רק בבית-הספר הזה.
<איתן ונונו: לא הייתי מתנגד - זה היה הכי נוח לי, זה מתחת לבית - אם בית הספר הזה היה מציג נתונים סבירים.
<איתן ונונו: אני לא חושב שהבת שלי יכולה ללמוד במקום כזה.
<איתן ונונו: תיכף אראה זאת במצגת.
<איתן ונונו: אנחנו ניסינו בהתחלה לדבר עם ראש המועצה וניסינו להבין ולבטל את רוע הגזרה בשיחות.
<איתן ונונו: לא הצלחנו.
<איתן ונונו: החלטנו להשבית את הלימודים ליום אחד, אולי מישהו ישים אלינו לב.
<איתן ונונו: אחרי ההשבתה הזו ראש המועצה הסכים להכניס אותנו לחדר הישיבות שלו.
<איתן ונונו: דיברנו, לא יצא מזה הרבה.
<איתן ונונו: הוא עמד בעמדתו שאזורי הרישום סגורים ואין אופציה אחרת לזרם הממלכתי.
<איתן ונונו: פה יש את כל הטיעונים.
<איתן ונונו: מיד אחרי ההשבתה כתבנו לו מכתב כשאלו הטיעונים העיקריים: האופציות ביישוב פריפריה מוגבלות.