GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: אם כן, בקשתנו אליכם היא להרחיב את הדיונים של הוועדה לעוד שחקנים רלוונטיים ולשתף פעולה.
איציק שמולי: הוועדה לוקחת על עצמה את המשימה לנסות ולהגדיל בצורה משמעותית את התקציב של המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה.
איציק שמולי: אם יש עוד צרכים תקציביים של פינות החי, בבקשה, תעבירו אלינו.
איציק שמולי: אנחנו לא אלה שחותמים על הצ'קים אבל אנחנו אלה שיכולים לנסות לפעול בעניין כדי שמישהו יחתום עליהם.
איציק שמולי: המלצה אחרונה של הוועדה – אם תרצי, תוכלי להוסיף משפט סיכום גם משלך – היא לפעול כדי שיום הזכויות למען בעלי החיים יהיה משהו שהוא חובה בתוך מערכת החינוך ולא משהו שהוא בגדר המלצה.
איציק שמולי: אנחנו חייבים ללכת צעד אחד נוסף בכיוון הזה ואני מקווה שנצליח לעגן את זה במסגרת חוזר המנכ"ל.
איציק שמולי: תמי, את רוצה להוסיף משהו?
תמר זנדברג: לא ידעתי שאתה בסיכום.
תמר זנדברג: היום הזה הוא יום גדוש.
תמר זנדברג: זאת רק הזדמנות לברך ותך כאחד מראשי השדולה למען זכויות בעלי חיים על היום הזה שהוא באמת יום עמוס וגדוש בכל הוועדות.
איציק שמולי: אני מבקש גם מהארגונים השונים וגם מהפעילים להעביר אלינו, אל הוועדה, המלצות לתיקון בכל התחום הזה של צער בעלי חיים בתוך מערכת החינוך בפרט ומניעת צער בעלי חיים בכלל.
איציק שמולי: יש שלל דוגמאות של אנשים טובים שעושים הרבה מאוד בתחום הזה, אחת מהן יושבת כאן בספסל האחורי, כרגיל נחבאת אל הכלים, דוקטור אור רז, הווטרינרית הרשותית של העיר לוד שכאג'נדה מובילה - אני חושב אחת מהדמויות שמובילות – את התחום של התנגדות להמתות של בעלי חיים בריאים בתוך הכלביות.
<קריאה: גם חולים.
איציק שמולי: גם חולים, כמובן.
איציק שמולי: באחד הסיורים הרבים שקיימתי בכלבייה ראיתי איך בני נוער וסטודנטים באים לכלבייה וגם יוצאים מורווחים.
איציק שמולי: בני נוער "בסיכון", אתה רואה איך הוא נפגש עם בעל חיים, הוא פתאום לא נוער בסיכון אלא הוא משהו אחר, הוא לוקח אחריות ויש לו אכפתיות כלפי יצור אחר שזקוק לו.
איציק שמולי: אני בהחלט מברך על כל מה שאתם עושים ועל כל מה שהארגונים עושים ומשרדי הממשלה.
איציק שמולי: אני מאוד גאה במה שהשגנו ועוד יותר גאה במה שאנחנו רוצים להשיג.
איציק שמולי: תבורכו כולם.
איציק שמולי: אני מקווה שנתראה בשדולה ותודה רבה.
יעקב מרגי: 22 בפברואר 2016, י"ג אדר א' תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: טיפול המל"ג בסטודנטים יוצאי אתיופיה והנושא השני, הצעה לסדר בנושא "משרד הקליטה אחראי על טיפול בילדים צברים שנולדו למשפחות עולים מאתיופיה" של חברת הכנסת מירב בן ארי וחבר הכנסת אלעזר שטרן.
דב חנין: וגם אני, אדוני, הייתה טעות במזכירות.
יעקב מרגי: אז אני מקבל זאת "כהווייתה, מפי הגבורה" וחבר הכנסת דר' דב חנין.
יעקב מרגי: רבותי, הסוגיה הזו, של יוצאי אתיופיה או בנים לעולי אתיופיה, הגיע הזמן שאנחנו נשים לזה כבר סוף פסוק ונתחיל להתנהל כמדינה, עם המערכות, להתנהל בצורה נכונה.
יעקב מרגי: לידינו פה אברהם נגוסה, יו"ר ועדת הקליטה, יושב בשקט, ככה, תתכבד, תתקרב אלינו.
אברהם נגוסה: עוד לא התחלנו.
יעקב מרגי: יש גופים, אתם יודעים, אני אומר ככה בהומור, כששואלים אותי: 'מה נשמע?' אז מסתכלים עלי כעל בחור דתי ומצפים שאני אענה 'ברוך השם' אבל לא, אני עונה 'ברוך השם' כששואלים אותי 'מה שלומך', כששואלים אותי 'מה נשמע?
יעקב מרגי: ' אני אומר: תלוי איפה אתה שם את האוזן.
יעקב מרגי: גם בקרב בני העדה יש כאלה שרוצים את המסגרות הייחודיות האלה, למה?
יעקב מרגי: אתם יודעים שהמרגלים במדבר, אחת הסיבות שהם הוציאו דיבה רעה על הארץ, לפי המפרשים היא שהם אמרו: תקשיבו, אנחנו במדבר כל אחד נשיא שבט.
יעקב מרגי: ניכנס לארץ ישראל כבר כולם עם אחד ואין תפקידים יותר, אין ג'ובים, אז בוא נאריך את השהות שלנו במדבר, אז אני לא יודע, אם אתם שואלים אותי, הגיע הזמן, עם כל הכבוד, בנים לעולים הם לא עולים, הם נולדו פה בארץ, הם 'צברים', הם צריכים להיכנס למסגרות והמדינה יודעת להתמודד עם סוגיות כבדות יותר, או – ואני לא מהסס לומר את זה, אני לא חי בחששות ואיני קונספירטיבי, שיש כאלה שנהנים מהמצב הזה.
יעקב מרגי: וצריך לשים את זה.
יעקב מרגי: אני חושב שהמדינה צריכה להעצים כל ילד מישראל, בין אם הוא בן לעולים או לא וכל שכן אם יש צרכים מיוחדים אבל, קודם לעשות את זה.
יעקב מרגי: למה צריך את ההחרגה הזו?
יעקב מרגי: צריך לבטל אותה.
יעקב מרגי: זו דעתי אלא אם כן אשתכנע בסוף הדיון.
יעקב מרגי: הממ"מ שזה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, הכין מסמך, אני אתן לו ברשות חברי הכנסת, ניתן לו לומר סקירה ואחרי כן אתן לכם את דברי הפתיחה שלכם.
<צחי בן יהודה: תודה ליושב ראש הועדה, חברי כנסת.
<צחי בן יהודה: בממ"מ נכתבה בנובמבר 2015 סקירה אודות סטודנטים ממוצא אתיופי באקדמיה ובמכינות הקדם אקדמיות.
<צחי בן יהודה: לפי הנתונים שאספנו בשנת הלימודים האחרונה תשע"ה, למדו בכל המוסדות להשכלה הגבוהה כ 312,000 סטודנטים, מתוכם קצת פחות מ-3,000 סטודנטים ממוצא אתיופי, שהם סך הכל כ-1% מכלל הסטודנטים בישראל.
<צחי בן יהודה: בקרב הסטודנטים ממוצא אתיופי כ-88% למדו לתואר ראשון, 11% לתואר שני, 0.5% לתואר שלישי ו 0.3% למדו לימודי תעודה.
<צחי בן יהודה: חלקם של הסטודנטים יוצאי אתיופיה אמנם נמוך מחלקם באוכלוסייה אבל, ניתן לראות מגמה של גידול בשנים האחרונות בחלקם מכלל הסטודנטים.
<צחי בן יהודה: גידולו של מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה באוכלוסיית הסטודנטים גדול מן הגידול של מספר כלל הסטודנטים בישראל.
<צחי בן יהודה: מן הנתונים שבסקירה עולה שמשנת תש"ע עד תשע"ה גדל שיעורם של הסטודנטים ממוצא אתיופי, בקרב כלל הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה מ- 0.76% ל-1% בעוד ששיעור כלל הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה, גדל בשנים הללו ב 8.6%.
<צחי בן יהודה: שיעור הסטודנטים ממוצא אתיופי גדל ב-33.8%.
<צחי בן יהודה: מנתוני הלמ"ס עולה שבעוד ששיעור הסטודנטים לתארים מתקדמים –שני ושלישי, מכלל הסטודנטים גדל משנת תש"ס ועד תשס"ה מ-18.7% ל- 22.5%, שיעור הסטודנטים ממוצא אתיופי גדל מ-6.7% ל-11.2%.
<צחי בן יהודה: עיקר הסיוע לסטודנטים ממוצא אתיופי ניתן על ידי גורמים אחרים ולא על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
<צחי בן יהודה: הסיוע ניתן בעיקר על ידי המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה.
<צחי בן יהודה: עיקר הסיוע ניתן במהלך לימודי התואר ראשון כשהמינהל מעריך את הסכום שהוא מעניק לכל סטודנט בכ-60,000 שקלים.
<צחי בן יהודה: חלק מקבלים גם סיוע ללימודי התואר השני בסכום של כ-27,000 שקלים.
<צחי בן יהודה: לפי המינהל כ-2,300 סטודנטים ממוצא אתיופי מקבלים ממנו סיוע כזה או אחר.
<צחי בן יהודה: הסיוע כולל מימון שכר לימוד, מילגות קיום, קורסי אנגלית, שיעורי עזר, חונכות ותמיכה אקדמית, יעוץ והכוונה, בחירת מקצועות לימוד, פעילות חברתית, תרבותית ועוד.
<צחי בן יהודה: בעבר נמסר על ידי נציגי המל"ג כי המל"ג אינה מטפלת בסטודנטים ממוצא אתיופי, וזאת כדי להימנע מכפל סמכויות ומכפל תיקצוב, היות שאוכלוסייה הזו מטופלת על ידי המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה.
<צחי בן יהודה: במסמך גם סקרנו את הסיוע שניתן לסטודנטים ממוצא אתיופי במכינות הקדם-אקדמיות, מפאת קוצר הזמן אני לא ארחיב, אני רק אציין שסטודנטים במכינות הקדם-אקדמיות מקבלים סיוע גם ממשרד החינוך, מן היחידה להכוונת חיילים - - -
יעקב מרגי: אבל זה לא שונה מאחרים, מסטודנטים אחרים.
יעקב מרגי: זה לא מייחד את בני העדה.
<צחי בן יהודה: כן.
<קריאה: נותנים לכל מי שהולך לזה.
<צחי בן יהודה: יש נתונים נוספים שבעבר לא הספקנו לבחון אותם ויש מקום אולי להרחיב אותם, כשמדברים על מצב הסטודנטים ממוצא אתיופי כמו למשל, מהם שיעורי הנשירה העדכניים שלהם או אם חל שינוי באיכות תעודת הבגרות שהם משלימים לקראת הלימודים הגבוהים.
<צחי בן יהודה: כמובן שיש מקום לבחון מה השתנה מאז דוח מבקר המדינה משנת 2013 שבו נתונים ישנים יותר, משנת 2010.
<צחי בן יהודה: אם תרצו נוכל להרחיב.
יעקב מרגי: נקבל בברכה את חבר הכנסת אלעזר שטרן, אחד המציעים.
מירב בן ארי: ביקשתי את ההצעה לסדר וקודם כל, דנו בזה במליאה וביקשתי דיון מסוים כאן בשל הנתונים הנמוכים שנחשפנו אליהם.
מירב בן ארי: כל הדיון בבני העדה האתיופית או צעירים ממוצא אתיופי, היה בכמה וכמה דיונים כאן, הייתי גם בוועדת הביקורת שהייתה סוערת ודנו בה בנושא אחר אבל גם הוא כמובן, קשור לבני העדה האתיופית ומה שראינו בנתונים היה שבעצם, בעיניי – וגם בעיני הועדה, יש איזושהי בעייתיות.
מירב בן ארי: יש הרבה פעמים שבאים בכל מיני תלונות למל"ג ולמשרדים הממשלתיים, אנחנו יודעים שיש עבודה ופה אני, אתם מכירים אותי, מי שראה אותי בדיון על - - - ראה שאני יודעת שאמנם מוסדות מתנהלים בצורה לא אחראית ולא ראויה, אנחנו יודעים את זה אבל, אני יודעת שיש כאן איזושהי עבודה, גם של המל"ג, גם של המכינות וגם של האוניברסיטאות אבל עדיין, ולכן ביקשתי את הדיון הזה, משהו לא מסתדר לי עם הנתונים.
מירב בן ארי: זאת אומרת שאם אנחנו, אדוני היושב ראש, יודעים, שבקרב היהודים יש לנו 40% שמסיימים, אז הנה, "שיעור - - - בקרב יהודים שאינם ממוצא אתיופי עומד על 40%", לעומת זאת, כשאנחנו לוקחים את אותו מספר אנשים, אז אנחנו יודעים שאצל יהודים ממוצא אתיופי יש לנו רק 19.7 ומי שעלה אחרי גיל 12, זה 5.7% זאת אומרת, 40 מול 5, כאן משהו לא מסתדר.
מירב בן ארי: אין ספק שהנושא של הדוקטוראט הוא משהו שדורש 'דרשני', הוא משהו שאנחנו – והמל"ג תסביר לי, מהו הסיוע בעצם שאנחנו נותנים לצעירים ממוצא אתיופי בנושא של דוקטוראט, כי הנתונים ממש מביכים וכמובן הנושא של לימודי רפואה.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס ללימודי רפואה כי היה על זה דיון.
מירב בן ארי: לא קל ללמוד רפואה בארץ, זה נכון - - -
יעקב מרגי: לא, לא קל להתקבל.
מירב בן ארי: לא קל להתקבל, גם לא קל ללמוד, אדוני היושב ראש, גם לא קל ללמוד רפואה, זה לא חיים קלים, ההתמחות, השכר, הכסף, לא קל, כך שלבוא ולהגיד ששבעה או שמונה בסך הכול צעירים ממוצא אתיופי לומדים, זה מספר נמוך מאוד, נמוך מאוד, אבל אני עוד פעם אסייג את זה כי יש בעיה עם לימודי הרפואה.
מירב בן ארי: מה שמטריד אותי הוא שרוב הצעירים ממוצא אתיופי לומדים או מדעי הרוח או משפטים ואגב, במשפטים ומינהל עסקים ראיתי ששם דווקא הנתונים טובים, מטריד אותי הנושא שיחסית לאוכלוסייה בארץ הם במקום יותר נמוך ומטריד אותי הנושא שכל פעם שאתה מדבר על צעירים ממוצא אתיופי, אז כל פעם חוזרים למשרד הקליטה.
מירב בן ארי: עכשיו, אני לא מזלזלת, אני מעריכה את עזרתו של משרד הקליטה אבל, משהו בנו כחברה חייב להשתחרר וחייבים להבין שמדובר בחבר'ה שנולדו כאן, גרו כאן, לומדים כאן ואני חייבת לספר סיפור אחד אחרון לסוף.
מירב בן ארי: אני ניהלתי לפני עשר שנים מרכז נוער בסיכון בנתניה.
מירב בן ארי: כולם יודעים שבנתניה אחוז הפשיעה בקרב צעירים ממוצא אתיופי הוא גבוה.
מירב בן ארי: דיברנו על זה גם בוועדת ביקורת ואני - - -
<זיוה מקונן דגו: אחוז פתיחת התיקים, סליחה.
מירב בן ארי: אחוז פתיחת התיקים, תודה רבה על התיקון הראוי, יפה.
מירב בן ארי: נפגשנו גם בביקורת, אני יודעת כמה שאת עושה.
מירב בן ארי: אני כבר אומרת לךָ שהיא תיתן הערות ביניים, שתדע, ואני רק רוצה להגיד לָך שחבר הכנסת מרגי הוא יותר קשוח, אז קחי בחשבון אבל, ההערה נכונה על אחוז פתיחת התיקים וזו תופעה שהתמודדתי איתה, אבל מה אני כל הזמן באתי ואמרתי לחבר'ה וגם למדריכים הסטודנטים, אמרתי להם שכשפתחתי את המרכז ב-2006, הצעירים בני העדה האתיופית כולם קראו להם שמואל, אברהם, יצחק, של אז, כן?
מירב בן ארי: תחשבו, ב-2005 הם היו בני ארבע עשרה, היום הם כבר אחרי צבא והיום, כשאתה רואה חבר'ה צעירים בני העדה האתיופית, אז יש - - - היה לי ניב והיה לי רוני, זאת אומרת, משהו בתהליך של ילידי העדה האתיופית הבין "הנה, אנחנו מתחברים, אנחנו חלק מהאוכלוסייה" ודווקא אנחנו כחברה, כָּשַלנו בלקבל באמת את השינוי שנכנס אל הצעירים ממוצא אתיופי.
מירב בן ארי: ולכן ביקשתי את הדיון הזה בוועדה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין ולאחר מכן אלעזר שטרן.
דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, אני אשתדל להיות קצר.
דב חנין: קודם כל אני רוצה להצטרף לדברי חברתי, חברת הכנסת מירב.
דב חנין: אני רוצה להתמקד בארבע נקודות.
דב חנין: הנקודה הראשונה היא הנקודה של הנתונים.
דב חנין: למרות התקדמות מסויימת שנעשית יש פחות סטודנטים יוצאי אתיופיה מאשר השיעור שלהם באוכלוסייה והתמונה נעשית עוד פחות טובה, כשאנחנו מדברים על סטודנטים לתארים מתקדמים.
דב חנין: רבע מן הסטודנטים בישראל היום בכלל הם סטודנטים לתארים מתקדמים.
דב חנין: בקרב יוצאי אתיופיה השיעור הזה הרבה יותר נמוך.
דב חנין: אנחנו נמצאים היום במצב שבו ההשכלה גבוהה משמעותית אומרת: "לא רק תואר ראשון", היא אומרת: "לא רק תואר ראשון" וכשמספר יוצאי אתיופיה בתארים המתקדמים נמוך באופן משמעותי אז אנחנו צריכים להיות מוטרדים.
דב חנין: כשאנחנו מדברים על שיעור מאוד קטן של יוצאי אתיופיה שלומדים תואר שלישי - - -
מירב בן ארי: 14.
דב חנין: ארבעה עשר בני אדם.
דב חנין: כשאנחנו מסתכלים על הנתונים של מספר יוצאי אתיופיה שלומדים רפואה בישראל התמונה מדאיגה והדבר הזה מחייב שינוי מערכתי.
דב חנין: הדבר הזה מחייב שינוי מערכתי והשינוי המערכתי הזה יש לו כתובת, יש מי שאחראי במדינת ישראל על ההשכלה הגבוהה.
דב חנין: וראייה נכונה של השכלה גבוהה היא ראייה חברתית, ראייה שצריכה לראות לא רק את הצדדים האקדמיים, אלא גם את הצדדים החברתיים, את קבוצות האוכלוסייה השונות, את הצרכים השונים, את הכלים שבהם צריך לגשת לקבוצות ולאוכלוסיות שונות וזה המל"ג.
דב חנין: המל"ג היא גוף עם הרבה הרבה זכויות וכמי שבא, שבאתי מעצמי מן האקדמיה, אני מאוד מעריך את עבודתה של המועצה להשכלה גבוהה.
דב חנין: אני קצת מוטרד ממה שקורה בה בימים האחרונים, קצת מוטרד, קצת מודאג, אנשים טובים התפטרו, הם חוששים שקורים שם דברים - - -
יעקב מרגי: יבואו טובים אחרים.
דב חנין: אני לא בטוח אבל בוא נקווה שהמל"ג - - -
יעקב מרגי: כולי תקווה.
דב חנין: כן, כן, זה בטח יגיע לשולחנה של הועדה בדיון אחר אז אני לא רוצה להקדים את המאוחר, אבל בנושא הזה אני חושב שהמל"ג – ואני אומר את זה בצער, כמי שהמל"ג קרובה לליבו ומעריך מאוד את העבודה של המל"ג, לא מבצעת את התפקיד שהוא צריך להיות התפקיד שלה, הוא צריך להיות התפקיד שלה.
דב חנין: העברת האחריות למשרד הקליטה היא שגיאה מהרבה מאוד מובנים.
דב חנין: קודם כל, כל ההתייחסות לסוגיית יוצאי אתיופיה בישראל כאל סוגיה של קליטה, היא סוגיה מוטעית, זו התייחסות מוטעית.
דב חנין: מדובר בחלק אינטגרלי מן החברה הישראלית.
דב חנין: נכון, הוא סובל מאפליה, הוא סובל מעוני, הוא סובל ממצוקות, הוא סובל לפעמים מפגיעות חברתיות מסוגים שונים אבל, זו לא שאלה של קליטה, האנשים האלה הם חלק מהחברה הישראלית, איך הקליטה נכנסה לתוך הדיון הזה?
דב חנין: אני מבין כשמדובר על אנשים שחודש, חודשיים, שלושה חודשים, שנה בארץ, בסדר, אבל אנשים שנולדו בארץ ועדיין מסווגים תחת הקטגוריה קליטה יש בזה גם משהו משפיל, כאילו האנשים האלה הם עדיין מחוץ לחברה, הם צריכים לעבור את תהליך הכניסה שלהם לתוך החברה, זה איזשהו סוג של תיוג מאוד מאוד מרגיז, מאוד מקומם, אין לו שום הצדקה, אין בו שום הגיון ואין בו שום צדק.
דב חנין: אלה הם ישראלים בדיוק כמו כל הישראלים האחרים.
דב חנין: אם יש בעיות ואם יש צרכים ואם יש נושאים מיוחדים שצריך לטפל בהם אז בואו נטפל בהם.
דב חנין: זה חלק מהחברה שלנו, זה לא משהו חיצוני שאנחנו עכשיו צריכים להתחיל להכניס אותו ולקלוט אותו.
דב חנין: זה פשוט דבר שהוא כל פעם מצמרר אותי, ההתייחסות הזו.
דב חנין: נקודה נוספת שאני רוצה להתייחס אליה, אדוני היושב ראש, היא הארגונים.
דב חנין: נמצאים כאן בחדר גם נציגויות של התארגנויות הקהילה של יוצאי אתיופיה בישראל, גם חבר'ה צעירים שהייתה לי הזכות את חלקם לפגוש ולשמוע, אני בטוח שנשמע אותם וגם נציגים של התאחדות הסטודנטים ואני רוצה לברך את שלושתכם, את שלושת הגורמים השונים האלה, על ההתגייסות למאבק הזה, אתם הבאתם בפנינו את הסוגיות האלה, כל הכבוד ואני מקווה שביחד אנחנו נצליח לעשות סוף סוף את השינוי.
יעקב מרגי: לפני שאתן לאלעזר אני אומר התייחסות קצרה.
יעקב מרגי: העליתם, גם מירב וגם אתה, דב, העליתם סוגיה של לימודי הרפואה.
יעקב מרגי: ולא לחינם המצב הוא כזה אם באוניברסיטה, לאחר שאתה מביא ציון בפסיכומטרי גבוה לעילא ולעילא ואחרי שאתה עושה את ההערכה אז יש גם ועדה אנונימית שעובדת בעל- פה, היא לא אנונימית, אלה אנשים שבודקים לך את האישיות, לפי אילו כללים – לא ברור, אין תשובות.
יעקב מרגי: לא יעמוד לך לזכותך הציון הפסיכומטרי, כי אם לא באת להם טוב בעיניים לא תהיה רופא.
יעקב מרגי: זו סוגיה שאני מתלבט, אנחנו לא אוהבים לחוקק דברים בסוגיה הזו אבל לא ייתכן שלקורס טיס, כדוגמה, אלעזר, אלוף, ראש אכ"א, לקורס טיס - - - אני זוכר את כל השלבים.
יעקב מרגי: היה מבחן פסיכוטכני ראשון, אחר כך שני יותר גבוה, שלישי, ואחר כך אתה הולך לפסיכולוג, איש מקצוע, הוא לא היה טייס.
יעקב מרגי: לא הייתה איזו ועדה פנימית של טייסים בדימוס או טייסים מן המועדון, שיבדקו אם אתה מתאים למועדון או לא מתאים למועדון, וברפואה יש את זה בכמה קמפוסים וצריך לעקור את זה מן השורש.
יעקב מרגי: אדרבה, אתם רוצים לבחון אישיות –צריך לבחון אישיות, אם הוא מתאים או לא אז שיהיה מרכז הערכה מקצועי.
יעקב מרגי: אנחנו היום יודעים לייצר בחינות כדי לשלוף מהן את האישיות שלך ובקורס טיס, לפני שהגעת לפסיכולוג דפקו לך שם איזה שלש מאות שאלות רוטיניות ואם בשלש ארבע 'החליק לך', מה שנקרא 'יצא לך מרוקאי' – הם עלו על זה.
יעקב מרגי: הם יודעים לעלות על זה.
יעקב מרגי: פתאום, ברפואה, יש ועדה של בני אדם, בעל פה.
יעקב מרגי: "באת טוב בעיניים" או "לא באת טוב".
אלעזר שטרן: אל תזלזל בזה.
יעקב מרגי: אני לא מזלזל במבחני אישיות, בטייס, אני שמח, אני אומר לך, הלוואי והיו עושים גם ברפואה כך.
<קריאה: היו מפסידים אותך, היית טייס היום.
יעקב מרגי: נהג מטוס, מה אתה רוצה?
יעקב מרגי: בוא, אני רק אומר לכם, זה בקטע של רפואה.
יעקב מרגי: דבר שני, למרות דברי הפתיחה שאמרתי, יש פתגם במרוקאית שאומר –ויכול להיות שיש גם בשפות אחרות, כי הם לא המציאו את זה, "לא תכיר בערך של אימא שלך עד שתבוא אשת אביך".
יעקב מרגי: מה הכוונה?
יעקב מרגי: אנחנו היום רוצים למחוק מסדר היום את הדיונים הייעודיים על בני העדה כי פעם היה, בתקופתנו, עולה חדש שלש שנים, הייתה מסגרת לבנה סביב המספר ברכב, אתה זוכר, אלעזר?
יעקב מרגי: אתה צעיר, שלש שנים עולה חדש, אחרי שלש שנים אתה לא עולה חדש לא משנה מאיפה באת.
יעקב מרגי: מספיק כבר.
יעקב מרגי: היום גם עשרים שנה עולה חדש.
יעקב מרגי: עלה בשנות התשעים בגל העלייה הגדול – עולה חדש.
יעקב מרגי: אבל מה, אני לא רוצה, אני אומר לכם, אני אכה על חטא אם נצליח בסוף ללכת ליעד שאנחנו מדברים עליו, ואותם דברים טובים שיש במשרד הקליטה ובמשרד החינוך ייעלמו, ואנחנו צריכים להיות קשובים.
יעקב מרגי: כן, צריך לתת דחיפה מאחור לבני העדה, צריך להביא אותם לנקודת זינוק שווה, אחידה, של החברה הישראלית – כן, אבל לא שמתוך הרצון הזה נזרוק מעצמנו את כל גופי התמיכה והדחיפה, צריך "לא לזרוק את התינוק עם המים".
יעקב מרגי: אלעזר, בבקשה.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, אני, ברשותך, אתחיל במה שאולי רמזת עליו.
אלעזר שטרן: בצה"ל החלטנו לנסות לעשות מיון תעסוקתי, בשביל לגייס אנשים ולוותר על טירונות, ישר לשלוח למקצוע.
אלעזר שטרן: לצורך המיון הזה אספנו את כל המאבחנות והיה יום מרוכז.
אלעזר שטרן: זה היה באור יהודה, באתר ההנצחה של חיל החימוש, והגיעו כל המאבחנות של צה"ל שהיו זמינות באותו היום מכל המקומות.
אלעזר שטרן: בין השאר ישבה מאבחנת של קורס טיס, בגלל זה אני מסביר, בחורה אתיופית - - -
יעקב מרגי: ממוצא אתיופי.
אלעזר שטרן: ממוצא אתיופי.
אלעזר שטרן: הסתכלתי מה היא עושה ושאלתי את האחראית, את הרס"ן שבאה מחיל האוויר, מי המאבחנת הכי טובה שלה.
אלעזר שטרן: היא מצביעה על הבחורה ממוצא אתיופי, אז אני הולך אל הבחורה ממוצא אתיופי ואומר לה: מה שלומך?
אלעזר שטרן: איך את מרגישה?
אלעזר שטרן: והיא אומרת לי: לא כל כך טוב.
אלעזר שטרן: אמרתי לה: למה?
אלעזר שטרן: היא אומרת לי: בגלל שאני לא מספיק טובה.
אלעזר שטרן: ולמה אני אומר את זה?
אלעזר שטרן: הבחורה הזאת שם באה אחרי שאני גיליתי עוד בתפקידים קודמים שלי, את הבדלי התרבות שלנו.
אלעזר שטרן: יש פה למעשה שני דברים שהם בבסיס הדיון.
אלעזר שטרן: אחד הוא ידע והשני הוא המבחנים שאנחנו עושים להם.
אלעזר שטרן: אני בכוונה אומר 'להם'.
אלעזר שטרן: ויסלחו על ה'להם', לרגע, סליחה?
<זיוה מקונן דגו: יש עוד אוכלוסיות שהאבחונים האלה לא מתאימים להם.
יעקב מרגי: ולכן הוא הלך, לכן הוא הלך דווקא ל'להם'.
אלעזר שטרן: כן, אבל עכשיו התכנסנו פה לדיון מסוים.
אלעזר שטרן: באו אלי פעם להרחיק צוער מקורס קצינים.
אלעזר שטרן: שאלתי את המפקדים שלו: למה אתם מרחיקים אותו?
אלעזר שטרן: אמרו לי: חוסר בטחון עצמי.
אלעזר שטרן: בחורצ'יק ממוצא אתיופי.
אלעזר שטרן: אמרתי: תביאו אותו אליי.
אלעזר שטרן: בא אלי, אמרתי למפקדים: איך אתם יודעים שאין לו בטחון עצמי?
אלעזר שטרן: אז הוא אומר: הוא ארבעה חודשים בקורס ואף פעם לא הסתכל לנו בעיניים.
יעקב מרגי: צניעות, הוא לא חוצפן.
אלעזר שטרן: אמרתי לו: למה לא הסתכלת בעיניים, אתה כבר ארבעה חודשים פה?
אלעזר שטרן: הוא אומר: לאבא שלי, עשרים ואחת שנה לא הסתכלתי בעיניים.
אלעזר שטרן: אצלנו זה כבוד.
מירב בן ארי: אני זוכרת שסיפרת את זה במליאה.
אלעזר שטרן: נכון, עכשיו, למה אני אומר את זה כאן?
אלעזר שטרן: בגלל שאין ספק שהיעד שאנחנו צריכים להגיע אליו הוא בוודאי לא עולים חדשים ולא אתיופים וכואב לי, אני משתדל להתעלם מן הבושה בפתח תקווה שנחשפנו אליה הבוקר.
יעקב מרגי: צריך להעמיד לדין שם.
אלעזר שטרן: אולי לבדוק איך מינו את הרבנים האלה יהיה יותר טוב, ואני מציע את זה.
אלעזר שטרן: אחרי זה נבדוק ואנחנו נבדוק, שלא יהיה חילול השם פה.
יעקב מרגי: שם זה בחירה, לא מינוי, בוא תקשיב.
יעקב מרגי: תקשיב מאחר ואני הייתי השר בתקופה שהם נבחרו, יש אחד מוצלח ואחד כישלון אז השיטה הצליחה באחד, נכשלה בשני.
אלעזר שטרן: אני אגיד לך משהו כיוון שהיית - - -
יעקב מרגי: הם נבחרו שניהם, מאחר - - -
אלעזר שטרן: בוא, זה אותו דין פוליטי.
אלעזר שטרן: "מצליח".
יעקב מרגי: תקשיב, תקשיב רגע.
אלעזר שטרן: אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב ולא קרה כלום.
יעקב מרגי: הרב מיכה הלוי, איכות מבחינתי, הוא הצליח, השני כשל וראינו את התוצאה, אז השיטה היא טובה, נגעת בסיבה.
אלעזר שטרן: אמרתי לך, אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב ולא שמעתי תלונות.
יעקב מרגי: להזכיר לך את הרב סלומון עליו השלום?
אלעזר שטרן: לא אבל אחריו, אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב.
אלעזר שטרן: אחת עשרה שנים שם.
אלעזר שטרן: שנים שאין רבנים בערים ואנחנו לא סובלים.
יעקב מרגי: תגיש הצעת חוק לבטל את הנישה הזו.
יעקב מרגי: יללה, בוא נחזור לצרות.
אלעזר שטרן: בוא נחזור, תראו, החבר'ה שהגיעו לפה מאתיופיה, אנחנו אשמים מפני שבאמת היום נתנו למשרד הקליטה להתעסק בזה.
אלעזר שטרן: עזבו עכשיו את הכותרת, עולים חדשים, לא עולים חדשים, הנחת המוצא –והיא צריכה להיות הבסיס, שהנתונים הטבעיים שיש להם, שבאו מאתיופיה, הם כמו אלה של הילדים שלנו שנולדו פה.
אלעזר שטרן: חכמים אותו דבר - - - אותו דבר, כל מה שאתה רוצה.
אלעזר שטרן: הבעיה היא שני דברים, האחד, ידע, ושניים, כמו שאמרתי קודם, מי מחבר את המבחנים, מאיזו תרבות בא מי שמחבר את המבחנים.
אלעזר שטרן: ודרך אגב, כך גם תקענו את בני עיירות הפיתוח מכל העדות, כשבמירכאות אני אגיד "חבר'ה מצפון תל אביב" מחברים את המבחנים אז זה נראה אחרת.
אלעזר שטרן: פרויקט "עתידים" על זה בא לגשר, על זה שאנחנו הרגשנו שבגלל המבחנים אנחנו מפספסים איכויות, מן המקום שמחברים את המבחנים, בצה"ל, חלק מזה שהתגברנו וחלק גדול מן הסטודנטים לרפואה, עם מכון פוירשטיין ומה שבעצם עשינו, עשינו מן טרנספורמטור בין הכישורים האמיתיים לבין הבחינות, ואני לא אומר 'לכישורים שלנו' אלא 'לבחינות שלנו' בהקשרים האלה.
אלעזר שטרן: זה צד אחד.
אלעזר שטרן: אחרי שאמרנו את זה, זה ענין של משרד הקליטה.
אלעזר שטרן: יש רצף.
אלעזר שטרן: המל"ג יושבת במשרד החינוך, אתה צריך להסתכל, פתאום לא "נולד סטודנט", סטודנט נולד על רצף, מנהל בית הספר התיכון רוצה להסתכל איפה אחר כך יהיו הבוגרים שלו, לשם הוא צריך להסתכל.
אלעזר שטרן: משרד החינוך, שהמל"ג תחתיו, הוא צריך להסתכל על הילדים שאצלו בגן, כי הם התוצרים שיוצאים מן המל"ג.
אלעזר שטרן: עכשיו, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, זה לא ענין של כסף, לפני שזה בכלל נהיה ענין של כסף זה ענין של הסתכלות על רצף ועל אחריות.
יעקב מרגי: זו הנחת העבודה.
אלעזר שטרן: לכן, מה שאנחנו צריכים לעשות ודרך אגב, עכשיו אין אף אחד שזה האתגר שלו, משום שאחראים על זה משרד הקליטה פה ומשרד החינוך שם אז כל אחד אומר: אני את שלי עושה אבל, הבעיה היא כאילו שם ולכן כשאתה שם אותם על רצף, חוץ מההסתכלות הנכונה של 'העברת המקל' ולכן אני חושב דרך אגב, זה לא טובת האוכלוסייה האתיופית שבאה מאתיופיה, נאמר את האמת, זה טובת מדינת ישראל.
אלעזר שטרן: כבר ברוך השם, הילדים שלנו מתחתנים יחד - - -
יעקב מרגי: אמרנו, צריך לשים את זה אחרי זה כבר.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אברהם נגוסה, בבקשה, יו"ר ועדת הקליטה.
אברהם נגוסה: תודה אדוני היושב ראש, קודם כל, אני מאוד מודה לך על שאתה מקיים את הדיון הזה, זה דיון חשוב.
אברהם נגוסה: הדיון התקיים גם אצלי בוועדה והסוגיה הזו דיברנו עליה גם בוועדת השרים, בתכנית של שילוב יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: אני מדבר עכשיו כבוגר מינהל הסטודנטים שגם נהניתי ממינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: הסוגיה שדיברנו עליה, עם כל התכניות והרצון לקדם את שילוב הקהילה לכל המערכות, כשהסכמנו, גם השרים שהסכימו, על נושאים אחרים, על הנושא הזה לא הייתה הסכמה, כולל בתוך הקהילה, חלק מתוך הקהילה.
אברהם נגוסה: אני אומר את זה כחלק מן הקהילה.
יעקב מרגי: השרים – אני מבין אותם.
אברהם נגוסה: אבל מתוך - - -
יעקב מרגי: אף שר לא אוהב לוותר על סמכויות.
אלעזר שטרן: אני אפילו מבין - - -
יעקב מרגי: אמרתי, לא שמעת את הסיפור על חטא המרגלים.
יעקב מרגי: למה הם לא רצו, למה הוציאו דיבה רעה?
יעקב מרגי: בבקשה, בבקשה.
אברהם נגוסה: מירב חזרה - - -
אברהם נגוסה: דב חנין הלך - - -
מירב בן ארי: אני אתך תמיד.
אברהם נגוסה: אז אני אומר, פה הנושא הוא למה הנושא הזה נשאר כפי שהוא בוועדת השרים?
אברהם נגוסה: מכיוון שאנחנו ראינו פה, הפרדנו את הנושא הטכני מן הנושא המהותי.
אברהם נגוסה: הנושא הטכני הוא זה שמינהל הסטודנטים נותן סיוע כספי לסטודנטים יוצאי אתיופיה גם אם נולדו וגדלו פה בישראל, זה סיוע כספי כדי להקל על המשפחות לשלם שכר לימוד ודמי קיום כשהסטודנט לומד, אם זה תואר ראשון, אם זה תואר שני.
יעקב מרגי: האם המל"ג לא יודע לעשות את זה?
אברהם נגוסה: תיכף, תיכף אסביר את זה.
עודד פורר: הנושא הטכני נוגע בסוף בסוגיה מאוד מהותית.
אברהם נגוסה: רגע, רגע, בואו - - -
יעקב מרגי: אני בכוונה שאלתי כדי שתכניס גם את זה, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני הזמנתי גם את משרד הקליטה וגם את המל"ג.
אברהם נגוסה: נציגי המל"ג שישבו בדיון אמרו שאי אפשר, אנחנו לא יכולים ליצור כפל, גם ממינהל הסטודנטים וגם מאתנו, ואם המל"ג צריך לתת אז שמשרד הקליטה יעביר את זה ממינהל הסטודנטים למל"ג ואילו אני אומר, שאם לא יהיה מעוגן בחוק אז אנחנו מסכנים את האפשרות שהסטודנטים יקבלו את הסיוע.
אברהם נגוסה: כי אז המל"ג יוכל להגיד: מה, אני צריך להפלות בין האזרחים?
אברהם נגוסה: הרי אם אני נותן לאתיופים אז אני צריך לתת גם לחרדים וערבים וכל הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אני הבנתי מן המל"ג שיש את הסוגיה הזו.
אברהם נגוסה: ואל תבינו אותי שלא נכון, אני בעד שהמל"ג תטפל בכל, אבל, לפני זה לעגן את זה בחוק.
אברהם נגוסה: אני לא רוצה לסכן.
אברהם נגוסה: אתם יודעים מה, מי שנולד פה בארץ הוא מקבל סיוע בשכר לימוד ובדמי קיום כמו עולה חדש יוצא אתיופיה ואם אתה אומר לי להעביר את זה הנושא הזה למל"ג, אז אני רוצה קודם כל הגנה חוקתית, כדי שהמל"ג אחר כך לא יגיד לי: אני לא יכול לתת, אני לא יכול להפלות בין האזרחים.
אברהם נגוסה: זו הנקודה - - -
מירב בן ארי: חבר הכנסת עודד פורר מכיר את הסוגיה.
יעקב מרגי: מיד, עודד מדבר אחריו.
אברהם נגוסה: מהו המהותי?
אברהם נגוסה: המהותי הוא שהמל"ג יכול לחזק את הסטודנטים בלימודים.
אברהם נגוסה: אם זה שיעורי עזר, אם זה הסללה למקצועות יוקרתיים מדעים טכנולוגיים, מל"ג יכולה לעשות את זה בתיאום עם האוניברסיטאות, עם המכללות וכך יכולה לטפל בדבר המהותי.
אברהם נגוסה: מה שמינהל הסטודנטים נותן הוא הדבר הטכני כמו שהורים משלמים את הכסף, כמו שהורים מסייעים לילדים שלהם, אז מינהל הסטודנטים מעביר את הכסף למכללות ולאוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: מה פוגע בהשתלבות שלנו?