GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: ברגע שמערכת החינוך החליטה שטיולים שנתיים זה חלק שהוא מהותי ומשמעותי לעיצוב - - -
<זאב גולדבלט: שהיא תשלם בשביל זה, נכון.
יעקב מרגי: אלף הוא צריך להיות לכולם.
יעקב מרגי: ואני אומר לך מניסיון - - -
<זאב גולדבלט: נכון, אתה צודק.
יעקב מרגי: אני אומר לך מניסיון ומידיעה, שאף ילד שיודע שהוא לא שילם לא יעלה בכוח או יקבע עובדה להורים שלו או למערכת.
יעקב מרגי: רבותי, לכן בפרק הזה בסיכום - - -
<זאב גולדבלט: אנחנו מתנגדים בכלל לתשלומי הורים.
יעקב מרגי: בסיכום הביניים הזה, לפני שאני נוגע ומציג את הנושא הבא, אני רוצה לומר לכם משרד החינוך, וגם זאב, אני מבקש את ההצעה שלך אלי לוועדה, תשלח לנו אותה כתובה ומפורטת.
יעקב מרגי: משרד החינוך, שמעתם את הקולות, שמעתם.
יעקב מרגי: וודאי שהדיון הזה צריך להיות ארוך וממצה.
יעקב מרגי: אני מבקש תוך 30 יום, אם תרצו 45 יום, תכינו לנו נוהל מסודר, מעבר למה שכתוב בחוזר המנכ"ל כי זה כנראה לא ממצה – מה הולך להיות, איך אתם מתכוננים לתקוף את הסוגיה הזו, איך אתם מתכוננים להטמיע זאת בבתי הספר, איך אתם מאפשרים במציאות הקשה הזו למנהל בית הספר לא ליפול בדילמה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, הערה אחרונה אם אתה מסכם.
מנואל טרכטנברג: אדוני, אפשר להוסיף נקודה אחת לסיכום?
יעקב מרגי: לא הרצאה.
מנואל טרכטנברג: משהו קונקרטי למה שאמרת.
יעקב מרגי: נקודה, כי אני רוצה לגעת בנושא הבא.
מנואל טרכטנברג: נקודה אחת.
מנואל טרכטנברג: אני שמעתי בדאגה שאין נתונים מרוכזים על מספר התלונות, כי הרי ה-20 זה מספר התלונות שהוגשו אליה.
מנואל טרכטנברג: לא יתכן שהמערכת כולה לא יודעת את הנתון הזה, אז אני מבקש להכניס לסיכום גם שבאותו פרק זמן יבואו עם ריכוז - - -
יעקב מרגי: ריכוז של כל התלונות מכל המחוזות, מכל המשרד.
מנואל טרכטנברג: מכל המחוזות והכל.
אורלי לוי אבקסיס: ושיהיה להם מאגר גם להמשך, לא רק לזה.
אורלי לוי אבקסיס: שכל הזמן המאגר הזה יתעדכן.
אורלי לוי אבקסיס: ויכול להיות שאנחנו נגלה בתי ספר נורא בעייתיים.
מירב בן ארי: חגית ניסתה להשחיל מילה על בית ספר רוזן ואל ניתן לה.
מירב בן ארי: אז אם אין לזה זמן, אני מבקשת תשובה בכתב, כי על זה הגשנו שאילתה - - -
יעקב מרגי: מה נעשה לגבי רוזן – לשלוח לנו תשובה בכתב.
יעקב מרגי: תודה, תודה על ההערה.
יעקב מרגי: בבקשה, מר עבדאללה.
עבדאללה אבו מערוף: אני מצטרף לסיכום אבל הערה, אני רוצה להוסיף לסיכום שאכן משרד החינוך מול משרד האוצר יבחנו תוך חודש חודשיים, אני לא יודע כמה, טיול או שניים בשנה חינם.
עבדאללה אבו מערוף: זה ההצעה.
עבדאללה אבו מערוף: ומעבר לזה בסדר, אבל שני טיולים חינם.
עבדאללה אבו מערוף: שיתנו מענה לזה.
יעקב מרגי: הערה אחרונה, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש, אני מודעת להשקפת עולמך, אני שותפה לה בהרבה נקודות, הרבה מאד נקודות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להציע ליושב הראש לפני תחילת שנת הלימודים, הדיון הראשון שנערך פה בוועדת החינוך זה תשלומי הורים.
אורלי לוי אבקסיס: זה האפשרות שלך למנוע ממשרד החינוך לעשות, אתה יודע מה, נזק בנפשו של הילד.
אורלי לוי אבקסיס: אל תאשר פה שום בקשה של משרד החינוך לגבי תחילת שנת הלימודים תשלומי הורים, עד שלא יביאו תכנית עבודה אמיתית שתבוא ל - - -
מירב בן ארי: ואז בתי הספר לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: שלא יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: אם הם מתעללים בילדים שלא יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תדאגי, תוך דקה ימצאו פתרונות.
יעקב מרגי: תודה אורלי, תודה.
אורלי לוי אבקסיס: מה את נגד?
אורלי לוי אבקסיס: את הדוברת של משרד החינוך?
מירב בן ארי: אני לא דוברת, אבל תהי ריאליסטית.
מירב בן ארי: עומדת פה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה אותך - - -
מירב בן ארי: מה את רוצה?
מירב בן ארי: אני זאת דרך אגב שניהלתי את הישיבה לתשלומי הורים ואני זאת שלצערי - - -
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי, אני לא חברה קבועה פה, אבל אני - - - הוועדה - - -
אורלי לוי אבקסיס: על הנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שבחסות משרד החינוך תהיה התעללות בילדים רק בגלל שאין להם כסף.
יעקב מרגי: אורלי תודה.
יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תודה.
מירב בן ארי: שהוועדה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני לא עובדת אצלך, אני עובדת בשביל הילדים, תעשי לי טובה.
מירב בן ארי: באמת, ההתנהלות הזאת - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמו איזה מורה בבית ספר.
אורלי לוי אבקסיס: תעשי לי טובה.
יעקב מרגי: מאיר, בבקשה.
מאיר כהן: אדוני יושב הראש, הדיון הזה, הסוגיה שאתה העלית היא הרבה יותר משמעותית מאשר באמת שיח של צעקות.
מאיר כהן: אני חושב ש - - -
אורלי לוי אבקסיס: איפה שיש היפגעות של ילדים אני גאה לצעוק את הזעקה שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים לעשות ולשים עלי זרקור.
יעקב מרגי: דקה, אורלי, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: אני גאה בזה ואני זועקת את הזעקה שלהם.
מאיר כהן: שנייה, סליחה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי תצעק - - -
מאיר כהן: מה את חושבת, שאת תבואי לכאן ותצעקי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אוי, באמת, תעשה לי טובה.
אורלי לוי אבקסיס: ראינו - - - במשרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: ראיתי אתכם.
אורלי לוי אבקסיס: דיברתם על הורדת תשלומים, הדבר הראשון שעשיתם זה העליתם תשלומי הורים.
מאיר כהן: את משקרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי חלק מהקואליציה.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נוציא את הפרוטוקול הזה.
יעקב מרגי: אורלי!
אורלי לוי אבקסיס: הדבר הראשון אתם העליתם את תשלומי ההורים.
יעקב מרגי: אורלי, אני קורא אותך לסדר.
יעקב מרגי: מאיר.
מאיר כהן: מה זה צריך להיות, תגיד לי?
אורלי לוי אבקסיס: ארגנתם לכם חליפת כבש.
אורלי לוי אבקסיס: אמנם אנחנו לפני פורים, אבל אתם לא כיפה אדומה.
מאיר כהן: תפסיקי כבר.
אורלי לוי אבקסיס: אתם התנהגתם פה בשני כובעים.
אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד אמרתם - - -
מאיר כהן: את חושבת שזה מעניין את האנשים?
יעקב מרגי: מאיר, מאיר - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני קורא אותך לסדר.
אורלי לוי אבקסיס: נוציא את הפרוטוקול ונראה.
מאיר כהן: בנושא של משרד החינוך אני רוצה להגיד דבר אחד ברור.
מאיר כהן: החוזרים הם מאד מאד ברורים.
מאיר כהן: מה שלא ברור זה הסנקציות כלפי מנהלים ומי שאמר כאן, הגברת שאמרה כאן – אנחנו מנהלים, אנחנו צריכים להיות רק פדגוגיים, לא נכון.
מאיר כהן: מנהל הוא זה שמייצר את האטמוספרה בבית הספר שלו.
מאיר כהן: ואם מנהל אמר לתלמיד אתה לא יוצא כי לא שילמת – המנהל הזה צריך להיות מושעה, נקודה וניהלתי בית ספר 20 שנה, ואפשר לא לעשות את זה.
מאיר כהן: אמירה חשובה.
יעקב מרגי: בבקשה אדוני, הערה.
<משה אשכנזי: אני חושב שגם הגברת חגית מאיר המשפטית וגם - - -
<משה אשכנזי: משה אשכנזי, יו"ר ועדת הורים מוסדי.
<משה אשכנזי: אני חושב שבעניין הגבייה שמצפים מהרשויות המקומיות, הן בקושי, בייחוד ברשויות המקומיות שהן במצב סוציו אקונומי - - -
יעקב מרגי: אתה מתייחס להצעה, נכון?
<משה אשכנזי: זאת הצעה מגוחכת, היא על הנייר בלבד.
<משה אשכנזי: באף רשות מקומית זה לא יקרה.
יעקב מרגי: מה ההצעה שלך?
<משה אשכנזי: ההצעה שלי היא להוריד את עניין תשלומי ההורים.
<משה אשכנזי: להעביר את זה למוסדות כמו הביטוח הלאומי, לגורמים חוץ בית ספריים ולא ההורים.
יעקב מרגי: רבותי, זה תם ולא נשלם.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני רוצה לקבל הצעה אלינו לוועדה בפרק הזמן שאמרנו – נוהל מסודר איך זה הולך להיות מוטמע במערת, כולל אכיפה, כולל סנקציה, כולל מה ששמעתם פה הערות מחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור לנציג מרכז המידע והמחקר של הכנסת, בסוגיה שדיברנו, כפי שאני אמרתי בפתיח, לאלה שאיחרו.
יעקב מרגי: זה דיון ראשון בסדרת דיונים סביב תשלומי הורים.
יעקב מרגי: אנחנו גילינו, איך אומרים, בטפח אחד שגילינו, זהינו שזה צריך להיות.
יעקב מרגי: פרופסור מנואל טרכטנברג, אני לא מזלזל בהשכלה הכלכלית שלך, אפילו לך יהיה קשה ככלכלן, כפרופסור, כמי שעבד כיושב ראש ועדת טרכטנברג, למצוא את ההיגיון, את האחידות.
יעקב מרגי: תאמין לי, זה סטראטאפ שגילו אותו הרבה ואנחנו אמרנו.
יעקב מרגי: מדברים הרבה על צמצום פערים, תאמינו לי, סוגית הטיולים זה רק קצה קצהו.
יעקב מרגי: אפילו במהות אנחנו מדברים על חוק חינוך חינם, אנחנו מדברים על שוויוניות, על הזדמנות שווה לכל ילד.
יעקב מרגי: מילים יפות, מכובסות.
יעקב מרגי: אנחנו עושים פעילות הפוכה.
יעקב מרגי: יש מערכת חינוך לעשירים, יש מערכת חינוך לעניים.
יעקב מרגי: יש מערכת חינוך שהפכה להיות, סליחה, ואני אומר לכם רבותי, אם הורים, ואל תתכסו לי על הבג"צים מצד ההורים.
יעקב מרגי: ואם הורים רוצים להעניק לילדיהם את החינוך המיטבי וברמה הכי גבוה רוצים לשלם, אדרבא, שיעשו זאת לפי כללי תשלומי הרשות.
יעקב מרגי: לא בתל"נים.
יעקב מרגי: שלא יתכסו לנו בתל"נים.
יעקב מרגי: החטא הקדמון, אני אומר לכם, זה שהוועדה הזאת התערטלה מכל הפיקוח הפרלמנטארי על תשלומי הורים.
יעקב מרגי: אם באמת רוצים להעביר, חייבים להעביר פה חקיקה שתהיה גם על תשלומי הרשות.
יעקב מרגי: יהיה פיקוח פרלמנטארי מסכום מסוים גם על התל"נים.
יעקב מרגי: אמרה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שאני לא אאשר להם את האישור.
יעקב מרגי: אז בואו, אל תגלו את זה למשרד החינוך, כי הדבר היחיד שהוועדה נדרשת לאשר זה ביטוח תאונות.
<קריאה: 50 שקלים.
יעקב מרגי: אז כשביקשנו מהשלטון המקומי להתכנס עם משרד החינוך וארגוני ההורים, להגיע איך משכללים את הסוגיה של ביטוח התאונות שלא נגיע למצב שהתעריף יעלה ב-50%-60% משנה לשנה, אז יש המלצה לשלטון המקומי.
יעקב מרגי: מר שרון דולברג שלח לי מכתב.
יעקב מרגי: מה ההצעה שהוא הגיע בכינוס?
יעקב מרגי: להוריד את הפיקוח הפרלמנטארי בכלל, גם על התאונות.
יעקב מרגי: אז בואו, רבותי, אני אומר לכם, זה דיון ראשון בסוגיה.
יעקב מרגי: אין מנוס כנראה מלהחזיר את הפיקוח הפרלמנטארי על כלל תשלומי ההורים, כי מה שקורה, אתם תראו פה מציאות, יהיו פה מצגות, תבינו כמה ההורים נתבעים ומשלמים.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על לקוחות שבויים בחניון לבית החולים?
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על לקוחות שבויים במקומות כאלה ואחרים?
יעקב מרגי: על הקפה ועל החנייה?
יעקב מרגי: החינוך לילדי ישראל – אנחנו כלקוחות שבויים.
יעקב מרגי: הורה שרוצה לתת חינוך לילדים שלו, הוא רוצה לתת לו את המיטבי והוא לקוח שבוי.
יעקב מרגי: כי מישהו החליט להפריט את החינוך העל תיכוני.
יעקב מרגי: אני אתן קודם כל לנציג מרכז המחקר והמידע של הכנסת את תשלומי ההורים שקיימים היום, את המהות שלהם, את הרציונל סביב זה, לראות את הפערים ולאחר מכן נראה בשטח איך זה עובד, נשמע את משרד החינוך.
<אסף וינינגר: תודה רבה כבוד יושב הראש.
<אסף וינינגר: כפי שאמרת, שמי אסף ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אסף וינינגר: כפי שאמרת, נושא תשלומי ההורים במערכת החינוך הוא נושא מורכב מאד, אני אנסה לתת כאן איזו שהיא סקירה לגבי תשלומי ההורים המרביים שמאושרים לגבייה על ידי משרד החינוך.
<אסף וינינגר: ככה, במערכת החינוך נהוגים זה שנים רבות תשלומי הורים רגילים, מה שנקרא.
<אסף וינינגר: התשלומים האלה אפשר לחלק אותם לשלושה או ארבעה סוגים.
<אסף וינינגר: תשלומי החובה והרשות שהם נגבים מתוקף חוק לימוד חובה; תשלום החובה היחידי כפי שציינת, הוא תשלום הביטוח, ביטוח תאונות אישיות.
<אסף וינינגר: תשלומי הרשות נגבים כיום בשמונה סעיפים, סל תרבות, מסיבות סיום, מסיבות כיתתיות, השאלת ספרי לימוד, ארגון הורים ארצי, ועד הורים יישובי וטיולים על פי תכנית ושל"ח.
<זאב גולדבלט: שקל וחצי ביחד.
יעקב מרגי: לא להפריע, זאב.
<אסף וינינגר: תשלום נוסף נקבע בגין השתתפות הורים בהזמנה, מכוח חוק ארוחה יומית לתלמיד.
<אסף וינינגר: שני התשלומים האלה שדיברתי עליהם – תשלומי החובה והרשות והשתתפות הורים בהזנה – אלה תשלומי ההורים היחידים שנגבים באישור ועדת החינוך של הכנסת.
<אסף וינינגר: כל שאר הסכומים שאני אדבר עליהם בהמשך, לא מצריכים בעצם אישור של הוועדה.
יעקב מרגי: מה הסייגים בתשלומי הרשות?
<אסף וינינגר: הסייגים בתשלומי הרשות – יש את תשלום החובה שהוא חובה על כל - - -
יעקב מרגי: לא מה הסייגים, כמה מההורים צריכים להסכים לתשלומי רשות?
<אסף וינינגר: אני מעדיף שמשרד החינוך יתייחס לזה, אני לא בקיא בסוגיות הפרטניות הללו.
יעקב מרגי: אוקיי, מאה אחוז.
<אסף וינינגר: תשלום נוסף זה תכנית לימודים נוספת, מה שקרוי תל"ן.
<אסף וינינגר: זה תכנית שבהגדרה שלה היא של לימודי תגבור וההעשרה שנלמדים מחוץ לשעות שנקבעו לתכנית הלימודים הרגילה בבית ספר והסכומים האלה, התכנית היא לא ביוזמה ובמימון של משרד החינוך.
<אסף וינינגר: תשלום נוסף זה רכישת שירותים מרצון, זה בעצם תשלום שמיועד לרכישה מרוכזת של שירותים או של ציוד על ידי בית הספר כדי לחסוך בהוצאות.
<יצחק קדמן: מה פתאום?
<יצחק קדמן: רכישת שירותים מרצון זה שם כולל לכל מה שרוצים לגבות, זה לא מרצון וזה לא שירותים וזה לא רכישה.
<יצחק קדמן: זה בלוף.
יעקב מרגי: תיכף נשמע, נשמע.
יעקב מרגי: ד"ר קדמן, נשמע.
יעקב מרגי: אוקיי תמשיך.
<אסף וינינגר: אלה הדברים כפי שהם נכתבים בחוזר המנכ"ל של משרד החינוך ובשל כך מיועדים בעצם התשלומים באופן פורמאלי - - -
יעקב מרגי: סכומים.
יעקב מרגי: תעבור לסכומים.
<אסף וינינגר: ככה, על התשלומים האלה, שהם כאמור התשלומים הרגילים שמותרים לגבייה בכלל מערכת החינוך, אנחנו מדברים בגני הילדים מדובר על בסביבות 1,000 שקלים, ביסודי בין 1,700 ל-2,100 שקלים, בחטיבות הביניים בין 2,600 ל-2,700 שקלים, ובתיכונים בין 2,800 ל-3,000 שקלים.
<זאב גולדבלט: וזה בלי פולין.
<קריאה: זה רק אם יש תל"ן.
יעקב מרגי: רגע, רבותי, אני מבקש, בלי קריאות ביניים.
<אסף וינינגר: פרטתי.
<אסף וינינגר: זה כולל את תשלומי החובה והרשות, את התל"ן ואת רכישת השירותים, אמרתי תשלומי הורים מרביים שמאושרים לגבייה.
מירב בן ארי: מרביים.
<אסף וינינגר: לא בכל בתי הספר.
<אסף וינינגר: אוקיי, במהלך השנים נשמעו טענות רבות על הפער בין התשלומים המותרים האלה לבין התשלומים שנגבים בפועל.
<אסף וינינגר: בשנת 2012 מבקר המדינה בחן את הסוגיה הזאת ומצא שאכן קיימות חריגות משמעותיות בגבייה של תשלומי הורים.
<קריאה: 80% מבתי הספר חרגו.
<אסף וינינגר: חריגות קדומות מאד.
<אסף וינינגר: הוא מצא אותם בעיקר בבתי ספר שמגדירים את עצמם ייחודיים, בתי ספר באזור ירושלים בעיקר.
<אסף וינינגר: בעקבות הממצאים האלה של המבקר, משרד החינוך החל - - -
יעקב מרגי: מתי היה דו"ח הביקורת?
<אסף וינינגר: בשנת 2012.
<אסף וינינגר: בעקבות ממצאי הדו"ח הזה משרד החינוך החל לראשונה במהלך כולל להסדרה של הגבייה של תשלומי ההורים במערכת החינוך, כל התשלומים החריגים הנוספים שהיו נהוגים עד אז במערכת החינוך אבל לא היו מעוגנים בשום מקום.
<אסף וינינגר: בשנת 2014 משרד החינוך הוציא שני חוזרי מנכ"ל, שנקבעו בהם הוראות שמאפשרות במקרים מסוימים ולבתי ספר מסוימים, גבייה של תשלומי הורים מוגברים, נוספים, מעבר לתשלומים הרגילים שנהוגים בכלל מערכת החינוך.
<אסף וינינגר: ההוראות האלה מתייחסות בין השאר לבתי ספר ייחודיים, לבתי ספר ממלכתיים דתיים שמקיימים תכנית לימודים נוספת, תורנית.
<אסף וינינגר: על פי ההוראות של החוזרים, בסופו של דבר, אם אנחנו כוללים את כל תשלומי ההורים המרביים, כולל התשלומים הרגילים, אז במוסדות - - -
יעקב מרגי: כמה מהסכומים כבר קפצו.
<אסף וינינגר: בדיוק.
<זאב גולדבלט: משמעותית.
יעקב מרגי: נגיע לסכומים.
<אסף וינינגר: אז הסכומים הם כאלה: בבתי הספר הייחודים והממלכתיים דתיים שמקיימים - - - תורנית - - -
יעקב מרגי: אתם יודעים מה זה ייחודיים?
<יצחק קדמן: כולנו ייחודיים.
מירב בן ארי: זה לא רק של הדתיים, אתה יודע.
מירב בן ארי: זה גם של בתי הספר - - -
יעקב מרגי: זה מושג כדי להסתתר ולעשות כבתוך שלו בתשלומים.
יעקב מרגי: ייחודים זה גם החטא הקדמון שהמשרד אפשר.
יעקב מרגי: כמו שאתם יודעים, הפערים בתכני הלימוד במערכת השעות, לא כל כך גדולה שמצדיקה, ואם כן, , איך אפשר לעשות זאת?
יעקב מרגי: צריך להסדיר.
יעקב מרגי: אתם תשמעו דוגמאות של בתי ספר שהם בהגדרה שלהם כמו ממלכתי דתי, אבל הוא יופרט לרשת מסוימת וברשת הזאת אתם יכולים לראות כמה מסתתרים סביב ההגדרה הזו – ייחודי – וכמה גובים מההורים וכמה בדרך יש גם זליגה ודליפה.
<זאב גולדבלט: פי שניים.
יעקב מרגי: תציין את הסכומים.
<אסף וינינגר: אני אציין את הסכומים ובזה אני אסיים.
<אסף וינינגר: לגבי בתי הספר הייחודיים והממלכתיים דתיים, תכנית לימודים נוספת תורנית, בבתי הספר היסודיים אנחנו מדברים על סכום כולל, מרבי, שנע בין 2,500 שקלים ל-4,000 שקלים.
<אסף וינינגר: בחטיבות הביניים ובתיכונים, זה סכומים שנעים בין 6,000 שקלים ל-6,500 שקלים.
<אסף וינינגר: אני רק אוסיף שב - - -
<יצחק קדמן: והמלגה היא 250 שקלים.
<אסף וינינגר: סליחה.
<אסף וינינגר: באישור ועדת חריגים מחוזית או ארצית, אפשר לקבל אישורים אפילו לסכומים גבוהים מאלה.
<אסף וינינגר: זהו.
<יצחק קדמן: סליחה, מה עם מגמות למשל ש - - -
יעקב מרגי: ד"ר קדמן, שנייה.
<יצחק קדמן: מגמות.
<יצחק קדמן: אתה יודע כמה כסף גובים עבור מגמות?
עבדאללה אבו מערוף: אפשר שאלה?
עבדאללה אבו מערוף: וכל הכסף שנגבה - - -
יעקב מרגי: רגע, עוד לא שאלות.
יעקב מרגי: אנחנו לא בשאלות.
עבדאללה אבו מערוף: שאלה קטנה.
יעקב מרגי: רגע, חכה, מיד אני אתן לך.
יעקב מרגי: חברי הכנסת שהציעו את הנושא וכלל את הנושא של תשלומי הורים פרופסור טרכטנברג.
יעקב מרגי: לאחר מכן פרופסור יוסי יונה, שאתמול ועדת השרים לענייני חקיקה דחתה לו, או הפילה בלשון פחות עדינה, הפילה את הצעת החוק שלו להסדרת כל סוגית תשלומי ההורים.
יעקב מרגי: תבין, זה כמו להיכנס לתחום הכלכלי, לענף שמרוכזים בו שלושה-ארבעה טייקונים.
יעקב מרגי: אתה העזת את פניך לגעת בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: אבל אנחנו כאן נסייע בידיך.
יעקב מרגי: זה דיון ראשון בסדרה.
יוסי יונה: בשיתוף פעולה גם איתך, אדוני יושב הראש, אתה גם חתום על הצעת החוק הזו שהופלה.
יעקב מרגי: אבל הנה, קיבלתי על זה הרבה.
<יצחק קדמן: אתה בחברה טובה.
<יצחק קדמן: כבר הפילו את זה הרבה פעמים.
מנואל טרכטנברג: תודה אדוני יושב הראש ותודה למרכז המחקר והמידע של הכנסת שמציף נתונים וזה חשוב מאד לראות את המספרים.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם שכשמסתכלים על המספרים האלה, וכמובן הם מספרים שיש להניח שהם חסרים, כלומר זה מה שניתן לאסוף על זה אינפורמציה, מדובר על סדר גודל של מעל ל-5 מיליארד שקלים לשנה ויכול להיות שזה מגיע ל-8 מיליארד.
מנואל טרכטנברג: אני לא יודע להגיד, אבל זה מעל ל-5 מיליארד שקלים לשנה.
מנואל טרכטנברג: זה סכום עתק.
מנואל טרכטנברג: עכשיו אני רוצה להגיד לכם, אני עוסק בנושא הזה מאז הוועדה שעמדתי בראשה, ואני לא מרפה, אני עוקב, עוסק בנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: זה מרכיב חשוב ומרכזי ביוקר המחייה במשפחות, מן הסתם צעירות יותר שיש להן ילדים בבתי ספר.
מנואל טרכטנברג: עד כדי כך הנושא הזה לא רק עניין ובראש ובראשונה נושא של חינוך וכו' ואני תיכף אכנס לזה, אבל זה גם מרכיב משמעותי ביותר המחייה של המשפחות הצעירות במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: עכשיו תראו, יש פה סתירה מובנית בין חינוך חובה חינם ושוויוני - אנחנו שוכחים להוסיף את הדבר הזה - לבין זה שפותחים פתח לשירותי שירותי של שיעורי רשות, של פעילויות רשות וכו' וכו'.
מנואל טרכטנברג: בעצם זה פתח להכניס לתוך בית הספר כל מיני פעילויות שלא ממונות, וזו דרך לעשות את זה, כי השמיכה קצרה מדי.
מנואל טרכטנברג: אני כהורה לא אשכח את זה שהייתי צריך לא רק לשלם על התל"נים האלה, אני הייתי צריך להשתתף במימון של מזגנים.
מנואל טרכטנברג: יש לי שלוש בנות, ברוך השם, וארבע כיתות לימוד.
מנואל טרכטנברג: כל פעם כיתה אחרת, בת אחרת, ואמרו לנו זה רשות.
מנואל טרכטנברג: הרי אין חובה שיהיה מזגן.
מנואל טרכטנברג: זה תרומה.
מנואל טרכטנברג: זה רשות, אתה יודע, אם לא, בבקשה, שילד לא ילמד בכיתה ממוזגת.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא חייבים לעשות את זה.
מנואל טרכטנברג: את זה אני אומר במאמר מוסגר, לאגן הגענו.
יעקב מרגי: באקלים בית ספרי לא דיברו על המזגנים.
מנואל טרכטנברג: בעניין הזה, כן.
מנואל טרכטנברג: בכל אופן תראו, לא יתכן שתהיה פעילות כלשהי, ואני פה מרחיק לכת, לא חשוב מה הכותרת שלי, שמבוצעת בתוך כתלי בית הספר או גם מחוץ לבית הספר – אם זה טיול או משהו כזה או במתנ"ס וזה – מטעם בית הספר, בארגון של בית הספר, שמיועד לחנך את הילדים של בית הספר, לא יתכן שתהיה פעילות כלשהי שלא ניתנת לכל הילדים באותה מידה, נקודה.
מנואל טרכטנברג: כלומר זה משהו שהוא אבסולוטי.
מנואל טרכטנברג: המושג רשות, כשמדובר בין כתלי בית הספר, אין לה מקום.
מנואל טרכטנברג: לא יתכן שיהיה מושג כזה של רשות, חובה וכדומה.
מנואל טרכטנברג: זהו אמירה אחת.
מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה, בהינתן שמדובר על הרבה מיליארדים, ואני מכיר את המגבלות התקציביות, אז צריך להיות מציאותי.
מנואל טרכטנברג: לכן הצענו אז ואני חוזר ומציע, מה שצריך, אם נהיה מציאותיים, זו תכנית לטווח ארוך, שקודם כל עושה מיפוי מדויק של כל מה שנכנס תחת הקטגוריה הזאת של תשלומי הורים ופעילויות רשות.
מנואל טרכטנברג: ממפה את זה, עושה סדרי עדיפויות ואט אט, על פי היכולת התקציבית של מדינת ישראל, אתה יודע, אני לא מאלה שבאים עם דרישות לא מציאותיות.
מנואל טרכטנברג: התכנית הזאת מכניסה פנימה את כל אותם דברים שהם מחוץ לגדר היום - - -
יעקב מרגי: אתה נוסע נגד כיוון התנועה, אתה יודע?
יעקב מרגי: משרד החינוך מוציא החוצה, אתה רוצה להכניס לו פנימה.
מנואל טרכטנברג: אני אומר מבחינה תקציבית, מבחינת מה זה מוגדר כפעילות שהיא בליבה של מ - - - וכו' וכו', תכנית תקציבית ותכנית פעולה ל-5 שנים.
מנואל טרכטנברג: גם אחרי 5 שנים יישארו דברים מסוימים פחות או יותר וזה בסדר, ובלבד שאנחנו נדע מה מדובר, שיש סדרי עדיפויות, שיש איזה שהוא הגיון מסדר לדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: לא יתכן שאנחנו לאורך זמן נמשיך כל פעם, כל שנה, להתמודד עם השאלה הזאת כפי שהיא עולה כאן.
יעקב מרגי: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור לפרופסור חבר הכנסת יוסי יונה ולאחר מכן נראה מצגת פה של הורים שעשו כמעט עבודת מחקר לגבי בית הספר של הילדים שלהם, כדי שתבינו, הם נגעו בבעייתיות, צריך לשאול שאלה שתהדהד.
יעקב מרגי: האם בכלל אנחנו צריכים לאפשר את הייחודיות הזאת.
יעקב מרגי: ואם כן, באיזה מסלול התשלום צריך להיעשות ומה הם הסייגים ומה רמת הפיקוח על אותם כספים.
יעקב מרגי: כי אני לא חושב שבית ספר ייחודי תותר לו הגבייה הזאת או קביעת תכני לימוד נוספים, בהתעלם בכלל מפס רחב של כל מערכת החינוך הישראלית.
יעקב מרגי: יש קו מנחה.
יעקב מרגי: יש אידיאולוגיה.
יעקב מרגי: יש יעדים למערכת החינוך.
יעקב מרגי: איך יתכן שאני יכול להוסיף - אני מסכים כמשרד החינוך להוסיף לבית ספר ייחודי, לתת לו עוד 6 שעות שבועיות לעומת בית ספר אחר שזה לא קיים לו?
יעקב מרגי: אני כמשרד אומר רגע, אם היעד שלי שם וזה הכרחי והייחודיות הזאת הכרחית, מישהו צריך לבטא אותה בכלל מערכת החינוך.
יעקב מרגי: צריך לשאול את הדבר הזה וזה יהיה חלק מהדיונים הבאים.
יעקב מרגי: וגם באיזה מסלול הפיקוח.
יעקב מרגי: אני לא אתן, אנחנו לא ניתן תחת הגדרה של תל"נים, הסתתרות לכל מיני תעשיית גבייה.
יעקב מרגי: ואתם תראו כמה התעשייה הזו עובדת.
יעקב מרגי: הרציונל של החוק שלך, מה רצית?
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, כן, אני אדבר גם על זה.
יעקב מרגי: תמקד את ההרצאה שלך.
יוסי יונה: חצי שעה ואני מסיים.
יעקב מרגי: לא, אין סיכוי.
יוסי יונה: טוב, ברור שאני מצטרף לזעם ולהתקוממות שהובעה כאן על ידי המון מחברי, חברות וחברי הכנסת.
יוסי יונה: באמת מערכת החינוך לא זו בלבד שמפריטה את עצמה בצורה מואצת, הרי שאפשר אולי לשנות את השם שלה ולהציג – המערכת לצלקות נפשיות, מה שהם עושים לילדים הללו.
יוסי יונה: אתם יודעים, דבר כזה, כשמורידים ילד מהאוטובוס או שהוא לא יכול להשתתף בתמונת מחזור, או שהוא לא יכול להיכנס לשיעור כזה או אחר בגלל שהוריו לא שילמו – זו צלקת לכל החיים.
יוסי יונה: אדם נושא אותה כפצע פתוח ומערכת החינוך - - -
יעקב מרגי: כמו שבימים אלה יצאו למסעות לפולין וחלקם נשארו בבית.
יעקב מרגי: אלה שלא יצאו.
יעקב מרגי: אפילו בלי תכנית חלופית.
יוסי יונה: ובאמת הדבר הזה הוא מאד מאד גורף.
יוסי יונה: מה ששמענו פה זה קצה הקרחון.
יוסי יונה: הדבר הזה כתופעה, כאיזו שהיא מחלה ממהרת שאנחנו רואים אותה כתוצאה מהפרטתה של מערכת החינוך.
יוסי יונה: אני ניסחתי הצעת חוק ביחד עם הקליניקה למשפטים באוניברסיטת חיפה, בעיקר הרן רייכמן, שפעל רבות כדי להביא אותה לידי גמר.
יוסי יונה: היא אומרת ראו, בואו, הרי אנחנו יודעים שבחוק חינוך חינם יש את הסעיף שבעצם מאפשר – סעיף 6 ד' – שמאפשר גביית תשלומים, אבל הוא מביא אותה, את ההצעה שלו בחוזר מנכ"ל לפני תחילת השנה, לאישור של ועדת החינוך של הכנסת והוועדה מאשרת.
יוסי יונה: אבל מה?
יוסי יונה: מעבר לכך יש סעיף אחר – סעיף 8 א' – שמאפשר לשר החינוך לקבוע תקנות ולאפשר גביית תשלומים מהורים שלא בפיקוח או באישור של ועדת החינוך של הכנסת.
יוסי יונה: מה שביקשנו, אמרנו גם באשר לסעיף הזה, כאשר משרד החינוך או שר החינוך רוצה לאפשר גביית יתר של תשלומים מהורים, הוא יביא אותה לאישורה של ועדת החינוך, כי זה התפקיד של ועדת החינוך – בקרה, פיקוח ואישור.
יוסי יונה: והנה, הביטו, אנחנו לא הגשנו את הצעת החוק הזו ותו לא, אלא ניסינו קודם ליצור איזה שהוא קשר, איזה שהוא דיאלוג עם משרד החינוך, כדי להביא לכך שההצעה הזו, גם אם תהיינה להם איזה שהן הערות ביקורתיות כאלה ואחרות, הבה ונפעל יחד כדי שההצעה הזאת תהיה מקובלת עליכם.
יוסי יונה: אני חייב לומר לכם שהתשובה שקיבלנו הייתה מאד מאד לקונית.
יוסי יונה: היא התקבלה באמצעות האימייל – אנחנו מתנגדים.
יוסי יונה: ללא נימוקים, ללא שום הסברים – אנחנו מתנגדים.
יוסי יונה: ותחת האפשרות הזו, שקיימת על פי סעיף - - -
יעקב מרגי: תגיש הצעה לבטל את הפיקוח הפרלמנטארי גם על ביטוח תאונות ותראה, הם יסכימו.
יוסי יונה: בדיוק, הם יסכימו.
יוסי יונה: למה צריך ועדות שתפקחנה ותעשנה?
יעקב מרגי: הם יענו לך לא רק אנחנו מסכימים, אנחנו מאד מודים לך על הצעתך, חן חן.
יוסי יונה: אנחנו רואים אותה בחיוב ונפעל במהירות האפשרית כדי שהיא תתממש בימים הקרובים.
יוסי יונה: והביטו, אנחנו מדברים על היתר ששר החינוך, שמשרד החינוך מעניק, בין אם זה עקבי עבור מקצועות לבגרות תוספת, בין אם זה אלפי שקלים עבור טאבלטים או מחשבים, גביית אלפי שקלים עבור תכניות תל"ן בבתי ספר ייחודיים ותורניים, תשלומים עבור הפעלת בתי ספר אחר הצהריים והכפלת תשלומי רכישת שירותים מרצון.
יוסי יונה: גבייה עבור פעילות חברתית, סמינריונים ושבתות בבתי ספר ממלכתיים ודתיים.
יוסי יונה: הגבייה מגיעה באמת לאלפי שקלים.
יוסי יונה: כל מה שביקשנו, שימו לב, ההצעה הזו היא גם צנועה מבחינת התכנים שלה.
יוסי יונה: היא באה ואומרת אתם יודעים מה?
יוסי יונה: משרד החינוך יתכבד בבקשה להביא את מה שהוא רוצה להתיר – גביית יתר של הורים או גבייה להורים – שיביא אותה בפני ועדת החינוך של הכנסת, ועדת החינוך של הכנסת תדון בעניין הזה ואולי תאשר.
יוסי יונה: והנה, ראו, הבעיה הזו שכאן אנחנו הצבנו לפנינו, המקרים האלה, התלונות של ההורים, הרי הביטו, משרד החינוך הרי משחק כפל תפקידים.
יוסי יונה: מצד אחד הוא בא ואומר אני אמנע את זה, מצד שני, הנה, עובדה – זו הראייה המאד מאד ברורה שהוא לא מוכן שוועדת החינוך תפעל כגוף שמפקח ומאשר את התנהלותו בתחום הזה – מלמדת באופן חד משמעי שלא אכפת לו.
יוסי יונה: שהוא דווקא מעודד את התופעה הזו של תשלומי הורים.
יוסי יונה: והבעיה היא בעיה קריטית, הבעיה היא מבנית.
יוסי יונה: אנחנו יודעים את זה.
יוסי יונה: פרופסור טרכטנברג ואני למדנו את הסוגיה הזו לעומקה.
יוסי יונה: הרי אנחנו יודעים שההוצאות האזרחיות של ממשלת ישראל פר ילד, בהשוואה למדינות ה-OECD היא מהנמוכות ביותר.
יוסי יונה: זאת אומרת אנחנו צריכים גם להבין במקרים מסוימים את ה - - -
יעקב מרגי: תודה יוסי.
יוסי יונה: הלחץ אולי שמפעילים הורים במובן מסוים מוגבל, יכול להיות מוצדק.
יוסי יונה: אם המערכת, אם מדינת ישראל הולכת ומצמצמת את ההקצאה שלה לחינוך, בוודאי שנוצר איזה שהוא ואקום.
יוסי יונה: לכן אני אומר, הפתרון בוודאי, הפתרון המבני הוא שמדינת ישראל תקצה משאבים גדולים יותר למערכת החינוך כדי להקטין את הלחץ על ההורים או תקטין את הסוגיה הזאת של תשלומי הורים, אבל ופה אני מסיים אדוני יושב הראש, משפט סיכום אחרון – אנחנו רואים שמערכת החינוך בעצם העובדה הזו, מדינת ישראל מזה שההוצאה האזרחית שלה לחינוך הולכת וקטנה - היא עלתה בשנה האחרונה, כן, אבל עדיין המגמה היא של ירידה – הרי היא יוצרת את הואקום הזה והיא מעודדת את הואקום הזה.
יוסי יונה: זאת אומרת היא אומרת היה וקיים הואקום הזה, אז בוודאי מבחינתה אתם יודעים מה, אני לא מממנת את חינוך החובה חינם.
יוסי יונה: אז אדרבא, שייכנסו הורים לתוך התחום הזה והם ישלימו את החסר.
יוסי יונה: זו אם כן התופעה הקריטית, המבנית, העמוקה שאיתה אנחנו מתמודדים ואני מצר על כך, באמת.