GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי מירון: יש לנו 60 בתי ספר תעשייתיים לנוער, כ-13,000 תלמידים.
<אתי מירון: נכון לעכשיו ה-30%-570% לא מוחל על תלמידנו, וזה הרגע להגיד אורנה, מה שאמרתם פה, מה שאת אמרת, הוא בדיוק מתאים לתלמידי משרד הכלכלה.
יעקב מרגי: אתם יודעים לדבר ביניכם אחרי הקלעים?
<אורנה כץ-אתר: זה לא, זה בדרג שרים.
<אורנה כץ-אתר: כל העניין הזה - - -
יעקב מרגי: סליחה, לא, לא, שאני אבין, רגע, רגע.
יעקב מרגי: תעודת הבגרות במדינת ישראל היא אחת.
<אורנה כץ-אתר: נכון, אבל יש כאן שני סוגים של בתי ספר ואני הבנתי שבין השרים, בין הכלכלה והחינוך, יש כרגע איזו שהיא התדיינות.
<אורנה כץ-אתר: הנושא של 30-70 הוא רק פסיק קטן מכל התהליך הזה, לכן זה לא בסמכותי להכניס אותו, אלא משהו אחר.
יעקב מרגי: אוקיי, אנחנו נקרא בסוף הדיון.
יעקב מרגי: אוקיי, העלית את זה.
<אורנה כץ-אתר: יש פה עניין של שכר של מורים.
<אתי מירון: אני פשוט ראיתי את הצורך להעלות.
<אורנה כץ-אתר: לא, לא, בסדר גמור.
יעקב מרגי: אז אני אתן לך עצה פרקטית כמי שהיה שר פעם.
יעקב מרגי: לא יקרא כלום, אני לא יודע אם את באותה קומה של השר.
יעקב מרגי: את לא באותה קומה של השר?
<אתי מירון: לא.
יעקב מרגי: אז תעלי או תרדי אליו, תשימי לו את זה כתוב.
יעקב מרגי: אל תקישי בדלת.
יעקב מרגי: אני לא מאמין בשיחות בעל פה.
יעקב מרגי: שיחות פרוזדור עפות, מתנדפות.
יעקב מרגי: שימי לו את העמדה שלך כגורם מקצועי להוביל את זה ותשתפי אותו בחוויה של הדיון הזה.
<אורנה כץ-אתר: מי זה שר הכלכלה?
יעקב מרגי: ראש הממשלה.
יעקב מרגי: לכן לא אמרתי לה לדפוק לו בדלת.
מירב בן ארי: אני כבר לא עוקבת.
יעקב מרגי: לכן לא אמרתי לדפוק בדלת, אבל יש לו שם ראש מטה מאד מקצועי.
מירב בן ארי: עדיף נראה לי ישר למנכ"ל.
יעקב מרגי: ואני לימד אותי פעם ראש עיריית באר שבע המנוח דאז, איז'ו רדלר, שהייתי בא על כל דבר קטן מטריד אותו בתפקידי הראשונים, והוא היה אומר לי – אני אתן לך עצה – למרות הידידות בינינו, מה שתקבל מפקיד האשראי הוא יותר מאשר מנהל הבנק.
יעקב מרגי: תלך לפקיד האשראי, יותר טוב מאשר תבוא למנהל הבנק.
מירב בן ארי: אני אפנה אליו גם.
<אורנה כץ-אתר: רק משפט אחד אם אפשר להוסיף.
<אורנה כץ-אתר: משפט אחד.
<אורנה כץ-אתר: אנחנו דיברנו הרבה על ה-30%.
<אורנה כץ-אתר: חשוב לזכור שגם בחינת הבגרות של ה-70% עוברת שינויים מופלגים, שזה הכנסת שאלות חשיבה, הכנסת שאלות הבעת עמדה, הכנסת ניתוח קטעי מקור חזותיים ובהיסטוריה מורחב אפילו ניתוח סרטים תוך כדי הבחינה.
<אורנה כץ-אתר: זהו.
יעקב מרגי: לפני שאני אתן לחברת הכנסת מירב בן ארי, זה היה כמה משפטים, אבל לא משנה.
יעקב מרגי: לכן כשאומרים מילה אחת, או משפט, אל תתחייבו.
יעקב מרגי: קיבלת רשות דיבור, קחי, אני אפסיק אותך אם אני ארצה.
יעקב מרגי: השר הנוכחי – נפתלי בנט – בפתיחת שנת הלימודים החגיגית בשיתוף ועדת החינוך, בבניין היפה, בניין הקשתות, איך קוראים לו במשרד החינוך?
<יהודית גידלי: החדר הביזנטי.
<אורנה כץ-אתר: בית החולים האיטלקי.
יעקב מרגי: בניין יפיפה.
יעקב מרגי: אקוסטיקה גרועה.
יעקב מרגי: אבל תקשיבו, הוא אמר באני מאמין שלו והוא חזר והדגיש, שכל מה שהוא הגדיר כלימוד חוויתי, מה שהוא היה צריך לחקור, להגיש עבודות, זכור לו.
יעקב מרגי: כל מה שהוא שמע ושתה בהוראה הפרונטאלית, בהקראה ובקריאה הרגילה, לא נשאר מזה כלום.
יעקב מרגי: וזה חוזר כחוט השני מתלמידים, מורים ומפקחים ומבעלי תארים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי: לכן אין ספק שאנחנו נקרא לחזק זאת כחלק מהשינוי שמתבקש.
יעקב מרגי: המורה ממזמן הוא לא מקור הידע הבלעדי של התלמיד ותמיד אני מביא דוגמא ואני אומר שלא יתכן שאותם תלמידים, שאחרי שמסיימים את מערכת החינוך, במרחק של חודשיים-שלושה אנחנו סומכים עליהם ומפקידים בידיהם גורלות של חיי אדם, טכנולוגיות עתירות ממון ובעלויות יקרות ואנחנו סומכים עליהם.
יעקב מרגי: רק חודשיים שלושה מאז שהם עוזבים את מערכת החינוך, אנחנו סומכים עליהם.
יעקב מרגי: ללמוד – כשאין סכנה לחיי אדם, ואתם יודעים מה, גם יש דברים הפיכים בלימוד עצמי.
יעקב מרגי: גם אם הוא שגה יש הנחיה בכיתה ואפשר לכוון אותו, אנחנו לא סומכים עליהם.
יעקב מרגי: אנחנו עומדים ומקריאים.
יעקב מרגי: אני החטיאר, הזקן במערכת החינוך, והבן שלי הקטן היום בכיתה י' במערכת החינוך, במקיף ממלכתי, מערכת השעות שלי ומערכת השעות שלו במרחק של 40 ומשהו שנים, זהות אחד על אחד כמעט.
יעקב מרגי: זה כשלעצמו, בלי להיות איש מחקר ואיש חינוך, אומר שדרוש שינוי.
יעקב מרגי: דרוש שינוי.
יעקב מרגי: יוזמת הדיון.
יעקב מרגי: ואנחנו לאחריה נסכם, עם כל הרצון להמשיך לפתח את הדיון.
מירב בן ארי: קודם כל אני רוצה באמת להגיד תודה לכל מי שהגיע לדיון החשוב הזה ואני בהחלט מצטרפת לקריאה הזאת של לבוא ולדבר על זה גם במקצועות אחרים כמו ספרות לצורך העניין או אזרחות, או הרבה מקומות שבהם תלמידים יכולים להיות מעורבים יותר.
מירב בן ארי: אני שמחה שניהלנו את הדיון במליאה כבר שם, כשהחל הדיון ופה שבעצם הסתיים.
מירב בן ארי: אני רוצה בכלל לומר לכם שמבחינתנו, כשיש נושאים כאלה שמגיעים לוועדת החינוך, אם לא היינו בעצם מגיעים מהמקום ההפוך, לא היינו מגיעים לדיון הזה ולא היינו מכירים כוועדה את הסגולות של הלמידה המשמעותית.
מירב בן ארי: זאת אומרת מה שנקרא מהלאו אתה לומד את ההן.
מירב בן ארי: באנו ממקום שחשבנו שלימודי השואה עברו תהליך, הזדעקנו.
מירב בן ארי: כבר במליאה כבר הבנתי את העניין, אבל כן התעקשתי על הדיון כדי לבוא ולצאת והנה אנחנו יוצאים מפה עם כמה החלטות.
מירב בן ארי: כשיושב הראש ידבר בסיכום, אני אקח על עצמי להתעסק עם בתי הספר הטכנולוגיים ויושב הראש בטח ידבר בכלל על העניין הזה מול השר על נושאים אחרים.
מירב בן ארי: אני ישבתי שם גם באותה ועדת חינוך ראשונה של שנת הלימודים ובה ראינו שהלמידה המשמעותית היא כחוט כזה שאמור להיות במשך שאר המקצועות ובכלל בשנת הלימודים הזאת, אז אני שמחה שזה קורה.
מירב בן ארי: וגם הדברים שאת אמרת, באמת על העניין של המבוא, שזה מאד מאד חשוב בעיני, כי בסופו של דבר המבוא הוא נותן את הבסיס בכלל של הלמידה; ואמנם בסוף את יושבת ועושה עבודה מצוינת – כמו התלמידות שדיברו כאן – אבל המבוא של כל הנושא חייב להיות וממנו כמובן לעסוק בנושא ספציפי.
מירב בן ארי: אז תודה, ויישר כוח באמת לכל מי שעוסק במלאכה החשובה הזאת.
יעקב מרגי: תוך כדי שהיא דיברה אני כתבתי לי את דברי הסיכום, שלא היה קשה לכתוב אותם.
יעקב מרגי: קודם כל הוועדה מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון, לחברת הכנסת המציעה והמתמידה – מירב בן ארי, על הנושא המרתק.
יעקב מרגי: הוועדה שמחה לשמוע שההיפך הוא הנכון.
יעקב מרגי: אם היה חשש להורדת לימודי השואה ממקצוע ההיסטוריה, הוועדה שמחה לשמוע שההיפך הוא הנכון, ישנה דווקא העצמה.
יעקב מרגי: הוועדה לשמוח ששיטת ההערכה החלופית מוכיחה את עצמה הן בהקניית מיומנויות למידה, התעניינות ושיפור הערכה למקצוע ההיסטוריה, ואף בכך שלא יגעו אף בציוני הבגרות.
יעקב מרגי: לכן לא נותר לוועדה אלא לקרוא למשרד החינוך לבחון ולהרחיב את השיטה הזו גם למקצועות אחרים, ועל ידי זה נשפר הן את אהבתם של תלמידי ישראל ללימודים, והן שיפור הציון ובאמת כואב.
יעקב מרגי: אני שומע את המינוח הזה והוא נכון – של הקאה.
יעקב מרגי: כמו שבאכילה, כשמקיאים ולא נשאר שום ערך ממה שאכלת, ערך תזונתי, גם כאן.
יעקב מרגי: ואני קיבלתי את זה ואני סיפרתי את זה בדיונים אחרים, ליהודית נמאס לשמוע.
יעקב מרגי: אני אירחתי אצלי ארבעה תלמידי ישיבה תיכונית מנתיבות והם נחשבים החנונים של השכבה.
יעקב מרגי: שאוהבים ללמוד וזה.
יעקב מרגי: שאלתי אותם מושג בסיסי והם הסתכלו עלי ככה אמרתי רגע, אתם לא יודעים מה זה?
יעקב מרגי: דיברתי על כבשת הרש.
יעקב מרגי: אז אמר לי אחד יעקב, אל תתפלא.
יעקב מרגי: אנחנו ניבחן על זה, נקבל ציון גבוה, אבל יום אחרי שאנחנו ניבחן לא נזכור כלום.
יעקב מרגי: זו השיטה.
יעקב מרגי: ולכן אין ספק שצריך להעצים, לחזק ולהרחיב את הלימוד החווייתי.
יעקב מרגי: 9 בפברואר 2016, ל' בשבט, ראש חודש אדר א' תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על הסדר היום, הצעה לסדר היום: דבריו המקוממים והמכפישים של אלון ליאל נגד מדינת ישראל שנאמרו מתוקף תפקידו, אני מוסיף את זה לכותרת, בהנהלת מוסד חינוכי.
יעקב מרגי: אילולי זה לא הייתי מקיים את הדיון בוועדה שלי, של חבר הכנסת המציע מיקי מכלוף זוהר.
זהבה גלאון: איפה זה נאמר שזה נאמר בתוקף תפקידו?
יעקב מרגי: אני אומר, אני הוספתי את זה מתוקף - - -
אילן גילאון: זה בחוזר מנכ"ל מוגדר התפקיד שלו?
יעקב מרגי: מתוקף תפקידו, מתוקף התואר שלו.
יעקב מרגי: הוא בהנהלת מוסד חינוכי- - -
זהבה גלאון: הוא לא דיבר בתוקף - - -
יעקב מרגי: אנחנו נברר את זה היום.
אילן גילאון: רגע, הוא עובד משרד החינוך?
יעקב מרגי: רגע חברי כנסת, עוד לא פתחתי את הדיון - - -
זהבה גלאון: אבל עשית את הדרמה במשפט הראשון בפתיח.
יעקב מרגי: זו האמנות של כל אחד.
יעקב מרגי: תקשיבו, נשיאות הכנסת הכירה בצדקתו והעלתה את הצעתו של חבר הכנסת לסדר, ואף מליאת הכנסת אישרה להעביר את הדיון לוועדת החינוך.
יעקב מרגי: ואנחנו כנועים מול החלטות נשיאות הכנסת ומליאת הכנסת.
יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע, ספר לנו.
מכלוף מיקי זוהר: אני חייב להגיד לכם שזה היה מהלך פרלמנטרי מבריק שלי, להביא את זה לדיון בוועדת החינוך - - -
אילן גילאון: כמו כל המהלכים שלך הפרלמנטריים.
יעקב מרגי: אם תאמר שזה - - - אתה צפוי לתלונה.
יעקב מרגי: דיר באלק, ראה שכל מה שתאמר יוכל ל- - -
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה בצדק הגיע כאן לוועדה.
מכלוף מיקי זוהר: למה, האיש הוא אדם שיש לו רפרטואר שלא ניתן לזלזל בו.
מכלוף מיקי זוהר: אדם שהיה - - -
אילן גילאון: יש לו רקורד.
מכלוף מיקי זוהר: אדם הזה היה במשרד החוץ מנכ"ל בכיר והאיש מעצם תפקידו בעבר חשוף להמון המון אינפורמציות על מדינת ישראל וחלק מתפקידו היה גם, כפי שאנחנו במדינת ישראל רוצים במדיניות החוץ שלנו, להגן על שמה של מדינת ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: ולימים דוקטור אלון ליאל הפך להיות יושב ראש הוועד המנהל של גימנסיה הרצליה שזה מוסד חינוכי לכל דבר ועניין שאחראי על חינוך ילדנו בעיר הרצליה.
מכלוף מיקי זוהר: אגב, מוסד ששמעתי עליו דברים חיוביים בסך הכול.
מכלוף מיקי זוהר: סליחה, גימנסיה הרצליה בעיר בתל אביב.
מכלוף מיקי זוהר: אז הסתבר שאותו אלון ליאל יישב עם חברים בארגון שוברים שתיקה, הוא נחשב שם כאחד מאבירי הארגון, מאוד מאוד מוערך בארגון הזה, והמליץ להם לעשות מסע לא קל נגד מדינת ישראל - - -
אילן גילאון: די.
מכלוף מיקי זוהר: רגע, רגע.
מכלוף מיקי זוהר: ברחבי העולם - - -
יעקב מרגי: תן לו לסיים ואחר כך תאמר.
אילן גילאון: זה פשוט בהלה, זה התבהלות כזאת.
אילן גילאון: זה מפחיד מאוד.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכן.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכל יהודי שהחליט לעמוד בזירה בינלאומית מול מצלמות כדי שכל העולם ישמע איך הוא כיהודי פוגע במדינתו היהודית והדמוקרטית ואומר בצורה ברורה כמה המדינה הזו, לפחות לדעתו וכמובן שזה ממש רחוק מהמציאות, כמה המדינה הזו היא לא הוגנת, כמה המדינה הזו היא כובשת, כמה המדינה הזו פוגעת באנשים חפים מפשע, כמה הצבא שלה הוא לא מוסרי.
מכלוף מיקי זוהר: אותו אלון ליאל מבקש לעשות חרם כלכלי וספורטיבי על מדינת ישראל, הוא מבקש ליצור אווירה של כיבוש, שיבואו ויגידו כמה הכיבוש הזה לא לגיטימי, הוא קורא לפעולות באו"ם כנגד מדינת ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: האיש הזה היה מנכ"ל משרד החוץ, אני רוצה להזכיר לכולם - - -
אילן גילאון: צריך לפטר אותו?
מכלוף מיקי זוהר: מהוועד המנהל של הגימנסיה הרצליה לאלתר.
מכלוף מיקי זוהר: אם הוא רוצה להצטרף לוועד המנהל של "שוברים שתיקה" - - -
אילן גילאון: קודם כל הוא מנכ"ל משרד החוץ.
מכלוף מיקי זוהר: זה משהו אחר, זו זכותו ואולי שם הוא יוכל לתרום את חלקו.
מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר אני רוצה לומר כך, גם חברי וועד המנהל, אני רוצה לציין בפניך אדוני היושב ראש, בחרו שלא להגיע לדיון בטענה של ציד מכשפות, של הגבלת חופש ביטוי.
מכלוף מיקי זוהר: אני שואל אותם - - -
יעקב מרגי: אני אקריא את תגובתם.
מכלוף מיקי זוהר: אני שואל אותם: 'באמת בהזדמנות הזו, אתם באמת מקשיבים לעצמכם'.
זהבה גלאון: לא, אתה מקשיב לעצמך?
זהבה גלאון: אתה מקשיב לעצמך?
יעקב מרגי: רק תגיע לסיכום הדברים כדי שנתכנס לדיון.
מכלוף מיקי זוהר: אני אגיע.
מכלוף מיקי זוהר: באמת זו איזה טענה כזאת אליטיסטית שכזאת - - -
זהבה גלאון: אתה עשית את זה עליו.
זהבה גלאון: אתה אמרת את זה עליו.
אילן גילאון: אני חשבתי שאתה מביא חומר, סרטים, הקלטות כמו שצריך.
אילן גילאון: איזה - - -
מכלוף מיקי זוהר: הבאנו הקלטה, אני רוצה - - -
אילן גילאון: - -פלילי אני רוצה.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה שתשמעו מה הוא אומר.
מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, חופש הביטוי, ואני רוצה שתבינו את זה, זה לא חופש השיסוי.
מכלוף מיקי זוהר: יש הבדל בין חופש הביטוי לחופש השיסוי.
מכלוף מיקי זוהר: כל מי שקורא לפעול נגד מדינת ישראל הוא משסה את אויבנו, בנו.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מבחינתנו נמצאים כאן כדי לייצג את מדינת ישראל ולשמור עליה, גם על הערכים הדמוקרטיים שלה, גם על חופש הביטוי שבה, אבל לא לפגוע.
מכלוף מיקי זוהר: לא לפגוע.
מכלוף מיקי זוהר: לא בריבונות שלה, לא בשלטון שלה, לא בדרך שאנחנו רוצים לשמור על המדינה הזו כמדינה יהודית ודמוקרטית.
מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו לא נדע לעשות את זה אנחנו לא נוכל להתקדם.
מכלוף מיקי זוהר: משפט אחרון לסיכום.
מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו רוצים לשמור על ילדנו ולאפשר להם חינוך נכון, אנחנו נחנך אותם לחופש, אנחנו נחנך לפלורליזם בכל דרך אפשרית.
מכלוף מיקי זוהר: אני מאמין בזה בכל רמ"ח אבריי, אבל לא נחנך אותם ולא נהווה להם דוגמה שהכפשות על מדינת ישראל במסגרת הבינלאומית ותחת כל עץ רענן הן דבר חיובי.
מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו נעביר אליהם את המסרים האלו אנחנו פוגעים במדינת ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: נקודה.
יעקב מרגי: כדי שנוכל להתייחס לדברים, אני באמת לא שמעתי את הדברים של אלון ליאל.
יעקב מרגי: בבקשה, אם יש לנו השמעה להשמיע, בבקשה.
זהבה גלאון: אם זה לא צייד מכשפות מה שאתם עושים עכשיו, אני לא יודעת מה זה צייד מכשפות.
יעקב מרגי: אך כך תגיבי - - -
אילן גילאון: זה לציידים האלה?
יעקב מרגי: אני בכנות לא שמעתי את הדברים.
אילן גילאון: חחחח.
<קריאה: עכשיו תשמע.
אילן גילאון: שלט נקרא, כאילו - - -
<קריאה: יבחוש.
יעקב מרגי: יבחוש זה של זהבה.
יעקב מרגי: בבקשה תפעילי.
זהבה גלאון: מתוך מה זה אדוני?
זהבה גלאון: אתם מראים לנו משהו שאני לא יודעת מתוך מה זה, סליחה.
זהבה גלאון: השמעת הקלטה "- - - -שלטונית הישראלית.
זהבה גלאון: נוצר קונצנזוס שאי אפשר כרגע למעשה להתקיע אותו.
זהבה גלאון: הייתי מגדיר אותו כאיזה ניצחון אידיאולוגי, ניצחון אידיאולוגי של הכיבוש.
זהבה גלאון: - - - הניצחון האידיאולוגי של האפרטהייד.
זהבה גלאון: זאת אומרת, ישראל נראית נחושה, חזקה עם המהלכים הבינלאומיים שלה, עם הקהילות, ולכן מה שקורה, ככל שהמסגרת רחבה יותר: איחוד אירופי שזה 28 או האו"ם, קל יותר ל- - - "
אילן גילאון: אני לא מבין, הוא התראיין או ש- - -
זהבה גלאון: אני לא מבינה, בישלתם פה קלטת, שאני אבין.
יעקב מרגי: זה ערוך או שזה - - -
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת מאיפה הקלטת הזאת, מי בישל אותה, מי ערך אותה, מאיפה היא באה.
זהבה גלאון: מה זה משמיעים לי פה קלטת - - - <קריאה:> זה כל כך מזעזע אותך כי את מזועזעת מהדברים.
זהבה גלאון: את מזועזעת מהדברים?
זהבה גלאון: אני אל מזועזעת מהדברים.
<קריאה: בואו נשמע עד הסוף.
יעקב מרגי: גברתי, גברתי, - - -
זהבה גלאון: אני לא אשמע פה קלטת כשאני לא יודעת מאיפה היא באה מאיפה היא הוקלטה, איפה היא צולמה ומי בישל אותה.
זהבה גלאון: אני רואה מי יושב כאן - - -
<קריאה: עוד לא נאמר בה כלום.
יעקב מרגי: רבותיי, בואו.
יעקב מרגי: סלח לי, אתה לא מנהל דיונים פה וגם את לא.
יעקב מרגי: בבקשה לשבת.
יעקב מרגי: אני הסתפקתי בשני הביטויים של לגייס את האו"ם ואת האיחוד האירופי האפרטהייד.
מכלוף מיקי זוהר: זה רק ההתחלה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני בשלב זה עוצר את ההקלטה.
יעקב מרגי: היא באוויר, בואו נראה בהמשך הדיון.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר כמה הערות לעצם קיומו של הדיון ואחר כך לתכנים שנאמרו כאן.
זהבה גלאון: אני, את השיטות האלה שמביאים קלטת, שלא אומרים לנו מאיפה היא באה, מי בישל אותה, מי ערך אותה, מי שעומד מאחוריה – זה דבר שלא יעשה בכנסת.
זהבה גלאון: את זה אני אומרת בצורה שעוד לא נוגעת לעצם הדברים ולעצם הדיון.
זהבה גלאון: עכשיו אני רוצה לומר כמה דברים.
זהבה גלאון: אני באמת אומרת לך חבר הכנסת זוהר, אני אומרת לך את זה בידידות ואתה יודע את זה, של נעלייך מעל רגלייך כשאתה מדבר על אלון ליאל.
זהבה גלאון: של נעלייך מעל רגלייך.
זהבה גלאון: אני רוצה להגיד לך למה.
זהבה גלאון: בשם הפלורליזם אתה מדבר?
זהבה גלאון: אתם עושים פה צייד מכשפות ועשתה נכון הגימנסיה שהיא לא באה לכאן.
זהבה גלאון: מה אתם חושבים, שאתם צדים אנשים על הדעות שלהם, מה יש לכם?
זהבה גלאון: אתם לא חייבים להסכים עם כל - - -
מכלוף מיקי זוהר: זה דעות מסוכנות.
זהבה גלאון: זה ממש לא דעות מסוכנות.
מכלוף מיקי זוהר: מאוד.
זהבה גלאון: אלון ליאל מוחה בדיוק כמוני וכמו חברי אילן גלאון
יעקב מרגי: תן לה.
זהבה גלאון: מוחה בדיוק כמוני וכמו חברי אילן גילאון.
זהבה גלאון: הוא מוחה נגד מדינת ישראל, הוא מוחה נגד המדיניות של ממשלת ישראל.
זהבה גלאון: זו מדיניות הכיבוש ואנחנו נאבקים נגד מדיניות הכיבוש ומזהירים שלא נגלוש האפרטהייד כמו שהוא אומר וחושבים שהמהלכים לגיטימיים לכם במדיניות הכיבוש ומשתמשים בוועדת החינוך של הכנסת ולא בפעם הראשונה כדי לעשות דה-לגיטימציה לאישים, אנשים וארגונים שמותחים ביקורת על ממשלת ישראל.
זהבה גלאון: ראינו את גם בזירה הבינלאומית של מועצת ישע וועד מתיישבי השומרון שנוסעים לאו"ם ונוסעים למדינות שונות העולם.
זהבה גלאון: גם הם פועלים בזירה הבינלאומית בניגוד לעמד- - -
זהבה גלאון: אני עוד לא סיימתי.
יעקב מרגי: אני לא מבין למה את מתקוממת.
יעקב מרגי: רגע, בואי תקשיבי.
יעקב מרגי: זה בדיוק הליבה של הדיון.
יעקב מרגי: א' , הכנסת במהלך פרלמנטרי מתווה, מוצדק לא מוצדק, העבירה את הדיון, החליטה בהצבעה להעביר את הדיון לוועדת החינוך - - -
יעקב מרגי: אל תתקוממי, א'.
<קריאה: צדים.
יעקב מרגי: אנחנו לא צדים אף אחד.
יעקב מרגי: אנחנו לא צדים.
יעקב מרגי: זה דומה בדיוק, הדמיון גם למה שעושה אלון ליאל.
יעקב מרגי: יש הליך דמוקרטי במדינת ישראל.
יעקב מרגי: תני לי, אולי אני טועה .
יעקב מרגי: אם אולי אני טועה תאמרי לי אני חולקת עליך.
יעקב מרגי: יש הליך דמוקרטי פעם בשנתיים, פעם בשלוש, פעם בארבע שנים בצוק העיתים, כשמתי שמנהל המקהלה מחליט לפזר.
יעקב מרגי: יש לנו הליך דמוקרטי, יש הכרעת הרוב, הכרעת העם.
יעקב מרגי: יושב אלון ליאל כשהוא קיבל את החלטת העם, הוא אפילו היה מנכ"ל משרד ממשלתי, הוא ייצג את המדינה.
יעקב מרגי: הוא אומר היום: 'לא מסתדר לי הכרעת הרוב.
יעקב מרגי: אני "פוש", שוברים את הכלים', הוא משחק בכללים אחרים.
יעקב מרגי: עומדת לנו הזכות, ואל תגדירו אותנו ציידי נפשות, עומדת לנו הזכות לדון בדברים האלה.
יעקב מרגי: אף אחד לא קרא כאן כרגע להוציא אותו - - -
זהבה גלאון: תודה רבה באמת.
יעקב מרגי: סליחה, שמוצדקת ההגדרה של ציידים?
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אני נשפט על האמירות שלי וטוב שכך.
יעקב מרגי: אני נשפט על מעשים שאני עושה וטוב שכך כי אני במדינה דמוקרטית, אז אל תתרגשי.
יעקב מרגי: אלון ליאל הוא לא מפשוטי העם, יש לו רקורד - - -
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אתה פתחת את הדיון - - -
זהבה גלאון: אני חולקת.
זהבה גלאון: ברגע שנשיאות הכנסת אישרה קיום של דיון, אני לא יכולה להתווכח על זה.
זהבה גלאון: אני יכולה לא לאהוב את זה, אני לא יכולה להתווכח על זה.
זהבה גלאון: אני חולקת על ההגדרה - - -
מכלוף מיקי זוהר: ואת מעיזה, מצדיקה שמחרימים את הכנסת.
זהבה גלאון: אני חולקת אדוני היושב ראש.
זהבה גלאון: אני מתייחסת עכשיו לפתח דברייך בכותרת.
זהבה גלאון: כשאלון ליאל נפגש עם "שוברים שתיקה", פגישה לגיטימית.
מכלוף מיקי זוהר: הוא - - -
זהבה גלאון: כשהוא נפגש עם "שוברים שתיקה", פגישה לגיטימית, הוא לא נפגש איתם כיו"ר גימנסיה הרצליה.
זהבה גלאון: והשערורייה בעיניי, שאתה הגדרת אותה אדוני יושב ראש הוועדה, שהוא עשה את זה בתוקף תפקידו כיו"ר.
זהבה גלאון: בכל הכבוד, אנשים נוסעים בשורה של כובעים ועושים מפגשים פוליטיים ואחרים בשורה של נושאים לא בתוקף תפקידם.
זהבה גלאון: הוא גם כתב ספר.
זהבה גלאון: לא, אתה תיתן לי עכשיו.
זהבה גלאון: עכשיו אתה תגן עלי.
זהבה גלאון: אדוני, אלון ליאל גם כתב ספר על כדורגל וכל זה, הוא לא עשה את זה בתוקף תפקידו כיו"ר גימנסיה הרצליה.
זהבה גלאון: מחר גם תקרא להחרים את הספר שלו בקצב הזה - -
יעקב מרגי: אין פה חרמות.
זהבה גלאון: אני לא אמרתי.
זהבה גלאון: מחר תנהל דיון בוועדת החינוך, - - -
זהבה גלאון: מחר אתה תנהל דיון בוועדת החינוך של הכנסת, מה פתאום מפיצים את הספר על הכדורגל של אלון ליאל - - -
מכלוף מיקי זוהר: את היית מעיזה להגיד דברים כאלה, את היית מעיזה להגיד דברים שהוא אמר?
זהבה גלאון: עכשיו אני אגיד מה אני מעיזה.
זהבה גלאון: אני קודם כל מעיזה - - -
מכלוף מיקי זוהר: כאשת חינוך.
זהבה גלאון: אני כן.
זהבה גלאון: אני עכשיו מעיזה, אני חברת כנסת ובגלל זה - - -
מכלוף מיקי זוהר: חינוך מיוחד אפילו, את יודעת להגיד דברים כאלה?
יעקב מרגי: ברוכה הבאה חברת הכנסת.
יעקב מרגי: זהבה, רגע, רגע - - -
מכלוף מיקי זוהר: איזה מרץ יש ל"מרצ".
יעקב מרגי: מכלוף, אני לא רוצה ליצור תקדים בוועדה הזאת.
יעקב מרגי: יצרתי לפי כמה זמן כשהוצאתי את זהבה.
יעקב מרגי: היא אמרה לי שלראשונה היא הוצאה מוועדה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה ליצור תקדים שאני מוציא את חבר הכנסת המציע.
יעקב מרגי: תן לה לסיים את הדברים.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לעשות הבחנה.
זהבה גלאון: אני רוצה לדבר על שלושה רבדים.
זהבה גלאון: אחת, על הכובע של אלון ליאל מתוקף תפקידו כיו"ר גימנסיה הרצליה.
זהבה גלאון: אין קשר לתפקידו בתפקיד הזה לדברים שהוא אומר במסגרות אחרות ובכובעים אחרים.
זהבה גלאון: הניסיון שלכם לקשר ולייצר את הקשר ולהביא לכאן קלטת, שעד לרגע זה לא שמעתי איפה היא בושלה, מאין היא נלקחה ואיפה היא נערכה, לייצר את הקשר ואת הזיקה בין אלון ליאל בתוקף תפקידו לדברים שהוא אמר.
זהבה גלאון: עכשיו אני רוצה להגיד לדברים שהוא אמר ובזה לסיים אדוני.
זהבה גלאון: אני חושבת שמותר, אני עושה את זה, חברי אילן גילאון ומיכל רוזין עושים את זה כל היום.
זהבה גלאון: מותר לבקר את המדיניות של ממשלת ישראל בארץ, בחו"ל, מותר לבקר ביקורת לגיטימית כל עוד אתה לא פועל נגד המדינה, אתה פועל נגד המדיניות של הממשלה.
זהבה גלאון: אלון ליאל היה שגריר ישראל בדרום אפריקה, היה שגריר ישראל בטורקיה, היה מנכ"ל משרד החוץ, ייצג את ישראל נאמנה.
זהבה גלאון: אני אומרת גם לך וגם לך, של נעלייך מעל רגלייך - - -
יעקב מרגי: אמרת את זה.
זהבה גלאון: ואני חוזרת ואומרת כי אתם חבורה חצופה שמסמנת, - - -
עודד פורר: החוצפה להגדיר מי חצוף ומי לא חצוף.
עודד פורר: את חצופה החבורה שלך אשמה באמירות שלה.
זהבה גלאון: מסמנת אנשים, רודפת אותם ומחפשת אותם ו- - -
יעקב מרגי: תודה זהבה.
יעקב מרגי: זהבה תודה.
יעקב מרגי: תקשיב, אני מוכן לעמוד לדין ציבורי על זה.
אילן גילאון: אל תעשה לנו ספויילר על הסוף של הסרט.
יעקב מרגי: אני לא יודע לערוך סרטים.
יעקב מרגי: מי שקורא, מי שרוצה לקרוא למדינת ישראל כמדינת אפרטהייד אני חושב שחוטא את אחד - - -
זהבה גלאון: אפילו מה שכתוב - - -
יעקב מרגי: אני לא אמרתי הוא, אני אומר שמי שרוצה.
יעקב מרגי: אני בא עכשיו מדיון שמאשרים זאת, שהגורם היחיד שמאפשר את הקיום היומיומי של החיים ברצועת עזה שיורים עלינו טילים, זה מדינת ישראל כמי שיורים עליו טילים.
יעקב מרגי: אני רחוק מההגדרה של מדינת אפרטהייד.
יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר בבקשה.
עודד פורר: אני חייב לומר שלא היה צריך קלטות ועניינים כדי להבין מה אומר אלון ליאל, איך הוא מתנהג ומה הוא מקדם.
עודד פורר: החומרה פה היא כפולה ומכופלת.
עודד פורר: הוא היום לא נושא בתפקיד של מנכ"ל משרד החוץ לשמחתנו.
עודד פורר: האיש עמד בעבר בראש מערך חוץ של מדינת ישראל.
עודד פורר: הוא היה מנכ"ל שהיה אחראי על כל שירות החוץ של מדינת ישראל.
עודד פורר: ככזה, הוא מרשה לעצמו לארגן קבוצה של אנשים שעבדו והיו עובדי מדינה כדי לפעול נגד המדינה אל מול מוסדות שלטון אחרים.
עודד פורר: הפניה שלו יחד עם חבריו לממשלת ברזיל כדי למנוע את מינויו של דני דיין רק בגלל מקום מגוריו ורק בגלל דעותיו, היא אפרטהייד והיא ההפליה וזו החוצפה הגדולה שביותר.
עודד פורר: והייתי רוצה לשמוע גם אותך וגם את אתכם ואת כל חבריכם מהשמאל מגנים את זה באופן החריף ביותר, לא רק בגלל שמנכ"ל משרד החוץ, אבל בעיקר בגלל זה.
עודד פורר: ועכשיו הוא מרשה לעצמו כאיש חינוך או כמישהו שעומד בראש וועד מנהל של מוסד חינוכי או כמישהו שהוא מרצה במרכז הבין תחומי בהרצליה שמדבר על מדיניות ציבורית.
עודד פורר: לומר לא במקומות אחרים, בראיון בגלי צה"ל, הוא אומר: 'אם הייתי חושב שהמחנה שלי יכול להגיע לשלטון הייתי באמת עובד בישראל.
עודד פורר: האידיאולוגיה שלי לא יכולה להגיע לשלטון בעתיד לעניין'.
יעקב מרגי: זו דמוקרטיה סלקטיבית.
עודד פורר: זאת אומרת, אומר אלון ליאל, 'חברים, אני חי תחת כללי המשחק הדמוקרטי רק כשאני מנצח.
עודד פורר: כשאני לא נמצא ברוב אין שום כללים, אני אעשה מה שאני רוצה, אני אכפיש את מדינת ישראל בעולם, אני אפעל לסיכול מינויים של שגרירים בעולם'.
עודד פורר: מחר-מחרתיים כל מינוי שמדינת ישראל תרצה למנות שגריר יתחילו להגיד: 'איפה הוא גר איפה לא גר'.
עודד פורר: את גרה בשייח מוניס, יגידו לך 'את משייח מוניס, אתם כבשתם את האזור'.
זהבה גלאון: הטיעון הזה עבר על זה הכלח אז יאללה.
עודד פורר: אתם לא יכולים להתעלם מזה, אתם לא יכולים להתעלם מזה! ההתעלמות שלכם מזה היא רק מראה עד כמה אתם צבועים ועד כמה אתם לא מוכנים להסתכל למציאות הזאת בעיניים.
עודד פורר: ואם אדם אומר את זה, ולא משנה אם זה אלון ליאל או מישהו אחר, הוא לא יכול לעמוד בראש מוסד כזה.
יעקב מרגי: את אלון ליאל אסור לפסול.
עודד פורר: הוא לא יכול לעמוד בראש מוסד חינוכי, הוא לא יכול להיות מרצה.
עודד פורר: מותר לו לחשוב מה שהוא רוצה, מותר לו להגיד מה שהוא רוצה, אבל גם לעניין הזה יש מחירים.
עודד פורר: אם הוא רוצה להגיד את זה שישלם את המחיר.
אילן גילאון: אדוני, אני באמת גילוי - - -
יעקב מרגי: אני קודם כל נותן לחברי הכנסת כדי לשחרר דיון אמתי.
<קריאה: אין פה באמת דיון באמת.
יעקב מרגי: אתם טעונים.
יעקב מרגי: אני רואה שטעונים.
יעקב מרגי: חבר אילן גילאון חברך בבקשה.
אילן גילאון: קודם כול להתחיל לדבר - - -
יעקב מרגי: אני אגן עליך בכל כוחי.
אילן גילאון: היא קצת פרועה.
אילן גילאון: גילוי נאות אדוני, אני חבר של הנימול במקרה הנדון, של אלון ליאל.
אילן גילאון: באמת, זה קצת גובל בחוצפה שאדם שברוורס, בלנסוע אחורה עשה יותר מכל החבורה הזאת של הזרוע המדינית של נוער הזוועות שמדברת כאן, אתם שופטים אותו.
אילן גילאון: אם הוא בכלל היה גם מנכ"ל משרד החוץ וגם שגריר אולי תשמעו בקולו, אולי זה יותר טוב, ומה כבר הוא עשה.
אילן גילאון: אני באמת רוצה לדבר לעצם הדיון - - -
יעקב מרגי: היו מקרים בהיסטוריה שההוא הקטנצ'יק שנמצא בסוף השורה אמר את המציאות לאלה שיש להם רקורד ורוורס ואורך דרך - - -
אילן גילאון: אתה מתכוון לאלון ליאל.
אילן גילאון: יכול להיות, יכול להיות שהוא הילד ששם את האצבע ב- - -
יעקב מרגי: אני לא מקדש אף אחד.
אילן גילאון: תראה, הוועדה שלך היא וועדה מכובדת וחבר הכנסת מיקי זוהר הוא פרלמנטר מכובד.
אילן גילאון: באמת, אני קורא לדיון כזה, אצלנו בעגה הפנימית קוראים לו בש"ש.
אילן גילאון: אתה יודע מה זה בש"ש?
יעקב מרגי: תרגום.
אילן גילאון: בזבוז שעות שינה.
אילן גילאון: מה זה הפקה פרימיטיבית, מה באו להציע?
אילן גילאון: נתנו תמונות של אלון ליאל.
אילן גילאון: אני חשבתי שהוא התראיין.
אילן גילאון: אלון ליאל הוא אדם שדעותיו ידועות והוא אומר אותן בריש גלי בכל מקום.
אילן גילאון: מה, אתם עוד פעם מפעילים לי את הבלשים האלה - - -
עודד פורר: לשיטתך, הפעולה שלו - - -
אילן גילאון: רגע.
עודד פורר: זו שיטה נכונה?
עודד פורר: לפסול אדם בגלל מקום מגוריו - -
יעקב מרגי: עודד, עודד, תאפשר לו.
אילן גילאון: לאט לך.
אילן גילאון: אתה מגיע מתוך מפלגה שהאנשים הציוניים והפטריוטים שלה גונבים כסף - - -
עודד פורר: אה, אתה גם נהיית שופט.
עודד פורר: זה קורה כשנגמרו לך הטיעונים העניינים.
אילן גילאון: שלא יפריע לי.
עודד פורר: כשנגמרים הטיעונים הענייניים את עובר לזה - - -
יעקב מרגי: עודד, עודד - - -
אילן גילאון: אם אתה רוצה לראות למי יש קול יותר חזק, תאמין לי אני לוקח אותך ב- -- אז דיר באלק.