GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: מבחינת הזכויות, לא מבחינת המציאות.
<חגית גליקמן: ברשותך, אני כרגע תכננתי לעבור לאקלים ולסביבה הפדגוגית במיצ"ב, אבל אולי אם אתה רוצה אני אעבור לפיז"ה ולהישגים הלימודיים של תלמיד פיז"ה, ואז אם יהיה לנו זמן לחזור - - -
יעקב מרגי: סליחה, אלף תודה, חגית.
יעקב מרגי: אנחנו נעשה הפסקה בסקירה.
חנין זועבי: אבל אדוני, הקונטקסט הוא חשוב.
חנין זועבי: הולכים שעתיים לבית הספר, הורסים בתי ספר, הורסים שם - - -
יעקב מרגי: תני לי את הקרדיט שלא נדלג על זה.
חנין זועבי: אתה תמיד משתיק אותנו.
יעקב מרגי: לא, אני לא אשתיק אותך.
יעקב מרגי: את מדברת הכי הרבה בוועדה.
יעקב מרגי: תני לנו.
יעקב מרגי: רבותי, שמענו את הסקירה של ראמ"ה.
<חגית גליקמן: חלקית, כן.
יעקב מרגי: סקירה.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים להאריך, כי בסוף לא ניגע.
יעקב מרגי: הדיון הוא על המיצ"ב כרגע.
יעקב מרגי: אין לי אלא להודות לך על ההצגה של הנושא, על זה שבאתם מוכנים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע לפני חברי הכנסת, ויסלחו לי חברי הכנסת, כדי שיהיה לנו, כי הרי לא הכל אנחנו יודעים.
יעקב מרגי: ראינו את הסקירה.
יעקב מרגי: ראינו, קראנו ואנחנו מגיעים למסקנות פחות או יותר ברורות.
יעקב מרגי: בואו נאמר, ואני הולך קדימה.
יעקב מרגי: בואו נאמר שהגרף העליון של בעלי הרקע הסוציו אקונומי כלכלי חברתי הגבוה זה היעד שלנו.
יעקב מרגי: בוא נאמר שכרגע אנחנו שואפים לשם.
יעקב מרגי: ראינו פחות או יותר שזה כחוט השני, החברה הערבית – התוצאות שם הולכות בקו מקביל.
יעקב מרגי: אם נשים גרף על גרף, נמצא שהם נמצאים גם מול הפערים שיש בקרב בעלי הרקע החברתי כלכלי נמוך, כמעט מקבילים בתוצאות.
יעקב מרגי: מסקנה אחת ברורה, אנחנו אנשי סטטיסטיקה.
יעקב מרגי: לא גאונים.
יעקב מרגי: סטטיסטיקת רגליים, מה שנקרא.
יעקב מרגי: דרך הרגליים.
יעקב מרגי: יודעים.
יעקב מרגי: פועל יוצא, מי שקורא נתונים ויודע לקרוא נתונים, של הפערים החברתיים הכלכליים, יש פער גדול.
יעקב מרגי: אנחנו עושים מבחנים לא בשביל, תסלחו לי ראמ"ה, לייצר את המוסד הזה שנקרא ראמ"ה ולא בשביל להכניס ללחץ את התלמידים, אלא זה כלי מדידה.
יעקב מרגי: ככה אני נוטה להאמין, שזה כלי מדידה שאנחנו הולכים לעשות איתו משהו.
יעקב מרגי: בתקופה שלי האימה של התלמידים היה מבחן הסקר.
יעקב מרגי: זה היה אימה של התלמידים.
יעקב מרגי: אתם יודעים, אפילו כשהגענו לשלב הבגרות, לא חשתי את אותה אימה של הסקר.
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שאנחנו עושים משהו עם המראה הזו, שמוצבת לנו לפנים שלנו, אל מול הפרצוף שלנו, סליחה, אם אני מחדד את זה, והאם אנחנו באמת עושים עם זה משהו.
יעקב מרגי: משרד החינוך, מי הדוברת?
<חנה פרל: אני אתחיל.
יעקב מרגי: את אמיצה.
יעקב מרגי: כל הכבוד לך.
<חנה פרל: שמי חנה פרל, אני מנהלת את אגף המדעים במזכירות הפדגוגית, ובאחריותי נמצאים המפקחים המרכזיים על המתמטיקה ועל המדעים.
<חנה פרל: אנחנו מוכרים להגיד, אנחנו גם שותפים בהכנת המיצ"ב, שיהיה ברור.
<חנה פרל: אנחנו שותפים בזה במובן שאנחנו דואגים שזה יהיה לפי תכנית הלימודים, לפי סטנדרטים בין לאומיים, כך שהמבחנים האלה הם מבחנים שבודקים את מה שאנחנו רוצים שיבדקו, וזה חשוב לדעת.
<חנה פרל: ולכן גם יש לנו עניין אחר כך בניתוח התוצאות ובבדיקה.
<חנה פרל: כשאנחנו מקבלים את התוצאות, לא רק הכלליות, כי הכלליות נותנות מגמה כללית.
<חנה פרל: אנחנו מקבלים את התוצאות ורואים בית ספר בית ספר ונכנסים לעובי הקורה של כל בית ספר.
<חנה פרל: לא רק למגמה הכללית.
<חנה פרל: המגמה הכללית בוודאי שעוזרת ואומרת לנו שזו תופעה לא רק של בתי ספר מסוימים, אלא תופעה כללית.
<חנה פרל: אבל אנחנו נכנסים לבתי הספר ואנחנו בודקים מה קורה בכוח ההוראה, ואנחנו בודקים איזה ספרי לימוד, האם המורים השתלמו או לא השתלמו, מה קורה בבית הספר.
<חנה פרל: כך שהמפקחים במקצועות נכנסים ובודקים את הדברים - האם הם לומדים את תכנית הלימודים.
<חנה פרל: אנחנו משקיעים כוחות של הדרכה.
<חנה פרל: יש לנו מדריכים ברחבי הארץ, שנכנסים לכלל בתי הספר ובודקים ורואים ותומכים.
<חנה פרל: כלומר, מדריך בא כאיש מקצוע.
<חנה פרל: הוא לא בא להעניש, הוא בא לראות מה אפשר לתקן.
יעקב מרגי: חנה, אנחנו מזמן לא חברה מענישה.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה, אני רוצה להסתייע, ברשותך.
יעקב מרגי: כשאת אומרת אנחנו עושים ועושים, זה מתועד?
יעקב מרגי: זה כתוב?
<חנה פרל: מתועד במובן הזה של מדריכים שחייבים לדווח על העבודה שלהם, שיש לנו תכניות עבודה שנעשות.
יעקב מרגי: מנהלת אגף המדעים, אני איש ניהול.
יעקב מרגי: אני קטן.
יעקב מרגי: עשיתי כמה דברים, ניהלתי כמה דברים בחיים ואני רוצה לומר, אני אגיד לך מה הציפיות.
יעקב מרגי: איך המערכות יודעות?
יעקב מרגי: אם זה היה עסק כלכלי כך היינו נוהגים.
יעקב מרגי: קיבלת תמונת מצב, ניתחת אותה – בית ספרית, יישובית, ארצית.
יעקב מרגי: גם בתוך בית ספרית – מעמדית.
יעקב מרגי: תרדי לכל הרזולוציות.
יעקב מרגי: השאלה - ושאלתי אותה קודם תוך כדי הסקירה - לאחר שיש לך את תמונת המצב הזאת, אתם תופרים חליפה?
יעקב מרגי: הכוונה?
חנין זועבי: משנים את התכנית המקורית שלכם אם היא לא יעילה?
יעקב מרגי: אז לפני כן.
יעקב מרגי: ואני באמת רוצה לשאול עוד שאלה אחת.
יעקב מרגי: אנחנו ביום של העצמת המורה ומעמדו של המורה.
יעקב מרגי: יש לכם איזה כלי מדידה, איך אני אגדיר את זה, של רמת המוטיבציה?
<חגית גליקמן: כן, בהחלט.
יעקב מרגי: של כוח ההוראה?
יעקב מרגי: לא של התלמידים.
יעקב מרגי: אנחנו מודדים רק את התלמידים.
יעקב מרגי: תלמידים, תלמידים, תלמידים.
יעקב מרגי: אני לוקח כל נושא ובודק אותו.
יעקב מרגי: אילו זה היה עסק פרטי שלי, איך הייתי מתנהג איתו.
<חגית גליקמן: אז אנחנו לא מודדים רק את התלמידים ורק את ההישגים הלימודיים של התלמידים.
<חגית גליקמן: אנחנו מודדים הרבה מאד היבטים של החיים בבית הספר ותהליכי הלמידה.
<חגית גליקמן: הנה, סקרי האקלים והסביבה הפדגוגית, שהם חלק מהמיצ"ב, חלק מאד מאד משמעותי מהמיצ"ב, מכילים, אתם יכולים לראות, את כל הנושאים שנמצאים - - -
יעקב מרגי: תתמקדי במדידה למוטיבציה של כוח ההוראה.
<מירי נבון: יש כלי.
יעקב מרגי: את סיימת?
יעקב מרגי: תזדהי ותאמרי מי את.
<מירי נבון: אני מירי נבון, אני סגנית מנהל המינהל הפדגוגי.
<מירי נבון: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
<מירי נבון: אני רוצה להתייחס לאמירה שלך בראשית דבריך, על שידוד מערכות, משהו אחר.
<מירי נבון: תנערו.
יעקב מרגי: את יודעת מאיפה זה בא לי?
יעקב מרגי: אני נשארתי תלמיד.
יעקב מרגי: אותו יעקב מרגי, בית ספר סיני, ממלכתי דתי בבאר שבע.
יעקב מרגי: כשאני נכנס לבית הספר של היום, אותו ריח, אותו צבע, אותו דבר, אותו סגנון, אותה מערכת שעות.
<מירי נבון: טוב, אז אני רוצה להתייחס בראשית לזה ואחר כך להגיד מילה על המורה, כי לא רק התלמידים מוערכים במיצ"ב.
<מירי נבון: יש כלי נוסף שמשרד החינוך פיתח וכל המורים עוברים דרך הכלי הזה, שזה כלי להערכת המורה.
<מירי נבון: הכלי הזה מתבצע על ידי מנהל בית הספר ומנהל בית הספר גם הוא מוערך על ידי מפקח בית הספר.
חנין זועבי: ומה אומר הכלי?
<מירי נבון: יש סדרה שלמה של פרמטרים, שמורה במיטבו אמור להגיע לציון הגבוה בכל אחד מהפרמטרים.
יעקב מרגי: מירי, אני רוצה לעזור לך.
חנין זועבי: לא אמרת כלום.
חנין זועבי: מה אומר הכלי?
יעקב מרגי: חברי הכנסת, עוד שלוש-ארבע דקות מתחיל הדיון.
יעקב מרגי: אנחנו נותנים עד עכשיו רק רקע לדיון.
יעקב מרגי: לאורך כל היום - - -
מסעוד גנאים: הבעיה שיש לנו עוד דיונים.
יעקב מרגי: זו פריבילגיה להיות חבר בוועדת חינוך.
מסעוד גנאים: אתה אומר לי?
מסעוד גנאים: לכן אני פה - - -
יעקב מרגי: לא חכמה לחלק הטבות מס ליישובים.
יעקב מרגי: פה זה האמת.
יעקב מרגי: זה הליבה של העם.
יעקב מרגי: השדרה.
יעקב מרגי: עמוד השדרה של העם.
יעקב מרגי: לאורך כל היום אמרנו שהמורים הגיעו למסקנה, וכל האנשים שמבינים בתחום החינוך, אומרים בסוף בסוף המורה שנתפס ונכנס לתודעה, זה המורה שיוצא מחוץ לקופסא.
יעקב מרגי: המורה עם הנשמה.
יעקב מרגי: שאלתי שאלה פשוטה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה הרצאה.
<מירי נבון: כמו המורה שלך, שסיפרת עליה.
יעקב מרגי: נשמתה עדן.
יעקב מרגי: אני בא ושואל שאלה, האם יש כלי מדידה.
יעקב מרגי: אפשר לומר שלא, לא קרה כלום.
<מירי נבון: יש.
יעקב מרגי: כלי מדידה למוטיבציה של כוח ההוראה ברמה בית ספרית, ברמה יישובים, ברמה ארצית.
חנין זועבי: אדוני יושב הראש, מידת המוטיבציה היא הציונים - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה פועל יוצא.
יעקב מרגי: לא מסיק מסקנות.
יעקב מרגי: אני מקנא בך שיש לך הסקת מסקנות מהירה.
יעקב מרגי: אני למד לאט.
יעקב מרגי: גבירותיי ממשרד החינוך, יש תשובה או אין תשובה?
<חגית גליקמן: יש.
<חגית גליקמן: יש מספר כלים שאנחנו מודדים באמצעותם את המוטיבציה של המורה, את התחושה שלו ואת ההרגשה שלו, אם יש לו גם מעבר לזה גם תחושה של המסוגלות של המורה.
<חגית גליקמן: לא רק זה, אלא גם את העמדות של המורה, האם ניתנים לו בבית הספר הכלים המתאימים להתמודד, האם יש לו את הסביבה הפיזית המתאימה.
<חגית גליקמן: אלה הרבה מאד מדדים שנמצאים בסקרי האקלים והסביבה הפדגוגית.
<חגית גליקמן: זה לא רק מבחני הישגים, כמו שאמרנו.
<חגית גליקמן: למשל אתה יכול לראות, אלה הנושאים.
<חגית גליקמן: מדובר בדו"ח שמכיל 250 עמודים.
<חגית גליקמן: זה באמת הרבה מאד נתונים.
<חגית גליקמן: שביעות רצון של המורים מבית הספר, מתהליכי העבודה.
יעקב מרגי: חסר לי שם פוזיציה של מוטיבציה.
יעקב מרגי: לא עניתם לי.
יעקב מרגי: רבותי, אנחנו עושים פאוזה, הפסקה עם משרד החינוך, כדי להתחיל להעיר את הדיון.
<דודי מזרחי: אדוני, אפשר ברשותך דקה?
<דודי מזרחי: אני חושב שזה מאד יתרום לדיון.
יעקב מרגי: אתה חותם על השיק בסוף.
<דודי מזרחי: אבל דווקא מהזווית של השיק, אני חושב שחשוב לשים דגש על שינוי דרמטי שקרה לפני שנתיים - לא רואים אותו כאן במבחנים - שהתבצע בעקבות - - -
יעקב מרגי: חכה, אתה מקדים את המאוחר.
מסעוד גנאים: בעקבות מה?
<דודי מזרחי: בעקבות מה שראינו במיצ"בים הקודמים.
יעקב מרגי: אפילו לא הזדהית.
יעקב מרגי: לא נרשמת בפרוטוקול.
יעקב מרגי: הדיון יהיה מעולה, חכה.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, מי שמתעסק בסטטיסטיקה ולוקח דברים שקרו בשנים של ההתייצבות, היה מגיע לעוד מסקנה.
יעקב מרגי: בגלל שזה יום המורה, אני לא רוצה לגעת בה.
<חגית גליקמן: ברשותך, אדוני יושב הראש, אני רוצה בכל זאת להגיד כמה מילים על פיז"ה.
מסעוד גנאים: פיז"ה זה בין ישראל לעולם עכשיו, לא בין ערבים יהודים.
מסעוד גנאים: זה בסדר.
יעקב מרגי: אנחנו עוד לא הגענו לשם.
יעקב מרגי: תן לי צמצום פערים.
יעקב מרגי: זה בולט ושם אני אתמקד בדיון הזה, כי אנחנו לא נוכל להקיף הכל.
יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי, הנה הגיע.
חנין זועבי: בסדר, חשוב לפעמים - - -
יעקב מרגי: רגע, זה לא חשוב מה שעשיתי עד עכשיו?
יעקב מרגי: אני צריך להיפגע ממה שאמרת עכשיו.
יעקב מרגי: כאילו מה שעשינו עד עכשיו לא חשוב.
חנין זועבי: בשבילי - - -
יעקב מרגי: אז הנה, עכשיו.
מסעוד גנאים: זה חשוב מאד.
חנין זועבי: לחדד ובקיצור.
חנין זועבי: יש שלוש בעיות.
חנין זועבי: הבעיה הראשונה היא הפער, כמו שאתה ציינת, הפער המתמיד.
חנין זועבי: אני חושבת שבתחום הזה, לפחות יש כוונה למשרד החינוך להעלות, מכל מיני סיבות, ויש כוונה אמיתית אולי גם לצמצם פערים.
חנין זועבי: אבל העובדה שאנחנו לא מצמצמים את הפערים, אז צריכים לחשוב מחדש על הכלי.
חנין זועבי: כי להשתמש באותו כלי, אנחנו מגיעים לאותה מסקנה.
חנין זועבי: הבעיה השנייה שהיא יותר חמורה, יש לנו ספק בכלי המדידה, אם הוא כלי מדידה מהימן.
חנין זועבי: כי יש המון הכנה של התלמידים לקראת המבחנים האלה.
חנין זועבי: המבחנים האלה לא מעריכים את רמת הידע, אדוני.
חנין זועבי: זה לא רק כלפי ערים שאתה בצדק, אתה הצבעת על הבעיה הזאת, אבל כלי המדידה הזה הוא לא כלי מדידה אמיתי, כי מכינים את התלמידים לקראת המבחן, כי נותנים להם - - -
יעקב מרגי: אוי ואבוי אם זה אחרי הכנה.
חנין זועבי: כן, זה אחרי, תאמין לי.
יעקב מרגי: אני יודע מה זה הכנה למיצ"ב, בסדר?
חנין זועבי: זה אחרי הכנה.
יעקב מרגי: זה לא אופטימום.
יעקב מרגי: אני מכיר, תסמכי עלי.
יעקב מרגי: אני חותר לשם.
חנין זועבי: אז אתה תתאר לעצמך, גם אחרי הכנה, אנחנו לא מצמצמים את הפערים.
חנין זועבי: אז בלי הכנה, תתחילו לדמיין מה היה הפער בין המגזר הערבי לבין המגזר היהודי.
חנין זועבי: גם כלי ההערכה של המוטיבציה של המורים, שנעשה על ידי המנהל, אתם יודעים מה?
חנין זועבי: אנחנו נכנסים למערכת של יחסים אישיים.
חנין זועבי: אי אפשר לתת למנהל להעריך את המורים.
יעקב מרגי: אז מי יעריך?
יעקב מרגי: מי נמצא?
חנין זועבי: אנחנו צריכים קודם כל, אני חושבת שאנחנו צריכים לייצר עם ועדה של חוקרים ערבים, עם מומחים ערבים, שמערכת החינוך לא מנצלת.
חנין זועבי: יש לנו חוקרים ערבים, יש לנו מומחים לענייני חינוך.
חנין זועבי: לא רק ערבים, גם יהודים, אבל הם לא חלק מהראייה הזאת.
חנין זועבי: היא לא חלק מהבניית האסטרטגיה.
שמעון אוחיון: אם את אומרת שהמיצ"ב לא תקף, לא מהימן, אז הוא לא מהימן לכולם.
שמעון אוחיון: אם את חושבת שהמצי"ב איננו מהימן ככלי שבא לאבחן או כדי - - -
יעקב מרגי: הדובר הוא ד"ר שמעון אוחיון, חבר כנסת לשעבר.
חנין זועבי: עכשיו אני אהיה יותר ביקורתית כלפי החברה שלי.
חנין זועבי: אני דיברתי על - - -
יעקב מרגי: אני זיהיתי את מה שהיא רצתה לומר.
חנין זועבי: הערכת המנהלים למורים, ושם הבעיה יותר חמורה במגזר שלי.
יעקב מרגי: חנין, אני רוצה לעזור לך.
יעקב מרגי: אין ספק, אני זיהיתי וידעתי לאן היא חותרת.
יעקב מרגי: אני אמנם שאלתי אותה – אז מי יעריך את המורה והיא באה והצביעה ואמרה, ובצדק, בגלל אופי החברה הערבית והמנטאליות שם והקרבה, נוצר מצב שיש קושי למנהל להעריך אובייקטיבית.
יעקב מרגי: אומרת חנין, וגם בדיון הקודם היא הצביעה על זה.
<קריאה: הוא מודה בזה.
יעקב מרגי: סליחה, אל תעזרי לי.
יעקב מרגי: אני לא מושלם, גם לי יש קשיים וזה מוציא אותי מ-.
יעקב מרגי: והיא אמרה בצדק ואמרה גם בדיון הקודם והיא לא מטאטא.
יעקב מרגי: היא לא לוקחת את תחלואי החברה שלי, שלה ושמה בצדק והיא מתמודדת איתם.
יעקב מרגי: והיא אומרת בצדק, רבותי, השכל או החכמה לא נמצאת במקום אחד.
יעקב מרגי: היא אומרת ואני חוזר על זה, המערכות חייבות להיעזר גם במומחים חיצוניים והיא נעזרת, אבל גם שמתאימים לאוכלוסיות היעד האלה.
יעקב מרגי: לפעמים אנחנו לוקים בקטע הזה, ויכול להיות שאם היינו יושבים עם מומחים והיו שמים את זה על השולחן ואומרים המנהל בבית ספר פלוני לא יכול להיות אובייקטיבי, ולכן שם המערכות הן דינמיות.
יעקב מרגי: זה בני אדם.
יעקב מרגי: בני אדם הם גמישים.
יעקב מרגי: נייר הוא לא גמיש.
יעקב מרגי: נוהל הוא לא גמיש, אבל בני אדם הם גמישים ומערכות הן גמישות ויכולות לייצר במצבים כאלה, דינאמיקה אחרת שיש מקומות שכן, צריך גם גורם חיצוני משקיף מהצד שייתן הערכה.
יעקב מרגי: לא בגלל שלא סומכים על המנהל.
יעקב מרגי: אנחנו מסייעים למנהל לאור הקשיים שלו.
יעקב מרגי: הבנתי ואני מקווה שהסברתי בצורה הכי טובה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בכבוד.
מסעוד גנאים: תחילה, זאת לא פעם ראשונה ולא תהיה האחרונה, שיציגו פה את נתוני וממצאי המיצ"ב והפיז"ה.
מסעוד גנאים: שאלה ראשונה ששואלים את כולנו וגם את משרד החינוך, זה בקשר לאמינות של הראי הזה.
מסעוד גנאים: אם אנחנו מדברים על מבחן שבית הספר מכין את התלמידים, אז צריך להיות צידוק באמינות של המראה הזו.
מסעוד גנאים: האם היא מראה באמת נכונה, אם מכינים את התלמידים.
מסעוד גנאים: שניים, כל הפרמטרים האלה, כולנו צריכים אותם.
מסעוד גנאים: כולנו רוצים, במיוחד בקשר לאקלים הפדגוגי, החברתי, הערכי, כי בסוף אנחנו רוצים לצאת מזה שבית ספר או תלמיד מעריכים אותו כמותית.
מסעוד גנאים: רק כמה הביא.
מסעוד גנאים: אלא על האיכות, מה הוא, מה האישיות שלו, מה ההתנהגות שלו.
מסעוד גנאים: השאלה האם אתם, האם משרד החינוך למשל מתגמל בתי ספר שהם באמת ברמת החינוך האקלים החינוך, למשל בית ספר שהוא נלחם באלימות והאחוז של האלימות בו יורד?
מסעוד גנאים: בית ספר שעושים פרויקטים חברתיים, ערכיים, אתם מתגמלים אותו או בסוף השרשרת הזאת היא איך המנהל מעריך את המורה.
מסעוד גנאים: איך המורה מעריך את התלמיד.
מסעוד גנאים: איך המנהל מעריך את המורה.
מסעוד גנאים: איך המפקח מעריך את המנהל.
מסעוד גנאים: איך מנהלת המחוז מעריכה את המפקח.
מסעוד גנאים: זה כולו ציונים, ציונים, ציונים, אם זה בגרות, אם זה אחר.
מסעוד גנאים: אני כמורה, אני הייתי מורה.
מסעוד גנאים: אף פעם המנהל לא דיבר עלי מילה טובה, כי הוא גילה שאני סופר או משורר בבית הספר, אלא אם אני באמת, התלמידים שלי, הביאו את הציונים הגבוהים בבגרות להיסטוריה, למשל.
<שלי אלקיים: הלוואי שזה היה ציונים בבגרות.
יעקב מרגי: תודה, ד"ר שלי אלקיים.
מסעוד גנאים: אז אם בקשר לפער שנמצא בין התלמידים הערבים או בתי הספר הערבים והיהודים, הפער הזה ידוע משנים.
מסעוד גנאים: השאלה לא לבוא כל פעם ולהציג – או, יש פה עלייה, ואנחנו מברכים, תאמינו לי, כל עלייה אנחנו מברכים עליה.
מסעוד גנאים: לא רוצים להיות תמיד-.
מסעוד גנאים: אבל ריבונו של עולם, ממתי הפער הזה?
מסעוד גנאים: איך אתם מתמודדים עם הסיבות?
מסעוד גנאים: עם הגורמים?
מסעוד גנאים: עם הגורמים של הפער הזה.
מסעוד גנאים: בסוף זו השאלה.
מסעוד גנאים: אז בסוף, אדוני יושב הראש, במבחנים בין ישראל לעולם, OECD, יש פער בין ישראל לבין העולם.
מסעוד גנאים: במבחנים בין היהודים והערבים יש פער.
מסעוד גנאים: ישראל עושה מאמץ כדי להתגבר על הפער ולפי דעתי שניהם קשורים.
מסעוד גנאים: שאלתי, האם - - -
יעקב מרגי: אי אפשר ללכת בלי זה.
יעקב מרגי: זה חייב ללכת ביחד.
מסעוד גנאים: אז המאמץ שעושה ישראל כמדינה כדי לצמצם את הפער הזה בינה לבין העולם, היא צריכה לעשות יותר כדי שהפער בין היהודים והערבים, בין בתי הספר היהודים והערבים, גם הוא יצטמצם.
מסעוד גנאים: תודה אדוני.
יעקב מרגי: עבדאללה חטיב, בבקשה.
<עבדאללה חטיב: תודה, יושב הראש.
<עבדאללה חטיב: שמי עבדאללה חטיב, אני מנהל אגף החינוך הערבי.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס ולהתחבר לסוגיות שהועלו גם על ידי חברי הכנסת ועל ידיך, אדוני.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה לומר שאנחנו התחלנו וגם דודי ירחיב לגבי זה, בנושא של יישום התקצוב הדיפרנציאלי, שבא להיטיב עם האוכלוסיות החלשות.
<אורה חכם: בכמה אחוזים?
יעקב מרגי: אורה, תני לו, הוא עוד לא התחיל לדבר.
יעקב מרגי: את כבר הבנת וכבר שאלת שאלה.
<אורה חכם: אני רק מנחה אותו.
<עבדאללה חטיב: אנחנו נתמקד בנושא יישום התקצוב הדיפרנציאלי, כאשר אנחנו יודעים שבעיקר מי שיהנה מהנושא של התקצוב הדיפרנציאלי, אלה האוכלוסיות שהן החלשות, שזה בעיקר העשירונים, ויתקנו אותי - - -
יעקב מרגי: דודי היה איתנו בכנס שדרות לחברה.
יעקב מרגי: גם מיכל מנקס הייתה.
יעקב מרגי: כשהיא נמצאת, אני לא מוותר עליה.
יעקב מרגי: היה דיון שכל כולו התמקד בשונות בתקצוב, מה שנקרא תקצוב דיפרנציאלי.
יעקב מרגי: אנחנו נסייע בידיכם, אבל דרך אגב אני מכניס אינסרט.
יעקב מרגי: אני יצאתי קצת מסופק בהתלהבות.
יעקב מרגי: אני באתי חדור מוטיבציה, התלהבות.
יעקב מרגי: אתה הצלחת, אמרת לי גם במילים אחרות, אמרת, הבנתי ממך בין הדברים, שגם אם יהיה, זה יהיה בשוליים.
יעקב מרגי: אבל עזוב.
יעקב מרגי: יש לך אחר כך זכות תגובה.
יעקב מרגי: בבקשה, עבדאללה.
<עבדאללה חטיב: בעקבות התקצוב הדיפרנציאלי, אנחנו באנו וראינו וגם ניתחנו את מספר השעות שיקבלו בתי ספר ערבים ואנחנו ראינו שיש בתי ספר ערביים שיקבלו עוד שעות ועל כן נבנתה התכנית לאותם בתי ספר שיקבלו המון שעות.
<עבדאללה חטיב: התכנית בעיקר תתמקד בנושאים הפדגוגיים, בהעצמת בעלי התפקידים, בהעצמת המורים.
<עבדאללה חטיב: התכנית הזאת נקראת תכנית מרום, שהיא באה לסייע למנהלים ולתת דגש על נושא של איכות ההוראה וגם איכות המורים באותם בתי ספר.
<עבדאללה חטיב: אנחנו גם בנינו חליפה לאותם בתי ספר שהם בתי ספק במיקוד.
<עבדאללה חטיב: מה זאת אומרת בתי ספק במיקוד?
<עבדאללה חטיב: אנחנו באנו וחיברנו בין הנושא של התקצוב הדיפרנציאלי באותם בתי ספר במיקוד.
<עבדאללה חטיב: בתי ספר שמקבלים המון שעות והם בתי ספר במיקוד, אותם בתי ספר אנחנו נשים דגש על איכות העבודה באותם בתי הספר וההנחיות הן הנחיות ברורות.
<עבדאללה חטיב: יש ליווי, יש הדרכה ואנחנו אפילו הנחנו את המפקחים להיכנס לעבודה פדגוגית בעומק אותם בתי ספר.
<עבדאללה חטיב: הסוגיה השנייה, היא נושא של - - -
חנין זועבי: בחרתם בתי ספר מסוימים?
<עבדאללה חטיב: יש בחירה של בתי ספר מסוימים.
חנין זועבי: לפי הסוציו-אקונומי?
<עבדאללה חטיב: לפי המדד הסוציו-אקונומי, לפי המלצת המחוזות.
חנין זועבי: מתי התחלתם בתכנית הזאת?
<עבדאללה חטיב: התחלנו השנה.
<עבדאללה חטיב: זאת השנה הראשונה שאנחנו התחלנו.
חנין זועבי: 2015?
<עבדאללה חטיב: זאת השנה הראשונה שאנחנו התחלנו בתכנית הזאת.
<עבדאללה חטיב: הסוגיה השנייה - - -
יעקב מרגי: אם תתמכי בממשלה, תזכי לראות את התוצאות עוד בקדנציה הזאת.
חנין זועבי: אני אתמוך בממשלה?
יעקב מרגי: בלי תגובות.
<עבדאללה חטיב: סוגיה שנייה, נבנתה תכנית מפורטת שנקראת אתגרים בחברה הערבית, כאשר המטרה של אותה תכנית היא לשפר את איכות מערכת החינוך במגזר הערבי.
<עבדאללה חטיב: התכנית הזאת קיבלה גם תקציב שעומד על 188 מיליון שקלים לחברה הערבית.
<עבדאללה חטיב: התכנית הזאת בשנת הלימודים הזאת תתמקד בשלושה תחומים, בנושא של החינוך הבלתי פורמאלי, בנושא של איכות ההוראה, כי אתה חיברת ואמרת - - -
חנין זועבי: אבל זה לא רלבנטי.
יעקב מרגי: אני ממוקד להקשיב ואת מסיחה את דעתי.
חנין זועבי: אבל זה חינוך בלתי פורמאלי, אדוני.
<עבדאללה חטיב: לא, סליחה.
<עבדאללה חטיב: אנחנו קיבלנו גם תקציב ייעודי, שמונה מיליונים, מיועד לנושא של השבחת איכות ההוראה.
<עבדאללה חטיב: ואני טוען שיש קשר ישיר בין איכות ההוראה לבין הנושא של ההישגים הלימודיים.
<עבדאללה חטיב: הרי כל - - - - - - של מערכת החינוך, אינה יכולה לעלות על איכות מוריה.
<עבדאללה חטיב: התקציב השלישי הוא ייעודי לנושא של ההישגים הלימודיים וצמצום פערים בין שני המגזרים.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה להגיד בנושא של השפה הערבית.
חנין זועבי: כמה התקציב השלישי?
<עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על חבילה של 188 מיליון שקלים - - -
חנין זועבי: לא, זה לחינוך בלתי פורמאלי.
<עבדאללה חטיב: איכות הוראה והישגים לימודיים, אנחנו מדברים על תקציב של כ-50 ומשהו מיליון שקלים, שהוא ספציפי לנושא הזה.
<עבדאללה חטיב: לנושא של ההישגים הלימודיים בשפה הערבית, ראינו ירידה.
<עבדאללה חטיב: הירידה הזאת, אדוני יושב הראש וגם חברי הכנסת, היא מוסברת.
<עבדאללה חטיב: אנחנו התחלנו בשנה שעברה ביישום תכנית לימודים חדשה בשפה הערבית לחטיבות העליונות.
<עבדאללה חטיב: אנחנו ידענו שהתכנית הזאת היא בסטנדרטים מאד גבוהים והיא עומדת בסטנדרטים שהם סטנדרטים בין לאומיים.
<עבדאללה חטיב: אנחנו ידענו שהמבחן של המיצ"ב נבנה בהלימה לתכנית החדשה, כאשר אותם תלמידים לא התנסו רבות באותם מדדים ובאותם - - -
יעקב מרגי: חנה פרל מאשרת את הדברים?
<חנה פרל: לגמרי.
יעקב מרגי: שיתאים לי.
יעקב מרגי: אני הקשבתי לך, שלא תחשבי שלא הקשבתי לך.
<עבדאללה חטיב: אנחנו ידענו ואנחנו ציפינו שתהיה ירידה בהישגי התלמידים בשפה הערבית, בעקבות ההטמעה של התכנית החדשה.
<עבדאללה חטיב: אני מבטיח לך שביום ראשון אנחנו ישבנו אצל מנכ"לית המשרד.
<עבדאללה חטיב: אנחנו עשינו ניתוח פר בית ספר, פר מחוז ואנחנו עכשיו מקיימים סדרת דיונים עם מנהלי המחוזות על מנת גם לבחון מקרוב את הנושא של הישגי התלמידים ברמה ארצית במבחני המיצ"ב.
<עבדאללה חטיב: לא רק במבחני המיצ"ב, אלא גם בשאר המבחנים.
<עבדאללה חטיב: יושב הראש, היום נבנתה תכנית שהיא תכנית מפורטת לשיפור הישגי התלמידים ברמה ארצית, בדגש על המגזר הערבי.
<עבדאללה חטיב: היא תכנית מפורטת שתתייחס לעבודה של מנהלים, מורים והכל.
יעקב מרגי: לא לחינם אני התמקדתי בקטע של מדידת המוטיבציה.
יעקב מרגי: לא לחינם.
יעקב מרגי: תאמינו לי שזה בא לי ממקום בריא ועם ידע ולא רק רגישות.
יעקב מרגי: אני אומר השקעה, השקעה, השקעה, נכון, טוב והלוואי ותהיה עוד.
יעקב מרגי: אם אתה לא יודע מה הולך להיות לעם ההשקעה שלך, לא נראה תוצאות.
יעקב מרגי: גם הקטע של ההכנה שקפצתם, אז נשקיע בהכנה ומשקיעים בהכנה.
יעקב מרגי: אוכלוסייה עם מוטיבציה, אוכלוסיה בלי מוטיבציה – אותה הכנה – התוצאות יהיו שונות.
יעקב מרגי: וזה הולך ביחס ישר.
יעקב מרגי: רקע, אז גם המוטיבציה בהתאם, באותו גובה.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, היה פה דיון ואני לא ארפה, למרות שזה נשמע כבר לעוס.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה זה דבר שלעוס הרבה פעמים, אבל אני אמשיך לומר את זה, כדי שזה יחלחל לכולם.
יעקב מרגי: אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב בצורה שוויונית אנשים שחיים במצב בלתי שוויוני.
יעקב מרגי: לכן אני אומר את זה - אני לא רוצה לומר ללבל - לדרג הפקידותי, בסדר?
יעקב מרגי: כי אנחנו מקדשים את הערך השוויוני, שוויוני.
יעקב מרגי: אין שוויון.
יעקב מרגי: כל עוד יש אנשים שחיים במצב בלתי שוויוני, וזה נוגע לא רק לאוכלוסייה הערבית, זה נוגע לכל בעלי המעמד מהרקע החברתי כלכלי נמוך יותר, צריך שם לתת את הדחיפה.
יעקב מרגי: אבל לא רק לקדש גם את הדחיפה בלי לבדוק.
יעקב מרגי: רבותי, במערכות גדולות, בלי בקרה, ואני לא נרתע מתקציבי בקרה.
יעקב מרגי: אני מעדיף להשקיע בתקציבי בקרה, לפחות שאני יודע שהשקל שלי מפיק לי שקל.
יעקב מרגי: אני אשקיע על השקל הזה עוד שלושה שקלים של בקרה, כדי שהשקל יפיק לי שקל.
יעקב מרגי: כדי שאני יודע שבסוף מי שזקוק לזה, מקבל את זה.
יעקב מרגי: ואני מתחבר למה שהוא אומר, כי עם כל הכבוד אני לא מטיל דופי באף רשות מקומית.
יעקב מרגי: באף גוף.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להיות תלוי בחסדים של אף אחד.
יעקב מרגי: סדרי העדיפויות, דיברנו עליהם.
יעקב מרגי: יש טובים ויש טובים פחות.
יעקב מרגי: אין רעים, בסדר.
יעקב מרגי: ואני רוצה לוודא שבאמת ההשקעה והרצון הטוב הזה מתורגם בסוף לתפוקות והתחושה שזה גדול, שלא נוגעים בבקרה הזאת.
יעקב מרגי: דודי, בבקשה.
יעקב מרגי: רגע, תן למסעוד גנאים לשאול.
מסעוד גנאים: מר עבדאללה חטיב הציג דברים מאד חשובים בקשר לכל התכנית שהזכרת, אז אם אפשר לקבל את זה רק בכתב, משום שזה חשוב מאד.
מסעוד גנאים: בכתב, כל התקציבים, כל התכניות שהצבעת.
יעקב מרגי: הוא אמר את זה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אתה יכול לקחת את זה מהפרוטוקול.
יעקב מרגי: זה לא גורם מקצועי כותב לך.
יעקב מרגי: יש פרוטוקול, תוציא את זה מהפרוטוקול.
מסעוד גנאים: רק עוד הערה.
מסעוד גנאים: רציתי להתחבר למה שאמרת.
יעקב מרגי: אלא אם כן עומדת לך הזכות להגיש שאילתה ישירה לשר החינוך והוא ייתן לך אותה.
יעקב מרגי: הוא גורם מקצועי, אתה לא יכול.
מסעוד גנאים: שוויון לא תמיד מבטיח צדק.
מסעוד גנאים: צריך צדק - - -
יעקב מרגי: לא, בוודאי.
מסעוד גנאים: לא, אתה אמרת על אלה ש- - -
יעקב מרגי: אמרתי.
יעקב מרגי: הפתגם הזה שלמדתי אותו ממנהל אגף החינוך בעיריית אילת, ד"ר דרורי - - -
<מיכל מנקס: הפתגם הוא של הרבי מקוצק.
<מיכל מנקס: זה שהרבה מצטטים אותו - - -
יעקב מרגי: הוא לא אמר דבר בשם אומרו.
יעקב מרגי: אני אמרתי דבר בשם אומרו.
יעקב מרגי: אני שמעתי את זה ממנו.
<מיכל מנקס: מאומרו של אומרו.
יעקב מרגי: קוצק.
יעקב מרגי: בבקשה, דודי.
יעקב מרגי: אבל תודה, מיכל.
<דודי מזרחי: אני רוצה להגיד ככה.
<דודי מזרחי: קודם כל ב-5 השנים האחרונות, ב-6 השנים האחרונות - דיברתם על לנער - אז אני חושב שחד משמעית המערכת נוערה ובשלוש קדנציות האחרונות, אם אני נותן רגע גם התרשמות אישית שלי, אבל גם בתור ראייה מערכתית - - -
<אורה חכם: כמה זמן אתה משרת באגף?
<דודי מזרחי: אני נמצא באגף התקציבים 4 שנים.
<דודי מזרחי: קודם לכן הייתי בצוות של ד"ר שמשון שושני, שהיה מנכ"ל משרד החינוך.
יעקב מרגי: אם למדת ממנו כמה דברים, זכית.
<דודי מזרחי: מורי ורבי.
יעקב מרגי: זכית.
<דודי מזרחי: עכשיו ככה, אני קודם כל חושב שהמערכת נוערה והיא לא רק נוערה, נוספו משאבי עתק למערכת ושורה ארוכה של רפורמות, שאם מסתכלים על שנות ה-2000 - - -
יעקב מרגי: אני נאמתי נאום חוצב להבות כרגע, שאני לא מתרשם מסכומים.
יעקב מרגי: אני לא מתרשם מסכומים.
<דודי מזרחי: גם אני לא, אבל אני רוצה למקד את זה - - -
יעקב מרגי: אני מתרשם מתהליכי עבודה.
<דודי מזרחי: רגע, אני רוצה למקד את זה.
<דודי מזרחי: אני גם מסכים שמבחן התוצאה הוא המבחן שבסוף קובע, אבל חשוב לי לתת רגע את הפרספקטיבה.
<דודי מזרחי: אז בחמש-שש השנים האחרונות התווספו שורה ארוכה של תהליכים ברפורמה במערכת החינוך – אופק חדש, עוז לתמורה, ניהול עצמי, שורה ארוכה של תהליכים.
<דודי מזרחי: אפשר לפרוט אחד לאחד.
יעקב מרגי: ואז קיבלנו התייצבות במיצ"ב בשנים האלה.
<דודי מזרחי: וראינו בין היתר גם בבחינות הבגרות, היעד שהציב גדעון סער בשעתו בתור שר חינוך, זו עלייה קבועה והדרגתית במבחני המיצ"ב.