GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלינה ברדץ'-יאלוב: שמה שמעניין אותו זה בדרך כלל ל - - -
יעקב מרגי: לא, לא, סליחה גברתי, פה לא קוראים קריאות ביניים.
<אלירז קראוס: מצטערת, זה תיוג - - -
יעקב מרגי: גברתי, גברתי, אין כאן קריאות ביניים.
יואל רזבוזוב: קודם כל לנציגי משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: הרי אתם ידעם על זה, אנחנו פנינו כבר לפני חודשיים, מתי שזה קרה.
יואל רזבוזוב: זה אחד, וזה גם לא הדיון הראשון.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכנציגי משרד החינוך, כשאתם באים לוועדה, ועדת החינוך, ועדה מאד מכובדת בכנסת, צריך קצת לחשוש.
יואל רזבוזוב: האם אני, אני מסתכל על עצמי, כשאני הייתי מגיע הייתי עושה שיעורי בית, הייתי קורא להוצאה לאור, הייתי קורא למעריך האקדמי, הייתי קורא לכולם, יושב איתם – איך זה קרה?
יואל רזבוזוב: פשוט לשאול איך הדבר הזה קרה.
יואל רזבוזוב: זה הדבר הכי בסיסי ופשוט שהיה צריך לעשות וזה לא נעשה וכאילו הגיעו לכאן ואני יודע מה חשבתם.
יואל רזבוזוב: אה, אנחנו נבוא לכאן, יצעקו עלינו, יעשו לנו נו, נו, נו, אנחנו נלך הביתה.
יואל רזבוזוב: זה לא המצב, זה לא יקרה פה ושמעתם את יושב ראש הוועדה.
יואל רזבוזוב: השני, אותה הוצאה לאור, אולי קנסות, אולי לא להכניס אותם למשרד החינוך לשנה, שנתיים, שלוש.
יואל רזבוזוב: לעשות עונשים.
יואל רזבוזוב: כן, אנחנו נתעקש על פיטורים של מישהו.
יואל רזבוזוב: אנחנו נתעקש כי רק אז יבינו.
יואל רזבוזוב: אי אפשר לבוא ולחייך פה ולשבת ולעשות פנים של הבנו ואנחנו מפנימים וטעות אנוש.
יואל רזבוזוב: לא מקבלים.
יואל רזבוזוב: לא במשרד החינוך.
יואל רזבוזוב: לא יהיו טעויות אנוש.
יעקב מרגי: סופה, בקצרה, התייחסות לפני סיכום.
סופה לנדבר: אדוני, אני מסיימת תוך כמה שניות.
סופה לנדבר: אני קודם כל לא בעד שיישפך כאן דם, אבל אני מצטרפת לדרישה לפטר את מי שאחראי על הסיפור.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שבשנת 2016 אין אחראים על חוברות שיוצאות לאור ומגיעות לילדים.
סופה לנדבר: זה לא יכול להיות, זה לא יתכן.
סופה לנדבר: עד כה אתם באתם לפה לקבל את ההחלטות.
סופה לנדבר: למה לא קיבלתם אותן קודם?
סופה לנדבר: למה לא עשיתם את הבדיקות?
סופה לנדבר: מה קורה כאן?
סופה לנדבר: אדוני, אני מסכימה עם כך שדיברו כאן אנשים שיש המון מקרים שלא מגיעים לוועדה הזאת, אבל אני לא רוצה לחזור לוועדה הזאת שוב ושוב לגבי מקרים.
סופה לנדבר: אגב, זה שרוסים משתכרים הרבה יותר מהר מישראלים ותיקים, זה לא נכון, זה שקר.
סופה לנדבר: הם יכולים ומסוגלים - - -
יואל רזבוזוב: לא, הם משתכרים פחות.
יעקב מרגי: כן, אנחנו ניכנס לסטריאוטיפים בסוף.
יעקב מרגי: עדיף להתאפק.
סופה לנדבר: אתה יודע, אני זוכרת שבתחילת העלייה בשנות ה-90, כאשר ניסו להדביק את הסטיגמות על העולים ממדינות חבר העולים, אמרו קגלסים וזונות, ומאפייה וכן הלאה והלאה.
סופה לנדבר: אנחנו לא פעם אחת, ואתה זוכר, הופענו כאן בכנסת ואמרנו אנחנו נגד הדבקה של סטיגמות לעולים, אנחנו נגד גזענות, אבל זה דיבורים.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לחזור לוועדה הזאת שוב עם דיבורים.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה שילד בגיל 7 לא חוזר לבית הספר – לא מדליק אור ואחריות במערכת החינוך – זה לא יכול להיות ולא יתכן ואני דורשת אחריות ממערכת החינוך.
סופה לנדבר: ואני דורשת לפטר את אותם אנשים שאחראים על הסיפור הזה, לא בגלל שאני רוצה שיישפך כאן דם, שיידעו שמי שמגיע למערכת החינוך לחנך, הוא צריך להיות אחראי על מה שקורה במסגרת מערכת החינוך.
סופה לנדבר: אחריות.
מנואל טרכטנברג: כל צעד שייעשה כדי שתהיה יותר בקרה על ספרי הלימוד הוא מבורך, אבל זה לא מספיק במובן שאמרתי קודם.
מנואל טרכטנברג: יש ביטויים רבים אחרים של גזענות וחוסר סבלנות בתוך המערכת.
מנואל טרכטנברג: זה יכול לבוא לידי ביטוי בתוך הכיתה ובשיעור ספורט ומה לא.
מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר שצריך תגבור מערכתי בנושא של סובלנות או פלורליזם או מלחמה בגזענות או איך שזה לא ייקרה.
מנואל טרכטנברג: זה דבר מאד מרכזי בחברה הישראלית.
מנואל טרכטנברג: זה לא משהו, אנחנו לא כמו כל מדינה.
מנואל טרכטנברג: ולכן מה שאני מבקש ממשרד החינוך זה להעביר את המסר הזה הלאה, לא רק איזה תיקון קוסמטי לבעיה הספציפית הזאת שהועלתה כאן.
מנואל טרכטנברג: צריך לחשוב מחוץ לקופסא, כמו שהוקמו ממונה לעניין של נשים במשרד ראש הממשלה וכו' וכו'.
מנואל טרכטנברג: אפשר היה להגיד זה מובן מאליו, אנחנו נתקן את ההטרדה המינית הזאת או האחרת.
מנואל טרכטנברג: זה לא עובד בצורה כזאת.
מנואל טרכטנברג: אז קחו את זה לתשומת ליבכם, שצריך לעשות שינוי באיזה שהוא מהלך מערכתי שיהיה מישהו שהוא אחראי, שזה כל עולמו להילחם בתופעה הזאת.
מסעוד גנאים: רק דקה אדוני יושב הראש.
מסעוד גנאים: בנוסף למה שאמרתי בתחילת הדיון, אני חושב שגילויי הגזענות במערכת החינוך, זה מסוכן וחמור כפליים גם, משום שהמערכת הזו אמורה לחנך לסובלנות, לקבלת האחר.
מסעוד גנאים: לכן מאחר שהמורים הם הסוכנים העיקריים לכל הערכים בבית הספר, ללימוד, אני חושב שמן הראוי שמהוועדה תצא קריאה לחיזוק תכניות הלימוד במכללות להכשרת מורים.
מסעוד גנאים: המכללות להכשרת מורים או האוניברסיטאות – לחיזוק התכניות נגד הגזענות והחינוך לסובלנות ולקבלת האחר.
מסעוד גנאים: אני חושב שזה דבר חשוב.
יעקב מרגי: עורך הדין נדאל עתמאן, בבקשה.
<נדאל עתמאן: כן.
<נדאל עתמאן: נדאל עתמאן, מנהל המטה למאבק לגזענות בישראל.
<נדאל עתמאן: אני נכחתי בדיונים הקודמים באותו נושא שהתנהל כאן ולא מוצה בעצם, בשני דיונים שלא הגענו למצב שיש נציגות של הגורמים הנכונים, הרלבנטיים.
<נדאל עתמאן: החשיבות של דיון כזה מקבלת משנה דבר כאשר ההתייחסות היא לתלמידים, לתלמידות, לילדים, שבעצם הם מהווים את גיל העתיד, את דור העתיד שאמור להוביל בכל מיני תחומים בארץ.
<נדאל עתמאן: וככה התלמידים הם קורבנות של גזענות גם במסגרת בית ספרית.
<נדאל עתמאן: אני מניח שאו שיוציאו את זה על אחרים בצורה זו או אחרת, או שלא באמת יגיעו למצב שהם יכולים להסתדר אחרי זה בחיים במקומות שונים, ואז תמיד יישארו עם התחושה של הקורבנות וזה דבר שקשה מאד להמשיך איתו.
<נדאל עתמאן: אנחנו אומרים במטה המאבק לגזענות שחינוך נגד גזענות וחינוך לקבלת האחר זה לא רק בתי ספר ומוסדות חינוך.
<נדאל עתמאן: זה חשוב מאד, אבל כשאנחנו מדברים על מחלקה בתוך משרד החינוך שמדברת על חיים משותפים וחינוך לדמוקרטיה, כשהתקציב השנתי שלה רק שלושה מיליון שקלים, מה יעשו עם הכסף הזה, המחלקה הזו?
<נדאל עתמאן: לכן בדיונים קודמים באותה ועדה המלצנו והוועדה המליצה למשרד החינוך להעלות את התקציב של היחידה הזו בתוך משרד החינוך עצמו.
<נדאל עתמאן: אני יודע שזה הגיע לשולחן השר לקבלת החלטה.
<נדאל עתמאן: אני יודע גם שעדיין אין החלטה בעניין הזה.
יעקב מרגי: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.
<נדאל עתמאן: אני חושב שחשוב ששוב בדיון של היום, בהמלצות של היום, תצא קריאה למשרד החינוך להעלות את התקציב של המחלקה הרלבנטית בתוך משרד החינוך.
<נדאל עתמאן: ככה, מה שאנחנו עושים כארגוני החברה האזרחית, אנחנו לא מספיקים להגיע לכולם, אבל אם למשרד לא יהיו את המשאבים הנכונים והמספיקים, גם לא נצליח להגיע לעשות את הדבר הנכון שצריך לעשות, ולכן זה חשוב לעשות את זה מכל הכיוונים.
<נדאל עתמאן: תודה.
יעקב מרגי: יעל בריל, בבקשה.
<יעל בריל: אני רוצה להתייחס - - -
יעקב מרגי: תציגי את עצמך קודם.
<יעל בריל: שמי יעל בריל ממשרד החינוך, אני ממונה על תחום כישורי חיים בשפ"י.
<יעל בריל: קודם כל אני מסכימה לכל מילה שנאמרה פה ברמה העקרונית והערכית, של הצורך במיגור גזענות.
<יעל בריל: חד משמעית.
<יעל בריל: אין בכלל שום טיפת ספק.
<יעל בריל: אני רוצה להתייחס באופן קונקרטי, משום שהעליתם פה כמה אירועים ספציפיים ואני דווקא לא רוצה לקשור ביניהם.
<יעל בריל: במקרה של השיעור המסוים שדיברתם, שבו מתייחסים לרוסים כשותים שלא משתכרים, אני רוצה להסביר את ההקשר ולומר נכון, זו הייתה טעות, הורדנו את זה.
<יעל בריל: הורדנו את זה, זה קובץ אינטרנטי, המשפט הזה ירד.
<יעל בריל: אני רוצה כן לומר באיזה הקשר ניתן השיעור הזה.
<יעל בריל: השיעור הזה עוסק במיתוסים שגויים בהקשר לשתיית אלכוהול.
<יעל בריל: הוכנס לשם הסעיף הלא חכם הזה והוא הורד.
<יעל בריל: השיעור הזה נכתב בשנת 2007, בתפר בין – הוא רצה לדעת מי היה שר החינוך – יולי תמיר ואם אני לא טועה החליף אותה סער.
<יעל בריל: זה יצא לאור בשנת 2008.
<יעל בריל: אנחנו מדברים על הרבה שנים.
<יעל בריל: מאז התופעה הזו והעיסוק בה במשרד החינוך גבר בצורה דרמטית.
<יעל בריל: אני אישית שלוש שנים - - -
יואל רזבוזוב: את מבינה כמה מהתלמידים למדו את זה והכנסתם להם את זה, במקום לעשות הפוך.
יואל רזבוזוב: הכנסתם להם לראש את המודעות הזאת.
יואל רזבוזוב: לתת מודע הכנסתם להם - - -
<יעל בריל: רק שנייה, אני רוצה להסביר.
<יעל בריל: לא, לא, לא - - -
יואל רזבוזוב: למה היה צריך לציין את זה?
<יעל בריל: לא, תקשיב - - -
יעקב מרגי: סליחה, תני לו.
<יעל בריל: זו טעות.
<יעל בריל: הורדנו את זה.
<יעל בריל: מה שקרה זה שבאמת השיעורים האלה נכתבים על ידי אנשים שונים.
<יעל בריל: כל קבוצת שיעורים בתחום מסוים נכתבת על ידי מומחים לנושא.
<יעל בריל: זה נכתב על ידי מומחים לכל תופעת מניעת האלכוהול.
<יעל בריל: לא קלטנו את זה.
<יעל בריל: לא קלטנו את זה בין היתר משום שכשזה יצא לאור הרגישות לא הייתה מספיקה, אני מסכימה איתכם.
<יעל בריל: מאז קרו הרבה מאד תהליכים והרגישות שלנו פותחה.
<יעל בריל: הורדנו את זה באופן מיידי מכל המקומות שיכולנו להוריד.
<יעל בריל: דרך אגב, זה אפילו לא ספר ולא מדובר - - -
יואל רזבוזוב: ולמה - - - לא קלט?
<יעל בריל: רק רגע.
<יעל בריל: זה לא ספר, מדובר באוגדן שיש בו דפים שאפשר לקחת את הדף הזה, לקרוע אותו, כי מראש אמרנו שאנחנו נכין אוגדנים שיש בהם ספיראלה שכל דף נכתב ואפשר לפתוח, מתוך המחשבה שיש דברים, תהליכים חברתיים שמשתנים ואנחנו נוכל להוציא, לומר פאסה, לא מתאים ולהכניס דברים חדשים.
סופה לנדבר: איזה משתנים?
סופה לנדבר: את רוצה להגיד ששרת החינוך שהייתה שרת העלייה והקליטה, היא אחראית על הסיפור שבזמנו - - -
<יעל בריל: לא, ממש לא.
<יעל בריל: אני רוצה לומר שמדובר במערך שיעור שנכתב לפני הרבה שנים והוא היה מוטעה, החלק הזה בתוך המערך, היה מינורי.
<יעל בריל: הוא היה טעות, אבל הוא בא למגר התייחסות שגויה לאלכוהול.
<יעל בריל: וזה בא לומר שלא, לומר שלא כל בני האדם מגיבים באותה צורה לאלכוהול.
יעקב מרגי: גברת יעל, אף אחד לא חשד שהייתה יד מכוונת - - -
<יעל בריל: נכון, וחשוב לי לומר את זה.
יעקב מרגי: סליחה, תני לי.
יעקב מרגי: אבל אף אחד, ואת מתגוננת כאילו מישהו בא ו - - -
<יעל בריל: אני מסבירה, אני לא מתגוננת.
יעקב מרגי: לא, תני לי, יעל.
יעקב מרגי: כאילו מישהו האשים את משרד החינוך עכשיו באיזו תכנית מכוונת, זדונית.
<יעל בריל: נכון.
יעקב מרגי: אבל אנחנו לא שם, בסדר?
<יעל בריל: אוקיי, אני שמחה.
יעקב מרגי: אפילו את אמרת, מנית לנו כמה שרים – יולי תמיר - - -
<יעל בריל: ומאז עברו הרבה שרים בדרך.
יעקב מרגי: גדעון סער, אחרי גדעון סער שי פירון והיום נפתלי בנט.
יעקב מרגי: זמן.
יעקב מרגי: אומר לך יואל זה כבר הושרש.
<יעל בריל: אז אני רוצה - - -
יעקב מרגי: ואנחנו רוצים, כי מהות הדיון הזה, המטרה של הדיון הזה, נכון, לפעמים מתעסקים בעבר כדי לקבל לעתיד.
יעקב מרגי: כדי לכוון לעתיד.
יעקב מרגי: אנחנו מדגישים את מה שקרה בדיעבד כדי לתקן.
יעקב מרגי: לכן, קודם כל זה קרה, עובדתית.
יעקב מרגי: גרם נזק, עובדתי, לא צריך מכון מחקר בשביל זה.
יעקב מרגי: גרם נזק, זה מקומם?
יעקב מרגי: מקומם.
יעקב מרגי: מי שרוצה לחקור את זה אנתרופולוגית, אני יכול להתנדב, לראות מה האמירות ומה זה, שיחקרו מה זה עשה, בסדר?
יעקב מרגי: אני יכול להיות אובייקט מחקר.
יעקב מרגי: זה לא צריך, זה מוכח מדעית, סליחה.
יעקב מרגי: מוכח מדעית.
יעקב מרגי: כרגע אני אומר לך, אני כיושב ראש ועדת החינוך, חברי הכנסת המציעים, חרדים מכך, חוששים שישנם עוד ביטויים סמויים וגלויים בספרים ובחוברות שכבר יצאו.
יעקב מרגי: מעבר לזה, אנחנו לא בטוחים שבעוד חודש לא ניתקל בחוברות עבודה ובספרים או במבחנים או במסמכים, או אפילו את יודעת מה?
יעקב מרגי: אל תיפלו מהכיסא – אפילו בחוזרי מנכ"ל.
יעקב מרגי: מי שאין לו רגישות, יכול להיות שהעורך של חוזר מנכ"ל יכול לשים בקודש קודשים, שומו שמיים של משרד החינוך, בחוזר המנכ"ל הקרוב שייצא, שלא יודע כמה יקראו אותו ויהיו שם ביטויים סמויים וגלויים, מעודדי הנצחת סטריאוטיפים.
יעקב מרגי: וזו מטרת הדיון ולכן אני כיוונתי אתכם לכך שזה מה שאני רוצה לשמוע.
יעקב מרגי: כי אני לא חי בתחושה שמישהו ביד מכוונת.
יעקב מרגי: בתקופות אחרות בחייה של מדינת ישראל יכול להיות שהייתי חושב ככה.
<יעל בריל: ומאז מה שעשינו עברנו על כל החומרים שנכתבו משנת 2007, לוודא שאין פספוסים נוספים.
<יעל בריל: אני מאד מקווה שראינו טוב את כל הדברים שנכתבים, בשביל לזהות את הדברים.
יעקב מרגי: אז אני יכול לומר לך בהסתברות - - -
<יעל בריל: היום אנחנו במקום אחר.
יעקב מרגי: במקצוע הסטטיסטיקה וההסתברות, ואני אומר לך, כנראה שישנם.
יעקב מרגי: וכנראה שאם לא נעשה צעדים נוספים כפי שהוועדה פה תסכם עכשיו ותדרוש, יהיו לנו ומתחת ידיכם יצאו חוברות עבודה וספרים עם ביטויים גזעניים, עם ביטויים פוגעניים ועם ביטויים מעודדי ומנציחי סטריאוטיפים כלפי חלקים כאלה ואחרים בחברה הישראלית.
<קריאה: שאנשים ילכו הביתה ואז - - -
יעקב מרגי: תודה רבה על קריאת הביניים שלך שלא נרשמה.
יעקב מרגי: תודה, סליחה.
<קריאה: שילכו הביתה ואז תראו מה זה עושה לאנשים.
יעקב מרגי: סליחה גברתי, את מפריעה לי.
יעקב מרגי: לפני סיכום, האם יש מישהו שרוצה להוסיף?
יעקב מרגי: לא חייב.
יעקב מרגי: אם אין, תודה.
<ירון יחיאס: לא, אנחנו רוצים להוסיף בבקשה.
<ירון יחיאס: אנחנו מבקשים - - -
יעקב מרגי: אז למה אתה מהסס?
<ירון יחיאס: כן, תודה רבה יושב הראש.
<ירון יחיאס: אני רק רוצה להוסיף שעכשיו עברה תכנית של החינוך הממלכתי דתי, שהיא תכנית היסטורית.
<ירון יחיאס: אנחנו מבקשים שיצרפו אותנו בשביל - - -
יעקב מרגי: מה זה תכנית היסטורית?
יעקב מרגי: היסטוריה?
<אלירז קראוס: תכנית לימודים בהיסטוריה.
<ירון יחיאס: תכנית לימודים היסטורית לכיתה י' עד י"ב.
יעקב מרגי: זה משהו היסטורי, קרה בחינוך הממלכתי.
<ירון יחיאס: ההיסטוריה היא - - -
יעקב מרגי: תקשיב, אני רוצה לבשר לך משהו.
יעקב מרגי: אני בוגר מערכת החינוך הממלכתי דתי, בסדר?
יעקב מרגי: בדקתי עכשיו מערכת שעות וחינוך של מקיף דתי.
יעקב מרגי: אני יליד 1960, תעשה את החשבון.
יעקב מרגי: כמה שנים עברו?
יעקב מרגי: אין שום שינוי היסטורי, אותה מערכת שעות.
יעקב מרגי: אל תתרגש.
יעקב מרגי: לכן בהיסטוריה נעשתה עבודה, נכון?
יעקב מרגי: לזה התכוונת?
<ירון יחיאס: נכון.
<ירון יחיאס: עכשיו מציגים את התכנית ההיסטורית.
<ירון יחיאס: עכשיו בונים אותה.
<ירון יחיאס: אנחנו מבקשים ש - - -
<קריאה: היסטורית - - -
יעקב מרגי: בסדר, לא משנה.
<ירון יחיאס: את התכנית המוגשת מטעם משרד החינוך לכיתות י' עד י"ב.
<ירון יחיאס: עכשיו, אנחנו מבקשים בבקשה להתייחס בצורה מהימנה להיסטוריוגרפיה.
<ירון יחיאס: אני במקרה למדתי היסטוריה תואר ראשון, אני עברתי פה על התכנית הזו ואין התייחסות שהיא התייחסות נאמנה.
יעקב מרגי: ירון, נכון?
<ירון יחיאס: כן.
יעקב מרגי: בפוקס זכרתי את השם שלך.
יעקב מרגי: אני לא טוב בשמות.
יעקב מרגי: בוא תקשיב, אתה יודע, ישבה פה המפמ"רית.
יעקב מרגי: אם אני לא טועה קוראים לה משהו גליקסברג.
יעקב מרגי: זכרתי אותה בגלל שאני מכיר את הרב של גבעתיים, לא בגלל שאני מכיר אותה.
יעקב מרגי: תקשיבו, היא אמרה משהו מזעזע.
יעקב מרגי: אתה יודע כמה שנים לוקח הטעמה של שינוי במקצוע במערכת החינוך?
יעקב מרגי: העריכה וזה וההטעמה – 8 שנים.
יעקב מרגי: אז אני רוצה לומר לך, אין ספק שהחרדה שלך במקום והדרישה שלך במקום, כי זה לא היה מובן מאליו.
יעקב מרגי: אנחנו לאחרונה שומעים קולות שברוך השם הואילו בטובם חלקים באוכלוסייה הישראלית, שיש מקום לספר את הסיפור המלא.
יעקב מרגי: יש מקום.
יעקב מרגי: זה לא היה מובן.
יעקב מרגי: אל תתרגש, בוא.
יעקב מרגי: תהנה מפירותיה של ההיסטוריה.
יעקב מרגי: אצלנו זה לא היה נחלתנו, לא זכינו לזה.
יעקב מרגי: היום יש כבר נכונות ויש כבר ועדה במשרד החינוך והתקיים פה דיון.
יעקב מרגי: לכן כדאי שתעקוב אחרי הפורטל של ועדת החינוך, ועדת הסופר ארז ביטון שתהיה פה אורחת שלנו, אנחנו נזמין.
יעקב מרגי: יש דיון ונשמע איך הם מתכוננים לספר לתלמידי ישראל את הסיפור המלא.
יעקב מרגי: הערתך הייתה במקום.
<ירון יחיאס: זה התייחסות רק למזרחיים, שוב פעם.
יעקב מרגי: לכן הזמנתי אותך.
יעקב מרגי: תקשיב, אני לא יודע, אתה לא אירופאי, נכון?
יעקב מרגי: בוא, תקשיב, אתה ואני יוצאים מאותו חבל ארץ.
<ירון יחיאס: כן, אבל מבחינה היסטורית התייחסות היא שונה.
<ירון יחיאס: יש את אתיופיה, יש את מדינות המשרק ו - - -
יעקב מרגי: ירון, אני מציע לך לבוא לדיון כדי שתבין את התהליך, כדי שלפחות יהיו לך, אם הציפיות שלך יהיו מוצדקות או לא, לפחות תדע איך זה עובד כדי שתוכל לדעת באיזה כלים המשרד עובד.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת שיזמו והשתתפו בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על מקרים רבים, חוזרים ונשנים של ביטויים גזעניים ומנציחי סטריאוטיפיים.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך לקיים בירור מעמיק עם המעריך האקדמי הפדגוגי של אותם מקרים, איך קרה שהוא אישר ביטויים גזעניים כלפי אוכלוסיות כאלה ואחרות בחברה הישראלית, ואיך קרה שדברים כאלה יוצאים מתחת ידו של משרד החינוך.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לערוך בירור בדיעבד על חוברות וספרים שיצאו מתחת ידם של אותם מעריכים פדגוגיים.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידה את תוצאות הבירורים האלה תוך 45 יום מיום הדיון.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת משר החינוך לשקול מינוי ממונה לסובלנות במערכת החינוך, שיהווה כתובת לסוגיות אלה, וגם יהיה אחראי גם בסוגיות, וכמובן אני לא מערר על העצמאות הפדגוגית, שאותו ממונה יהיה עם יכולות פדגוגיות כדי גם להתערב בתכנים פדגוגיים.
סופה לנדבר: ולהחזיר את הילד הזה לבית הספר.
יעקב מרגי: זה דיון באלימות, זה משהו אחר.
סופה לנדבר: בסדר, אבל - - -
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 14 במרס 2016, ד' באדר ב' תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – גביית יתר בתשלומי הורי ו סילוק ילדים מהטיול השנתי בשל אי תשלום, של חברי הכנסת מנואל טרכטנברג.
יעקב מרגי: סילוק ילדים מטיול שנתי בשל אי תשלום הוריהם של חברת הכנסת מירב בן ארי, סילוק ילדים מהטיול השנתי בשל אי תשלום של הוריהם של חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס וסילוק ילדים מהטיול השנתי בשל אי-תשלום של הוריהם, של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
יעקב מרגי: רבותי, בדיון פה אמנם כללנו שני נושאים כבדי משקל, בהחלטה של צוות הוועדה החלטנו לשים אותם ביחד כי אמנם אפשר לומר שזה לא דומה, אבל נושק, פחות או יותר, נושק אחד לשני.
יעקב מרגי: אנחנו נמצה קודם כל את סוגיית סילוק התלמידים בשל אי תשלום ולאחר מכן נשב על הדיון הכבד ביותר, ואני מודיע לוועדה, זה נושא תשלומי הורים שזה יהיה דיון ראשון בסדרת דיונים.
יעקב מרגי: אני מבחינתי סוגיית תשלומי ההורים זה חור שחור אחד גדול במערכת החינוך, תחום שקשה ללמוד אותו, לפצח אותו, גם בגלל משרד החינוך וגם בגלל שיש רצונות צולבים גם בקרב ההורים והציבור.
יעקב מרגי: מה שכן, ככל שאני צולל לתוך הסוגיה הזו, אני לא רוצה לומר מתוסכל, אבל נחרד עוד נחרד עוד יותר מגדול התופעה וניצול של התופעה.
יעקב מרגי: אני יכול להגיע למסקנה אחת: יש חינוך לעשירים וחינוך לעניים.
יעקב מרגי: אני יכול להגיע למסקנה נוספת שאין חוק חינוך חינם, לפחות בעל תיכוני.
יעקב מרגי: זו מכבסת מילים.
יעקב מרגי: אין שום סיבה שמדינה שמשקיעה הרבה מאד בחינוך, ממשלה שמשקיעה הרבה מאד בתקציב משרד החינוך, עדיין הורים נדרשים לשלם סכומי עתק, כמעט כמו באקדמיה.
יעקב מרגי: החטא הקדמון זה הפרטת החינוך העל יסודי על ידי השלטון המקומי, שהוא לכאורה השלטון המרכזי, כי רשות חינוך מקומית לא רק בנהלים, בתקנות מובלעים תמריצים להפרטה של אותה מערכת, ואנחנו נראה.
יעקב מרגי: לכן אני לא רוצה להקדים את המאוחר.
יעקב מרגי: אני באמת רוצה להקדיש את החלק הראשון לסילוק ילדים ואחר מכן הנושא השני.
יעקב מרגי: ואמרתי, זה דיון ראשון בסדרת דיונים עד שנגיע למסקנות המתבקשות.
יעקב מרגי: הגיע הזמן, הגיע הזמן שנציב זאת באומץ על השולחן, למרות אינטרסים רבים של גורמים אינטרסנטים כלכליים שהשתלטו על המערכת הזאת.
יעקב מרגי: זה לא פופולארי, אני אומר לכם, לאיש ציבור לצאת נגדם, כי מיד הוא מרגיש את הזרמים ואת תתי הזרמים, אבל אני לא נרתע.
יעקב מרגי: אני אלך עם זה עד הסוף.
יעקב מרגי: דרוש כאן אומץ לב גם של השר, אומץ לב של המנכ"לית, של הנהלת המשרד, להיכנס לסוגיה הזו.
יעקב מרגי: אנחנו נצטרך.
יעקב מרגי: אנחנו לא באנו לפגוע בהורים שרוצים לתת חינוך מיטבי לילדיהם, אנחנו שם.
יעקב מרגי: רק אנחנו רוצים שהחינוך המיטבי הזה יהיה לכל ילדי ישראל.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על צמצום פערים ביד אחת, או אפילו לא ביחד אחת – מהשפה ולחוץ, ובשתי ידיים מעצימים את הפערים האלה.
יעקב מרגי: אז מנואל טרכטנברג ראשון המציעים בסוגיית סילוק ילדים מהטיול.
מנואל טרכטנברג: כן, כן, נכון.
מנואל טרכטנברג: טוב, אז אדוני יושב הראש, אני מברך על קיום הדיון החשוב הזה, אבל תרשה לי להתחיל, אני רוצה לברך את ד"ר יצחק קדמן שפורש מתפקידו כיושב ראש המועצה לשלום הילד אחרי 30 שנות פעילות מדהימה שזכינו לה.
מנואל טרכטנברג: ברכותיי, אני בטוח שתמשיך לעשות למען הנושא הזה ולמען נושאים אחרים.
מנואל טרכטנברג: אנחנו אזרחי מדינת ישראל, הורים וילדים אסירי תודה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לברך את עורכת הדין ורד, היא פה?
מנואל טרכטנברג: אוקיי, ורד ויינדמן, מי שמחליפה את ד"ר קדמן.
מנואל טרכטנברג: תראו, הנושא שלפנינו, הנקודתי, כשאחר כך יהיה הדיון הגדול – הוא סילוק או מניעת השתתפות של ילדים בפעילויות בית הספר כתוצאה מאי תשלום.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להתחיל מהקראה של מכתב שנשלח להורים של ילד, שכתוב כאן – בבדיקה שערכנו בנושא של תשלומי הורים נמצא כי קיים חוב בסך 126 שקלים.
מנואל טרכטנברג: הינכם מתבקשים להסדיר את התשלום בדחיפות.
מנואל טרכטנברג: במידה והתשלום לא יתבצע – ילדכם לא יוכל להשתתף בפעילויות סל התרבות וטיולים ובמסגרת שעות הוראה בבית הספר, וכמו כן – בכתב יד – בין התאריכים כאלה וכאלה, תיערך הדרכת אופניים.
מנואל טרכטנברג: במידה ולא יוסדר החוב – נאלץ לבטל את הפעילות.
מנואל טרכטנברג: הנה, כתוב שחור על גבי לבן.
יעקב מרגי: וזה לא טיול, זה פעילות.
מנואל טרכטנברג: אני מציין בכאב רב שמדובר על מכתב שנשלח להורים של ילד ממוצא אתיופי – 126 שקלים, אוקיי?
מנואל טרכטנברג: ואני אגיד את שם של בית ספר, כי גם זה חשוב שנדע – בית ספר ממלכתי רוזן מראשון לציון.
מנואל טרכטנברג: הנה המכתב ואני מבקש שזה ייכנס לפרוטוקול.
מנואל טרכטנברג: וכמובן זה מקרה נוסף, אחד מיני רבים, המקרה שלפנינו, שבעצם בגינו ביקשתי.
מנואל טרכטנברג: זה סילוק של ילד כאשר עמד לעלות לאוטובוס לטיול שנתי – סולק פיזית והוכנס למזכירות של בית הספר ולא ניתן לו להשתתף בטיול, כתוצאה מכך שהיה חוב שההורים לא שילמו.
מנואל טרכטנברג: עכשיו אני רוצה להגיד קודם כל מבחינת החוק היבש – רבותי זה אסור.
מנואל טרכטנברג: אסור.
מנואל טרכטנברג: חוזר מנכ"ל של משרד החינוך קובע כי אין להטות קבלת כל שירות אחר הניתן לתלמידי בית הספר בתשלום עבור טיול או פעילות חוץ.
מנואל טרכטנברג: כמו כן אסור להעניש ילדים - הדבר הזה כתוב במפורש - כתוצאה מחוב זה או אחר של ההורים.
מנואל טרכטנברג: לא הילד חייב את הכסף הזה.
מנואל טרכטנברג: הרי אני לא מדבר על כך שהאם התשלום מוצדק או לא.
מנואל טרכטנברג: זה בדיון הבא.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה בצורה החד משמעית ביותר, אנחנו צריכים לבוא בדרישה שלא משתמשת לשני פנים, שמקרים כאלה לא רק שלא יקרו, אלא שמשרד החינוך יידע להעניש את מנהל או מנהלת בית הספר, שנוהג או נוהגת כך כלפי הילדים.
מנואל טרכטנברג: זו הדרך היחידה שתהיה ענישה פרסונאלית.
מנואל טרכטנברג: יש פה אנשים מאחורי זה, כמובן הילד, אבל גם מי שמחליט להוציא ילד מאוטובוס או לא לתת לו להשתתף בפעילות בגין חובות כאלה.
יעקב מרגי: המציעה השנייה, חברת הכנסת מירב בן ארי – סילוק ילדים מהטיול השנתי.
מירב בן ארי: אני משתתפת בדברים שאמר חבר הכנסת טרכטנברג.
מירב בן ארי: אני גם מסכימה עם הנושא הזה.
מירב בן ארי: מה שהכי מפריע לי בנושא הזה, זה שכל פעם אנחנו יושבים פה אני ואתה, באמת בעשרות דיונים, הרבה פעמים גם לבד, רק אני ואתה, וכל הזמן אנחנו שומעים כמה חוזר מנכ"ל וכמה חוזר מנכ"ל, וכמה הוא כלל מחייב וכל פעם שאנחנו רוצים להכניס משהו, אתה יודע, נגיד היה לנו כאן דיון על היום שלהכניס בימי שלישי, לקצר את הלימודים כדי שהם יספיקו להיות, כי זה יום תנועות הנוער.
מירב בן ארי: כל דבר שהבנו, אמרו לנו חוזר מנכ"ל, חוזר מנכ"ל, כלל מחייב כמו חקיקה, תקנת משנה, What ever.
מירב בן ארי: ואז אתה רואה שדווקא בדברים האלה שבהם, כמו שאמר חבר הכנסת טרכטנברג ובצדק, יש כאן עבירה על חוזר מנכ"ל.
מירב בן ארי: זאת אומרת כתוב במפורש שהילד לא אשם, אז זה בסדר וזה עובר.
מירב בן ארי: יש כאן עשרות דיונים על חזרות מנכ"ל וכל פעם אנחנו כוועדה אומרים אוקיי, אם זה ככה אז אנחנו לא, ודווקא הפעם בנושא כל כך כואב, שגם ראינו לאיזה מצבים זה יכול להביא את התלמידים, דווקא כאן.
מירב בן ארי: ואני מסכימה מאד עם חבר הכנסת טרכטנברג – צריכה להיות איזו שהיא מדיניות של אכיפה וענישה כלפי בית הספר ולמשרד החינוך יש מספיק אמצעים לטפל בבתי ספר כאלה.
יעקב מרגי: חוק זכויות התלמיד, סעיף 11: מוסד חינוך לא ינקוט אמצעי ענישה נגד תלמיד בשל מעשה או בכלל של הוראה.
יעקב מרגי: המציעה השלישית, חבר הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.
אורלי לוי אבקסיס: זה נושאים שדנו בהם גם בעבר, אתה זוכר, גם בקדנציה הקודמת, גם אצלי בוועדה ואז היה אירוע שבעקבותיו גם יצא חוזר מנכ"ל נוסף כדי לרענן שם את ההוראות.
אורלי לוי אבקסיס: שם דובר ואז פניתי למי שהיה שר החינוך דאז, השר פירון, שם דובר על כך שהילדים הודרו ממסיבת פורים בגלל חוב של הוריהם.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו פה, בואו נדבר מה אנחנו עושים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על מערכת החינוך הפורמאלית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על חינוך חינם ובסופו של דבר מי שהיום מתעלל בילדים הם אלה שאמורים ואמונים על החינוך של הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: איזה אנשי ערכים הם, אם מנהלת נותנת הוראה להוריד תלמיד מהאוטובוס לטיול השנתי, בעיני היא לא יכולה להתקרב בכלל לחינוך ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: זו אכזריות לשמה.
אורלי לוי אבקסיס: זו הדרה של אוכלוסייה רק בגלל שהיא לא נולדה למשפחה שיש לה כסף.
אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו במדינת ישראל יכולים לשבת בשקט, כאשר המחנכים שלנו כביכול, הם הפוגעים בחסרי הישע?
אורלי לוי אבקסיס: כי אף אחד לא בחר להיוולד למשפחה חלשה.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא בחר להגיע למצב סוציו אקונומי שבו ההורים שלהם מאבדים את הפרנסה.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא בחר להיות בין ה-800,000 ילדים - תלוי באיזה מחקר אתה מסתכל - ילדים מתחת לקו העוני.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו בוחרים את המחנכים שלנו ומשרד החינוך עוקב אחריהם ומשרד החינוך מציין לשבח או לגנאי, או מאפשר קידום או עוצר קידום.
אורלי לוי אבקסיס: אם היו מרימים יד על ילד, אותו מנהל סביר להניח לא יכול היה לחזור למערכת החינוך וטוב שכך.
אורלי לוי אבקסיס: אבל להרים יד על נפשו של ילד ולהדיר אותו חברתי ולהצביע עליו – אתה ילד עני ומשום כך אתה לא יכול לקחת חלק בפעילות השוטפת – לא במסיבות, לא בטיולים, לא איפה שנבנים הקשרים החברתיים.
אורלי לוי אבקסיס: האם מחנכים כאלה אנחנו רוצים במדינת ישראל?
אורלי לוי אבקסיס: מחנכים למה?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להקריא לכם מכתב שבאמת אני מצטרפת לברכות קודם כל של טרכטנברג בנוגע לקדמן, שהבנתי שמסיים במועצה לשלום הילד.
אורלי לוי אבקסיס: עבדנו יפה יחד ואני שמחה לשמוע שהמועצה תמשיך ותעבוד ואני מאחלת לך הצלחה בהמשך.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להקריא משהו על תלמידה בית ספר, תלמידה בשכבה עליונה שעוד באה ומספרת:
אורלי לוי אבקסיס: התבקשנו אני ואחי לשלם חוב של שנים קודמות ואילו הורי ישלמו בתשלומים של השנה.
אורלי לוי אבקסיס: פחדנו מאד שלא יוציאו אותנו לטיול ולכן חתמנו על ההסכם.
אורלי לוי אבקסיס: מכיסם.
אורלי לוי אבקסיס: הם עבדו עבודת נוער כדי למצוא מעט כסף כדי לשלם את התשלום בבית ספר.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מה אומרים להם בבית הספר, אדוני יושב הראש?
אורלי לוי אבקסיס: ככה, אתם לא יכולים.
אורלי לוי אבקסיס: היא רצתה להצטלם, היא תלמידת כיתה י"ב.