GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לירן שפיגל: דבר ראשון, כפי שתמי ציינה, הנושא של הסדרת תשלומי הורים נמצא על סדר היום של המשרד וזה מן הסתם נושא לדיון נפרד וכולל.
<לירן שפיגל: מבחינת "אשל הנשיא", אנחנו, האגף ליישומי חוק ומדיניות והלשכה המשפטית, קיבלנו נתונים לגבי ההתנהלות של "אשל הנשיא" שאנחנו היום בוחנים אותם ואנחנו עומדים להנחות את "אשל הנשיא", בעצם את המשרד איך לפעול, בשים לב לכך שמדובר במוסד ממשלתי שאין רשות מקומית לצידו.
<לירן שפיגל: לדוגמה, חשבון תשלומי הורים, בתקנות יש חסר, התקנות מניחות שיש רשות - - -
יעקב מרגי: לא ידעתם זאת עד היום?
יעקב מרגי: אם לא היו תלונות אז לא הייתם יודעים.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, אני מעריך מאוד את הכנות.
<לירן שפיגל: הנושא הזה כרגע בהסדרה ואנחנו נשלים את הלקונה הזאת.
<לירן שפיגל: נושא נוסף הוא נושא של העמותה שאנחנו בשלבים מתקדמים של בחינת העניין ושל ההסדרה כי ככלל, חוזר מנכ"ל - - -
יעקב מרגי: ראה, עכשיו אני לא "אשל הנשיא", בסדר?
יעקב מרגי: אני מוסד חינוכי עצמאי.
יעקב מרגי: נתנו לי אוטונומיה עצמאית ניהולית.
יעקב מרגי: איך אני הייתי אמור לנהל את המשאבים האלה שנקראים תשלומי הורים?
יעקב מרגי: קיבלתי את הכספים, באיזו צורה הייתי מנהל את זה, איפה זה מאוכסן?
יעקב מרגי: בעמותה?
יעקב מרגי: בבית הספר?
יעקב מרגי: בעיריה?
<לירן שפיגל: אני אתן הסבר.
<לירן שפיגל: כאשר מדובר במוסד חינוך רשמי שמקויים על ידי משרד החינוך והרשות המקומית במשותף, על הרשות המקומית לפתוח חשבון ייעודי לתשלומי הורים והחשבון שצריך להיפתח - - -
יעקב מרגי: של בית הספר או כלל בית ספרי?
<לירן שפיגל: חשבון תשלומי-הורים של בית הספר.
יעקב מרגי: לא של כל הרשות, אלא כל בית ספר בנפרד.
<לירן שפיגל: כל בית ספר בנפרד.
<לירן שפיגל: התקנות "לימוד חובה ייעוד כספי תשלומים" הן התקנות שמסדירות את העניין הזה.
<לירן שפיגל: זה לגבי בית ספר רשמי.
<לירן שפיגל: כאשר מדובר בבעלות - - -
יעקב מרגי: ומי מורשה החתימה?
<לירן שפיגל: מורשה החתימה הוא מנהל המוסד החינוכי עובד הרשות המקומית, בדרך כלל בפועל זו המזכירה ומורשה חתימה נוסף הוא אחד ההורים.
<קריאה: נציג ההורים.
<לירן שפיגל: בסדר.
<לירן שפיגל: במידה ואין נציגות - - -
יעקב מרגי: אלו שלש חתימות מחייבות?
<לירן שפיגל: לא, לא חייבים שלש חתימות כדי שיהיה אפשר - - -
יעקב מרגי: זאת אומרת, יש מצב, תאמינו לי, אין לי הרבה בהרבה תחומים אבל בניהול כספים, ניהול משאבים, ניהול רשויות, יש לי קצת, תכבדו את זה.
יעקב מרגי: אם אתה אומר שזה לא שלש חתימות מחייבות, האם יש מצב שאני, כראש מוסד, יכול להדיר את המזכירה או את נציגות ההורים מאקט כספי מסוים?
<לירן שפיגל: הפעילות צריכה להיות בשקיפות מלאה.
יעקב מרגי: אנחנו לא שם, אנחנו עכשיו בדיון, בבדיקה.
<לירן שפיגל: לגבי סיטואציות שבהן מישהו נוהג שלא כדין - - -
יעקב מרגי: למה אתה הולך אתי לצד?
יעקב מרגי: אתה לא נתניהו.
יעקב מרגי: זו אמנות שיש לבנימין נתניהו, זה לא מה ששאלתי אותך.
יעקב מרגי: שאלתי אותך שאלה.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לך, לו יצויין שאני ראש המוסד, מנהל המוסד, רוצה להדיר כרגע את המזכירה, לא את ההורים - - -
<לירן שפיגל: אתה מחריג את נציג ההורים.
יעקב מרגי: אני יכול לעשות זאת.
יעקב מרגי: זה לא ראוי, זה לא בשקיפות אבל אני יכול.
<לירן שפיגל: אתה יכול, זה יכול לקרות.
<לירן שפיגל: נתקלנו בסיטואציות שבהן פנו שלא כדין - - -
יעקב מרגי: לפרוטוקול הייתי צריך את זה.
<לירן שפיגל: כאשר מדובר בבעלות על בית ספר, עמותה, חברה לתועלת הציבור - - -
יעקב מרגי: האם אתה לא חושב שזו לקונה שצריך לטפל בה?
<לירן שפיגל: זו לקונה שבאמת - - -
יעקב מרגי: אתם תבחנו את הסוגיה הזו?
<לירן שפיגל: הנושא של התקנות האלה נמצא על הפרק.
יעקב מרגי: האם יש לך תאריך יעד שאתה יכול לבוא ולומר לי, מתי התקנות האלו יסתיימו?
<לירן שפיגל: כדי לתקן את התקנות אנחנו צריכים לעבור את לשכת השר ולשכת המנכ"לית ואז להגיע לפה.
יעקב מרגי: להערכתך, אתה עדיין לא שם.
<לירן שפיגל: לא יכול להתחייב כרגע ללוח זמנים.
יעקב מרגי: אז אני אתחייב בשמך בסוף הדיון.
<לירן שפיגל: לגבי בעלות על בית ספר, אם זו עמותה או חברה לתועלת הציבור, היא מחוייבת גם כן לפתוח חשבון תשלומי הורים ייעודי לעניין הזה.
<לירן שפיגל: ואז למעשה יש שני נציגים של הבעלות על החשבון ונציג הורים.
<לירן שפיגל: במקרה של "אשל הנשיא", מאחר וזה מוסד ממשלתי, אין אפשרות לפתוח חשבון תשלומי הורים שנציג ההורים יכול להיות מורשה בו, כי ההנחיות הן הנחיות ל"אשל הנשיא" כמו לכלל יחידות הממשלה, שחשבון יכול להיפתח ולהיות מנוהל אך ורק על ידי עובדי מדינה.
<לירן שפיגל: זו הסיטואציה שיש לנו ב"אשל הנשיא".
<לירן שפיגל: אילו "אשל הנשיא" לא היו מנהלים את הדברים דרך עמותה אלא היו פותחים את חשבון החינוך כחשבון חינוך נפרד לתשלומי הורים, לא ניתן היה שהורה יהיה מורשה חתימה בחשבון.
<לירן שפיגל: כי אלה ההנחיות של החשב הכללי.
יעקב מרגי: ההנחיות של החשב הכללי.
יעקב מרגי: לי אין ספק שאם משרד החינוך לא ידע איך מתנהלים מוסדות ממשלתיים ומוסדות חינוך ממשלתיים כדוגמת "אשל הנשיא", אל תפריעו לי, אתה מנתק את חוט המחשבה.
יעקב מרגי: יש לי וודאות, סבירות גבוהה שקרובה לוודאות – אנסח את זה בצורה יותר משפטית ומדוייקת, שהחשב הכללי שנתן את ההנחיות, לך תדע, שבע עשרה במספר אחורה, לא היה ער למצב הזה, במיוחד שמקובל אצלנו שבעל המאה צריך להיות גם בעל הדיעה לכן, אני אומר לכם מראש, אתם תפנו לחשב הכללי ואתם תראו לו שיש פה לקונה וצריך להתייחס אליה.
יעקב מרגי: כדי שלא נגיע – וזה לטובת, לא רק לטובת ההורים אלא גם לטובת המוסד כי שקיפות היא טובת כולם.
יעקב מרגי: שקיפות היא טובת כולם.
יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה לעמוד בראש מוסד שאני אתן את נשמתי, אמסור את נפשי, וירננו אחרי.
<לירן שפיגל: אני רוצה להניח את דעת כבוד יושב הראש, הנושא הזה נמצא על שולחננו כעת, אנחנו עומדים לתת הנחיות בעניין הזה, אנחנו ערים ללקונה הזאת ואנחנו בוחנים מהי הדרך המתאימה ביותר להשלים אותה, האם צריך לתקן פה הנחיה של החשב הכללי או לתת הנחיות אחרות, אני לא בהכרח בטוח - - -
<קריאה: כמה מוסדות כאלה יש שהם ממשלתיים?
<לירן שפיגל: ארבעה.
<לירן שפיגל: ארבעה מוסדות כאלה ואנחנו בוחנים את העניין ואנחנו ננחה - - -
<קריאה: מהם שלושת האחרים?
<תמי יהושע: יש לנו את עין כרם, אשל הנשיא, כדורי ובית ספר חקלאי יאמה במגזר הערבי.
יעקב מרגי: רגע, האם סיימנו?
<לירן שפיגל: אם יש שאלות נוספות אשמח לענות.
יעקב מרגי: נציגויות הורים, אני אתן לראשי הרשויות.
יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי, הציגי את עצמך.
<איילה ביטון: כבוד יושב ראש הוועדה, אני איילה ביטון, יושבת ראש הנהגת הורים של "אשל הנשיא" מאז ספטמבר 2014.
<איילה ביטון: היתה לי מחשבה לגלול בפני כבוד הועדה מספר דברים אבל, אני לא יכולה להתעלם ממספר דברים שנאמרו כאן.
יעקב מרגי: תקשיבי, אני אתן לך עצה, כי אני עלול להפסיק אותך עוד בטרם אמרת מה שחשבת לומר.
<איילה ביטון: או.
<איילה ביטון: קיי.
<איילה ביטון: , אני אקבל את העצה של אדוני.
יעקב מרגי: תקשיבי, בלשון אין עצם, כדי שאדם יוכל לדבר חופשי ולא יכאב לו.
יעקב מרגי: עזבי את ההתייחסויות.
יעקב מרגי: באת עם משנה סדורה?
יעקב מרגי: באת עם משהו שכואב לך?
יעקב מרגי: שימי את זה בפני הועדה.
<איילה ביטון: כפי שאמרתי אדוני, אנחנו מכהנים מאז ספטמבר 2014 הבחירות היו תקינות, הבחירות לא נעשו השנה לא כי לא רצינו, אנחנו אף פנינו בכתובים להנהלת "אשל הנשיא", ביקשנו לקיים את הבחירות לשנה הנוכחית ב-11 בדצמבר 2015.
יעקב מרגי: מתי פניתם?
<איילה ביטון: בנובמבר 2015.
<איילה ביטון: זאת אומרת, אחרי חודשיים של כהונה, ואחרי שהבנו שאנחנו חייבים לעדכן את כלל ההורים בסיטואציה אליה נקלענו.
<איילה ביטון: חוזר התשלומים לשנה הזו, כפי שציינו, לא אושר על ידי הנהגת ההורים כפי שמחוייב על פי חוזר מנכ"ל.
<איילה ביטון: החוזר הזה הופץ לכלל ההורים ביולי 2015 וזה נודע לנו במקרה.
<איילה ביטון: ישבנו עם הנהלת בית הספר במספר ישיבות ואם זה מחזיר אותי למה שאדוני אמר שיש לו תחושה שכספי ההורים מנוהלים בצורה שאין לה אח ורע, אז הראייה לכך היא שבאמת ישבנו לפחות - - -
יעקב מרגי: אל תכניסי לי מילים שלא אמרתי.
<איילה ביטון: אני מתנצלת.
יעקב מרגי: מן העולה מכל הפניות.
<איילה ביטון: מן העולה, אני אומרת לאדוני שכשישבנו באותן ישיבות, הצלחנו לפחות לאחר בדיקות שאנחנו ערכנו, להפחית את תשלומי ההורים בפרמטר אחד בלבד שהוא נוגע לטאבלטים או ספרים דיגיטליים ב-50% ואנחנו מדברים על 300 שקל לתלמיד בערך.
<איילה ביטון: זאת עבודה שהנהגת ההורים עשתה, והיא עושה את זה באמצע אוגוסט, כשחוזר התשלומים כבר יצא.
<איילה ביטון: אנחנו ביקשנו, הצהרנו להנהלת בית הספר, שכפי שאדוני רואה, הניהול הוא בעצם לא על פי חוזר מנכ"ל, בכל הפרמטרים.
<איילה ביטון: כמחווה של רצון להתחיל את השנה בצורה נכונה ונאותה, איפשרנו את גביית התשלום הראשון שזה אומר, דמי הבטוח ותשלום עבור הספרים, מתוך בקשה שהדוחות הכספיים של השנה החולפת, יועברו אלינו, הייתה הסכמה - - -
יעקב מרגי: כמה תשלום דמי בטוח צריכים להיות?
<איילה ביטון: 49 שקלים והספרים בערך - - -
יעקב מרגי: זה היה ביוזמתכם, ה -49, לא של המשכ"ל?
<איילה ביטון: לא, לא, אנחנו, זה פורסם בחוזר ואנחנו איפשרנו את התשלום הראשון, שהוא בעצם אותם 49 שקלים - - -
יעקב מרגי: הצלחתם.
יעקב מרגי: אני בכוונה, אז הצלחתם להגיע להישג כי מה שהגיעו המשכ"ל ואישרנו לצערנו הרב וגם לבושתנו בוועדה הזאת, זה היה 75 שקלים, עלייה של מעל 50%.
<איילה ביטון: נאמר לנו אדוני, שיכול להיות שזה יהיה הרבה וזה גם מחזיר אותי לאותן בדיקות שלא נערכות בזמן, אמרו לנו שיכול להיות שזה יהיה יותר, הדברים נמצאים כרגע על השולחן וטרם היתה החלטה, יכול להיות שזה באמת 75 שקלים אבל, אנחנו לא יודעים - - -
יעקב מרגי: לכן תהיתי ושאלתי.
<איילה ביטון: אבל אנחנו לא יודעים כי החוזר הזה - - -
<איילה ביטון: מה שקרה - - -
<קריאה: כמה היה לספרים?
<איילה ביטון: זה תלוי בשכבת הגיל.
<איילה ביטון: 320, 280, תלוי איפה אנחנו עומדים.
<איילה ביטון: בכל אופן, ההסכמה שלנו ניתנה לתשלום הראשון בלבד כשהכל התנהל בצורה של משא ומתן הכי לגיטימי, הכי פתוח, בצורה מאוד עניינית, כי כך התנהלנו במהלך כל השנה.
<איילה ביטון: מה שקרה בפועל, קיבלנו איזשהו דוח כספי ב-8 לאוקטובר, של השנה הנוכחית, העברנו אותו לבדיקה והיה, אני אדייק, זה דוח של העמותה ושם אי אפשר היה ללמוד על ההתנהלות הכספית של כספי ההורים.
<איילה ביטון: נפגשנו עם הנהלת בית הספר, הובהר לנו שהעניין הועבר לבדיקה של דר' בני פישר והם ידעו, הם אמרו: העמותה לא יכולה להמשיך להתקיים, הם ידעו שאי אפשר לגבות כספים באמצעות כספי ההורים, הם גם אמרו את זה אבל, שם בדיונים האלה התחוור לנו שבעצם העמותה גובה מתוך תשלומי ההורים תקורה בגובה של 10%.
<איילה ביטון: מאוחר יותר נאמר לנו שזה לא 10% אלא 6.8%.
<איילה ביטון: הדבר הזה קצת הדליק לנו נורה אדומה כי ברור שאי אפשר לנהל את הכספים באמצעות עמותה, כשגובים באמצעות החוק ובאמצעות ההוראות.
<איילה ביטון: מה גם שאי אפשר לנהל את זה בעמותה ובוודאי שלא לגבות לפי תקורה.
<איילה ביטון: בנינו ייצוג והודענו שאנחנו הולכים לפנות, הן למשרד החינוך וכמובן לגורמים הרלבנטיים ואני לא אאריך, בכוונה לקבל תשובות.
<איילה ביטון: אנחנו נמצאים איפשהו בחודש נובמבר כבר בלי תשובות.
<איילה ביטון: אנחנו הרי אישרנו רק תשלום אחד, הבנו שאי אפשר לנהל את השנה גם ללא תשלומי הורים.
<איילה ביטון: המכתבים שנשלחו לא נענו עד היום, לא קיבלנו מענה ממשרד החינוך, כולל מן המחלקה המשפטית שלהם, כי נאסר עלינו להפיץ את הדוחות –את המסמכים– להורים והיפנו אותנו לכך, שאלה בעניין העברנו למחלקה המשפטית של משרד החינוך ועד היום לא קיבלנו תשובה, שאלות והנחיות דומות העברנו לדר' בני פישר ועד היום לא קיבלנו תשובה, מה שקרה - - -
יעקב מרגי: אשאל שאלה ולא אמרת, אם לא הייתם לכאורה תוהים ושואלים שאלות ומגיבים, האם יכול להיות שהנהגת ההורים הזו הייתה ממשיכה ולא מתפרקת?
<איילה ביטון: הנחת המוצא הייתה שאם לא היינו נכנסים לעובי הקורה בחודש אוגוסט כנראה שהיו בחירות לספטמבר ואז הייתה נבחרת הנהגה חדשה – שזה בסדר גמור ואנחנו מברכים על הבחירות, כך אמרנו, רק שאמרנו שגם הבחירות מתנהלות שלא על פי חוזר מנכ"ל, כי מישהו החליט לבצע אותן באופן של הגשת מועמדות לבחירות, אנחנו שלחנו לא מעט מכתבים לגברת שושנה ופעמיים נדחו הבחירות האלה, על שום הכשלים האלה, שאינם תואמים את הוראות חוזר מנכל.
<איילה ביטון: מה שקרה מאז, אדוני, אם יורשה לי, אנחנו ביקשנו - - -
יעקב מרגי: השעון לא יכול להרשות לי בלי הגבלה אז תסכמי.
<איילה ביטון: אני רק אקצר.
<איילה ביטון: ניגבו שני תשלומים נוספים שלא בהסכמת הנהגת ההורים.
<איילה ביטון: עוד שני תשלומים.
יעקב מרגי: מהם?
<איילה ביטון: אנחנו לא יודעים לאן הם הולכים.
יעקב מרגי: עבור מה?
<איילה ביטון: תשלומי הורים, אנשים חתמו על הוראות קבע בתחילת השנה.
<איילה ביטון: אנחנו לא יודעים לאן הם הלכו כי אי אפשר לראות, התשלום השני ירד והטענה היתה שזה היה בשוגג.
<איילה ביטון: קיבלנו את הטענה הזו על אף שאין לה שום תימוכין.
יעקב מרגי: שאני אבין.
יעקב מרגי: מה, הורה חייב לתת הוראת קבע?
<איילה ביטון: לא חייב אבל יש הורים, אדוני, אני אומר לאדוני, ההורים שילמו בתחילת השנה הן בהוראות קבע, הן בצ'קים והן במזומן, עליהם אנחנו בכלל לא מדברים.
<איילה ביטון: אנחנו מדברים עליי, למשל, שאני האמנתי במוסד ולא ביטלתי את הוראת הקבע.
<איילה ביטון: ביטלתי אותה רק כשהורידו לי את התשלום השלישי ולמחרת, במחטף, הורידו את התשלום הרביעי כי הנחינו את ההורים לבטל את הוראות הקבע, כי אמרנו: חבר'ה, מי שנותן את ההוראות, שזה דר' בני פישר, שלא נמצא פה היום, הוריד שתי הנחיות סותרות בפרק זמן של שבוע, האחת אומרת:
<איילה ביטון: אסור לנהל את כספי העמותה והוא מבטל את כל הפעילויות של הילדים לאותה שנה, ההנחיה השניה, אחרי שבוע, היתה שונה לחלוטין, בה הוא מאשר את גביית הכספים באמצעות עמותה.
<איילה ביטון: היו חילופי מכתבים בענין והודענו - - -
<איילה ביטון: שאי אפשר להמשיך ולגבות בצורה הזו, ובוודאי שלא באישור הנהגת הורים.
יעקב מרגי: עורכת הדין איילה ביטון, תודה.
<איילה ביטון: סליחה.
יעקב מרגי: אני מתאר לעצמי שיש עוד הרבה מה לומר אבל אני רוצה להבין עוד משהו בהבנה שלי, "אשל הנשיא", הוא כפר נוער או שיש את "אשל הנשיא" ובתוכו כפר הנוער?
<עוזי תפוחי: אז אני אתייחס, אני מנהל עמותה.
יעקב מרגי: אני רוצה שאתה, בכוונה השארתי אותך לסוף להגיב אבל אני רוצה להבנה, לצורך ההבנה, יש את הכפר, שהוא לצורך הענין, יש את הענין המוניציפלי שלו אבל - - -
<עוזי תפוחי: אני אסביר.
<עוזי תפוחי: הכפר בנוי ממספר חטיבות.
<עוזי תפוחי: חטיבה ראשונה, למעשה, היא חטיבה של בית הספר, שמאכלסת בתוכה כ-1,700 תלמיד, אקסטרני - - - , זו חטיבה אחת.
<עוזי תפוחי: חטיבה שניה היא חטיבה פנימייתית, מאכלסת היום, מונה 225 תלמידים.
<עוזי תפוחי: החלק השלישי הוא למעשה משק פדגוגי והחלק הרביעי משק פדגוגי לטובת שתי החטיבות ביחד, כיוון שזה בית ספר חקלאי.
<עוזי תפוחי: החלק הרביעי הוא ישוב.
<עוזי תפוחי: הוא בעצם ישוב שמונה 45 בתי אב, הם כולם עובדי המקום, שהוכרו כעובדים נחוצים למקום, זאת אומרת, מה שמסופק להם זה דירות ושירות והם שייכים לכאורה למועצת "מרחבים".
יעקב מרגי: האם יש הפרדה מוחלטת בין ניהול הישוב לבין ניהול בית הספר מבחינה משקית-כספית?
<עוזי תפוחי: כן, החלק הבית ספרי מנוהל על ידי העמותה.
<עוזי תפוחי: יחד עם זאת יש מעבר של כסף עבור בית הספר, כיוון שהתלמידים כולם הם תלמידים שבעצם מסובסדים על ידי המסגרת של המדינה.
<עוזי תפוחי: אז אנחנו מעבירים למעשה בתוך הסדר בית הספר.
יעקב מרגי: , תודה.
יעקב מרגי: שמענו נציגויות הורים.
יעקב מרגי: עיריות ומועצות מקומיות.
יעקב מרגי: אלי לוי, "להבים".
<אלי לוי: תודה אדוני יושב הראש.
<אלי לוי: תודה לחברי הוועדה, לחבריי, אנשי משרד החינוך.
<אלי לוי: ההורים דיברו על "מחודש נובמבר האחרון" אבל אני מדבר על שלש שנים אחורה, כמעט של שנים אחורה, עוד לפני - - -
יעקב מרגי: אלי לוי, אתה יו"ר מועצת "להבים", כמה תלמידים מהישוב שלך?
<אלי לוי: כבר אין לנו - - -
יעקב מרגי: תן לנו סקירה, לפני שאתה צולל.
<אלי לוי: אני אתן סקירה בכלל, חסר לי פה מנהל בית הספר, חסר לי פה ראש המינהל לחינוך התיישבותי וחסרה לי המנכ"לית, גם היועצת המשפטית של המשרד והמבקר של המשרד.
<אלי לוי: שלש שנים אני שולח מכתבים, תשובה אחת – הנה קלסר מלא, תשובה אחת של מכתבים לא קיבלנו.
<אלי לוי: "להבים" ישוב בן שלושים שנה, 28 שנה לומד ב"אשל הנשיא".
<אלי לוי: היום אנחנו מהווים ב"אשל הנשיא", גברת מירוצ'ניק, קרוב ל-700 ילד, 669 תלמידים, מתוך ה-1,300 שהם כוללים את הפנימיה.
<אלי לוי: הפנימיה היום עומדת על 220, 230 ואני היחיד שמחבק את הפנימיה ואוהב אותה ורוצה אותה, כי אני ילד של מעברות, אני יודע בדיוק מה חש ילד בפנימיה.
<אלי לוי: מועצה אזורית "בני שמעון" שולחת, היא לא שולחת, "חצרים" שולחים, בין 8 ל-10 ילדים בכל שכבת גיל, אז נותנים מעמד ל"בני שמעון" ול"חצרים" כמו ל"להבים".
<אלי לוי: מועצה אזורית "רמת נגב" שולחת רק לחטיבה העליונה – וגם כן 50% מן התלמידים שצריכים להגיע לחטיבה העליונה הולכים ל"מעלה הבשור", כדי לא לסגור את בית הספר שם, בעוטף עזה, זה בסדר גמור, 50% מגיעים ל"אשל הנשיא".
<אלי לוי: זאת אומרת, גם המעמד של שמוליק ריקמן ושל סיגל מוהד, הוא אחר לגמרי מאשר המעמד שלנו.
<אלי לוי: כמעט 62% מתלמידי "אשל הנשיא", הם ילדי "להבים" ואני חושב ש"אשל הנשיא" לא מפסיד מזה וגם אנחנו לא מפסידים, "אשל הנשיא" בית ספר מצוין.
<אלי לוי: קרה משהו בשלש שנים האחרונות.
<אלי לוי: ברגע שמנהל בית הספר – וקשה לי לדבר על זה כי הוא איננו פה - - -
יעקב מרגי: למה לא הגיע?
יעקב מרגי: לא הוזמן?
<קריאה: הוזמן.
יעקב מרגי: עוזי, האם אתה יודע למה לא הגיע?
<עוזי תפוחי: לא הייתה הזמנה אישית, הייתה הזמנה לנציגות.
יעקב מרגי: והוא לא מצא לנכון?
<עוזי תפוחי: כמדיניות אנחנו החלטנו שאנחנו המייצגים.
יעקב מרגי: אנחנו גם נעיר על המדיניות הזו.
יעקב מרגי: דיברנו על שקיפות, שקיפות, חבל שהוא לא פה, יכול להיות שהוא יכול היה לפתור לנו את הדיון הזה באיבחה אחת, לומר את עמדתו.
יעקב מרגי: מישהו פה יבלע מישהו?
יעקב מרגי: אני מבין אותו, אני מבין את ראש המועצה, טוב, חבל שלא התייעצתם אתי.
<אלי לוי: אני אמשיך ואני שמח שיש פה הקלטה ויש פה פרוטוקול ואיש לא יכול להגיד שהכפשתי אותו בחדרי חדרים ולהגיש נגדי תביעות.
<אלי לוי: אבל זה בסדר.
<אלי לוי: מאז שמנהל בית הספר התמודד על תפקיד מנהל הכפר, הוא היה מנהל בית ספר מצוין בעבר, התמודד על מנהל הכפר ולא קיבל את התפקיד – מסיבות שונות, אני לא נכנס לזה, אני לא חבר ועדת מכרזים, אני לא חבר בשום דבר, אני לא קובע בבית הספר, הוא לא קיבל את התפקיד ומאותו יום הוא התחיל לבעוט.
<אלי לוי: שבועיים אחרי שנכנס לתפקיד דר' בני שיפר, אני ישבתי אתו ואז הוא אומר לי: אני יודע לְמה באת, אני יודע הרבה יותר טוב ממך מה קורה ב"אשל הנשיא", צריך לעשות שם חריש עמוק.
<אלי לוי: ואני מצטט, חבל שהוא לא פה.
<אלי לוי: אצלי ב"ימין אור" דבר כזה לא היה קורה.
<אלי לוי: בעברו הוא ניהל את "ימין אור".
<אלי לוי: אצלי ב"ימין אור" דבר כזה לא היה קורה ואחר כך הוא שוב פעם דיבר אתי.
<אלי לוי: דר' עוזי תפוחי ידידי, שאומר לי, כותב לי: אני לא שייך לעמותה, אל תערב אותי בעמותה ואחרי כמה חודשים, חצי שנה, הוא כותב להורים: אני אחראי, הכספים ב"אשל הנשיא" לא מתנהלים על פי נהלי משרד החינוך.
<אלי לוי: אתם כתבתם, לא אני, אתם כתבתם.
<אלי לוי: אז אני רוצה לחזור אתכם קצת אחורה לענין של חוזר מנכל.
<אלי לוי: כספי הורים, שפה, בוועדה המכובדת הזו, כל שנה מקבלים אישור לגבייה, זה לא משנה אם בית הספר הוא "סליזיאן" בנצרת או בית ספר של החינוך העצמאי, או בית ספר ממשלתי או בית ספר פרטי, כספי הורים על פי חוזר מנכל צריכים להתנהל בהאי לישנא: לפתוח חשבון בנק, נציגות להורים, אם ההורים לא רוצים נציגות בחשבון ההורים אז בית הספר לוקח נציגות נוספת, וגיזבר המועצה.
<אלי לוי: אנחנו, יש לנו 62% בבית הספר, אני מבקש, הנה, יש פה מכתבים, מבקש שתעבירו לי דוחות כספיים, אנחנו חייבים לראות אותם, חייבים לבקר אותם, שום דוח כספי לא קיבלנו, רק אחד, של 2014, שעוזי תפוחי עשה לי טובה ושלח לי את הדוח הכספי.
<אלי לוי: נעשות כל מיני פעולות בבית הספר ואני אתן לכם דוגמה.
<אלי לוי: בית הספר הזה נבחר כבית ספר המשך ל"להבים" וכמו שאמרתי, כמעט 62% אנחנו שם, עוזי יתקן אותי, 61, אולי 63.
<עוזי תפוחי: אני אתקן אותך, זה 52%.
<אלי לוי: 52.
<אלי לוי: כי קיבלת מבאר שבע, על חשבון "חצרים" אבל לא משנה.
<אלי לוי: זה בסדר, גם אם הייתי 40% עדיין יש לי say בעניין הזה.
<אלי לוי: משרד החינוך, את כל הבינוי של "להבים" – ואנחנו מסיעים כל יום ארבעה עשר אוטובוסים לשם, כמעט 4 מיליון שקל, זה כמו שבעמק יזרעאל מסיעים ל"כדורי", היום כבר הפסיקו, בגליל תחתון פתחו - - -
מירב בן ארי: הוא התעורר.
מירב בן ארי: שמע את זה.
<אלי לוי: אנחנו, המעמד שלנו הוא כמו של כפר תבור ב"כדורי".
יעקב מרגי: רגע, ההיסעים - - -
<אלי לוי: ההיסעים כמעט 4 מיליון שקל בשנה.
יעקב מרגי: מתקציב?
<אלי לוי: מתקציב 85% עד י', של משרד החינוך ו-15% של המועצה.
<אלי לוי: י"א-י"ב 50% של משרד החינוך ו-50% של המועצה.
<אלי לוי: אנחנו משלמים הרבה כסף להיסעים ואנחנו עכשיו שיווקנו 679 מגרשים, שזה אומר עוד 679 משפחות, בצפי שלנו זה עוד 23,24, אוטובוסים בעוד פחות משלש שנים.
<אלי לוי: הגשנו עכשיו בקשה למשרד החינוך בקשה להכרה בצורך, אני מעריך שתוך שנה וחצי תהיה לנו חטיבת ביניים מוכנה בתוך "להבים" אבל לבי כואב על הפנימיה.
<אלי לוי: אני אומר עוד פעם, אני לא רוצה את זה, אבל מכריחים אותנו.
<אלי לוי: בית הספר קיבל בינוי, כל הבינוי בבית הספר הוא על סמך זה שזה בית ספר המשך, שנקבע על ידי משרד החינוך ל"להבים".
<אלי לוי: לכן, בענין של כספי הורים, אתם מדברים על שקיפות מלאה והיועץ המשפטי הנחמד דיבר כך, אין מצב שכספי הורים מתנהלים בכל בית ספר אחרת, בין אם הוא ממשלתי – ואמרתי קודם, בין אם הוא פרטי, בין אם הוא של המינזר ובין של מקום אחר.
<אלי לוי: כספי הורים שמקבלים אישור פה, בוועדה המכובדת הזו, כולם צריכים להתנהל אותו הדבר והרשות המקומית, במקרה שלנו, הרשות הגדולה.
<אלי לוי: ל"בני שמעון" אין say בבית הספר, לא יכול להיות להם say בבית הספר, יש להם בית ספר מועצתי שלהם, את "מבואות הנגב".
<אלי לוי: "רמת נגב" אותו הדבר, חטיבת ביניים יש בשדה בוקר והחטיבה העליונה כמו שאמרתי נחלקת לשניים.
<אלי לוי: זאת אומרת, למי יש say בענין הזה?
<אלי לוי: אני עד היום לא יודע אם ילדי הקיבוצים משלמים כמו ילדי "להבים" בתשלומי הורים, אני לא יודע, אף אחד לא נתן לי תשובה לזה.
<אלי לוי: אני לא יודע אם תלמידי הפנימיה, שהוא משלם עליהם - - -
יעקב מרגי: אלי לוי, האם אתה לא יודע שיש חוק?
יעקב מרגי: אתה לא ראש מועצה.
יעקב מרגי: אתה אלי לוי, גר ברחוב הצאלה ב"להבים".
יעקב מרגי: אתה יודע שיש את חוק חופש המידע במדינת ישראל?
יעקב מרגי: משלמים אגרה ועומדת לידך זכות, גם כראש רשות, אתה לא חייב לענות לי אבל אני אמרתי את זה כדי שלא יצטבר לי הרבה לקראת סוף הדיון.
<אלי לוי: אני אסיים אדוני, וכשאנחנו פנינו לדר' בני פישר, הוא אמר: אני בודק את העניינים האלה בעמותה – אני הולך לסגור אותה.
<אלי לוי: לא סגר את העמותה, לא עשה שום דבר, כספי הורים, עכשיו אני שואל, אדוני יושב הראש, אני עומד מאחורי כל מילה שאני אומר, לפני שאני אכנס לדוח של המבקר, של רואה חשבון אלחנתי, שמונה על ידי רשם התאגידים במשרד המשפטים לבדוק את העמותה, איך יעלה על הדעת שמנהל בית ספר שש-שנתי, הוא יושב ראש העמותה, שני חברי עמותה נוספים, אחד ממשמר הנגב ואחד מעומר, שלהם אין say בבית הספר כבר הרבה שנים, ושני חברי ועדת הביקורת – אחת מהם היא יושבת ראש, זה מנהל חטיבת הביניים ומנהל החטיבה העליונה - - - של יושב הראש.
<אלי לוי: ויושב הראש, מכספי ההורים קונה לעצמו רכב ומכספי ההורים מתחזק את הרכב, וביום שאמרו לו: תחזיר את הרכב אז העמידו אותו בחניה והצמידו אותו לגיזברית, כשהגיזברית אמרה: לא רוצה אני אז אמרו לה: רק רגע, את צריכה לשלם פה, יש ענין של מיסוי, אז הלכו והגדילו את שכרה של הגיזברית ב-5% כדי שזה יסגור את הפער של המיסוי.
<אלי לוי: חבר'ה, יש פה את הדוח של אלחנתי שאני לא רוצה לצטט אותו אבל אני אומר שני משפטים - - -
<אלי לוי: יושב ראש העמותה הוא יושב ראש ועדת המילגות של העמותה, יחיד.
<אלי לוי: למי הוא מאשר מילגות?
<אלי לוי: ככה כתוב בדוח, לשתי הבנות שלו.
<אלי לוי: חמור מאוד.
יעקב מרגי: טוב, בוא.
<אלי לוי: דקה, עוד משפט אחד.
<אלי לוי: ולמי עוד?
<אלי לוי: ליושבת ראש ועדת הביקורת.
<אלי לוי: רק דקה.
<אלי לוי: ומעסיק את הבן, את הבת - - -
יעקב מרגי: אלי - - -
<אלי לוי: עוד משפט אחד.
<אלי לוי: יש את הענין הפדגוגי.
יעקב מרגי: האם יש עוד דברים מעבר?
<אלי לוי: לא, הפדגוגי וזהו.
<אלי לוי: אני לא פדגוג, אבל יש את הענין הפדגוגי, עד לפני שלש שנים היתה שותפות מלאה עם "אשל הנשיא", היו פגישות חודשיות שלי ב"אשל הנשיא", מנהלת מחלקת החינוך, שלש ארבע פעמים בשבוע היתה נפגשת, יש מועצות פדגוגיות, ועדות פדגוגיות.
<אלי לוי: היום, כשרוצים לזרוק ילד מבית הספר, מביאים אותו לוועדה פדגוגית, אנחנו אפילו לא יודעים מזה, אנחנו שומעים את זה אחר כך מההורים - - -
יעקב מרגי: האם אתה יכול לומר לי אם זרקו בשנתיים האחרונות ילדים?
<אלי לוי: דקה.
<אלי לוי: אני הופעתי בוועדה העליונה, יש ועדה של בית ספר ויש ועדה עליונה שיושבת במכללה לחינוך התיישבותי.
<אלי לוי: אני על ילד אחד הופעתי בוועדה העליונה כדי שלא יזרקו אותו.
<אלי לוי: לפני שנתיים, משהו כזה, אם אינני טועה.
<אלי לוי: לכן אני בא ואומר: מגמות נסגרות, סוגרים מגמה בערבית.
<אלי לוי: אנחנו חיים באיזור מסוים, אנחנו בקשר עם משרד הביטחון, עם הסייבר, עם 8200, יש לנו כל שנה בשנת הגיוס, מתוך 120 ממוצע שמתגייסים, 100% גיוס ללחימה ותומכי לחימה, קרוב ל-40 נער ונערה מתגייסים לחילות המודיעין, ולמודיעין היוקרתי ביותר ולמש"ד ולאחרים, וסגרנו אתם את הענין הזה של המגמה בערבית כדי להתקדם.
<אלי לוי: כל הפרומו - - - נגד הדבר הזה, של בית הספר.
<אלי לוי: אחר כך אומרים, כשאתה כבר משכנע אותם לקראת תחילת השנה אז הם אומרים: פירסמנו, רק ארבעה נרשמו.
<אלי לוי: זה לא עובד, זה לא עובד, יש לנו בעיה קשה מאד, גם לעוזי תפוחי, גם לעוזי תפוחי יש בעיה קשה מאוד עם אותו מנהל.
<אלי לוי: אני ישבתי עם יושב ראש ארגון המורים שאומר לי: אלי - - -
יעקב מרגי: איך קוראים למנהל בית הספר?
<קריאה: רמי לוסטיג.
<אלי לוי: הוא אומר לי: אלי - - -
יעקב מרגי: מה, אתה רוצה להגיד לי שכל משרד החינוך פוחד ממנו?
<אלי לוי: פוחד.
<אלי לוי: המורים שם באים ואומרים, המורים באים ואומרים: שלטון של טרור.
יעקב מרגי: תודה, תודה, תסיים בשיא.
יעקב מרגי: שגית ביתן אבל בקצרה.
יעקב מרגי: דקה וחצי.
יעקב מרגי: אל תעתיקי מן הקודמים שלך, אין לנו זמן.
<שגית ביתן: כדי שלא להעתיק אני רוצה להגיד, קוראים לי שגית ביתן - - -
יעקב מרגי: ולא לחזור על דברים שנאמרו.
<שגית ביתן: אני אימא לשני ילדים שלומדים ב"אשל הנשיא", באתי לכאן כדי לחזק את ההורים, את הנהגת ההורים כי מאוד חורה לי העניין הזה שאנחנו מחנכים את הילדים שלנו לשקיפות, להאמין בבית הספר, ואנחנו משגיחים עליהם כל כך הרבה ולבסוף, הכל יורד לטמיון כשהם חשים במתח הזה ובהבעת אי האמון שיש לנו בבית הספר.
<שגית ביתן: אני אקצר ורק אגיד שאם אפנה לחוזר המנכל עצמו, אז חוזר המנכל עצמו קובע ואומר, חוזר מנכל שלכם, של משרד החינוך, קבע ואומר כזה דבר, הוא אומר: "הניסיון המעשי המצטבר וכן גם הספרות המחקרית מעידים שתלמידים מפיקים תועלת מכך שבין בית הספר ובין ההורים שוררים יחסים של כבוד...
<שגית ביתן: תקשורת.
<שגית ביתן: ..
<שגית ביתן: פתוחים, שקיפות".
יעקב מרגי: את לא יודעת מה עשית לי כאן.
יעקב מרגי: פגעת לי בכל התיאוריה שלי, אני הייתי בטוח שאף אחד לא קורא חוזרי מנכל.
<שגית ביתן: אני לצערי, מכירה אותם היטב מתוקף התפקיד שלי והמקצוע שלי ואני גם מכירה את הסוגיה הזו היטב, ואני חושבת שמעבר לוויכוח הזה, ההתנהלות היא נוראית.
<שגית ביתן: ההתנהלות היא נוראית, זה בדיוק כמה שנעמול לחנך את הילדים שלנו, אנחנו מקבלים את מה שלהיפך.
<שגית ביתן: לכן אני פה.
<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, מרכז פורום ועדי ההורים הישובים.
יעקב מרגי: מה נכנס בך מוֹרֶך?
יעקב מרגי: דבּר.
יעקב מרגי: לא שומעים אותך.
<זאב גולדבלט: אני אתמקד בשתי סוגיות או בכמה סוגיות שונות.
<זאב גולדבלט: נתחיל קודם עם הייצוג של ההורים.
<זאב גולדבלט: חוזר מנכל מגדיר במפורש שעד חנוכה לכל המאוחר, יהיו בחירות לוועד ההורים.
<זאב גולדבלט: לא בוצע - - -