GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: מה שפוגע זה שהכסף עובר לאוניברסיטה, למכללה, דרך בנקים, לסטודנט איקס שלומד פה, איפה פוגע בהשתלבות?
אברהם נגוסה: דווקא כדי לקדם את ההשתלבות המל"ג צריכה לטפל במהות, בחינוך, בהסללה למקצועות יוקרתיים ואלה הדברים שצריך לעשות.
יעקב מרגי: דִברי טעם ונראה אם יש לנו הגנה לחששות שלך.
יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר שיש לו מה לומר "קצת" על קליטה.
עודד פורר: אני חייב לומר וצריך למקד פה טיפה את הדיון, גם לנושא שהעלה חבר הכנסת נגוסה.
עודד פורר: תראה, לצערי, יש תחושה בקרב משרדי הממשלה שהנושא של קידום שילובם של יוצאי אתיופיה הוא הביזנס הפרטי של משרד העלייה והקליטה.
עודד פורר: "שהם יטפלו בזה", זורקים עליהם, "שהם יתעסקו בזה ואותנו זה לא מעניין".
עודד פורר: וזאת סוגיה מצויינת, כי אי אפשר להציג לנו נתונים כל הזמן "יוצאי אתיופיה, יוצאי אתיופיה", תאר לך שהיו מציגים נתונים על יוצאי מרוקו, מי שעלה והילדים שלהם, שאלה היו נתונים ולפי זה היינו צריכים להתייחס לעלייה ולקליטה של עולי מרוקו או רוסיה או כל מקום אחר.
עודד פורר: ההפרדה הזו – וזה מה שניסינו לעשות בתכנית שהתחילה הממשלה הקודמת, של "הדרך החדשה", להפריד בין ילידי הארץ בהתייחסות לילידי הארץ לבין עולים וזה פשוט יפשט את כל התהליך.
עודד פורר: כי יש מישהו שהוא צריך להיקלט כעולה ויש מישהו שצריך לסייע לו כאזרח מדינת ישראל שנולד פה, זה בכלל לא קשור וזה לא מעניין אותי מה צבע העור שלו.
עודד פורר: מה עושים?
עודד פורר: מייצרים אפליה שהיא מובנית.
עודד פורר: כשאני שולח מישהו שנולד בארץ לגשת למשרדי משרד העלייה והקליטה כדי לקבל את המילגה למימון התואר הראשון שלו – והוא מקבל תשלום מלא, וזה בסדר, זה ראוי, כי אם המדינה חושבת שדור שני של עולי אתיופיה צריכים לקבל תשלום לתואר הראשון אז שתתן את זה אבל למה דרך משרד העלייה והקליטה?
עודד פורר: ומה אתה חושב, שהטענות של המל"ג לא תקפות לגבי משרד העלייה והקליטה?
עודד פורר: זו אותה אפליה.
עודד פורר: מה זה משנה איזה משרד נותן את זה?
עודד פורר: זו אותה ממשלה.
עודד פורר: ריבונו של עולם, האם המל"ג לא מסוגל לבנות תכנית - - -
אברהם נגוסה: צריך לברר - - -
יעקב מרגי: רגע, רגע, אברהם, חבר הכנסת נגוסה.
אברהם נגוסה: להפלות בין ילדים של אברהם לילדים של אופיר - - -
עודד פורר: ומשרד הקליטה יכול?
יעקב מרגי: חבר הכנסת נגוסה, אתה צודק, עודד, אני רק חושש, רגע, אברהם, רגע.
יעקב מרגי: זה לא דיון אישי.
עודד פורר: אני רוצה להסביר בהקשר הזה, כי מה מרגיז בהקשר הזה?
עודד פורר: מה שמרגיז בהקשר הזה הוא שהמועצה להשכלה גבוהה פשוט בורחת מאחריות בעניין.
עודד פורר: זה הכול.
יעקב מרגי: לא לעזור.
עודד פורר: והיא לא מבקשת בעצמה להיכנס ולטפל בעניין הזה.
עודד פורר: להגיד: יש פה סוגיה, צריך לטפל בה, בואו נידרש לה והכלים, אגב, הכלים שיש למועצה להשכלה גבוהה, לעשות עם התקציב הזה, ואני כמנכל הייתי מוכן להעביר אותו למועצה להשכלה גבוהה אבל, אני לא העברתי כי אמרתי: אני לא רוצה לדעת שאני אעביר אותו לאף אחד.
עודד פורר: אבל הכלים שיש למל"ג לטפל ולסייע לקידום שילובם של יוצאי אתיופיה, בסכום הזה, שזה סכום לא מבוטל, אתה מדבר על סכום של כארבעים אלף שקל לסטודנט, זה הרבה כסף ומה שהמל"ג יכולה לעשות הוא גבוה לאין ערוך ממה שיכול לעשות משרד העלייה הקליטה, ביכולת שלו לשלב את אותם עולים בתוך המערכת ואין סיבה שהממשלה הזו לא תיקח את העניין הזה, כמו שהיא עשתה עם נושאים אחרים, גם קורס - - בצה"ל, הבינו שצריך לבטל אותו, כי לא יכול להיות שילד שנולד בארץ הולך לקורס נפרד.
אברהם נגוסה: זה בוטל.
עודד פורר: אז אני אומר, הבינו את זה, זה גם היה נראה שאי אפשר להחליט את זה אבל החליטו.
עודד פורר: לא יקרה שום דבר אם יעשו תכנית, בדיוק כמו שצריך לעשות במערכת החינוך - - -
אברהם נגוסה: חבר הכנסת עודד, אתה, לפני שנה היית מנכל משרד הקליטה, למה לא עשית את זה?
יעקב מרגי: הוא אמר שהוא היה מוכן.
יעקב מרגי: אברהם, אברהם.
עודד פורר: הובלתי את התהליך שמוביל לזה היום.
עודד פורר: אני אומר לך, הממשלה יכולה להחליט, יש לה את כל הפררוגטיבה, יש לה את הגיבוי הציבורי לאור התהליך שנעשה בעניין הזה, והיא יכולה לבוא ולהגיד: סליחה, אני, כממשלת ישראל חושבת, שאני יכולה לסבסד עוד ארבעים אלף שקל לסטודנט שהוא יוצא אתיופיה שנולד בארץ, ולא לעשות את זה דרך משרד העלייה והקליטה.
עודד פורר: מה, הם כספומט?
יעקב מרגי: תראו, פחות או יותר כולם אומרים את אותם דברים, מי שלא חושב בסוף, מתוך חשש, כמו גם חבר הכנסת נגוסה, כמו החשש שאני העליתי לכאן ולכאן.
אברהם נגוסה: אני באותו חשש.
יעקב מרגי: ושאלת אותו למה הוא לא עשה אז הוא אמר לך, מאותו החשש.
יעקב מרגי: ואנחנו יודעים שהמל"ג בתחומים אחרים הוא יותר מתוכנת וחד מסלולי וצריך לשמוע - - - .
יעקב מרגי: משרד הקליטה אני מבין שהם נמצאים כאן והמל"ג נמצאים כאן.
יעקב מרגי: משרד החינוך כאן?
יעקב מרגי: והארגונים.
יעקב מרגי: אני אומר לכולם, תקשיבו.
יעקב מרגי: יש פה צורך אמיתי.
יעקב מרגי: קודם כל, די.
יעקב מרגי: שילוב, שילוב, חד משמעי.
יעקב מרגי: על כל היוצא מכך.
יעקב מרגי: בכל מה שזה מתבטא, שילוב, הסתכלות אחידה.
יעקב מרגי: נכון, אנחנו, החברה הישראלית יודעת והממשלה יודעת להעצים ולתת דחיפה במקומות שצריך לתת דחיפה.
עודד פורר: זה גם לקבל את החלטת הממשלה - - -
יעקב מרגי: זה כבר מהות.
יעקב מרגי: זה הדיון המהותי היום.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לבוא ולומר, סליחה, אנחנו לא רוצים שיתנו יותר את אותה עזרה או את אותה תמיכה ליוצאי אתיופיה שנולדו בארץ, לא.
יעקב מרגי: עד שלא נדע ונגיע למסקנה שהם הגיעו לנקודת הזינוק האחידה והשווה, אז מה לעשות, מה לעשות, שהם סוחבים, אפילו עולי מרוקו עוד סוחבים את הכשלים של הממשלה עד היום.
יעקב מרגי: וגם עולים ממדינות אחרות.
יעקב מרגי: לכן, עד שלא נדע שהגיעו לנקודת זינוק שווה בחברה הישראלית, צריך לתת את הדחיפה.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לוודא, בשינוי המהותי שכולנו רוצים לעשות, שאכן המערכות שאמורות לעשות יודעות ורוצות לעשות את זה.
יעקב מרגי: שלא לבוא עם תפיסת עולם מסויימת, לפיה "אצלי זה כולם שווים בפני החוק" ובזה הוא מרחיק אותם בקטעים האלה.
יעקב מרגי: צריך לוודא שאכן המל"ג לא כך.
יעקב מרגי: גם משרד הקליטה רוצה לשחרר את זה ממנו, ותשמע, אני מקווה שזו גם עמדת השר.
יעקב מרגי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לסטודנט באוניברסיטה העברית, ג'ג'או בִּימְרוֹ.
<ג'ג'או בימרו: קודם כל רוצה להגיד תודה רבה לכל מי שהגיע לדיון.
יעקב מרגי: מנקודת מבטך אני רוצה שתתייחס לשינוי שאנחנו מבקשים לעשות.
<ג'ג'או בימרו: אנחנו נמצאים לקראת סגירת תכנית החומש - - -
מירב בן ארי: רגע, מה אתה לומד?
<ג'ג'או בימרו: אני סטודנט באוניברסיטה העברית, בפקולטה לחקלאות.
מירב בן ארי: תואר ראשון בחקלאות?
<ג'ג'או בימרו: תואר שני.
<קריאה: כי אתה נדיר, כמו צמח נדיר התואר השני שלך.
<ג'ג'או בימרו: אני בכוונה לא רוצה להגיד - - -
עודד פורר: אתה יליד הארץ, נכון?
<ג'ג'או בימרו: לא.
עודד פורר: לא נולדת בארץ?
<ג'ג'או בימרו: לא נולדתי בארץ.
עודד פורר: בן כמה היית כשעלית?
עודד פורר: סליחה, אם אנחנו כבר בזה.
<ג'ג'או בימרו: ארבע.
יעקב מרגי: חלק 'הארי', אם כבר נגעת בשאלה הזאת אז כ-72% מהסטודנטים הם ילידי אתיופיה.
יעקב מרגי: לא, לא, מיעוטם, 27% הם - - -
עודד פורר: תבין באיזה - - -
יעקב מרגי: לכן לא קלעת, לכן כשאמרת לו "נולדת בארץ" לא קלעת.
עודד פורר: הוא עלה בגיל ארבע, אתה מבין?
<ג'ג'או בימרו: ואתה שואל את עצמך למה אין ילידי הארץ, אז זה כנראה בגלל - - -
יעקב מרגי: גם בדיון כזה נכחתי.
<ג'ג'או בימרו: יש הרבה - - - כאלה לצערי, אז אנחנו לקראת סגירת תכנית חומש של המל"ג ששם הם מגבשים את כל המטרות שלהם בחמש השנים הבאות ואנחנו, כסטודנטים יוצאי אתיופיה ואלה שמועמדים להיות סטודנטים, צריכים להיות חלק מן התכניות של המל"ג, זו המטרה של הועדה הזאת.
<ג'ג'או בימרו: תוך כדי שאנחנו נעשה את המהלך הזה אנחנו צריכים לשים לב שאנחנו לא פוגעים במצב שאנחנו נמצאים בו היום.
<ג'ג'או בימרו: אנחנו, יוצאי אתיופיה, לא כולם, כן?
<ג'ג'או בימרו: לא כולם זכאים לשכר לימוד כמו שטוענים, יש כאלה שנופלים בין הכיסאות, יש אלה שההורים שלהם - - -
<ג'ג'או בימרו: כי יש קריטריונים, אתה צריך להיות יליד משנת 80' והלאה, אתה צריך עד גיל 28 לתואר ראשון, עד גיל 40 לתואר שני, יש לך פרק זמן בין תואר ראשון לשני, יש הרבה קריטריונים נוקשים, שהרבה נופלים ולא מקבלים את הסיוע הזה, אז להגיד שכל האתיופים זכאים לשכר לימוד מלא זה לא אמת, זה פשוט לא נכון.
<ג'ג'או בימרו: אז שוב - - -
מירב בן ארי: מי קבע את הקריטריונים?
עודד פורר: חשוב לציין שהקריטריונים האלה הם - - - גם מבחינת הגיל, שבו הוא יכול לגשת, גיל הרבה יותר מבוגר - - -
אברהם נגוסה: לגבי מי שעלה, שההורים שלו עלו עד 1980, הוא אמר את זה.
<ג'ג'או בימרו: אז שוב, כמו שאמרתי, אנחנו צריכים להיות בתכנית החומש הקרובה, זאת הנקודה.
<ג'ג'או בימרו: רגע, רגע - - -
יעקב מרגי: רגע, תנו לו.
יעקב מרגי: בוא, בוא, אני אעזור לך.
יעקב מרגי: אם הבנתי אותך, אתה אומר, אם הולכים לשנות אז זה חייב להופיע בתכנית החומש.
<ג'ג'או בימרו: זה חייב להיות בתכנית החומש, ברור.
<ג'ג'או בימרו: המל"ג עובדים לפי תכנית החומש שנקבעת עכשיו.
<ג'ג'או בימרו: הדיון הזה מתקיים - - -
יעקב מרגי: כשהם רוצים הם יודעים לענות - - -
<ג'ג'או בימרו: זו הדרך ולהיכנס לתכנית המל"ג כבר עכשיו ולא אחרי שסוגרים אותה ואז איכשהו - - - או משהו כזה.
<ג'ג'או בימרו: בגלל זה הדיון הזה מאוד מאוד חשוב ומאוד קריטי, מבחינת הזמן.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאני והיושב ראש היינו בפגישה במל"ג עם יפה זילברשץ והעלינו את העניין הזה של האוכלוסייה של צעירים יוצאי אתיופיה, דיברנו על קידום יוצאי אתיופיה והעלינו את זה והובטח לנו שכחלק מתכנית החומש זה גם ייכנס.
מירב בן ארי: תדע שאנחנו שמנו את זה ב-front בלי קשר לוועדה, כי עשינו את זה בחודש האחרון.
יעקב מרגי: בוא אני אומר לך, זה אינטרס - - -
מירב בן ארי: אינטרס.
יעקב מרגי: יש דיון ציבורי, אני אתן לך, כך גם תקח אויר.
יעקב מרגי: יש דיון ציבורי עכשיו – והזכיר את זה חבר הכנסת דב חנין, המל"ג, ההתפטרות, שתבינו טוב טוב, זה לא בוואקום, יש ירידה במספר הסטודנטים ואתה יודע מה, יש מדע מדויק, לא צריך אפילו לחקור את זה, מה הסיבות, אבל, אף אחד כנראה, זה לא זה, לא אומרים משהו ועושים דברים אחרים, יש שם ריאקציה במל"ג, יש החלטות ממשלה ויש מישהו אחר שחושב אחרת.
יעקב מרגי: יש "בטן" כזו בשנים הבאות בירידה במספר הסטודנטים.
יעקב מרגי: הדרך היחידה ליישר את "הבטן" הזו היא אוכלוסיות שלא נמצאות בהשכלה הגבוהה, שהן חרדים, ערבים ולהגדיל את מספר יוצאי בני העדה, להגדיל את הכמות, אין משהו אחר, כי מה לעשות, בשנתונים של החברה הכללית במדינת ישראל יש את המיצוי.
יעקב מרגי: זה שאנחנו בכלל החברה מגיעים 50% לאקדמיה זה רק אומר לכם, עם החרדים והערבים, זאת אומרת, שאנחנו נמצאים שם עם שבעים ומשהו או שמונים אחוז.
יעקב מרגי: הדרך היחידה למלא את "הבטן" הזו בגרף, היא רק עם האוכלוסיות האלה, זה אינטרס של המל"ג אבל, היה במל"ג מישהו שלא חשב ככה.
יעקב מרגי: בשנתיים האלה של הוואקום הזה, הלכו והעמיסו רגולציה קשוחה והקפידו, הוסיפו מבחני אנגלית והוסיפו מבחנים והגביהו את הרף לקבלה, כי חשבו שהגענו למיצוי.
יעקב מרגי: מה פתאום שבמועדון הזה יהיו כולם, במועדון הזה לא כולם צריכים להיות.
<ג'ג'או בימרו: כמו שאמרתי - - -
עודד פורר: גם בלימודי ליבה צריך לעשות את זה.
<ג'ג'או בימרו: נכון.
<ג'ג'או בימרו: כמו שאמרתי קודם, המהלך הזה הוא הכרחי, הוא צריך לקרות אבל, הנקודה החשובה שצריך לשים לב אליה היא, כמו שאמרתי, שהתנאים של הסטודנטים לא ייפגעו כתוצאה מהמהלך הזה.
יעקב מרגי: הבהרת, אמרת ואמרנו, תודה.
יעקב מרגי: גלעד ארדיטי.
יעקב מרגי: יו"ר התאחדות הסטודנטים, מה אתה תורם לנו לדיון?
<גלעד ארדיטי: אני אהיה מאוד קצר וממוקד.
<גלעד ארדיטי: נאמר פה, וזה ברור, יש פחות מדי סטודנטים יוצאי אתיופיה, יותר מדי אנשים שנושרים, הומוגניות גדולה מדי בלימודים ופחות מדי הטרוגניות, גם במקום בו לומדים וגם מה לומדים וגם כמות לא מספיק גדולה בתארים המתקדמים, ומוצג פה בדיון ש"האויב של הטוב מאוד זה המצוין".
<גלעד ארדיטי: מדברים פה על איך אנחנו יוצרים תהליך אחד שבסופו כל הכסף יעבור ממשרד הקליטה והכול יהיה מאוד מדויק, אבל, מהיכרותי המועטה עם המיגזר הציבורי, תהליך כזה, אנחנו מדברים על שלש, ארבע, חמש שנים - - -
<גלעד ארדיטי: אני אומר לך, מהיכרותי הצנועה עם הדברים, של דברים שנתקעים - - -
יעקב מרגי: לא, תן לי רגע, יש החלטת ממשלה על המכינות הקדם-אקדמיות, אתה יודע כמה שנים זה לקח?
יעקב מרגי: מה שלש שנים?
<גלעד ארדיטי: אתה אומר חמש שנים במינימום.
יעקב מרגי: במינימום.
<קריאה: הכסף בדרך ייעלם.
<גלעד ארדיטי: לכן אני חושב שהדבר הנכון הוא – ואני חושב שזה גם הדבר הנכון שהוועדה צריכה לעשות, זה להגיד שהכסף שיושב במשרד הקליטה יישאר כדי לתת את התמיכה הבסיסית של מלגות ושל דמי קיום, ובעצם להכניס רק את הסטודנט לתוך המערכת, כשהמל"ג תייצר, בתוך התכנית הרב שנתית הקרובה, תכנית עם יעדים מדידים, שברור איך היא לוקחת את האחריות האמיתית על מה שקורה בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה, על איך היא דואגת שפחות סטודנטים ינשרו, על איך היא דואגת ליצור הטרוגניות, על איך היא דואגת להעלות את מספר הסטודנטים, ועם הזמן כשהדבר הזה יעבוד אז יהיה הרבה יותר קל ואני חושב שיהיה גם בתוך העדה עצמה, הרבה יותר בטחון במל"ג להעביר את הכסף ממשרד הקליטה.
<גלעד ארדיטי: צריך לראות את זה כתהליך מדורג ואני חושב שהדבר החשוב הוא באמת, ואני מחזק פה את מה שג'ג'או אמר, הדבר החשוב הוא: יש לכם תכנית רב שנתית אז שזה יהיה בפנים עם יעדים מדידים ברורים, וזה מבחינתנו הדבר שהוא מעל הכול כדי להגיע למטרה הזאת.
יעקב מרגי: אתה יודע שהמל"ג יודע לעשות את זה אם הוא רוצה?
<גלעד ארדיטי: אני אמרתי ואני אומר עוד פעם, אני מכיר את החסמים שיהיו בדרך.
יעקב מרגי: דוגמה, יש אוכלוסייה בחברה הישראלית שהתנאי היחיד לקבלת המלגה זה שהוא שייך לאותו מיגזר, המיגזר הבדואי, וזה הצליח, אני לא נגד זה, זה טוב, זה הצליח, תראה את הכמות.
<קריאה: לא כולם מקבלים.
יעקב מרגי: בסדר - - -
<אורנן פודם: מבחן סוציואקונומי.
יעקב מרגי: תקשיב, הוא צריך לעבור את המבחנים אבל, הקריטריון היחיד, יש סעיף בתקציב שהקריטריון היחיד זה שהוא בן המיגזר הבדואי, אז יש את זה.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לדעת, היעד הוא נקודת זינוק שווה.
יעקב מרגי: זה אינטרס של החברה, לא אינטרס של בני העדה, זה אינטרס שלנו.
יעקב מרגי: אנחנו בחוסר של מקצועות רבים, חוסר של אקדמאים, 50% מגיעים להשכלה הגבוהה בחברה הישראלית, זה נתון נמוך.
יעקב מרגי: לצערי הרב, אל תתפלאו, במל"ג היה מי שאמר לי: הגענו למיצוי.
יעקב מרגי: כן, כן, אמר לי את זה.
יעקב מרגי: הוא מתחרט שהוא אמר את זה, הוא התחרט שהוא אמר לי.
יעקב מרגי: אלדד פוסטן, בקצרה.
<אלדד פוסטן: אלדד פוסטן, אני יו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
<אלדד פוסטן: אני חושב שיש איזשהו פער בין הצד הזה של השולחן לצד הזה של השולחן, זה נראה - - -
יעקב מרגי: השולחן עגול – איזה צד?
<אלדד פוסטן: בחצי.
<אלדד פוסטן: כמו תפוח שחותכים אותו לחצי, עדיין זה חצי ואני חושב שהפער הוא בכך שאנחנו מדברים על 'גם וגם' לפחות בתקופת הביניים ואילו אתם מדברים על מעבר טוטלי - - -
יעקב מרגי: אנחנו לומדים, אנחנו לא מדברים.
<אלדד פוסטן: חלק מן הלמידה שגם אנחנו עשינו בחודשים האחרונים - - -
עודד פורר: אלדד, העניין הוא שאין אפילו תקופת מעבר, אפילו לא התחיל תהליך.
<אלדד פוסטן: אני מסכים, אני מסכים ואנחנו אפילו אומרים - - -
עודד פורר: ברור שהתהליך הזה לא קורה ביום אחד.
יעקב מרגי: השאלה אם צריך לקרות.
<אלדד פוסטן: חד משמעית צריך לקרות ואני חושב שעצם זה שהיום מינהל התלמידים נותן את המלגות זה בעצם מביא את הסטודנטים להר נבו, הם מסתכלים על הארץ אבל הם בעצם נושרים ישר אחרי שהם יורדים מן ההר וחד משמעית, צריך להיות פה תהליך הדרגתי שאומר 'גם וגם', גם טיפול של המל"ג בתכניות, במחקר ובכל מה שהמל"ג יודע לעשות בצורה מצויינת וגם תיקצוב מטעם משרד הקליטה.
יעקב מרגי: פנטהון אספה.
<פנטהון אספה-דוויט: פנטהון אספה דוויט, אני מנכ"ל עמותת "טבקה" ויושב ראש - - -
אלעזר שטרן: שניה רגע, יכול לענות על מה שנאמר פה קודם על הרגולציה?
אלעזר שטרן: זה מייתר את הרגולציה.
מירב בן ארי: מה מייתר?
אלעזר שטרן: שמשרד הקליטה יעביר את התקציבים לסטודנטים שאחראיים על הכול.
יעקב מרגי: אין ניטור של הרגולציה.
יעקב מרגי: המל"ג הוא רגולטור, הוא בעצמו גם רגולטור.
עודד פורר: משרד הקליטה מוכן להעביר, המל"ג לא מוכן לקבל.
עודד פורר: יש לך בעיה.
יעקב מרגי: אני לא מבין את השאלה, אלעזר, תחדד.
אלעזר שטרן: הרי קודם, מה היה החשש - - -
יעקב מרגי: החשש - - -
אלעזר שטרן: שאם יעבור התקציב, אם יעבור התקציב למל"ג אז זה יטבע בתוך כל התקציבים שיש - - -
יעקב מרגי: לא, תפיסת העולם שלהם שונה מתפיסת העולם של משרד הקליטה.
עודד פורר: המל"ג אומר:
עודד פורר: אני בכלל לא מוכן לקבל את התקציבים כי אני לא הולך לתת להם.
עודד פורר: לא יכול להעביר להם.
עודד פורר: זה מה שהמל"ג אומר.
עודד פורר: זו הבעיה.
אברהם נגוסה: הוא אומר:
אברהם נגוסה: אני לא רוצה לעשות אפליה בין אזרחים.
יעקב מרגי: אל תדברו בשמם, הם ידברו.
אלעזר שטרן: אני מבין - - -
יעקב מרגי: אז מה השאלה שלך עם רגולציה?
אלעזר שטרן: האם להעביר כסף למל"ג לא סותר את הסוגיה של האפליה בגלל, שהוא - - - קיבלתם במיוחד לאוכלוסיה זו.
אלעזר שטרן: אז זה מה שאמרתי, נו.
עודד פורר: אין בעיה של אפליה.
אלעזר שטרן: אבל חבר הכנסת נגוסה דיבר על השאלה שאם זה עובר לשם אז זה יטמע בין השאר בגלל שיגידו: יש לי ערבים ויש לי חרדים - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מהם תהליכי הטמעה?
יעקב מרגי: רגע, אברהם, אני אענה לו, אתה יודע מה זה תהליך הטמעה?
יעקב מרגי: בשנה הראשונה הם עוד יזכרו איך נראה משרד הקליטה, בשנה השנייה קהות, בשלישית קהות חושים ואתה נכנס עם זה, זה החשש, החשש הוא שבתכנית מסויימת, בשלב מסוים המל"ג יסתכל על כל ה'מַטְרְיה', בהסתכלות אחת ויחידה, אז נאבד את הקטע של העדה האתיופית.
יעקב מרגי: אנחנו לומדים, בואו, רבותי, זו מהות הדיון.
יעקב מרגי: בבקשה, הפסקנו אותך.
<פנטהון אספה-דוויט: אדוני היושב ראש, יש תמימות דעים פה בעניין של תכנית אקדמית, שזה צריך להיות מטופל על ידי המל"ג כמו עם שאר הסטודנטים במדינת ישראל - - -
יעקב מרגי: גם אם תרצה שזה יהיה אחרת לא נוכל, כי יש תכנית אקדמית למל"ג.
<פנטהון אספה-דוויט: לגבי ענין המימון צריך לשקול את זה בכובד ראש ואפילו להיות זהירים מאוד, לפני שנוגעים בעניין הזה.
יעקב מרגי: אתה גם חושש מן החשש שדיברנו עליו.
<פנטהון אספה-דויט: אנחנו מזכירים תכניות, אפילו בתכנית החדשה שמדוברת, כבר עכשיו, בשם השילוב של יוצאי אתיופיה, ישנם ילדים יוצאי אתיופיה שמונעים מהם להשתתף בתכניות, כי מסתכלים על תכנית חדשה משלבת וההטבות, אין מה לעשות, אני גם בוגר מינהל הסטודנטים, בוגר טכניון, ואלמלא הסיוע הזה המיוחד לא הייתי מגיע בכלל לשם ולא הייתי מסיים.
<פנטהון אספה-דויט: אם אנחנו מדברים עכשיו על מיעוט מספרי של יוצאי אתיופיה באוניברסיטאות ובמכללות, אז כשהולכים ומעבירים את הכל למל"ג, המל"ג יעבור לביורוקרטיה מסובכת, כל אחד יצטרך לעבור שלבים בהגשת בקשות, למי יהיה את הכוח הזה ללכת לשם?
<פנטהון אספה-דויט: ההטבה המפליגה לא כולם מקבלים, נכון, אבל כרגע המצב הוא כזה, כל יוצא אתיופיה מקבל מימון בהגדרות כמו שג'ג'או ציין, ואפשר להרחיב את זה כמובן אבל, לגעת בזה זה לפגוע אנושות בסיכויים הקטנים שיש.
<פנטהון אספה-דויט: אם אנחנו נגיע לזה, המספרים ילכו וירדו.
<פנטהון אספה-דויט: אין לשום יוצא אתיופיה, אפילו אני, בתור אחד שעובד, לא יכול את ארבעת ילדיי לשלוח ולממן להם לימודים להשכלה גבוהה, אין מה לעשות, זה המצב, זה המצב.
<פנטהון אספה-דויט: ולכן, אסור לנו לגעת בנושא המימון ואם זה ייעשה אז זה צריך להיות מעוגן בחקיקה, כמו שחבר הכנסת אברהם נגוסה ציין, או שצריך להשאיר את המימון במקום, זה לא סותר, זה לא סותר, זה קדוש שאי אפשר לגעת בו, המקל אנחנו נמצא גם לו - - - תודה רבה.
יעקב מרגי: זיוה מקונן.
<קריאה: נשמע את המל"ג.
מירב בן ארי: כן, כי אני חייבת ללכת - - -
יעקב מרגי: לא רוצה שתלכי כי אם אני אתן למל"ג לדבר - - -
<קריאה: אתה מחזיק אותנו פה.
מירב בן ארי: אז בואו נשמע את המל"ג.
יעקב מרגי: האנשים באו כדי לשמוע ואחר כך נשמע התייחסויות של משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: זה הכי נכון.
יעקב מרגי: שומעים ושומעים קודם.
יעקב מרגי: אני לא יודע, אם הייתם מדברים בהתחלה, מה הייתם חוטפים פה, חכו, תשמעו, הכי טוב.
יעקב מרגי: ואני מקדם בברכה את התלמידים שבאו כאורחים לוועדה פה, יושבים ושומעים, חווים את התהליך הדמוקרטי בכנסת.
<זיוה מקונן דגו: אדוני היושב ראש, אנחנו נפגשנו לפני כשנה עם המל"ג עם השאלה למה לא ניתן להכיר והתשובה שקיבלנו ממנכ"ל המל"ג היא, שמשרד הקליטה לא מוכן להעביר והם לא יכולים לקחת בכוח ממשרד הקליטה למל"ג.
<זיוה מקונן דגו: והמאבק הזה של זריקת האחריות בין משרד הקליטה לבין המל"ג הוא תמוה בעיניי, כי אחד אומר: לא נותנים לי, אני לא אקח בכוח והמשרד האחר אומר - - -
יעקב מרגי: בואי נאמר, זיוה, בכוונה אני מחדד, סליחה, אני מחדד.
יעקב מרגי: עוד לא שמענו את המל"ג, לו יצוין שעכשיו משרד הקליטה מוכן לשחרר והמל"ג מוכן לקלוט, בעינייך, מה דעתך?
יעקב מרגי: האם זה נכון?
יעקב מרגי: האם זה טוב שיהיה?
יעקב מרגי: את לא חוששת ממה שנאמר?
<זיוה מקונן דגו: לא, לא.
<זיוה מקונן דגו: זו אחריות של המועצה להשכלה גבוהה לדאוג גם להשכלתם של סטודנטים יוצאי אתיופיה, זו האחריות שלהם.
יעקב מרגי: אז היא תאמר לך, רגע, רגע, זיוה, אני בכוונה רוצה לעשות את הדיון תכליתי בסוף, לא לשחרר קיטור.
יעקב מרגי: תבוא אלייך המל"ג, תאמר לך, את אמרת: אחריותה לדאוג להשכלה אז היא תבוא: אני דואגת, אני דואגת ליוצאי אתיופיה, כמו שאני דואגת ליוצאי עירק ותוניס והחשש הוא, כמו שאמרתי לך, שבשנה הראשונה, עדיין החמימות של ההעברה של התקציב תהיה אבל, בחומש הבא כבר אתם תיעלמו, תיכנסו, ועוד לא הבאנו –סליחה שאני אומר בפטרונות, כמדינה, לא כיעקב מרגי, לא הבאנו את בני העדה האתיופית לנקודת הזינוק המיוחלת שכולנו רוצים להגיע אליה.
<זיוה מקונן דגו: אני מסכימה, אדוני.
<זיוה מקונן דגו: משרד הקליטה מטפל ביוצאי אתיופיה מאז תחילת העלייה שלנו בסוף שנות התשעים עד היום, ברוך השם, ב-2016 משרד הקליטה מעביר את הסמכויות שלו לכל משרד ומשרד, כולל משרד החינוך וגם למל"ג.
<זיוה מקונן דגו: אם הייתה הוראת שעה ותקנה במשרד הקליטה שאומרת: ליוצאי אתיופיה ולאוכלוסייה הבוכרית נותנים מלגות מלאות, לא משנה מתי נולדו, אז אני מצפה שההוראה הזאת תעבור גם למל"ג והמל"ג ימלא אותה.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה לתת נתונים לגבי האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה שלא נטעה, יוצאי אתיופיה, אחוז העובדים של יוצאי אתיופיה, הוא כמו כלל האוכלוסייה ואפילו קצת יותר.
<זיוה מקונן דגו: אנשים עובדים אבל אנשים עובדים עניים.
<זיוה מקונן דגו: השכר של יוצאי אתיופיה הוא נמוך ב-40% מהשכר הממוצע של כלל האוכלוסייה.
<זיוה מקונן דגו: ב-40% הנמוכים האלה אנחנו לא מצפים שהאנשים האלה ישלחו את הילדים שלהם לאקדמיה.
<זיוה מקונן דגו: ברור לנו שצריך להעביר את כל המענק המלא למל"ג והמל"ג צריך לנהל אותו.
<זיוה מקונן דגו: הבעיה שלנו היא המעקב, אותו טיפול שהמל"ג יודע לעשות אותו והמעקב, שמשרד הקליטה לא מסוגל לעשות אותו.
<זיוה מקונן דגו: זה הסיפור והמטרה בסופו של דבר היא להגדיל את מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה באקדמיה.
<זיוה מקונן דגו: כשאנחנו רואים את הנתונים, הנתונים האלה שנתתם, הם מאוד מאוד מטרידים, ש-72% הם ילידי אתיופיה ו- 27% בלבד הם ילידי הארץ באקדמיה.
<זיוה מקונן דגו: זה נתון מדאיג ביותר כי זה אומר - - -
יעקב מרגי: צריך גם חתכי גילאים, זה לא בהכרח - - -
<זיוה מקונן דגו: לא משנה אבל אם אנחנו מדברים על כך שקרוב לשמונים אחוז במערכת החינוך הם ילידי הארץ ואם אנחנו מדברים על שבעים אחוז בצבא שהם ילידי הארץ, אז אנחנו מאמינים שגם 50% או 60% באקדמיה יהיו ילידי הארץ.
<זיוה מקונן דגו: יש פה משהו רקוב במערכת החינוך שלא נתן לתלמידים האלה להגיע לאקדמיה.
<זיוה מקונן דגו: וזה דיון חשוב יותר - - -
יעקב מרגי: ואלה דברים גם לוועדה.
יעקב מרגי: אין ספק, אין ספק, אנחנו לפחות לפי הנתונים שהוצגו, חובה עלינו, לפחות לגדול, הלוואי, אנחנו מקדשים - - - לפי חלקם באוכלוסייה, המושג הזה, הלוואי ונעבור.
<זיוה מקונן דגו: שנגיע קודם כל לזה ואחר כך - - -
יעקב מרגי: אז אנחנו חסר לנו שליש, לפחות שליש, קצת יותר משליש.
<זיוה מקונן דגו: עוד נקודה אדוני יושב הראש - - -
יעקב מרגי: אחרונה.
<זיוה מקונן דגו: נקודה חשובה, בנושא של המעבר, כי אם שני המשרדים יצטרכו להתעסק, משרד אחד מעביר כסף ומשרד אחר כאילו לוקח אחריות אז אף אחד לא יקח אחריות.
<זיוה מקונן דגו: צריך להיות באחריות של המל"ג, כל האחריות של המל"ג - - -
יעקב מרגי: זיוה, זיוה בנקודה אחת הצלחת להטות את הכף כי אני באמת חושש, כי אני מכיר איך משרדי הממשלה עובדים והחשש קיים אבל, אמרת נתון אחד צודק, המל"ג יודעת לעקוב, יודעת לנתח נתונים, היא עושה את זה, היא בוחנת את עצמה, יש לי בעיה עם תפיסת העולם של המל"ג, אני מקווה שהדברים הולכים - - -
<זיוה מקונן דגו: עולי אתיופיה - - -
יעקב מרגי: רגע, אברהם, רגע, אני אתן לך סיבוב שני.
יעקב מרגי: צגה מלקו ואחר כך חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.
יעקב מרגי: אחר כך אנחנו עוברים למשרדי הממשלה.
<צגה מלקו: קודם כל אני מברכת על זה, אני בוגרת מינהל הסטודנטים תואר ראשון, בזמני תואר שני לא היה, היום יש תואר שני, בזמני, רק תואר ראשון, ולתואר שני קיבלתי סיוע מארגונים של ישראלים ותיקים שהקימו את קרן - - - קיבלתי מילגה, למדתי שם ובעזרתם תואר שני, היום אני בהתנדבות יו"ר הקרן, הקרן חילקה במשך עשרים שנה קרוב ל-4,000 מלגות.
<צגה מלקו: אני הגעתי לפה משתי סיבות, האחת בתור בוגרת והשנייה שאני אימא לסטודנט לרפואה.
<צגה מלקו: הבן שלי לומד רפואה שנה ד' - - -
יעקב מרגי: אם מותר לשאול איפה?
<צגה מלקו: באוניברסיטה העברית במסגרת של עתודה צבאית, "צמרת".
יעקב מרגי: תדעי לך שאם הוא היה הולך לבן גוריון למרות הכישורים והיכולות שהוא מוכיח, ספק אם הוא היה מתקבל בשיטה שהם מקבלים.
<צגה מלקו: למזלי היום "צמרת" זה רק באוניברסיטה העברית, אין עתודה בבן גוריון או בטכניון ובשום מקום אז הוא שנה ד', שכר לימוד הוא מקבל מהצבא, מעונות סטודנטים מהצבא, בוא נגיד, חבל שחבר הכנסת אלעזר כבר הלך, זו תכנית מצויינת, אבל, אני באתי לפה לא רק לספר על הבן שלי, כי בקרב הקהילה, אם אין סיוע, אף אחד לא ילמד.
<צגה מלקו: אני אגיד לכם, יש אנשים אומרים: אנחנו שלושים שנה, אנחנו כמו כולם, אנחנו יכולים להיות כמו - - - וכל זה, אני אגיד לכם באחריות שלמה, אני עובדת, יש לי שכר בסדר, אני משקיעה אבל רוב הקהילה לא יכולה לעמוד בזה, רוב הקהילה אומר:
<צגה מלקו: אנחנו כמו כולם ומי שחושב כך אז יש לו טעות.
<צגה מלקו: לאחרונה מחריד אותי, הפחד שלי, מרוב שאומרים: אנחנו שלושים שנה, הרי שנים אמרו את זה אבל השנים האלה, מה הן הניבו, איפה הגענו, איפה הנערים, תשמעו, לבוא לאוניברסיטה זה שלב אחרון כמעט, הדברים מתחילים מההתחלה, האם הבן שלי בא לבית ספר לרפואה סתם?
<צגה מלקו: האם הוא פתאום צץ בגיל שמונה עשרה?
<צגה מלקו: לא, זה מתחיל מהתחלה, בשכונה שגרים, הכְוונה, איזה בית ספר מקבלים, ההורים איזה סיוע קיבלו והכל מורכב.
<צגה מלקו: לכן, אני באה ואומרת, היום, אנו כמו כולם, שלושים שנה, שלושים וחמש שנה, השנים עברו, לא נספור את השנים, מה הצרכים של הקהילה, מה שאני רואה היום, בגלל שאומרים שמי שכבר שלושים וחמש שנה בארץ לא יקבל סיוע כי הוא ותיק, התחילו הדברים האלה לחלחל ולפגוע.
<צגה מלקו: אני יש לי שני ילדים אז אני יכולה לעמוד בזה אבל, רוב הקהילה לא ברמה שלי, רובנו בוגרי מינהל הסטודנטים אבל, הדורות הבאים, הילדים שגדלים, אם לא יהיה סיוע אז לא נעמוד בזה.
<צגה מלקו: לכן, אני באה ואומרת, אם אנחנו - - - מה שנותן, יש לי ביקורת אפילו על זה, בתקופתי, מה שנתנו דמי כיס, עד היום לא העלו את זה, הסכום הזה נשאר 600 שקל למשך תשעה חודשים, בשנה 5,400 שקל, לא מספיק.
<צגה מלקו: תקשיבו, אני כל הזמן חושבת על זה, הבן שלי לומד, אבל מי משלם לו שכר לימוד?