GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: מאחר ועשית יוזמה, יוזמה ברוכה, הערכה שלי, אם שתעשו אותה באוניברסיטה, אתה בעצמך תסבול מאותה חסם להגיע אליך.
יעקב מרגי: השאלה, האם אוניברסיטת חיפה עם הפנים לקהילה.
יעקב מרגי: כמו שהמל"ג מוביל והצבא מוביל עם התיכוניים במסגרות, השאלה, למה אתה כשאתה יושב בכרמל לא תרד למטה לעם ואת המסגרות תוציא בשיתוף פעולה עם מנהלי בתי ספר?
<איאד קיזל: קודם כל, הגברת איה, המשרד שהיא ממונה עליו הוא גם שותף איתנו בחלק מהתקציבים.
<איאד קיזל: התכניות שאנחנו מציעים, את התכניות האלה אנחנו מציעים לכל הסטודנטים ללא שום הבדל, אבל חשוב מאוד - - -
יעקב מרגי: בבקשה, בסוף לא נתתי לך, אתה אחרון במשפט וחצי.
<איה חיראדין: אני רוצה גם כן משפט אחרון.
יעקב מרגי: משפט וחצי בבקשה, אני כבר גלשתי לדיון הבא.
<נג’יב עביד: אני הצלע הכי רגישה פה, אני הורה.
<נג’יב עביד: אני יושב ראש וועד הורים של 13-14, אורט מונסון.
<נג’יב עביד: אני רוצה בקצרה, אני לא מדבר על שנתיים-שלוש.
<נג’יב עביד: חוסר אמון מה שקורה במערכת החינוך בעוספייה.
<נג’יב עביד: אנחנו עומדים על 350- - -
יעקב מרגי: תן לי, יש לך חוסר אמון, אני יודע.
<נג’יב עביד: אנחנו עומדים על 350 - - -
יעקב מרגי: אני אתן לך, תן לי.
יעקב מרגי: על חוסר אמון ידעתי.
יעקב מרגי: פה טענו לשינוי מסוים בשנים האחרונות, אתה לא מרגיש אותו כהורה, כוועד הורים?
<נג’יב עביד: אני מרגיש את השינוי מבחינת אחוזי בגרות - - -
יעקב מרגי: שינוי בהוויה, במערכת, שיש רצון, מוטיבציה?
<נג’יב עביד: לא.
<נג’יב עביד: מוטיבציה לא חסר להורים, אני הורה לשלוש בנות, שתיים סטודנטיות היום, אחת באוניברסיטת חיפה ואחת בקריית אונו - - -
יעקב מרגי: מוטיבציה של מערכת חינוך לקדם את המערכת החינוך בעוספייה, יש?
<נג’יב עביד: אני אגיד לך למה, אם אנחנו בתוך 10 שנים, 4,000 תלמידים שלחנו ללמוד מחוץ לעוספייה, כל שנה 400 תלמידים כפול 10, זה 4,000 תלמידים, זה מעיד על חוסר אמון לא מהיום ולא חמש שנים - - -
יעקב מרגי: אולי זה חוסר אמון?
יעקב מרגי: יש קהילות שלא מפרגנות - - -
<נג’יב עביד: אני רוצה להגיד לך - - -
<איה חיראדין: אתה הבטחת לי, אתה הבטחת לי משפט בסוף.
<איה חיראדין: אתה הבטחת לי.
יעקב מרגי: בסטטיסטיקה שלי, 80% אני מקיים, 20% אני לא מקיים, את נכנסת לי ל-20%.
יעקב מרגי: תני לי רגע- - -
<איה חיראדין: זה לא פייר.
יעקב מרגי: רבותיי, הזמן.
יעקב מרגי: אנחנו לא סיימנו, אני אמשיך לעקוב אחרי הביצועים שלך, את חדשה, אז הפייר - - -
<איה חיראדין: אני רוצה משפט אחד - - -
יעקב מרגי: גברתי, אני לא אתן לך, גמרנו, אנחנו אחרי הזמן.
<איה חיראדין: זה לא בסדר.
יעקב מרגי: תשלחי לממונים עלי לדעת.
יעקב מרגי: הוועדה מודה ליוזמי הדיון החשוב הזה.
יעקב מרגי: אין ספק שזה דיון ראשוני, לחבר הכנסת לשעבר זיידאן עטשי, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, לאורחים הנכבדים שהגיעו ותרמו לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה מקרוב על אי שביעות רצון מהנוכחים על נוכחותם של בוגרי היישובים עוספיה ודאליה בהשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: הוועדה מודעת לשנים האבודות של העדר יציבות שלטונית שהייתה ביישובים האלה, שהייתה בתקופת האיחוד, שגרמה לנתונים האלה.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לבדוק את הטענות על מינויים לא מקצועיים ולא מוסמכים במערכת החינוך בדלית אל כרמל ובעוספייה.
יעקב מרגי: במידה ותמצאו כאלה, הוועדה מבקשת לקבל את הרשימה הזאת לוועדה, רשימה של מורים, אנשי סגל הוראה, מנהלים וכל המקצועות הרלוונטיות אם הם לא מוסמכים.
יעקב מרגי: גם אם לא מצאתם כאלה שהם לא מוסמכים, לציין שלא מצאתם ושכולם מוסמכים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לעשות הכול להגברת המודעות והמוטיבציה ביישובים האלו להמשך לימודים גבוהים בהשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: לאו דווקא במדעים המדויקים, בכל מקצועות האקדמיים זה נוטה לחלש.
יעקב מרגי: שוב, המחוז, ברמת המחוז, ברמת המשרד הוועדה מבקשת לעקוב מקרוב יותר על התנהלות מוסדות החינוך ביישובים האלה כדי להחזיר, אני אומר להחזיר, את האמון של ההורים במערכת החינוך המקומית.
יעקב מרגי: אין הצדקה להסיע מאות תלמידים כל בוקר, הלוך ושוב, כל יום כשיש מערכת חינוך מקומית.
יעקב מרגי: צריך לעשות הכול שאמון ההורים יגבר במערכת.
יעקב מרגי: הישיבה הסתיימה.
יעקב מרגי: תם ולא נשלם, הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.
איציק שמולי: אני שמח ונרגש לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לעניין מניעת צער בעלי חיים של ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
איציק שמולי: אנחנו בעיצומו של יום חגיגי שתכליתו בכנסת היא העלאת המודעות לזכויות בעלי החיים והרווחה שלהם.
איציק שמולי: ביום הזה אנחנו מקיימים שורה של דיונים בוועדות הכנסת השונות וגם במליאה על הפעולות השונות שיש לעשות בכל המישורים כדי לקדם את התחום במשך כל השנה.
איציק שמולי: אני חושב שנקודת האור בכנסת הזאת באה לידי ביטוי במידת הנכונות הרבה והגדולה יותר שאתם רואים בכנסת לקידום הזכויות של בעלי החיים.
איציק שמולי: רק לאחרונה, בעבודה משותפת, גם של הממשלה - נכנס דגנית בן-דב שגם לה מגיעה מילה טובה בעניין הזה – קידמנו חוק ביחד שהתכלית שלו היא החמרת הענישה על מתעללים בבעלי חיים.
איציק שמולי: אני שמח לבשר לכם שבתי המשפט בחודש וחצי האחרונים, בשלושה פסקי דין, זרקו לכלא לתקופות מאסר ממושכות אנשים שהתעללו בבעלי חיים וכמדומני זה אפילו קרה בשלושה בתי משפט שונים.
<עירין ענבר: באחד עוד יש ערכאת ערעור ואנחנו מקווים שזה יצלח את הערעור.
איציק שמולי: אל תהרסי לנו את החגיגה.
איציק שמולי: שלום כבוד שר החקלאות.
איציק שמולי: ברוך הבא.
איציק שמולי: התחלנו לומר שבכנסת הזאת יש נקודת האור – אני חוזר משפט אחורה לטובת כבוד השר שנכנס - והיא באה לידי ביטוי גם בעבודת הממשלה ובנמרצות של שר החקלאות בחלק הראשון של כהונתו וקידום הנושא של דאגה לזכויות בעלי החיים.
איציק שמולי: ברור שיש לנו עוד הרבה דברים שאנחנו צריכים להשיג, אבל היום הזה הוא יום שבו אנחנו צריכים גם לעצור רגע ולראות מה השגנו בשנה האחרונה, וזה לא מעט.
איציק שמולי: על כך אנחנו גם צריכים לטפוח לעצמנו על השכם.
איציק שמולי: הדיון הזה בוועדת החינוך בא מתוך מקום מאוד מאוד תכליתי.
איציק שמולי: אמנם שר החינוך נמצא כרגע בשליחות בדרום אמריקה, אבל אני בטוח שנציגיו יעבירו לו את המסר.
איציק שמולי: אנחנו באים מתוך הבנה שכן, במשך השנה אנחנו עושים הרבה, גם במישור של החקיקה וגם במישור של האכיפה, בעיקר באמצעות המשרד שלך, אדוני השר, אבל בסוף, כדי לחולל שינוי משמעותי, המפתח לשינוי נעוץ בתחום החינוך.
איציק שמולי: יש עמותות שעושות פעילות ברוכה מאוד בתחום הזה, גם ריקי שעושה את הפעילות הזאת וגם תנו לחיות לחיות, אתי אלטמן, שתי כלות של שדולת בעלי החיים שגם יקבלו אות מיוחד כהוקרה לפעילות שלכן, ואנחנו כאן, המטרה של הדיון, כדי לחשוב ביחד מה אנחנו יכולים לעשות יותר ובעיקר מהי הדרישה התכליתית שאנחנו צריכים להעלות כלפי משרד החינוך בתחום הזה, כך שבסופו של דבר הילדים ובני הנוער במדינת ישראל, המפגש שלהם עם בעלי החיים יהיה מפגש של חוויה חיובית, מפגש שבו אתה מפתח גם כילד צעיר או כבן נוער צעיר איזה שהן מיומנויות ויכולות שבסופו של דבר מפתחות בך גם את האחריות וגם את החמלה ואת כל אותן תכונות שאנחנו רוצים לראות אצל בני הנוער שלנו.
איציק שמולי: אני שם כאן נקודה.
איציק שמולי: השר, אתה רוצה לפתוח או לשמוע?
אורי אריאל: אני אומר כמה משפטים מאוד קצרים, ברשות היושב ראש.
אורי אריאל: נציגי העמותות, חברים, אצלנו – ואני יכול להגיד גם בשמכם בביטחון – כל יום הוא יום צער בעלי חיים במובן שמתעסקים בזה באופן שוטף ואכן כך צריך להיות.
אורי אריאל: כך מסורת ישראל והדברים מפורשים, כתובים והם חדים.
אורי אריאל: מה שקרוי אצלנו, מצוות דאורייתא, זה לא מחכמים אלא ממש מהתורה ואני לא ארחיב בזה עכשיו.
אורי אריאל: ברוך השם אני מסכים עם חבר הכנסת שמולי שיש בכנסת הזאת התעוררות גדולה מאוד ותודה ליושבי ראש השדולה בכנסת, לחבר הכנסת שמולי והיעלות – יעל גרמן ויעל כהן-פארן – ושרן השכל, וטוב שכך.
אורי אריאל: אנחנו רתומים לגמרי לעניין הזה.
אורי אריאל: עשינו מספר דברים החל מחוק צער בעלי חיים אותו סיימנו, המשך בכינוס לפחות חצי שנתי עם כל העמותות כדי לשמוע באופן ישיר ולקבל מכם את הדברים ולא רק באמצעות מתווכים ולא מיילים אלא לשמוע אתכם ולראות אתכם בקשר ישיר, שוטף ויומי.
אורי אריאל: אני לא אמשיך למנות את כל הדברים אבל אני כן רוצה לסיים כרגע בשני עניינים.
אורי אריאל: אנחנו בעזרת השם נכניס לחוק השירות הלאומי באחת המטרות את ההשתלבות של שירות לאומי אזרחי בתוך עמותות צער בעלי חיים.
אורי אריאל: קרי, האנשים – חלקם אני מכיר – שהם מנהלי עמותות יוכלו לקבל תקנים מהשירות הלאומי אזרחי מכל העדות, המגזרים והמינים.
אורי אריאל: אנחנו נתחיל עם ילדים שיש להם קשיים, כי זה עוזר להם בעצמם, זה עוזר לחיות, זה עוזר לעמותות ובקיצור, כולם יוצאים מרוויחים.
אורי אריאל: דיברתי על זה אתמול עם חבר הכנסת אלי אלאלוף שהוא יושב ראש הוועדה שם נדון החוק ואני לא חושב שתהיה בעיה מיוחדת, אבל אני מקווה מאוד שנכניס את זה בזמן הקרוב ונוכל לתת לכם כבר מהמחזור הבא, מהקיץ.
אורי אריאל: נוכל לתת לעמותות שעוסקות בצער בעלי חיים סיוע שיכול להיות שהוא משמעותי וכל אחד יבחן את זה אצלו בבית.
אורי אריאל: הדבר השני והאחרון שכרגע אני אומר זה שאני מסכים במאה אחוזים עם חבר הכנסת שמולי בעניין החינוך.
אורי אריאל: תמיד רפואה מונעת וחינוך, הם הרבה יותר אפקטיביים מאשר לטפל בעניין אחרי שזה קורה.
אורי אריאל: אנחנו מגויסים, רובנו ככולנו – לא כולנו אבל רובנו – לטיפול היום יומי השוטף וכאשר אנחנו מזהים בעיה, אנחנו רצים לטפל בה.
אורי אריאל: אני מדגיש ואומר שטוב שכך, חס וחלילה אני לא מוריד מהערך של זה.
אורי אריאל: אם נדע לחנך את ילדינו – אצלי זה כבר נכדינו – שלא יגיעו בכלל למצב הזה, הוא יהיה הרבה פחות.
אורי אריאל: כנראה לא יהיה אפס כי יש גם בעיות התנהגותיות בכל התחומים אצל האנשים.
אורי אריאל: אם זה יהיה המצב, אני חושב שנוכל לשנות את הגרף באופן משמעותי.
אורי אריאל: אני חושב שבעניין הזה יש יתרון גדול.
אורי אריאל: אני דיברתי על זה עם שר החינוך ואני הולך לשבת עם האיש שלו שאחראי על תכניות הלימודים בנושא צער בעלי חיים ולעשות על זה חשיבה ולנסות שכבר משנת הלימודים הבאה יחלו מגני הילדים – שזה באחריות שר החינוך - ויקבלו ספרים שיש בהם צער בעלי חיים ויהיו קלטות עם צער בעלי חיים, כל אחד לפי גילו, במעמדו, בשפתו.
אורי אריאל: צריך לדבר עם הקהילה הערבית בצורה אחת כי לא הכול אותו הדבר.
אורי אריאל: אנחנו מאוד רוצים כבר בתחילת שנת הלימודים הקרובה להתחיל להכניס את הנושא, כמובן כל שנה זה יעלה ואפשר להערכתי תוך שלוש שנים להגיע למציאות של תכנית מלאה לכל הגילאים, כולל בכיתה י"ב, ולעשות מזה סיפור אחר לטובת כולנו.
אורי אריאל: הלוואי, בעזרת השם.
איציק שמולי: תודה רבה כבוד השר.
איציק שמולי: מי מכם שרוצה לדבר, הדרך המקובלת היא להעביר פתק למנהלת הוועדה ואנחנו נשמח לאפשר לכמה שיותר.
איציק שמולי: הדיון יהיה עד שעה 1:00 ואני מקווה שנספיק לשמוע כמה שיותר אנשים.
איציק שמולי: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.
יעל גרמן: כבוד השר ואדוני היושב ראש, יושב ראש כפול, גם יושב ראש ועדת המשנה וגם יושב ראש השדולה שלנו לזכויות בעלי החיים.
יעל גרמן: אני חושבת שאם כוונתנו, ואנחנו מדברים על כך, אנחנו רוצים להפסיק את המתות הכלבים.
יעל גרמן: אנחנו רוצים להפסיק כמה שיותר המתות בכלל של בעלי חיים, אבל סימן השדולה היום הוא לנסות ולהפסיק את המתות בעלי החיים.
יעל גרמן: אם אנחנו שואפים לקראת המצב הזה, אנחנו יודעים שהיום ממיתים כלבים באמת בקלות בלתי נסבלת בחסות החוק.
יעל גרמן: אין ספק שחינוך הוא אחד האמצעים העיקריים כדי למנוע זאת.
יעל גרמן: ברגע שאנחנו נחנך את הילדים שלנו לטפל בכלבים וברגע שנחנך אותם לבוא ולסייע בכלביות ולהצטרף ולהתנדב לאותן עמותות – ויש כל כך הרבה עמותות שאוהבות כלבים כמו עמותת אוהבים כלבים בהרצליה, בנתניה, בכפר סבא, בבית שאן ובכל רחבי הארץ יש לנו עמותות שאוהבות כלבים ובאמת מסייעות – הן לא יכולות לעשות את זה לבד.
יעל גרמן: הן תוכלנה לעשות את זה רק אם באמת בני הנוער והילדים יסייעו להן.
יעל גרמן: אני ראיתי את הדוגמה הזאת בהרצליה.
יעל גרמן: עמותת הרצליה אוהבת חיות בראשותה של מיכל צוויג פשוט נכנסה לבתי הספר, התלמידים הגיעו באופן קבוע, כל קבוצה פעם בשבוע, לכלביה, כך שכל יום היו ילדים שהוציאו את הכלבים, חיבקו אותם, ליטפו אותם, לא נתנו להם לאכול אבל הוציאו אותם לטיולים וגם באו לאחר מכן לאמץ אותם.
יעל גרמן: זאת הדרך, אלה האמצעים ואני מברכת על הדיון ומקווה שיהיו יותר ויותר בני נוער שאכן יעשו זאת.
איציק שמולי: נמצאת אתנו אלה טולדנו.
איציק שמולי: שלום לך.
איציק שמולי: אנחנו נדבר בדיון הזה על ילדים ובני נוער ואם זה כך, מה יותר נכון מלתת למישהי מאוכלוסיית היעד לפתוח את הדיון?
<אלה טולדנו: שלום לכולם.
<אלה טולדנו: אני לומדת בבית הספר לטבע, סביבה וחברה בתל אביב.
<אלה טולדנו: אני נציגה של קבוצת יוצרים שינוי שנמצאת כאן אתנו ואני רוצה לספר לכם על חלק מהפרויקטים שאנחנו עוסקים בהם בתכנית "הרוח החיה שבחבורה" של משרד החינוך והמשרד להגנת הסביבה.
<ריקי בצרי: ו-אס.
<ריקי בצרי: או.
<ריקי בצרי: אס חיות.
<ריקי בצרי: התכנית היא של שלושת הגופים.
<אלה טולדנו: בשנים האחרונות תלמידי בית הספר מנסים לעזור לתרנגולות המטילות לעבור ללולי חופש.
<אלה טולדנו: אנחנו מעלים את המודעות של הציבור ושל הסופרמרקטים ואנחנו מנסים גם להוריד את המחירים.
<אלה טולדנו: עמותת אס.
<אלה טולדנו: או.אס.
<אלה טולדנו: חיות ועמותת חי משק מאוד עוזרות לנו.
<אלה טולדנו: אנחנו גם עוקבים אחרי החקיקה בנושא הזה ומאוד התאכזבנו שבוועדת החינוך שדנה בחודש שעבר בתקנת החזקת המטילות הצבעתם נגד שיפור התנאים.
<אלה טולדנו: בשנתיים האחרונות החלטנו גם לנסות להוציא את הפרות לחופשי והמצאנו מושג חדש שנקרא חלב חופש.
<אלה טולדנו: הכוונה לפרות חליבה שיצאו לאחו למשך כמה שעות ביום והחלב שלהן יימכר ברשתות.
<אלה טולדנו: אחד הרפתנים אמר לנו שיש תקנה שדורשת שטח מאוד מאוד גדול לכל פרה בגלל זיהום מי תהום.
<אלה טולדנו: חיפשנו בכל דרך אפשרות את התקנה הזאת ולא מצאנו אותה.
<אלה טולדנו: אנחנו מבקשים את העזרה שלכם, אם מישהו יודע היכן יש תקנה כזאת, נשמח אם תתנו לנו אותה וננסה לשנות אותה.
איציק שמולי: הגעת לכאן תכליתית.
איציק שמולי: זה טוב.
<אלה טולדנו: בתכנית יוצרים שינוי החליטו שנייצג את ישראל בכנס הבינלאומי של הפרויקט הזה שהיה במקסיקו ושם היו ארבעים מדינות.
<אלה טולדנו: אנחנו גילינו בכנס שיש עוד המון מדינות שמגדלות את הפרות והתרנגולות בדרך הזאת ומפליא שדווקא בארץ ישראל לא מגלים מספיק חמלה לבעלי החיים.
<אלה טולדנו: בבית הספר שלנו, מלבד העיסוק בחיות משק, יש לנו גם קבוצות שעוזרות ברווחה של חיות מחמד ובשמירה על חיות הבר.
<אלה טולדנו: הנושא של בעלי החיים מאוד חשוב לנו ואנחנו חושבים שכל בתי הספר בארץ צריכים לעסוק בנושא הזה.
<אלה טולדנו: הילדים היום חיים בעולם שבקושי רואים בעלי חיים ומבחינתנו הביצים והחלב מגיעים מהסופרמרקט.
<אלה טולדנו: הנושאים האלה מלמדים אותנו להעריך את בעלי החיים ולהביא את האחריות שלנו כלפיהם ולהיות מאוד מוסריים.
<אלה טולדנו: אנחנו מקווים שבפעם הבאה עת תתקיים הצבעה בנושא בעלי חיים בוועדה, גם אתם תבינו את האחריות שלכם כלפינו הילדים.
<אלה טולדנו: תודה.
איציק שמולי: כמה זמן את בתכנית?
איציק שמולי: מותר באופן חד פעמי למחוא כפיים.
<אלה טולדנו: בתכנית הרוח החיה שבחבורה, לדעתי מתחילת הלימודים בבית הספר, מכיתה א', אבל בפרות חופש וחלב חופש התחלתי להתעסק בכיתה ד' ולעסוק יותר, מכיתה ו'.
איציק שמולי: כל התלמידים בכיתה שלך בתכנית הזאת או שזה לבחירה?
<אלה טולדנו: לא כולם.
<אלה טולדנו: זאת יותר בחירה אבל בלי קשר, יש לנו עוד המון פרויקטים בבית הספר שקשורים לנושאים האלה.
איציק שמולי: הפרויקט הוא במסגרת בית הספר או שאתם הולכים ל-אס.
איציק שמולי: אס או למסגרת אחרת?
<אלה טולדנו: הפרויקט הוא בבית הספר.
<אלה טולדנו: את הפרויקט של חלב חופש אנחנו נשארנו אחרי שעות הלימודים לעוד שעה ועבדנו על הפרויקט הזה.
איציק שמולי: ריקי, אני מציע שתאמרי עוד כמה מילים על הפרויקט כי זאת דוגמה חיה לפרויקט שאתם מפעילים.
איציק שמולי: אחרי כן אולי נעבור לעמותות נוספות וכמובן למשרד החינוך שייתן לנו תמונת מצב ויאמר היכן מבחינתו עומד התחום הזה היום בתוך המערכת.
איציק שמולי: תציגי את עצמך.
<ריקי בצרי: אני יושבת ראש עמותת אס.
<ריקי בצרי: אס חיות ולשעבר אחראית על תחום חינוך באמצעות בעלי חיים בשפ"י, משרד החינוך.
<ריקי בצרי: עכשיו במשרד החינוך מחליפה אותי ליאת פלד חיים המקסימה הזאת ועוזרת לה יפית.
<ריקי בצרי: אני חייבת לציין את המשרד להגנת הסביבה כמי ששותף לתכנית החינוכית הזאת.
<ריקי בצרי: אני חושבת שזאת תכנית שפועלת כבר הרבה מאוד שנים בתמיכת המשרד ואני חושבת שאי אפשר להתעלם מהעובדה הזאת.
<ריקי בצרי: התכנית פועלת בשיתוף אס.
<ריקי בצרי: אס חיות, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך ביחד כחלק מהתפיסה שחינוך הוא הבסיס לכל מה שאנחנו בעצם רוצים להגיע אליו ולהביא אנשים להיות אנשים טובים יותר.
<ריקי בצרי: התכנית התחילה לפעול גם בגני הילדים.
<ריקי בצרי: פועלים מדריכים מטעם אס.
<ריקי בצרי: אס חיות ומטעם משרד החינוך בשיתוף פעולה בתוך בתי הספר כאשר אנחנו גם היינו אחראים לכתיבת חוזרי מנכ"ל בשיתוף עם מפמ"ר חקלאות בנושא הזה.
<ריקי בצרי: אני חושבת שאחד הדברים שמאוד מאוד חשוב להוביל, מעבר לעשייה החינוכית בתוך תחומי בית הספר, אני חושבת, מתוך היכרות את המערכות, שחייבים לדאוג לנושא האכיפה בנושא של החזקת פינוי חי בתוך בתי הספר.
<ריקי בצרי: אין לנו מספיק פיקוח על הנושא הזה.
<ריקי בצרי: המצב שם הוא לא טוב ואני חושבת שיש הרבה דברים שצריך לעשות שם.
<ריקי בצרי: אני חושבת שגם העמותות, כולנו, צריכים יחד עם משרד החינוך להיטיב עם הנושא הזה כי הוא לא מספיק חזק והוא לא מספיק טוב.
<ריקי בצרי: הפעילות שלנו בתוך בתי הספר היא בעיקר לשלב את כל הנושא של חינוך לרגישות, לחמלה, ליחס הוגן כלפי בעלי חיים וכשאני מדברת על משרד החינוך, אני אומרת לכל אנשי החינוך שאתם לא צריכים לאהוב בעלי חיים, אתם חייבים לחנך ליחס הוגן כלפיהם.
<ריקי בצרי: זה המסר שלי.
<ריקי בצרי: תודה רבה.
איציק שמולי: תגידי לנו בכמה בתי ספר וגנים אתם פועלים עם התכנית.
<ריקי בצרי: ביחס עם משרד החינוך, מתחילת התכנית אני חושבת שהגענו כבר ללמעלה מ-1,500 בתי ספר.
<ריקי בצרי: בכל שנה נכנסים לתכנית בסביבות 300 בתי ספר אבל אני חושבת שליאת שהיום מחליפה אותי תוכל לתת יותר אינפורמציה לגבי הפעילות של משרד החינוך בנושא.
איציק שמולי: ליאת, בבקשה.
איציק שמולי: אם את יכולה לתת לנו איזושהי תמונת מצב.
איציק שמולי: התכניות הללו שריקי הציגה ותנו לחיות לחיות, אנונימוס ועוד הרבה גופים אחרים מפעילים בכל מיני מסגרות חינוכיות, תתחילי אתנו בבקשה מהבייסיק.
איציק שמולי: זה במסגרת שיעורי העשרה, שיעורי חברה?
איציק שמולי: זה נתון לבחירתו של המנהל או לא נתון לבחירתו של המנהל?
איציק שמולי: הם יודעים על כך או לא יודעים על כך?
<ליאת פלד חיים: אני מדריכה ארצית מרכזת בתחום בעלי חיים, שפ"י, משרד החינוך.
<ליאת פלד חיים: קודם כל, לשאלתך לגבי הנושא של פעילות חינוכית במוסדות החינוך.
<ליאת פלד חיים: היא חובה בכלל מוסדות החינוך במסגרת תכנית כישורי חיים שצבועה היום כשעה במערכת, החל מגן חובה ועד כיתה י"ב.
<ליאת פלד חיים: יש תכנים בכל בתי הספר שאמורים לעבור בנושא של רווחת בעלי החיים, רגישות, חמלה, אמפתיה, כל מה שריקי ציינה קודם לכן.
<ליאת פלד חיים: זה פועל.
<ליאת פלד חיים: לגבי הנחיה מעמיקה בתכנית, כפי שריקי ציינה, אנחנו נכנסים לבתי הספר בכמה אופנים.
<ליאת פלד חיים: בתי הספר שבאמת המנהל מעוניין ורוצה, שם נעשית עבודת מניעה ועבודת הדרכה ומעבירים תכנים דרך כישורי חיים לאורך כל השנה וזאת העבודה הטובה ביותר מבחינתנו כי היא עבודה מניעתית.
<ליאת פלד חיים: אבל לצערנו יש לנו גם כניסות רבות לתוך בתי ספר כאירועי חירום של התעללות בבעל חיים בתוך מוסד חינוכי וזה בכל חתכי הגיל.
<ליאת פלד חיים: אז על פי חוזר מנכ"ל אנחנו נכנסים לטפל באותו אירוע חירום .
<ליאת פלד חיים: יש לנו את חוזר מנכ"ל שיצא בשנה שעברה לגבי אלימות, אנחנו שייכים לשירות הפסיכולוגי ייעוצי ולכן גם בחוזר המנכ"ל בנושא אלימות יש התייחסות להתעללות בנושא בעלי חיים.
<ליאת פלד חיים: מנהל בית הספר חייב לפעול על פי אותו חוזר, לכנס ועדה בין-מקצועית במצב של אירוע כזה, לתת את הדעת ואת העונש ולהתייחס לזה כאל כל אירוע אלימות אחר שקורה בתוך המוסד החינוכי, גם כלפי מעגלי הפגיעה של התלמידים שנחשפו לאותו אירוע, גם לטפל בפוגע וגם בנפגע על פי חוזר מנכ"ל האחרון שיצא בנושא האלימות, שהוא חוזר מחמיר.
<ליאת פלד חיים: פיתחנו תכנית גם לגיל הרך, לגני הילדים, והיא פועלת כבר שלוש שנים בתוך גני הילדים.
<ליאת פלד חיים: העבודה שם היא עבודה סביב סיפורים של בעלי חיים, תכנית רגשיים, קבוצות רגשיות שפועלות בתוך הגנים.
<ליאת פלד חיים: אנחנו גם מזמנים על ידי גינות אקולוגיות בעלי חיים לתוך הגנים וגם בבתי הספר התחלנו לזמן בעלי חיים לתוך מרחבי בית הספר כי כמו שריקי ציינה, המצב של מרחקים זאולוגיים, פינות חי, הוא בכי רע ולכן אנחנו מעדיפים לזמן אותם על ידי גינות אקולוגיות, שולחנות האכלה וכולי.
<ליאת פלד חיים: כך הילדים גם נחשפים לבעלי חיים ורואים את בעלי החיים בסביבת בית הספר או גן הילדים, וגם אנחנו נותנים לבעלי החיים את החופש בתוך המרחב הבית ספרי.
איציק שמולי: יש לך יותר מידע לגבי המצב של פינות החי?
איציק שמולי: אנחנו מקבלים על זה הרבה מאוד תלונות.
איציק שמולי: כלומר, יש לך איזשהו מיפוי מסודר כמה פינות חי יש ומה הן הבעיות המרכזיות?
<ליאת פלד חיים: אני חושבת שאת השאלה הזאת צריך להפנות למפמ"ר חקלאות.
<ליאת פלד חיים: אני רק יכולה לספר שהמדריכים שלנו עדים באמת למצב לא טוב בפינות החי ואנחנו ומפמ"ר חקלאות עובדים עכשיו בשיתוף פעולה בנושא הזה, בנושא של מיפוי פינות החי שהן באחריותו.
איציק שמולי: עוד שאלה לגבי העניין של כישורי חיים.
איציק שמולי: אם אני מבין נכון, כל הילדים עוברים תכנים של מניעת צער בעלי חיים בשלב כזה או אחר מגיל הגן ועד סוף בית הספר היסודי.
<ליאת פלד חיים: זה אמור להיות גם מעבר, אבל כן.
איציק שמולי: באיזה היקף זה?
<ליאת פלד חיים: לצערנו התכנית הכללית בכישורי חיים היא לא מעמיקה כי עוסקים שם בעוד תכנים ולא רק בבעלי חיים.
<ליאת פלד חיים: זאת תכנית כללית.
<ליאת פלד חיים: אני חושבת שלפחות שלוש פעמים בשנה, שלושה מערכי שיעור בשנה, בבית הספר היסודי ובבתי הספר שאנחנו נמצאים בהם ומדריכים בהם, זה אחת לשבוע ויותר.
איציק שמולי: בתוך תחומי כישורי החיים יש נושאים מסוימים שהמשרד נותן להם יותר דחיפה?
איציק שמולי: כלומר, המנהלים באיזשהו אופן מעודדים לקחת את הנושאים הללו יותר או שזאת תכנית מובנית ומעבירים את מארג השיעורים כפי שהוא?
<ליאת פלד חיים: התכנית היא לא מובנית.
<ליאת פלד חיים: המדריכים שלנו הם מדריכים מומחים בתחום.
<ליאת פלד חיים: אנחנו יועצים ופסיכולוגים בתחום הרגשי.
<ליאת פלד חיים: התכנית לא מובנית.
<ליאת פלד חיים: אלא לא ממש שיעורים מובנים אלא כל מדריך שנכנס לבית הספר מקבל נתונים על בית הספר, על התפיסה של המנהל וביחד בונים תכנית, תופרים את החליפה לאותו בית ספר או לאותו גן על פי התכנים הקיימים.
<ליאת פלד חיים: אנחנו לא באים כמורים להעביר את התכנית אלא אנחנו מנחים את צוותי המורים ואת צוותי החינוך.
<ליאת פלד חיים: במסגרת מחויבות אישית תלמידים מכיתות י' ו-י"א עוברים הכשרה שלנו, של המדריכים שלנו, ויורדים לכיתות הגן ולכיתות בבית הספר היסודי ומעבירים את התכנים האלה בצורה חווייתית, בצורה רגשית ולא כשיעור.
<ליאת פלד חיים: יש גם את השיעורים שמורים מעבירים בצורה פרונטלית בתוך תכניות הלימודים אבל הדגש הוא יותר על הפן הרגשי ועל הפן המניעתי.
<ריקי בצרי: אני רוצה להסביר את הנושא של כישורי חיים.
<ריקי בצרי: בכישורי חיים אנחנו מדברים על נושאים שהם מיומנויות.
<ריקי בצרי: זאת אומרת, אם מדברים על תחום של פיתוח רגישות או אם מדברים על תחום של פיתוח חמלה, אלה הנושאים בכללותם.
<ריקי בצרי: לתוך הנושאים האלה מכניסים תכנים.
<ריקי בצרי: לפני מספר שנים כתבנו תכנים שהתייחסו לנושא של בעלי חיים וכאשר מלמדים על פיתוח רגישות, התייחסו לנושא של בעלי חיים כאמצעי לפיתוח רגישות.
<ריקי בצרי: כאשר מתייחסים לכבוד, לאחריות או לכל התחומים שבעצם כישורי חיים רוצים להעביר לתוך בתי הספר, כתבנו תכנים שמתייחסים לבעלי חיים באמצעותם ידברו על הנושאים האלה של חמלה, רגישות, אחריות, מחויבות.
יעל גרמן: אני רוצה לשאול שאלה.
יעל גרמן: במסגרת המחויבות האישית, האם אתם מעודדים בני נוער להתנדב בכלביות העירוניות?
<ליאת פלד חיים: בהחלט.
<ליאת פלד חיים: גם בעמותות, גם בכלביות העירוניות.
<ליאת פלד חיים: ריקי ואני עובדות בשיתוף פעולה על פיתוח של תכניות נוספות במשרד החינוך בעזרת המדריכים ובעזרת העמותות.
אורי אריאל: חברים, סליחה, אני צריך להיות בכל הוועדות ועכשיו יושבת עוד ועדה שעוסקת בנושא.
אורי אריאל: יש לי יום עמוס.
איציק שמולי: תודה כבוד השר.
איציק שמולי: כל הכבוד לך.
אורי אריאל: תודה ליושבי הראש.
אורי אריאל: ניפגש אחר כך בשדולה.
איציק שמולי: בהחלט.
איציק שמולי: אדוני מפמ"ר חקלאות.
איציק שמולי: תציג את עצמך.
<אבי אלקיים: מפמ"ר מדעי החקלאות וממונה על פינות החי במדינת ישראל במערכת החינוך.
איציק שמולי: אתה יושב במשרד החינוך ולא במשרד החקלאות.
<אבי אלקיים: כן.
<אבי אלקיים: במשרד החינוך.
<אבי אלקיים: דרך אגב, אנחנו עובדים גם עם התכניות של משרד החקלאות אבל אני אסביר בהמשך.
<אבי אלקיים: אני חייב לציין שהמפגש הזה היה לפני כשנתיים ונכחתי בו.
<אבי אלקיים: כתוצאה מהמפגש אנחנו הפקנו לקחים מהדיון והקמנו ועדה שדנה בכתיבת חוזר מנכ"ל חדש שבעצם עונה על אותן נקודות שהועלו בדיונים הקודמים ואנחנו מקווים שגם בדיון הזה שמתקיים, שאני מאוד מברך עליו, אנחנו בהחלט ניקח כמה הערות מתוך כל הדיון הזה וניישם אותן.
<אבי אלקיים: אני רוצה ברשותכם לתת סקירה ממש קצרה מה בעצם עושה משרד החינוך בכל הנושא הזה.
<אבי אלקיים: דבר ראשון, מבחינת תכנית הלימודים.
<אבי אלקיים: גם בתיכון וגם ביסודי, יש פרקי לימוד שמדברים על נושא של צער בעלי חיים.
<אבי אלקיים: דבר שני.
<אבי אלקיים: אנחנו היום מגדילים את מספר ימי ההדרכה שבאים לאכוף את כל מה שקורה בנושא פינות החי.
<אבי אלקיים: אני יכול לציין שגם אגף האכיפה במשרד החינוך הצטרף למהלך הזה ואנחנו כרגע עובדים על חוזר שמדבר על נושא של אכיפה לגבי הפעלת פינות חי וכמובן דרכים לטיפול באותם אנשים שלא פועלים על פי הנהלים.
איציק שמולי: אולי תלך אתנו צעד אחד אחורה.
איציק שמולי: יש בית ספר שבשנת הלימודים הבאה, בחודש ספטמבר, מחליט לפתוח פינת חי בתוך בית הספר.
איציק שמולי: מהו ההליך שהוא צריך לעבור כדי לפתוח את אותה פינת חי?
<אבי אלקיים: יש לי מדריך ארצי שמטפל בנושא פינות החי ויש לי עוד נציגים במחוזות השונים.
<אבי אלקיים: בית הספר פונה אלינו ואנחנו חייבים להגיע למקום, לבדוק את התנאים, לבדוק את תכניות בניית פינת חי ורק אחרי שהם עומדים בסטנדרטים של תהליך הבנייה, אנחנו מאשרים להם.
<אבי אלקיים: אני רוצה להעיר הערה.
<אבי אלקיים: לא חלילה לתפוס אותי כי זה לא תמיד יכול להתבצע מאחר ואנחנו מדברים בסך הכול על כארבעה ימי הדרכה ארציים כאשר מטפלים בקרוב ל-1,500 פינות חי.
<ריקי בצרי: אבי אלקיים, אנחנו חברים הרבה שנים.
<ריקי בצרי: זה לא קורה מה שאתה אומר.
<אבי אלקיים: הוספתי את המשפט השני ואמרתי שאנחנו עם ארבעה ימי הדרכה לא מסוגלים לאכוף ולבדוק את כל מה שכבוד חבר הכנסת אומר כי בעצם אם אנחנו רוצים להגיע לכל אחד, אנחנו חייבים הרבה יותר ימי הדרכה וכוח אדם.
<אבי אלקיים: לכן, ריקי, אני מקבל את ההערה שלך ואני מסכים אתה שאי אפשר לאכוף את הכול.
איציק שמולי: כמה פינות חי אושרו לפתיחה בשנת 2015?
<אבי אלקיים: האמת היא שהמדריכה הארצית שלי לא נמצאת אתי אבל אני יכול לומר שבממוצע בשנה אנחנו מטפלים בין ארבע לחמש פינות חי שמקבלות או מבקשות אישור לפתיחת פינת חי.
<אבי אלקיים: זה בממוצע.
<אבי אלקיים: לא יותר מזה.
<שגיב לוי: זה מעבר ל-1,500?
<אבי אלקיים: לא.
<אבי אלקיים: אני מדבר במסגרת ה-1,500.
<אבי אלקיים: דרך אגב, אנחנו פנינו לכל מנהלי המחוזות במשרד החינוך וכרגע המספר שיש בידנו הוא כאלף פינות חי אבל אני מסכים עם ריקי שאנחנו מעל המספר הזה ולא מצליחים לקבל את כל האינפורמציה.
<אבי אלקיים: אנחנו עובדים על הנושא הזה ואני יכול לציין שגם מנכ"לית משרד החינוך וגם המשנה למנכ"לית לקחו את הנושא הזה וביקשו לתת איזושהי העדפה לטיפול בנושא הזה של צער בעלי חיים ואנחנו פועלים בעניין הזה.
איציק שמולי: אתה אומר שצריך להיות חוזר מנכ"ל חדש?
איציק שמולי: מה הצפי?