GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונית אנדוולט: ההמלצות כוללות לא לתת שתיה מתוקה בבתי הספר, לא לתת קטשופ בבתי הספר, לתת רק מזון בריא, לא לתת בשר מעובד, נתַנו הנחיות מאד נוקשות וחווה יושבת כאן מאחורי, שהיא מן המחלקה לתזונה, שכתבה את מרבית ההנחיות האלו, ההנחיות מאד נוקשות ויש לנו מאבק לא קל, רגע, יש לנו מאבק לא קל עם אלה שמכינים את המזון הזה וכמו שאמרתי, זו תחילת הדרך, אי אפשר לצפות שביום אחד הכול ישתנה.
<רונית אנדוולט: וזה נכון מה שאמרו כאן האנשים שאנחנו צריכים גם את ההורים וגם את המורים וגם את כולם, כדי לדבר בשפה אחת.
<רונית אנדוולט: יש לחצים אדירים של התעשייה ושל חברות הקייטרינג ואנחנו צריכים לעמוד בפרץ.
<רונית אנדוולט: אנחנו צריכים לדגול בזה שאנחנו נותנים רק מזון בריא לילדים שלנו.
<רונית אנדוולט: חלק מההמלצות זה לעבור לחלק מהתזונה כתזונה צמחונית בחלק מהימים כדי להוזיל את עלויות המנה, ובכל אופן לשמור על מזון בריא.
<רונית אנדוולט: אני רוצה להרחיב ולהגיד שיש תכנית נוספת במסגרת "אפשרי בריא", שנקראת "תכנית הנרי" שהמטרה שלה בעצם להכשיר גננות ומטפלות ואחיות טיפת חלב, לתת תזונה בריאה - - -
יעקב מרגי: ממתי התכנית הזו?
<רונית אנדוולט: היא כבר עובדת שנתיים, היא כרגע פיילוט בחמש ערים ואמורה להתרחב לשאר הערים בשנה הקרובה.
<רונית אנדוולט: רק שניה, יש - - -
יעקב מרגי: סליחה, סליחה, רגע, "אפשרי בריא" – ואני בכוונה מתעכב, כמה תוקצבה בשנה הראשונה?
<רונית אנדוולט: 26 מיליון שקלים.
יעקב מרגי: ומקור התקציב, האם הוא לא משרד הבריאות?
<רונית אנדוולט: היה שיתוף פעולה של החינוך וגם של - - -
<קריאה: כמה היה?
<רונית אנדוולט: רגע, רגע, היה, לא אמרתי שעכשיו, אמרתי שהתחיל שיתוף פעולה לפני כמה שנים, הייתה החלטת ממשלה ובעצם המשרדים האלה שותפים לתהליך.
<רונית אנדוולט: בשנה שעברה לא היה בכלל תקציב מדינה אז אף אחד לא היה לו תקציב.
<רונית אנדוולט: השנה יש הבטחה של המשרדים האלה לעשות שיתוף פעולה, להמשיך לתקצב את זה ושלושת המשרדים נתנו מחוייבות, משרד הבריאות כבר צבע סכום ספציפי, הדיונים על הסכום הסופי יהיו לקראת סוף החודש.
<רונית אנדוולט: אני מאמינה שיהיה סכום יפה של כסף שיינתן ל"אפשרי בריא" על ידי שלושת המשרדים כבר השנה.
יעקב מרגי: הם הביעו נכונות, שלושת המשרדים!?
<רונית אנדוולט: דבר נוסף, אנחנו כתבנו נוהל לתזונה בצהרונים, הייתה לנו פגישה עם רשות השלטון המקומי לפני שבוע, יש הסכמה לשיתוף פעולה שבמכרזים של מפעלי ההזנה, בחברה למשק וכלכלה, יכתבו בדיוק את ההמלצות התזונתיות שלנו, כך שרק מזונות בריאים יחולקו לילדים.
<רונית אנדוולט: אנחנו נכנסנו - - -
יעקב מרגי: אתם הייתם מעורבים בתקנה ובניסוח התקנות להצעת החוק?
<רונית אנדוולט: בטח, בטח.
<רונית אנדוולט: אנחנו עכשיו נכנסים לפנימיות חרדיות, כי גם שם אנחנו רוצים לעשות שינוי, קיבלנו הרבה תלונות מהפנימיות עצמן, שהתזונה שם לא בריאה ואנחנו רוצים למפות את מה שקורה ולעזור גם שם.
<רונית אנדוולט: אני רוצה להסביר שהרעיון של הפיקוח על חוק ההזנה לא מדבר רק על המזון שהילדים מקבלים במסגרת מפעל ההזנה אלא על סביבות בתי הספר, כלומר, גם כולל את הקפיטריות, הקיוסקים, מכונות השתייה, בכל הדברים האלה, יש המלצות גורפות איזה דברים לשים שם ומה אסור לשים שם.
<רונית אנדוולט: זה תהליך.
<רונית אנדוולט: אי אפשר לחשוב שעושים ככה ובאותה שניה כולם מתיישרים לימין, זה לא הולך ככה.
<רונית אנדוולט: יש אוטונומיה במדינה הזאת, אנחנו מדינה דמוקרטית, זה לוקח זמן.
<רונית אנדוולט: קפיטריות צריכות להתרגל להכין אוכל בריא, צריך לעשות גם חינוך - - - , אני מתחברת למה שנאמר כאן קודם לכן, עושים חינוך - - - בבתי הספר, אולי צריך לעשות יותר, בגלל שאנחנו צריכים לדבר באותה השפה, צריכים להשקיע במדיה, התקציבים למדיה הם לא מאד גדולים, אבל אם כולנו נדבר באותה שפה יהיה לנו יותר קל להטמיע גם את השינויים התזונתיים.
<רונית אנדוולט: ואני רוצה לדבר עוד מילה אחת, הזכרתי את זה בדיון הקודם - - -
<רונית אנדוולט: ואני לא רוצה לחזור על עצמי אבל, אנחנו עובדים הרבה מאד בנושא של חקיקה של סביבות מזון בריאות, סביב הנושא של פיקוח על מזון מזיק, גם בנושא של שומן טראנס, יש כאן יוזמה של מאיר כהן לקדם את זה, סביב נושא של חוק סימון קלוריות במסעדות רשת, סביב הרבה מאד נושאים, שיש פה רגולציה במזון, אנחנו מורידים את כמות המלח במזונות המתועשים, בפתח שלנו תכנית להורדת הסוכר, זאת אומרת, אנחנו מבינים את הצורך שהסביבה תהיה הרבה יותר בריאה ואנחנו פועלים מבחינה רגולטורית גם בעניין הזה.
יעקב מרגי: משרד התרבות והספורט.
<שלומית ניר טור: יופי, תודה.
<שלומית ניר טור: שמי שלומית ניר טור.
<שלומית ניר טור: המשרד שלנו מצטרף לקריאה של משרד הבריאות להצטרף ל"אפשרי בריא".
<שלומית ניר טור: נכון ש"אפשרי בריא" עבר מהמורות אבל הוא עולה על דרך חדשה, עם חזרתו של ליצמן, באמת 'ישר כוח'.
<שלומית ניר טור: אני יכולה לספר לך שבתשע רשויות עשינו פיילוט יפה.
<שלומית ניר טור: זה היה באלעד, באשדוד שהייתה חלק, ולמדנו למידה משמעותית עד כמה הרשויות המקומיות הן כלי מאוד מאוד חשוב.
<שלומית ניר טור: עתידית, אנחנו מתכוונים להיכנס לעוד הרבה רשויות, אולי לא בתקציבים גדולים אבל עם המודל ועם הדרך, הרבה מזה זה נושא של שינוי מדיניות ומודעות.
<שלומית ניר טור: משרד הספורט עצמו, אני יכולה לספר לכם, הרבה לא יודעים אבל הוא עשה מהפיכה בשנתיים האחרונות, הוא הכניס תכנית שנקראת "פרחי הספורט", גילו שהילדים שלנו לא פעילים והתכנית הזו מיועדת לילדים מגיל שמונה ועד שתים עשרה, מושקעים בה 370 מיליון שקל לחמש שנים, זה חסר תקדים.
<שלומית ניר טור: שם הילדים יקבלו - - -
יעקב מרגי: מתי זה?
<שלומית ניר טור: אחר הצהרים.
<קריאה: לא בתוך בתי הספר.
<שלומית ניר טור: הם יקבלו נושא של תזונה בתוך הנושא.
יעקב מרגי: באמצעות הרשויות?
<שלומית ניר טור: כן, אנחנו עושים את זה ברשויות, עם בתי הספר, אבל עם התאחדות ספורט בתי הספר שמפעילה את זה אחר הצהרים.
יעקב מרגי: סליחה, גבירתי, סליחה גבירתי.
<שלומית ניר טור: זו תכנית חדשה שאני מאמינה בה מאד.
<שלומית ניר טור: מה שאנחנו עושים הרבה זה מדברים פה כל הזמן על סביבה, הרבה יותר שבילי אופניים, הרבה יותר מגרשי - - - הרבה יותר חדרי כושר בטבע, להנגיש סביבה מזמינה לאנשים, כי באמת השם – לך אני מספרת, "אפשרי בריא" זה אומר: המדינה צריכה לאפשר לרשות המקומית, כל אדם צריך לדעת שזה אפשרי עבורו להיות פעיל ולאכול בריא יותר.
<שלומית ניר טור: תודה.
יעקב מרגי: משרד החינוך, עיני העם נשואות.
<עירית ליבנה: "אפשרי בריא" היא תכנית לאומית.
<עירית ליבנה: הרעיון של להקים עכשיו תכנית לאומית חדשה, עזבו, אנחנו אחרי החלטת ממשלה, תכנית שקצת ב- session הקודם של ההרכב הממשלתי ירדה ומקבלת עכשיו משנה מרץ, מדברת על כל מה שדיברנו.
<עירית ליבנה: זה בתכנית לאומית עם שותפים ויהיו עוד שותפים.
<עירית ליבנה: זה גם הקמפיינים וגם מה שהזכירו רונית ושלומית וגם מערכת החינוך.
<עירית ליבנה: הנושא של החוק.
<עירית ליבנה: החוק עבר ונכנס לתוקף בראשון לספטמבר, התקנות – וכתבתי לך את זה, משרד המשפטים בימים הקרובים יגיש אותן לאישור פה, כי בחוק נאמר שצריך להעביר לאישור.
<עירית ליבנה: התקנות נכתבו על פי הנהלים של משרד הבריאות - - -
יעקב מרגי: אני יודע שאת לא אוהבת שמפסיקים אותך אבל, אנחנו, כמחוקקים, בתהליך, רוצים לחוקק, זה עובר מסכת ייסורים, באים פה לשולחן הזה נציגי המשרדים, "תן לנו זמן לתקן את התקנות שזה לא יפסיד את תאריך התוקף", אז מה אתם רוצים – כניסה לתוקף?
יעקב מרגי: הרי מתי חוקק החוק?
יעקב מרגי: עזבי תוקף, מתי חוקק?
יעקב מרגי: לפני שנה, ניתנה שנה כדי להספיק תקנות.
יעקב מרגי: החוק נכנס לתוקף ואין תקנות.
יעקב מרגי: אני לא נוזף בך אבל התהליך הוא מטורף ואנחנו ננזוף במי שצריך.
יעקב מרגי: אני מבין שהתקנות נמצאות במשרד המשפטים.
<עירית ליבנה: בין הלשכות המשפטיות של משרד החינוך כשהבסיס הוא הנחיות משרד הבריאות.
<עירית ליבנה: כיוון שדובר פה, רבותי, יש חוזר מנכ"ל, סליחה, אבל, - - -
יעקב מרגי: לא להפריע בבקשה.
<עירית ליבנה: רגע, שמדבר גם על גני הילדים, גם על בתי הספר, מ-2003 הוא רוענן ארבע פעמים, החוזר שעכשיו, סליחה, הסתדרות המורים מעכבת כי הטלנו אחריות על הגננות ועל מנהלי בתי הספר, וזה כתוב בחוק, "שומו שמים, נשבית לך את המערכת".
<עירית ליבנה: אז אנחנו במשא ומתן.
<עירית ליבנה: יש ארגוני עובדים, אני מצטערת, הידע יש לנו, החוזר עוד יותר מקיף ממה שהיה, עם הנחיות חינוכיות, עם הנחיות ביצועיות, עם טבלאות, עם הרכבים של ארוחה, של הרכב ארוחה, של מזון וכו'.
<עירית ליבנה: כנ"ל גם התקנות.
<עירית ליבנה: אבל יש דברים שהם מעבר לעבודה של משרד החינוך והאגודה.
<עירית ליבנה: יש חוזר מנכ"ל, ההורים המון תוקעים.
<עירית ליבנה: את ציינת בעצמך.
<עירית ליבנה: זאת אומרת, גננת כזו, כשבאה אימא עם השקית, אין לה הרבה אפשרות לשנות את זה ולכן, השיתוף חייב להיות.
<עירית ליבנה: רבותי, ההורים הם אחד מהגורמים שמעכבים את השינוי אצלנו בפנים.
<עירית ליבנה: רגע, - - -
יעקב מרגי: רגע, אני רוצה לשאול אותך שאלה, אני רוצה שנהיה פרקטיים.
יעקב מרגי: את יוצאת מהדיון הזה, מה את עושה עם נושא התקנות?
<עירית ליבנה: התקנות, אני, - - -
יעקב מרגי: את מעבירה את המסר?
<עירית ליבנה: מעבירה את המסר.
יעקב מרגי: מה נראה לך?
יעקב מרגי: מתי יעד?
יעקב מרגי: תאריך יעד.
<עירית ליבנה: אנחנו הצבנו אולטימטום, להסתדרות המורים, עד סוף ינואר שהכול יוגש לפה.
יעקב מרגי: גם התקנות וגם חוזר המנכ"ל.
יעקב מרגי: אני ארשום את זה.
<עירית ליבנה: אתה תרשום את זה.
<עירית ליבנה: רגע, אני מוכרחה עוד דבר.
<עירית ליבנה: רגע, אנחנו נתנו להם אפשרות להגיב ולהוציא משפטים שהם מאד קרדינליים ובוערים, לא לגעת בכל ההנחיות המקצועיות.
<עירית ליבנה: עכשיו, לגבי - - -
יעקב מרגי: המורים מצפים שאנחנו נקים חברת כוח אדם לליווי בטיולים, חברת כוח אדם שתטפל בתזונה שלהם, זו חברת כוח אדם והם לא צד בעניין.
<עירית ליבנה: בהיבט החינוכי, אם ההורים - - - אז לא צריך חברות חיצוניות.
יעקב מרגי: וגוגל, נוציא אותו מן המשחק, כדי שהם יהיו מקור הקניית הידע היחיד.
<עירית ליבנה: רק להשלים מה שדיברה אורלי ודיברו פה.
<עירית ליבנה: מה שמערכת החינוך עושה, גם לי יש תכניות נקודתיות וזה יופי ומצוין אבל, אם זה לא יהיה ב d.n.a.
<עירית ליבנה: של בית הספר, אז מה שאנחנו עושים זה מעודדים בתי הספר בנושא של עיסוק וקידום בריאות.
<עירית ליבנה: זה יעד ארוך טווח של המשרד.
<עירית ליבנה: נכון שיש לנו המון, אין גן או בית ספר שלא עוסקים בו ברמות השונות, יש לנו המון מה לשפר אבל, מניסיון כזה של מעט מאד בתי ספר, יש כמעט חמשת אלפים, הרחבנו את זה, עודדנו, יצאנו עם קריאה לבתי ספר מקדמי בריאות, עם כל העקרונות שלמדנו מכל התכניות, תראו, זה תהליך, אמרה רונית, אנחנו בַּשביל הנכון, יש לנו עוד המון לפנינו אבל התמיכה מסביב, כי ילד הוא ילד עשרים וארבע שעות, גננת היא גננת עשרים וארבע שעות, יש לחצים של עובדי הוראה, של הסתדרויות, של הורים, של המדיה, ה"ביחד" הזה צריך לעשות לו שינוי.
יעקב מרגי: כמו שאמר נציג ההורים.
<עירית ליבנה: נכון, אבל השיתוף בין משרדי הממשלה הוא אחד מן הדוגמאות של שיתופי פעולה שמתקיימים - -
יעקב מרגי: והוא מבורך.
יעקב מרגי: או.קיי., משפט בבקשה.
<רם וייס: משפט סיכום קטן, שוב, שמי רם וייס, נאמר פה משהו שהוא לפי דעתי מייצג את הבעיה, נציג ההורים שאמר שבתשעה שקלים קשה לעשות ארוחה בריאה ואמרה ישר נציגת "אפשרי בריא": "אני יודעת בתשעה לעשות יותר טוב" אבל ה"יותר טוב" הזה הוא לא מספיק.
<רם וייס: אנחנו צריכים לשאוף.
<רם וייס: לילדים שלי ושל כולנו מגיע הכי טוב, לא יותר טוב.
<רם וייס: וזה אמור להיות בראש סדר העדיפויות וכמובן שהביטוי של זה בסוף הוא כסף, זה עולה, זה לא בא בחינם.
<רם וייס: אם זו פעילות ואם זה עוד שעות לימוד ואם זה תזונה אבל צריך לשים את בסדר עדיפות מאד גבוה, לפני דברים אחרים, גם במערכת.
יעקב מרגי: תודה שהפנית את תשומת לבי לנציג ההורים, אתה יודע שבתחילת הקדנציה באו לנו משרד החינוך עם אישור של תשלומי הורים, חייב לעבור ועדה.
יעקב מרגי: ותשלום החובה היחיד שנשאר הוא נושא בטוח תאונות, והם סיפרו לנו סיפור פה, גם השלטון המקומי, גם משרד החינוך, ט-ט-ט-ט-ט-ם, לא נתנו לנו מחיר יותר זול וזה וזה, זה קפץ ביותר מ 50%.
יעקב מרגי: הלכו ארגוני ההורים, ועד ההורים היישובי, לקחו יוזמה פרטית במספר רשויות, תתפלאו לשמוע, השיגו מחיר כמעט דומה לתעריף הקודם.
יעקב מרגי: "אפשרי בריא" הוא אפשרי גם אפשרי.
יעקב מרגי: טוב, רבותי, סיכום.
יעקב מרגי: אל"ף, אני מודה לכולם, באמת, אני מודה ואני אמרתי, כמו בדיון הקודם, אני נהנה בדיונים האלה, יותר מאשר בדיונים שיש בהם טלוויזיה, וקריאות ביניים והשתוללויות, כי אני חושב שמכאן מגיעים למעשים ותוצאות.
יעקב מרגי: אני אתמצת בקצרה את מה שאמרנו, יכול להיות שדילגתי על חלק מן ההמלצות אבל אי אפשר להכיל הכול.
יעקב מרגי: אנחנו בכיוון הנכון.
יעקב מרגי: הועדה קוראת למשרד החינוך להגביר את שיעורי הספורט במוסדות החינוך ולחנך לאורח חיים בריא ולצריכת מזון בריא.
יעקב מרגי: כמו כן, על פעילות גופנית להיות משמעותית, שתורמת בריאות לתלמיד.
יעקב מרגי: הועדה קוראת למשרד החינוך לתקן את התקנות לגבי חוק הפיקוח על הרכב המזון הבריא ורואה בחומרה את העיכוב בהתקנת התקנות.
יעקב מרגי: הועדה קוראת למשרד החינוך לקבוע רגולציה קשוחה על מזון שמותר להכניס לבתי הספר, מהו המזון שאסור להכניס, הן מהבית, הן על ידי המוסד והן על ידי גופים מסחריים חיצוניים.
יעקב מרגי: הועדה קוראת למשרדי הממשלה, חינוך, בריאות, תרבות וספורט להכין תכנית לאומית, או לחזק או לחדד או לחדש את התכנית הלאומית הקיימת, שתביא אורח חיים בריא ומזון בריא לבתי הספר ולהפעיל ולהטמיע את זו שבבתי הספר.
יעקב מרגי: הועדה מברכת את הרשויות המקומיות שהצטרפו לרשת "ערים בריאות" והיא קוראת לכל הרשויות המקומיות להצטרף למיזם שכבר חברות בו כ 20% מהרשויות.
יעקב מרגי: הועדה קוראת למשרד המשפטים לזרז אישור התקנות.
יעקב מרגי: הועדה שמחה לשמוע מנציגת משרד החינוך את תאריך היעד 1 לפברואר, לאישור התקנות בוועדה ופרסום חוזר מנכ"ל מקובל עליהם ושהם יעמדו ביעד.
יעקב מרגי: הועדה גם תפנה ישירות לשרים הנוגעים בדבר כדי להעמיד אותם על חומרת המצב שבו חוזר מנכ"ל לא פורסם ולכן התקנות לא תוקנו, כדי להתחיל ליישם את חוק הפיקוח על המזון הבריא בבתי הספר.
יעקב מרגי: הועדה תמשיך לעקוב אחרי יישום ההמלצות והמסקנות.
יעקב מרגי: 12 בינואר 2016, ב' בשבט תשע"ו.
יעקב מרגי: אתמול היה ראש חודש שב"ט, שנשמע ונתבשר בשורות טובות.
יעקב מרגי: על סדר היום: כריכים לבתי ספר, לציון יום להצלת עודפי מזון, ביוזמת חברי הכנסת: שולי מועלם-רפאלי, אורלי לוי אבקסיס, אורי מקלב ויחיאל (חיליק) בר.
יעקב מרגי: קודם כל אני מודה לחברי הכנסת המציעים, לחבר הכנסת אורי מקלב שנמצא אתנו כאן מן המציעים וחבר הכנסת איתן ברושי שמתמיד בדיוני הועדה.
יעקב מרגי: נמצא אתנו גם גידי, מנכ"ל "לקט ישראל", אין ספק, ארגון ופרויקט חשוב ורם מעלה.
יעקב מרגי: אנחנו נראה איך אנחנו עושים את ה linkage בין כריכים לבתי ספר והצלת עודפי מזון, בציון יום הצלת עודפי מזון בכנסת.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מקלב, בדרך כלל נותנים למציע לפתוח, השאלה אם אתה רוצה לתת ל"לקט ישראל".
אורי מקלב: היום שלהם.
יעקב מרגי: דין 'בכורה' אצלי זה למציע.
אורי מקלב: אז אני אתן היום - - -
יעקב מרגי: אז אני אומַר מספר מלים ומיד אעביר את רשות הדיבור לגידי.
יעקב מרגי: אני שייך לדור שלא היו כריכים בבתי הספר, היה לנו חדר אוכל, אני זוכר את הריח של הקציצה עד היום.
יעקב מרגי: ואת הכרטיס, עם הניקובים.
יעקב מרגי: שוב, אנחנו אוהבים להתגעגע אבל אין ספק שזה היה מעבֵר לתזונה בבתי הספר, זה היה משהו עם אוירה חברתית, בית הספר הייתה לו משמעות אחרת, הרגשה אחרת, זה היה בית חינוך באמת, בית ספר.
יעקב מרגי: היום אנחנו מנסים להחזיר את זה, לא מצליחים, עם הרצון להגיע לכל המדדים שמודדים אותנו, את המדינה, את מערכת החינוך, את התלמידים, את ההישגיות, בדרך, במרוץ הזה, תמיד כשרצים נופלים מהילקוט כל מיני דברים, אז בדרך המרוץ אל הציונים גם מאבדים דברים אחרים.
יעקב מרגי: יש מי שאומר שטוב שכך, יש מי שחושב שלא טוב שכך אבל, אני מאמין שבסוף בסוף, שני הקווים המקבילים האלה יתחילו – לא להיפגש אבל להתקרב אחד לשני, אם נצליח להביא גם את טובת הדור הבא, נביא תלמידים טובים, מחונכים, מצוינים, את החזקים נדחוף למעלה ואת החלשים ניתן להם דחיפה כדי שגם הם יעלו למעלה, וכך נביא את הבשורה למערכת החינוך במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אני זוכר את היוזמות.
יעקב מרגי: אני חושב שזה היה בכנסת ה-16, חברת הכנסת רוחמה אברהם, השרה לשעבר, התחילה את היוזמה, סייענו לה ביחד להחזיר את הנושא ואז כולם הרימו את הסיסמה הזו "ילד רעב לא לומד" ואז בטחון תזונתי.
יעקב מרגי: לאחר מכן, אחרי שהעברנו את זה חיפשנו, אוי ואבוי, המדינה לא יכלה להרים את זה, זה היה חייב להישען על פילנתרופיה, אז ככה זה התחיל עם תרומות.
יעקב מרגי: זה התחיל עם תרומות ולאחר מכן, מאחר ומשרד החינוך "גירה אותי", הרי יש הרבה פרויקטים שנקרא להם המיגזר השלישי, הוא דוחף ואנחנו מטמיעים את זה במערכת החינוך ויש רק ברכה מזה.
יעקב מרגי: עם חלק גדול מהתהליכים באנו עד ליד המערכת, לאחר מכן דחפנו לכם את זה וברחנו הצידה.
יעקב מרגי: אז זה ככה, על רגל אחת, ההיסטוריה של הביטחון התזונתי של ילדי ישראל ואני מעביר את רשות הדיבור לגידי.
גידי כרוך: קודם כל תודה רבה ליושב הראש, חברי הכנסת.
גידי כרוך: אני רוצה לנסות ובאמת, כמו שיושב הראש אמר, לקשור בהתחלה את הנושא של הצלת מזון ואובדן מזון לכל הנושא של חינוך ואולי גם פעילות הכריכים וכו'.
גידי כרוך: יש לנו ברשותך, עוד דובר, פיני פפר שהוא פעיל מאד בתחום הזה.
גידי כרוך: הוא ידבר קצת יותר על הפעילות עצמה.
גידי כרוך: ויש כמה דברים.
גידי כרוך: קודם כל לגבי הנושא של אובדן המזון, אנחנו בשבוע שעבר יצאנו עם הדוח הראשון, שדיבר על היקף אובדן המזון בישראל ומבחינתנו, זה היה מאד משמעותי מהרבה בחינות, קודם כל הבאנו - - -
יעקב מרגי: מקבלים בברכה את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אחת המציעות, בבקשה.
גידי כרוך: מבחינתנו זה היה ציון דרך וזה גם איזשהו ציון דרך למקבלי ההחלטות בארץ, שסוף סוף יש נתונים שאפשר להתייחס אליהם.
גידי כרוך: זה לא משנה כרגע בנתונים עצמם, אם אנחנו מגדירים 18 מיליארד שקל כהיקף אובדן המזון ו-8 מיליארד שקל כבר הצלה, כי אם יבוא מישהו ויגיד לי: זה לא 18 מיליארד אלא 10 מיליארד – קיבלת, בוא נדבר כבר על מהו השלב הבא.
גידי כרוך: כי הנתונים קיימים, העובדות ידועות, בוא נדבר על השלבים הבאים.
גידי כרוך: זה מאוד מאוד חשוב כי אני חושב שברגע שיש אובדן מזון ויש הצלת מזון אז אפשר לעשות עם המזון משהו.
גידי כרוך: כולנו יודעים שיש – לפי הדוח של הבטוח הלאומי, כ-750,000 ילדים שחיים מתחת לקו העוני ואנחנו, "לקט ישראל", עושה את הפעילות שהיא יכולה לתמיכה בילדים האלה, אם דרך פעילות הכריכים שלנו, שאנחנו מספקים כריכים לילדים שבאים ממשפחות לא מתפקדות, או דרך תמיכה בעמותות המזון באמצעות הצלת מזון שאנחנו עושים.
גידי כרוך: הצלת מזון שאנחנו עושים, לפי הנתונים שיש היום, אפשר מאד לחזק אותה, מאד מאד להגביר אותה ולקיים יותר, או לעשות יותר בתחום של הצלת מזון, על מנת לצמצם ולסגור את הפערים.
גידי כרוך: ואנחנו מציינים גם בדוח הזה את ההיקף הכלכלי של ביטחון תזונתי, שנאמד ב-3 מיליארד שקל, לעומת האפשרות להציל מזון ב-8 מיליארד שקל.
גידי כרוך: עכשיו ראו, אני לא תמים, אני לא חושב שאפשר לפתור את כל בעיית אי-הביטחון התזונתי באמצעות הצלת מזון אבל אני חושב שזה כן עוגן מרכזי, וזה עוגן מרכזי שיכול לשמש גם את הילדים בבית-הספר.
גידי כרוך: אם היום הפעילות של "לקט ישראל" היא לחלק כריך – ואני מקווה שעמיתי מן הארגון פיני פפר יוכל להרחיב על זה, אם אנחנו מחלקים היום כריך שמכינים אותו מראש, אז אפשר לעשות עוד פעילויות רבות נוספות.
גידי כרוך: יש לנו פיילוטים בנושא הזה, של איך להביא בכל זאת מזון לבתי ספר שלא משתתפים בפרויקט ההסעדה הלאומי, איך אפשר לתמוך באותם ילדים, כי אנחנו מקבלים הרבה מאד פניות.
גידי כרוך: רק כדי לשבר את האוזן בנושא הזה, אנחנו מחלקים היום כ-8,000 כריכים כל יום ב-141 בתי ספר בכל הארץ, ויש לנו רשימת המתנה להערכתי באותו היקף שאנחנו מחלקים היום אם לא גדולה יותר, אבל זה מבלי לפרסם את הפעילות.
גידי כרוך: אנחנו מחלקים כ-8,000 כריכים כל יום ב-141 בתי ספר בכל הארץ, בכל שכבות הגיל והנתונים שלנו מצביעים על זה ש - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא בכל שכבות הגיל הרך, רק ביסודי.
גידי כרוך: לא, לא, אנחנו פעילים גם בחטיבות וגם - - -
אורלי לוי אבקסיס: אותו דבר?
גידי כרוך: ההסעדה הלאומית, כן, את צודקת, היא רק ביסודי, אין הסעדה לאומית מעל יסודי, אנחנו מחלקים לכל בתי הספר.
גידי כרוך: ואני חושב - - -
יעקב מרגי: יש קריטריון מסוים?
גידי כרוך: אנחנו עובדים עם בתי הספר.
גידי כרוך: בעצם אנחנו לא יודעים, כ"לקט ישראל" אנחנו לא יודעים מי הילדים שמקבלים, אני גם לא רוצה לדעת.
גידי כרוך: אני חושב שאלה נתונים שצריך - - -
יעקב מרגי: לא, ברמה בית ספרית.
גידי כרוך: ברמה בית ספרית יש תהליך מוסתר שאנחנו בנינו אותו עם בתי הספר, שהם יודעים למי לתת ואנחנו מקבלים מהם את הנתונים.
גידי כרוך: אני חושב שאפשר לקשור בין הפעילויות האלה של הצלת מזון – בין אם זה מזון ישן, בין אם זה מזון טרי, להוסיף לכריך שאנחנו נותנים היום, שהוא כריך מצוין אבל הוא רק כריך ואפשר להוסיף לו קצת ויטמינים באמצעות פירות וירקות, דרך הצלת מזון, אולי אפשר להוסיף לו חלבונים דרך כל מוצרי החלב, אני חושב שאלה דברים שבהחלט אפשר לעשות.
גידי כרוך: ברשותך, הדברים בהמשך.
יעקב מרגי: בהמשך נחזור.
יעקב מרגי: מאחר ונמצאים פה חברי כנסת המציעים, חבר הכנסת מקלב פה, מאשר?
יעקב מרגי: אז ניתן לאורלי לוי.
אורי מקלב: הגיעה מבית שאן.
יעקב מרגי: אני לא מתערב.
אורלי לוי אבקסיס: תודה לחברים שנמצאים פה, שרואים את החשיבות ותדעו לכם, יש עוד חברי כנסת שפעילים בנושא אבל אנחנו התחלקנו בין הועדות השונות שדנות היום, ביום המיוחד הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מוכרחה להגיד, תודה רבה לך אדוני יושב הראש, שככה, פתחת את היום הזה עם הדיון הכול כך חשוב הזה.
יעקב מרגי: התרפקתי על זכרון המסעדה שהייתה לנו בבית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: תחשוב על זה, שילד מגיע לבית הספר, אז יש ילדים שמזלם מאיר להם פנים, הם לא צריכים לדאוג מה הם יאכלו, לא בארוחת הבוקר, לא בארוחת הצהרים, ואותם ילדים יש להם גם שקט תזונתי, השקט התזונתי הזה מפנה להם זמן, מחשבתי אפילו, לעסוק בדברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: להשקיע בלימודים, להיות מרוכזים, עם פחות עימותים, אתה פחות נמצא במצב של עצבים רופפים וזה מה שקורה כשלילד יש חוסר בביטחון תזונתי.
אורלי לוי אבקסיס: הפרויקט של הכריכים הוא כל כך מבורך, אבל יש לי אתו בעיה קטנה.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, באמת, נאמר פה שמנסים לשמור על אנונימיות, לא רוצים לדעת איזה ילדים לוקחים ואיזה לא אבל, תארו לכם מצב שיש ילדים מסוימים שמתביישים, גם אם הרעב ככה מציק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניהלנו את הדיון בשנה שעברה, אם אתה זוכר, בוועדה לזכויות הילד, ושם שמענו ממנהלות בתי ספר, שיש שם את הפרויקט, כמה שזה עוזר, ולפעמים האימא מרימה טלפון ואומרת: אני יכולה להיות בשקט?
אורלי לוי אבקסיס: הילד מקבל את הכריך?
אורלי לוי אבקסיס: ויש ילדים שלוקחים אתם כריכים הביתה אבל, התחושה שאנחנו יוצרים, שמי שצריך הולך, גם מי שיש לו, אתה יודע, אולי את האומץ, ליד הילדים, כן יראו, לא יראו, למה אנחנו בכלל אנחנו צריכים להכניס אותם לסיטואציה הזו?
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי זה צריך להיות אוניברסלי.
אורלי לוי אבקסיס: כל התלמידים, מי שרוצה, גם בפרויקט של טיפולי שיניים חינם לילדים, אתה זוכר, בהתחלה דיברו על אלה שיהיו שהם במצוקה ואלה לא שיהיו, זו בעיה, זה פתר בעיה לשכבת גיל והיום הגענו לגיל 14, זה צריך להיות על אותו עקרון.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם מעמד הביניים ייהנה מזה, מה רע?
אורלי לוי אבקסיס: אז אותה אימא שהולכת לעבוד ואין לה זמן בבוקר, לפעמים מכניסה כריכים כאלה, לפעמים גם לא, כשאנחנו יודעים שיש פה בזבוז נוראי, 'בל תשחית' אומרים לנו ואנחנו משחיתים, אנחנו משחיתים את האדמה ומשחיתים את החברה, כשבמקביל אפשר לעשות כמה הסדרים.
אורלי לוי אבקסיס: כל העולם מדבר היום על הנושא של ההתחממות, על אפקט החממה, על הנושא של גזים ומדברים על הצלת מזון כחלק מהנושא של איכות הסביבה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, פה אנחנו מרוויחים פעמיים כי למשל, יש כמה משרדים שצריכים לתאם ביניהם, למשל בנושא של החקלאות, צריך לעשות איזשהו הסדר עם החקלאים, כדי שאותו מזון שאולי לא שווה לקטוף אותו כי זה כבר יכול להוריד את המחיר בשוק, באיזה תנאים מעבירים לאן, יהיה שקט לאותו חקלאי, כי פה אתה יודע, אין לו, גם צריך אישורים מיוחדים, אתה יודע, בשביל להשמיד יבול, ובינינו, אף אחד לא הולך ומסדר - - -
איתן ברושי: היום צריך אישורים מיוחדים לגדל פה , - - - לא מדבר על זה.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם נכון.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות, בהסדרים מסוימים, ככה שזה לא יגיע לשוק הרחב ויוריד מחירים וכד' אבל כן ישרת אינטרס אחר, אז פתרנו כמה בעיות.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, זה צריך להיות פרויקט לאומי, אין פה בכלל שאלה, ואני חושבת, אדוני, שהנושא הזה יביא לבשורה טובה, לפחות במה שנוגע לילדים של כולנו.
יעקב מרגי: נעביר את רשות הדיבור לאורי מקלב אבל כדי לחבר, הייתי פעם, בתקופת כהונתי כשר, התארחתי בישוב קהילתי, זה היה יום חמישי ובישוב הזה הייתה נהוגה ארוחת ערב בשביל משפחות נזקקות אבל, ראש הקהילה שם אמר להם: רבותי, כולם באים לאכול בארוחת הערב.
יעקב מרגי: נוצר מצב שמשפחות מתביישות אז הוא קבע מנהג קבוע, שכולם באים שם לאכול, כדי להוריד את החשש שזה ייראה כמו בית תמחוי ויש הרבה הגיון, צדק וגם הרבה שכל בהצעה שלך, משום שאם אפשר להגיע למצב שאם כבר מחלקים לכם, שאלתי אם ברמה בית ספרית יש קריטריונים ולשם אני מכוון.
יעקב מרגי: אין ספק שזו ברכה, יהיו ילדים שגם ייהנו מזה אבל, אני אומר, אם זה רק לאותם ילדים שמוגדרים כזכאים, אז אני מאמין שיש כאלה שגם זכאים ולא ילכו ואני אומר לכם, ילד שלא הביא כריך ועד השעה עשר בכיתה הוא חצי מקשיב לשיעור וחצי חושב מה הוא עושה בהפסקת האוכל, איך הוא מתמרן?
יעקב מרגי: וצריך לחשוב גם על הנקודה הזו ואני שמח שהעלית את הנקודה הזו.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: בוקר טוב אדוני יושב הראש, מנכ"ל "לקט ישראל" גידי, פיני, אוסנת גם נמצאת פה?
אורי מקלב: קודם כל ברכות, חיזוק על היום הזה, שאתם פעלתם רבות כדי לעשות אותו בכנסת, יום לציון הצלת עודפי מזון, ואתה אדוני יושב הראש היית אכסניא ראשונה, אצלך התחילו, וגם אכסניא חשובה מאוד, אני ראיתי לכבוד יחד עם חבריי, שהציעו את ההצעה לדיון מהיר, להתחיל עם ועדת חינוך, מכיוון ש"כאן מתחיל הבוקר", כאן זה מתחיל אבל זה נמשך, הנושא של חוסר מזון והצלת עודפי מזון, לתמיכה, תזונה של ילדים וגם הצלת מזון תוכל להגיע גם לקשישים מבוגרים, לאו דווקא, אבל אנחנו מדברים באופן כללי על הצלת מזון, שהיא "לאורך כל היום".
אורי מקלב: החשיבות של ארוחת הבוקר שהתחלנו בזה, קיים השוני בין הסנדוויץ' של ארוחת הבוקר לשאר היום של המשפחה, הילדים או אנשים מבוגרים, כי חלק גדול סובלים ממחסור במזון ומצד שני אנחנו רואים אובדן גדול של מזון.
אורי מקלב: ובאה "לקט ישראל" כדי לחבר ולקרב בין אובדן המזון, בין מזון טוב מאוד ואיכותי שהולך לאיבוד ובין כאלה שחסר להם.
אורי מקלב: כאן באה "לקט ישראל" לציין את היום הזה כדי לקדם, כדי לחבר ולקרב בין הדברים, כדי שבאמת אלה שחסר להם יוכלו לקבל.
אורי מקלב: אז מה ההבדל בין הסנדוויץ' לארוחת הערב, או שילד הולך לישון רעב?
אורי מקלב: את זה שילד הולך לישון רעב לא רואים, פחות רואים את זה, הוא יכול להיות שכן שלך, אנחנו היינו גרים במקום שיכול להיות ששכנים שלי באותו הבניין – ואני לא יודע, הם מתקשים מאוד, ששם יש ילדים שחסר להם ויש משפחות שיש להן.
אורי מקלב: הסנדוויץ' כשאין לו, רואים את זה בחוץ וזה גם מאד מציף את הבעיות שיש היום.
אורי מקלב: חלק מהבעיות שיש לנו עם זה, הדברים שאנחנו רוצים לתקן אותם הם הפערים הגדולים שקיימים באותו בית ספר, באותה כיתה, באותו שולחן, כיסא על יד כיסא, ילד אחד מביא את המעדנים הכי יוקרתיים והכי חדישים - - -
יעקב מרגי: או שהוא מקבל כמה מטבעות בכיס.
אורי מקלב: יוכל לקנות את זה בקיוסק בהפסקה, אבל הוא יכול גם לבוא עם הדברים הכי חדישים, והילד השני לא רואה ולא ראה את זה בבית אף פעם, והילד יושב לצדו.
אורי מקלב: זה גם מראה על פערים וזה גם חלק מן הסיבות.