GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ת'אבת אבו ראס: קרן אברהם זה ארגון שעוסק בחיים משותפים, חיים של יהודים וערבים.
<ת'אבת אבו ראס: יש לנו מיזם גדול, "עבודה בקמפוסים".
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו חושבים שהאקדמיה זה ה-מקום שאפשר ממש בפעם הראשונה, כמו שאמר חברי חבר הכנסת יוסף ג'אברין, מפגשים - - -
יעקב מרגי: למרות האינטראקציה של הקמפוסים והחוגים המשותפים והכול זה לא מתקיים?
<ת'אבת אבו ראס: לא מתקיים כי מה שהיה לפני הקמפוס הוא ממשיך בתוך הקמפוס, אבל בדרך אחרת.
<ת'אבת אבו ראס: אין ספק - - -
חנין זועבי: הם לפעמים בדרך - - -
<ת'אבת אבו ראס: אתמול אני נפגשתי - - -
יעקב מרגי: אני אכוון אותך ואתן לך.
יעקב מרגי: אני נוטה להאמין, יש דינמיקה של החיים והיא יותר חזקה אפילו מכל גחמה שתהייה כמה שתהייה.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר, אנשים מבלים שנים רבות בקמפוסים במסגרות של חוגים וקורסים, יש מנהלים, הסגל של הקמפוסים של מוסדות להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: כשיש התחממות כדור הארץ, ואני לא מקל ראש, או מהלך מדיני כזה הם מוצאים לכתוב טורים ולהביע את דעתם מעל כל במה, אני לא מזלזל בשום נושא ושלא ישמע ממני, הבאתי דוגמה כי זה עמד לי על קצה הלשון.
יעקב מרגי: הם לא חושבים שזה משהו במורכבות של החברה הישראלית שצריך להיות.
יעקב מרגי: מה, הכול זה סטארט כלכלי של ניהול מוסד, מה, מה?
<ת'אבת אבו ראס: אני אתחיל להגיד שהמל"ג השקיעה ומשקיעה בשנים האחרונות המון, באמת, בשביל להגדיל את מספר הסטודנטים הערביים.
<ת'אבת אבו ראס: דובר על מלגות ודברים אחרים, אבל עדיין - - -
יעקב מרגי: היא נותנת, אבל צריך את הדיאלוג הזה.
<ת'אבת אבו ראס: בדיוק.
<ת'אבת אבו ראס: עדיין אנחנו אנשים שמאמינים שהקמפוס צריך להיות מרחב פיסי וחברתי תרבותי משותף, ממש ככה.
<ת'אבת אבו ראס: כאשר אתה מבקר היום במכללת הגליל המערבי בעכו, מעל 50% מהסטודנטים הם ערבים, אבל אתה לא יכול לראות אף מילה אחת בערבית, גם בצפת.
<ת'אבת אבו ראס: אתמול ישבתי עם דיקן מכללת כנרת.
<ת'אבת אבו ראס: 42% מהסטודנטים שלו ערבים, השם של המכללה אפילו לא בערבית.
<ת'אבת אבו ראס: אז יש הדרה, המשך של ההדרה של השפה הערבית והתרבות הערבית.
<ת'אבת אבו ראס: כאן הבעיה.
<ת'אבת אבו ראס: אני חושב שצריך ללמד את הסטודנטים.
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו תומכים בהצעת החוק הזאת.
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו התחלנו איתה, אנחנו עובדים בקמפוסים.
<ת'אבת אבו ראס: אני אתן את הדוגמה של עמק יזרעאל.
<ת'אבת אבו ראס: בדיוק מועבר קורס על ידי מרצה יהודי ומרצה ערבי כאשר המל"ג משלמת על מרצה אחד, מרצה אחד אנחנו משלמים כעמותה ועם המרצה השני אנחנו משתפים פעולה.
<ת'אבת אבו ראס: עכשיו בדיוק מתקיימת הערכה של העבודה של שנה שעברה ורואים שזה עובד.
<ת'אבת אבו ראס: סטודנטים שעוברים סמינרים ביחד הם נהיים יותר סובלניים, הם מכירים יותר את החברה הערבית.
<ת'אבת אבו ראס: לוקחים אותם לסיורים בחברה הערבית, יש הכרת האחר.
<ת'אבת אבו ראס: זה הבסיס של - - -
יעקב מרגי: איפה המהלך הזה מתקיים?
<ת'אבת אבו ראס: בעמק יזרעאל.
יעקב מרגי: מה עם האוניברסיטאות?
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו כן מתחילים לעבוד השנה באוניברסיטה העברית - - -
יעקב מרגי: עדיין אין מסגרת כזאת באוניברסיטאות, לא העברית, לא תל אביב - - -
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו התחלנו רק בשנה שעברה.
<ת'אבת אבו ראס: השנה אנחנו עובדים באוניברסיטה העברית, אנחנו נקיים את זה באוניברסיטה העברית, אנחנו נקיים את זה ב"אחוה" - - -
יעקב מרגי: יש כבר הסכמה?
<ת'אבת אבו ראס: יש.
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו - - -
יעקב מרגי: אם ב"אחוה" הוא לא יעשה את זה, אני לא יודע מה אני - - -
<ת'אבת אבו ראס: ב"אחוה" הוא כן יעשה את זה.
<ת'אבת אבו ראס: שוב, אני לא מדבר רק על קורס לרב תרבותיות או קורס אחר.
<ת'אבת אבו ראס: אני מדבר על הרבה יותר.
<ת'אבת אבו ראס: יש כל כך הרבה פעילויות - - -
יעקב מרגי: בוא תקשיב, אני אעזור לך.
יעקב מרגי: אני בכוונה מחדד.
יעקב מרגי: נכון שהמדינה כמדינה צריכה להוביל ולעשות, הלוואי שמלכתחילה אז לא היינו צריכים לא את הצעת החוק ולא את ההצעה לסדר.
יעקב מרגי: זה לא מתקיים.
יעקב מרגי: אני חוזר, אולי לא חידדתי בדברי הפתיחה, בהרהורים, בקושי דיברתי.
יעקב מרגי: ראשי מוסדות האקדמיה הם חיים את המציאות.
יעקב מרגי: כשהם רוצים להביא, תאמינו לי שאני השתתפתי בפאנלים ובכל מיני חוגים שקראו לי כאיש ציבור להשתתף בהם.
יעקב מרגי: אמרתי: 'ריבונו של עולם מכלים את זמנם של הסטודנטים ושלנו כאנשי ציבור'.
יעקב מרגי: פה זה במהות של הדו קיום בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: מה, אף ראש אוניברסיטה לא מצא לנכון עד שתקומו אתם, הם צריכים את העזרה שלך?
<ת'אבת אבו ראס: יש להם סדר עדיפות לתקציבים, יש המון בעיות.
<ת'אבת אבו ראס: אני מדבר כאן על הקורס- - -
יעקב מרגי: אל תפחד, הם לא - - -
<ת'אבת אבו ראס: מיכל יושבת כאן.
<ת'אבת אבו ראס: האוניברסיטה העברית, במוסד הגדול הזה רק 9 מרצים בכל האוניברסיטה הגדולה הזאת, 9 מרצים ערבים כאשר שליש מהם בחוג אחד.
חנין זועבי: זה אחד אחוז, יעני.
יעקב מרגי: אז בונים קומה השלישית לפני הקומה הראשונה.
יעקב מרגי: לפני הכניסה לבניין.
יעקב מרגי: הבעיה מתחילה, אתה מבין איפה הבעיה מתחילה.
<ת'אבת אבו ראס: צריך שינוי מדיניות כללית בכל הקמפוסים האלה.
<ת'אבת אבו ראס: אבל אם מדברים כבר על הקורס הזה, אני חושב שהוא מחויב המציאות.
<ת'אבת אבו ראס: כמו שסטודנט לומד אנגלית - - -
יעקב מרגי: מל"ג, אני לא יכול לדבר על קורסים כשמל"ג לא פה.
<ת'אבת אבו ראס: כן, חבל שהם לא פה וטוב שנשמע אותם.
<ת'אבת אבו ראס: אני אומר לך, הם דווקא עוזרים פה ושם.
<ת'אבת אבו ראס: יש שיפור בעבודת המל"ג - - -
יעקב מרגי: נראה לי שאתה פוחד מהשלטון.
יעקב מרגי: תפרגן, תפרגן איפה שצריך.
<ת'אבת אבו ראס: אני רוצה לפרגן, אפילו בבוקר הזה.
<ת'אבת אבו ראס: אני רוצה לפרגן לשר החינוך בנט שהכריז אתמול על הרצון להקמת מכללה ערבית באחד היישובים הערביים, אבל אנחנו רוצים שזה יתקיים.
<ת'אבת אבו ראס: אני זוכר שר מ"ישראל בעלייה" לפני 19 שנה שדיבר על הקמת עיר ערבית.
<ת'אבת אבו ראס: זה היה לפני 15 שנה, אבל זה לא התממש.
<ת'אבת אבו ראס: אם זה הולך להתממש נברך על כל אמירה טובה, אבל צריך ליישם מדיניות.
<ת'אבת אבו ראס: אנחנו נפגשים עם נשיאי אוניברסיטאות והם אומרים שהם מוכנים ורוצים, אבל אילוצים תקציביים.
<ת'אבת אבו ראס: - - -
יעקב מרגי: כמה העלות של קורס כזה?
יעקב מרגי: עשית פיילוט משותף עם עמק יזרעאל נכון?
יעקב מרגי: בשמות אני חלש.
יעקב מרגי: כמה העלות?
<ת'אבת אבו ראס: זה מעט מאוד.
יעקב מרגי: <קריאה:> 15 אלף שקל אולי.
<ת'אבת אבו ראס: זה 7-8 אלף דולר, לא יותר מזה.
יעקב מרגי: מה הסיפור, זמן?
<מיכל ברק: לא.
<מיכל ברק: אני מצטערת שאני מתפרצת - - -
יעקב מרגי: זה בסדר, אין לנו הרבה קופצים.
יעקב מרגי: הייתי מרסן אותך.
<יהודית גידלי: כמה סטודנטים לומדים בקורס כזה?
יעקב מרגי: בעמק יזרעאל, כמה למדו בקורס הזה?
<ת'אבת אבו ראס: איזה 30 סטודנטים.
יעקב מרגי: כמה מהם ערבים, יהודים?
<ת'אבת אבו ראס: שליש ערבים, שליש יהודים.
<מיכל ברק: אני מתנצלת על הקפיצה.
<מיכל ברק: שמי מיכל ברק, אני מהאוניברסיטה העברית, אני מנהלת מרכז חדש שקם באוניברסיטה שנקרא "מרכז לחקר הרב תרבותיות והמגוון".
<מיכל ברק: אני בוודאי לא רוצה לייצג פה את כל האוניברסיטאות, אבל אני אציג את העמדה של האוניברסיטה וקצת אספר על המרכז שלנו.
<מיכל ברק: אני מאוד מאוד שמחה על הדיון, אני חושבת שזה נושא שצריך לעלות לדיון ציבורי וטוב שהוא נידון בכנסת.
<מיכל ברק: כמו שאתם מבינים האוניברסיטה החליטה להקים מרכז שיעסוק ברב תרבותיות.
<מיכל ברק: פרופסור מיכאל קרייני הוא המנהל האקדמי שלו ואני הצטרפתי אליו.
<מיכל ברק: טיפה אני אספר לכם מה עושים, אבל האוניברסיטה העברית בהחלט שמה את הנושא של רב תרבותיות, של פלורליזם ושל מגון במקום מאוד גבוה.
<מיכל ברק: אפשר לקדם כל מיני דברים.
<מיכל ברק: באופן מאוד נחרץ אני מביאה את העמדה של האוניברסיטה שאנחנו מאוד מסתייגים מהאפשרות שהכנסת או המדינה תכפה כמובן על מוסדות להשכלה גבוהה קורס כזה או אחר.
<מיכל ברק: זה פתח, אלוהים ישמור, חס וחלילה מה יכול לבוא עלינו - - -
יעקב מרגי: השמיים יפלו.
יעקב מרגי: אוי ואבוי - - -
יוסף ג'בארין: לכן חזרתי בי מההצעה.
<מיכל ברק: זה לא מקובל בתרבות האקדמית שלנו, הדמוקרטית - - -
יעקב מרגי: אני אגלה דבר שלא אוהבים לגלות.
יעקב מרגי: אני בגיל 55 ואני די מעורה.
יעקב מרגי: מאז שהייתי ילד בעייתי תמיד איימו עלינו שאם נעשה ככה השמיים יפלו.
יעקב מרגי: אני מחכה שהם פעם יפלו ואף פעם הם לא נופלים.
יעקב מרגי: יש רוחות, יש גשמים ויש כאלה חרדים, מה לעשות, מסתבר שחרדים יש לא רק אצל החרדים, אצל כולם.
יעקב מרגי: שומו שמיים.
יעקב מרגי: צודקת, צריך עצמאות, אבל גם עצמאות יתר גובלת בהפקרות.
<מיכל ברק: אבל מאוד מאוד חשוב לעלות את הנושא ולדבר עליו, להציע הצעות ולראות איך המדינה כן יכולה לעזור, לממן וסייע , לעזור ולגרום לכך שכמה שיותר מהדברים האלה יקרו באוניברסיטאות כי זו באמת הזדמנות נדירה.
<מיכל ברק: כמו שחברת הכנסת זועבי אמרה, היעדר דברים כאלה גורמים לקיטוב ולאלימות.
<מיכל ברק: יש הרבה מאוד התפרצויות באוניברסיטאות ובמכללות וחבל.
<מיכל ברק: זו הזדמנות, זו זירה שבאמת כולם נפגשים ואלו המורים לעתיד שלנו - - -
יעקב מרגי: לצערי הרב, נפגשים רק בהתנפחויות פוליטיות ותאים כאלה ואחרים במקום דיאלוג.
יוסף ג'בארין: תגידי מה קורה באוניברסיטה העברית.
<מיכל ברק: המרכז שלנו, המרכז הוא בן חצי שנה.
<מיכל ברק: אנחנו באמת מנסים לקדם גם מחקר שעוסק בנושאים האלה, לתמרץ כמה שיותר דיון אקדמי, ימי עיון ומחקר של רב תרבותיות, פלורליזם ושל חברה משותפת, אבל גם אקדמיזציה, קורסים שיעסקו בנושאים האלה.
<מיכל ברק: השנה פתחנו שלושה קורסים על רב תרבותיות, גם בעבר היו.
<מיכל ברק: ננסה לקדם כמה שיותר כדי שבאמת כל סטודנט שעובר האוניברסיטה העברית, אני חושבת שנשמח לשתף ולשוחח עם אוניברסיטאות ומכללות אחרות, שיחווה איזו חוויה שהוא מביא, שהוא מכיר את החברה הישראלית, שהוא מקבל כלים לבדיקה ביקורתית של החברה, שהוא מבין, רואה נקודות מבט שונות, שהוא נחשף, שהוא מפתח רגישות רב תרבותית – זאת המטרה שלנו.
<מיכל ברק: אני חושבת שאנחנו מחנכים את המורים ואת העובדים הסוציאליים ואת רואי החשבון ואת עורכי הדין, כמו שחבר הכנסת ג'אברין אמר, של העתיד.
<מיכל ברק: הם חייבים להיחשף לאחרים.
<מיכל ברק: חלק מהדרכים לעשות את זה קורסים אקדמיים.
<מיכל ברק: זה יכול להיות קורסים, כמו שכרגע אמרתם, זה קורסים מאוד קטנים.
<מיכל ברק: אם אפשר עכשיו לממן קורס ב-8 אלף דולר לדיאלוג בין יהודים לערבים, בסופו של דבר זה 30 סטודנטים אז צריך לחשוב על הרבה קורסים ועל קורסים שעוסקים בחברה הישראלית ושעוסקים בגוון בתעסוקה ושעוסקים בחשיבות הפלורליזם.
<מיכל ברק: בקורסים הכלליים מרצים לא מפחדים לעלות נושאים ולא מפחידים אותם, המסר הוא פלורליזם.
<מיכל ברק: זה דבר טוב והשמעת ביקורת ודעות שונות זה דבר טוב.
<מיכל ברק: נראה לי שזה דבר מאוד חשוב להדגיש אותו.
<מיכל ברק: המל"ג כבר מתחילה לממן קורסים שמתעסקים באמת בדיאלוג וצריך לממן עוד ולתמרץ וללמוד האחד מהשני.
<מיכל ברק: צריך לחשוב איך אנחנו בונים איזו אמנה או תקנון של גיוון אוניברסיטי של מוסדות להשלכה גבוהה - - -
יוסף ג'בארין: בעניין של המל"ג חשוב כבוד היושב ראש.
יוסף ג'בארין: המל"ג הקצתה כסף לקורסים כאלה.
יוסף ג'בארין: ההפתעה הייתה שרק מעט מוסדות הגישו למרות שיש כסף.
<מיכל ברק: מטרת הדיון הזה היא בהחלט לעודד ולתמרץ.
<מיכל ברק: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מעודדים מרצים נוספים לעלות נושאים כאלה בכיתות ולא לפחד, כי מפחידים אותם.
<מיכל ברק: לעלות נושאים כאלה ולדבר דיון שהוא יכול להיות קונפיקטואלי ולהצליח להכיל את כל העמדות שיש בכיתה ולתת לכל הסטודנטים כולל - - -
יעקב מרגי: הנה אני מתנדב במעט השעות שיש לי.
יעקב מרגי: מי שיש לו פחד לעלות נושאים בעייתיים שיבוא אלי, אני אתן לו סדנה.
<מיכל ברק: מעולה, כל הכבוד אדוני.
יעקב מרגי: בבקשה מכון ון ליר.
יעקב מרגי: רצית כעת חברת הכנסת חנין?
<מיכל ברק: אני חושבת שאפשר לתמרץ מרצים ומתרגלים ולעבוד איתם כדי שיעשו מאמץ שסטודנטים באמת יכירו אחד את השני.
<מיכל ברק: אנחנו יכולים לחשוב על הרבה מאוד דרכים ולחשוב על זה ביחד.
<מיכל ברק: זאת אומרת, זה נושא שאפשר באמת לקדם אותו ציבורית ודרך המל"ג, בין אם זה איך אנחנו גורמים לסטודנט להתחיל לפגוש את החבר שלו תוך כדי הלימודים שלו במסגרת האקדמית שממילא הוא נמצא בה.
<מיכל ברק: לסיכום, אני מאוד מאוד מברכת על הנושא.
<מיכל ברק: אני חושבת שלגמרי חשוב שאנחנו - - -
יעקב מרגי: עכשיו אני אשאל שאלה אחת ממוקדת מטרה.
יעקב מרגי: יוזמה כמו של קרן אברהם, איך נקרא השם המלא?
<ת'אבת אבו ראס: יוזמות קרן אברהם.
יעקב מרגי: יוזמות קרן אברהם, כדוגמת עמק יזרעאל, אתם תשקלו?
<מיכל ברק: יוזמות קרן אברהם משתפת איתנו פעולה.
<מיכל ברק: אנחנו נעשה שני קורסים של - - .
<מיכל ברק: זה משהו שהמדינה בהחלט יכולה לממן מרכזים כמוני - - -
יעקב מרגי: אני יודע שהאוניברסיטאות מקיימות דיאלוג רב תרבותי עם המל"ג בצורה טובה מאוד.
<מיכל ברק: המל"ג עושה צעדים מאוד חשובים.
יעקב מרגי: מכון ון ליר.
<חסיה חומסקי פורת: יותר " סיכוי" ו- - -
יעקב מרגי: אני יודע, מה שנתפס לי באוזן.
יעקב מרגי: אני חלש בשמות, ון ליר כי הייתה לי פעם אינטראקציה.
<חסיה חומסקי פורת: אנחנו באמת בפרויקט משותף.
<חסיה חומסקי פורת: זה קצת מתחבר לדברים שנאמרו קודם וגם עונה על כמה מהשאלות שלך.
<חסיה חומסקי פורת: אנחנו התחלנו את הפרויקט שלנו כשהמטרה שלו היא לנגיש את האקדמיה לערבים.
<חסיה חומסקי פורת: מחקר שבדק את המצב של הערבית באקדמיה מתוך הישענות על מחקרים בארה"ב שבדקו את היחס בין תרבות הרוב ואת תרבות המיעוט באוניברסיטאות.
<חסיה חומסקי פורת: הגיעו למסקנה חד משמעית שכאשר האוניברסיטה או המוסד להשכלה גבוהה משקף את תרבות הרוב באופן בלעדי או כמעט בלעדי, זה פוגע מאוד בהישגים של הסטודנטים מקבוצת המיעוט גם מבחינת ההשתלבות החברתית, גם הכלכלית וגם המוטיבציה שלהם, גם תחושת השייכות.
<חסיה חומסקי פורת: לכן אנחנו אומרים שהקורסים האלה הם חלק מהעניין, אבל אנחנו מדברים אולי על מה שקודם הזכרתם כקומה א', שזה העניין של הנוכחות של השפה הערבית בכלל בקמפוסים.
<חסיה חומסקי פורת: אנחנו בדקנו ב-4 אוניברסיטאות ואנחנו רוצים להרחיב את זה הלאה בשנה הבאה, בשנים הבאות.
<חסיה חומסקי פורת: אין כמעט שילוט פיסי ואינטרנטי בערבית, אין נוכחות לתרבות הערבית באירועים ובאמנות שתלויה על הקירות, אין קורסים וכנסים בערבית פרט לפרויקט שלנו.
<חסיה חומסקי פורת: הוא באמת הצלחה גדולה שהייתה בכל אחת מארבעת האוניברסיטאות שאנחנו מקיימים איתם היה קורס בערבית וכנס בערבית שלא נוגע דווקא לחברה הערבית.
<חסיה חומסקי פורת: ברוב המוסדות אין הכרה וכיבוד של החגים הלא יהודיים של חופש לכלל האוניברסיטה.
<חסיה חומסקי פורת: גם מה - - -
יוסף ג'בארין: בחיפה היכרו ביום אחד.
<חסיה חומסקי פורת: בחיפה ובעברית.
<חסיה חומסקי פורת: תראה, העניין הוא שהחופשות של עיד אל אדחה ועיד אל פיטר נפלו בחופש אז לא הייתה להם הזדמנות להכיר את זה בחיפה, אבל גם בעברית היכרו - - -
<ת'אבת אבו ראס: נפל על יום כיפור גם כן.
<חסיה חומסקי פורת: מה שקורה בדרך כלל, במוסדות האחרים מותר לסטודנט הערבי לא להגיע באותו יום ללימודים והוא לא מקבל על זה עונש.
<חסיה חומסקי פורת: אנחנו רוצים שזה יהפוך לחלק מהתרבות האוניברסיטאית, שזה יופיע בלוח שנה, שלכל הסטודנטים יהיה יום חופש.
<חסיה חומסקי פורת: שתהייה הכרה וכבוד מצד הממסד כלפי הסטודנטים.
<חסיה חומסקי פורת: בתשובה לשאלה שלך קודם לגבי התנהלות הממסד, לצערנו בשנה וחצי האחרונה אנחנו עובדים מאוד קשה מול ההנהלות ומצליחים בתחום הזה לשנות מעט מאוד.
חנין זועבי: למה.
חנין זועבי: מה התירוצים, הטענות?
יעקב מרגי: מה את מזהה?
<חסיה חומסקי פורת: אני מזהה איזה פחד.
<חסיה חומסקי פורת: מצד אחד יש רצון להפוך לאוניברסיטה בינלאומית ולכן, למשל בנושא של שילוט, להיות מזוהה כאוניברסיטה ערבית, זה בולט יותר ככל שאחוז הסטודנטים הערבים יותר גבוה באוניברסיטאות, למשל באוניברסיטת חיפה.
יעקב מרגי: זה הולך ביחס הפוך?
יעקב מרגי: ככל שיש החשש יותר גדול.
<חסיה חומסקי פורת: כן.
<חסיה חומסקי פורת: יש חשש שהאוניברסיטה תיתפס כאוניברסיטה ערבית.
יוסף ג'בארין: בחיפה שליש מהסטודנטים היום הם סטודנטים ערבים.
יוסף ג'בארין: שליש.
<חסיה חומסקי פורת: מצד שני האוניברסיטאות רוצות להפוך לאוניברסיטאות בינלאומיות - - -
יעקב מרגי: עדיין אוניברסיטה?
חנין זועבי: מחשש שתיתפס כאוניברסיטה ערבית בעיני הציבור או המממנים למרות שחלק גדול מהמימון בא בגלל הסטודנטים הערבים, בזכות הסטודנטים הערבים.
<חסיה חומסקי פורת: באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת חיפה לדוגמה, ידוע שעשו מיפוי כדי לתרגם את כל השילוט לאנגלית.
<חסיה חומסקי פורת: עכשיו אנחנו עומדים בקשר הדוק עם הות"ת (ועדת תכנון ותקצוב) ובאמת חבל שהם לא נמצאים כאן היום, הם הציעו לממן את כל השילוט במרחב הפיסי בכל מוסדות ההשכלה בארץ.
<חסיה חומסקי פורת: בסופו של דבר הם ירדו מההצעה הזאת מסיבות תקציביות כנראה, אבל האוניברסיטאות לא לקחו את ההצעה למרות שהם עומדים לשלט באנגלית.
<חסיה חומסקי פורת: הם לא היו מוכנים אפילו לקבל את מימון הות"ת כי זה כולל גם ערבית.
<חסיה חומסקי פורת: זאת אומרת, יש כאן משהו שצריך באינסטנציה יותר גבוהה מאשר המוסדות עצמם לכפות.
<חסיה חומסקי פורת: לכן יש לנו שלוש המלצות: אחת, לחייב בחקיקה את כל מוסדות להשכלה גבוהה להציב שילוט פיסי ואינטרנטי.
<חסיה חומסקי פורת: כלומר, כל האתרים של האינטרנט.
<חסיה חומסקי פורת: אנחנו לא נאיביים, אנחנו לא דורשים שהכול יתורגם לערבית, אבל יש דברים, אפשר לשבת ולהחליט ביחד בצורה מושכלת איפה נחוץ ערבית, איפה חשוב גם מבחינה סמלית וגם מבחינה פונקציונלית - - - <קריאה:> השם של המוסד.
<חסיה חומסקי פורת: במיוחד לסטודנטים שמגיעים בשנה א' - - -
יעקב מרגי: הדבר הבסיסי, שילוט.
<חסיה חומסקי פורת: נכון.
<חסיה חומסקי פורת: אני מסכימה אתך לגמרי.
יעקב מרגי: אחר כך נמשיך בצרכים האחרים, אבל בסיסי לא קיים.
<חסיה חומסקי פורת: גם להכניס את הערבית באירועים של האוניברסיטה.
<חסיה חומסקי פורת: כשיש תערוכות מתחלפות על הקירות להכניס אמנות ערבית ו/או אמנים ערבים.
<חסיה חומסקי פורת: להכיר ברגולציה בשלושה ימים כחגים.
<חסיה חומסקי פורת: עובדה שזה עובד, בחיפה ובעברית זה עובד.
<חסיה חומסקי פורת: הדבר שהוא אולי, אני לא יודעת איפה מבחינת החשיבות, אבל זה חייב בתקנונים של המל"ג ושל האוניברסיטאות להגדיל באופן משמעותי את הסגל האקדמי והמנהלי עם הצבת יעדים שנתיים, גם להכריח אותם, לגרום להם, לפרסם כל שנה איך הם עומדים ביעדים.
יעקב מרגי: לי אין ספק שכל מה שמנית היה מתקיים ולו בחלקו, גם הצורך, החיים הם חזקים מכל דבר אחר.
יעקב מרגי: גם הצורך בקיום קורסים של דיאלוג רב תרבותי, הצורך שאם 90% עד 100% הוא היה יורד ל-60%-70% כי הדינמיקה של צורת החיים משתנה.
יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי בבקשה.
חנין זועבי: אני קודם כל כמובן, תודה אדוני היושב ראש ויוסף על העלאת הנושא החשוב וגם לנוכחים.
חנין זועבי: אני חושבת שמה שחסיה אמרה הוא המסגרת הנכונה של הדיון ולא רק הקורס הזה של דיאלוג.
חנין זועבי: כשהשאר אומרים דיאלוג אז תמיד אנחנו גם חוששים כי זה דיאלוג של הכרה, של הכרות אלא הכרה.
חנין זועבי: כאשר אנחנו אומרים תרבות אז לא רק התרבות הפלוקלוריסטית שאין לה שייכות וזהות וקשר עם המולדת וקשר של עם.
חנין זועבי: כאשר אני הייתי סטודנטית באוניברסיטת חיפה היה, אני לא יודעת באיזו מסגרת, קורס של דיאלוג.
חנין זועבי: יצאנו יותר כועסים מאשר נכנסנו כי התייחסו אל התרבות כאל פלוקלור בלי שום תוכן של זהות ותוכן פוליטי - - - <קריאה:> נרטיבי.
חנין זועבי: כן, נרטיבי של פלוקלור.
יעקב מרגי: אצלנו נמשך, אני לא יודע אם זה נגמר.
יעקב מרגי: אנחנו עדיין נתפסים רק קוסקוס ומופלטה.
חנין זועבי: אתם צריכים להילחם בזה.
יעקב מרגי: איש תרבות, איש אמנות.
חנין זועבי: לבנה זה דרוזים, חומוס זה ערבים.
יעקב מרגי: יש תרבות ואמנות שאני מוכן להתחרות בהן.
יעקב מרגי: לא ביצירות שלו, הוא התבטא על התרבות- - -
חנין זועבי: ובסופו של דבר הוא חלק - - -
יעקב מרגי: תגידי, רק לך מותר לשחרר קיטור.
חנין זועבי: אני לא רוצה לשחרר רק קיטור.
חנין זועבי: אני רוצה לשנות את המציאות גם.
חנין זועבי: אני חושבת שהמסגרת היא באמת מעמדם של הסטודנטים הערבים ושל החברה הערבית באוניברסיטאות.
חנין זועבי: את זה אני רוצה להעלות בתור דיון מהיר בעוד כמה שבועות, כי אני מחכה לאינפורמציה.
חנין זועבי: בכל זאת, אני לא יודעת יוסף, אתה כלומר חזרת מהחוק הזה?
חנין זועבי: לא הבנתי בגלל- - -
יוסף ג'בארין: העברנו את זה להצעה לסדר.
חנין זועבי: בגלל המל"ג או האוניברסיטאות כי גם אם יש להם גישה פוזיטיבית חיובית בעניין הם לא רוצים את הטלאי הזה - - -
יעקב מרגי: תחום החינוך במדינת ישראל הוא סובל כמעט מתת חקיקה, הם אוהבים נהלים.
יעקב מרגי: אל תגיעי להם, אל תכתיבי להם בחוק.
חנין זועבי: אבל, בסופו של דבר אני מקבלת את ההמלצות ואת זה הייתי רוצה לחייב.
חנין זועבי: כלומר, אפשר לחייב לא על ידי קורסים, אבל גם אפשר לעשות תנאי מסוים.
חנין זועבי: מקפיאים תקציבים- - -
יעקב מרגי: היא לא הכתובת.
חנין זועבי: טוב, היא לא הכתובת - - -
יעקב מרגי: בואי אני אגיד לך, אני אעזור לך - -
חנין זועבי: המל"ג מקפיאה - -
יעקב מרגי: אני אעזור לך - - -
חנין זועבי: הפתרון - - -
יעקב מרגי: אם המל"ג, חבל שהם לא פה, הם חסרים בדיון ואני אתייחס לזה בסיכום, אנחנו לא רוצים להתערב בתכנים, בסדר.
יעקב מרגי: גם חברי הכנסת, הוא אמר את זה ביושר: 'הגשתי הצעת חוק ואני מבין את הרציונל שלא צריך לכפות בחקיקה תכנים'.
יעקב מרגי: היום זה ככה ומחר זה ככה - - -
<חסיה חומסקי פורת: גם המל"ג לא מתערב.
יעקב מרגי: תנו לי, תנו לי.
יעקב מרגי: אם המל"ג היה פה הם היו צריכים לשמוע את המוסיקה.
יעקב מרגי: למל"ג יש את הכלי המקצועי שזה המועצה להשלכה גבוהה שמתכנסת, אומנם גם שם לא מלאכים הם בני אדם, אבל אנחנו נוטים להאמין שבכל ההסתכלות שלהם יותר אובייקטיבית משלנו.
יעקב מרגי: זה לגיטימי שאני אחשוב כך וכך.
יעקב מרגי: אם הם היו פה אנחנו היינו, אנחנו נקרא להם בלי קשר- - - <קריאה:> צריך לנזוף בהם, הם היו פה בדיון על הרוסים.
יעקב מרגי: שים לב, זו כל הבעיה.
יעקב מרגי: הם היו פה לפני - - -
יעקב מרגי: אני אנזוף במל"ג, לא בבנאדם.
יעקב מרגי: הבנאדם הוא רפרנט.
יעקב מרגי: <קריאה:> אבל הם יכולים לתמרץ, הם יכולים לעודד.
חנין זועבי: רק בכדי לסיים.
חנין זועבי: תראו באיזה אבסורד אנחנו חיים.
חנין זועבי: אתמול היה דיון, אנחנו לא נחזור, על ספר האזרחות.
חנין זועבי: אנחנו בדברים הכי בסיסיים חוזרים אחורה, מתדרדרים אחורה.
חנין זועבי: תדמיינו לעצמכם שמדברים על קורס דיאלוג כזה כשאנחנו מקבלים מבתי הספר, האנשים עכשיו הם 55% מהתלמידים, הנוער היהודי בבתי ספר שלא מאמין בכלל בשוויון.
חנין זועבי: לא רק, בלי לחייב, לא רק קורסים לדיאלוג או של הכרה לאומית באחר, אלא קורסים על דמוקרטיה שגם את זה צריכים.
חנין זועבי: אני לא יודעת למרות שזה משהו חיובי שאנחנו מנסים לקדם פה, אבל הבעיה היא באמת איך להילחם בגזענות.
חנין זועבי: זה מתחיל בבתי ספר.
יעקב מרגי: מסעוד גנאים אתה רוצה לתרום לדיון או שאתה רוצה לשמוע עוד.
חנין זועבי: אבל אני מחזקת את ההמלצות של חסיה.
מסעוד גנאים: רק כמה מילים.
מסעוד גנאים: הדיון הוא חשוב מאוד וההצעה היא חשובה מאוד.
מסעוד גנאים: אני חושב מתי הילד או התלמיד הערבי והיהודי, כל אחד לומד במערכת חינוך שונה, מערכת החינוך בישראל היא הכי משוסעת, היא הכי מגזרית – את זה רואים, גם המחקרים הבינלאומיים אומרים את זה.
מסעוד גנאים: מתי נפגשים היהודי והערבי, באוניברסיטה - --
יעקב מרגי: באוטובוס.
מסעוד גנאים: או באוטובוס, אבל אני מתכוון באוניברסיטה שהם נפגשים.
מסעוד גנאים: כולנו היינו באוניברסיטאות, למדנו שם וכולנו יודעים שיותר חשוב ממה שלומדים החיים חשובים שם.
מסעוד גנאים: החיים האוניברסיטאיים בכל מה שיש בהם, הפעילות הפוליטית, החברתית שם תורמים לאישיות, למנטליות, לעמדות של כל אחד מאיתנו.
מסעוד גנאים: זה גורם להתבגר יותר, להיות איש העתיד בסוף.
מסעוד גנאים: חשוב מאוד שיהיה שם ביטוי ל-20% מהאוכלוסייה, שהם הערבים, הן מבחינת השפה, התרבות וגם מבחינת המעורבות בחיים האוניברסיטאיים בפועל.
מסעוד גנאים: הכוונה באקדמיה והכוונה גם בניהול וזה חשוב מאוד.
מסעוד גנאים: אני רק מקווה שתהייה אוזן קשבת אצל אלה שמחליטים.
מסעוד גנאים: כולנו נדחוף לכיוון הזה ובמיוחד בימים הנוראים האלה של הגזענות ושל השנאה.
<ויסאם סואלחה: עוד פעם, ויסאם סואלחה מפקח פדגוגי במשרד הכלכלה.
<ויסאם סואלחה: השאלה שלי, מה בקשר לתלמידים שלא מגיעים לאוניברסיטה, תלמידים שלומדים במסגרות טכנולוגיים מקצועיים שלא מגיעים בסופו של דבר לאוניברסיטה, הם ממשיכים במה"ט (המכון להכשרה טכנולוגית) או הנדסאים או במסגרת שמתאימה הם יותר ואולי קורסים שמתאימים להם יותר.
<ויסאם סואלחה: אני חושב שהדיאלוג הזה לא צריך להתחיל מהאוניברסיטה אלא לפני כן, מהתיכון.
<ויסאם סואלחה: אני כסטודנט לשעבר אני זוכר את עצמי, כשנכנסתי לאוניברסיטה כבר בחודש וחצי הראשון לכניסתי לאוניברסיטה כבר גיבשתי את עמדתי הפוליטית.
<ויסאם סואלחה: הייתי כבר עם התא הפוליטי שלי.
<ויסאם סואלחה: באיזה מקום אתה נחשף לידיעות פוליטיות אחרות.
<ויסאם סואלחה: אני חושב שדווקא בתקופת התיכון שהתלמיד שלנו מתחיל לגבש את הדעה שם צריך להתחיל הדיאלוג הזה.
<מיכל ברק: אני רק רוצה להוסיף שאנחנו יכולים לקרוא למל"ג לתמרץ, לעודד ולממן.
<חסיה חומסקי פורת: עוד שני דברים לחזק.
<חסיה חומסקי פורת: המדיניות של הממסד מאוד קובעת את הלך הרוח בממסד.
<חסיה חומסקי פורת: ברגע שיבוא שילוט מטעם הממסד כל - - -
יעקב מרגי: זה ברור לנו מהסקירה קודם.
יעקב מרגי: יוסף ג'בראן, אתה רוצה להוסיף עוד.
יוסף ג'בארין: אני רק רציתי לשאול את מיכל בתור נציגת האקדמיה.
יוסף ג'בארין: איך את מסבירה את העובדה שבאמת המל"ג הקצתה סכום כסף, לדעתי זה מיליון שקל, קראו לזה "תכנית הידברות בין יהודים לערבים", לדעתי אולי היו שתיים-שלוש בקשות.
יוסף ג'בארין: אגב, הבקשות מהמקומות שאנחנו מכירים אותם כמקומות טובים בתחום הזה: מכללת בתל חי, עמק יזרעאל ואולי עוד מקום אחד.
יוסף ג'בארין: דווקא המקומות שיש בהם הרבה סטודנטים ערבים מכנרת, אוניברסיטת חיפה – פשוט לא הגישו בקשות.
<מיכל ברק: אני לא מכירה את הנתונים.
יעקב מרגי: סליחה, אני רוצה לומר משהו שאולי זו זווית נוספת.
יעקב מרגי: אני אוהב להיכנס.
יעקב מרגי: אני בוודאי רוצה את זה, רוצה שיתקיים כי במורכבות של הקיום צריך את זה וזה צורך קיומי.
יעקב מרגי: לצערי הרב כל נושא שבא בסוגיה הזאת מתחיל, אם זה קורס דיאלוג רב תרבותי, אז אוטומטית יש מי שמשתלט על היוזמות האלה והפוך את זה למשהו קיצוני.
יעקב מרגי: כנראה ראשי האוניברסיטאות קצו בכל החיכוכים האלה.
יעקב מרגי: שאלה, אולי אני טועה.
יעקב מרגי: אם אני הייתי ראש מוסד הייתי אומר: 'מה אני צריך את כאב הראש הזה.
יעקב מרגי: אתה בנאדם רציונל, נאור, אתה רוצה את זה ואתה מאמין בכל הערכים האוניברסליים ואתה הכול, אבל מה אני צריך עכשיו קורס ב- 7,000 דולר ואני מרעיד לי פה את הכל המגרש'.
יעקב מרגי: יכול להיות שגם השיקול הזה.
יעקב מרגי: צריך באמת שילוב של כל הדברים האלה וגם את המתינות, את שחרור הוינטלציה הזה, המתח הזה בתוך הקמפוס.
יעקב מרגי: המתח בתוך הקמפוס כנראה גם יוצר את החשש הזה ואז גם אין שלטים ואין אפילו את שם האוניברסיטה.
יעקב מרגי: אנחנו מתחילים לדקדק דקדוקי עניות.
יעקב מרגי: אני מהרהר בכל.
יעקב מרגי: נמצאים אתנו מהתאחדות הסטודנטים.
<עמית דודיאן: שמי עמית דודיאן מהתאחדות הסטודנטים.
<עמית דודיאן: אני רוצה לומר דברים דווקא בהקשר של הקורס הספציפי הזה שעלה פה לדיון.
<עמית דודיאן: אנחנו חושבים בהחלט שהדבר הזה הוא חשוב.
<עמית דודיאן: מעבר להנגשת המערכת לאוכלוסייה הערבית זה חשוב לדו קיום במדינה.
<עמית דודיאן: בוודאי זה יביא לידי ביטוי את העלאת המספרים של הסטודנטים הערבים במערכת ההשכלה הגבוהה.
<עמית דודיאן: בנוגע לנושא שעלה כאן בקשר לחופש האקדמי, אני דווקא חושב שהעניין הזה הוא מינורי מהבחינה הזו מכיוון שלא מדובר כאן על קורס חובה שכל סטודנט אמור לעבור אותו, אלא על קורס בחירה.
<עמית דודיאן: זה יכול להיות קורס בחירה שסטודנט יבחר לעבור אותו, זה לא חובה.
<עמית דודיאן: יש חשיבות מיוחדת לקורס ספציפי ייעודי לנושאים האלה מכיוון שבשונה מקורסים רגילים שאמורים להיות אובייקטיביים.
<עמית דודיאן: בנושאים שאולי חוששים לעלות דעות אישיות, כמו שהזכירה כאן הגברת מיכל, אני חושב שבקורס כזה שהוא ספציפי ייעודי לנושאים פוליטיים אפשר לומר, לא יהיה שום פחד ועד רבה יבואו - - -
יעקב מרגי: למה דווקא פוליטי.
יעקב מרגי: רב תרבותיות.