GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסי ניסן: (9) רישיון המבקש שמלאו לו 8 שנים וטרם מלאו לו 10 שנים, יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא רכב קארט לרבות קראוס קארט או מיני באגי שנפח מנועו והספקו - בקארט שתי פעימות עד 125 סמ"ק והספק מירבי 10 כוח סוס.
<יוסי ניסן: בקארט 4 פעימות, עד 270 סמ"ק והספק מירבי 10 כוח סוס.
<יוסי ניסן: במיני באגי שתי פעימות, עד 65 סמ"ק והספק מירבי 10 כוח סוס.
<יוסי ניסן: במיני באגי 4 פעימות, עד 150 סמ"ק והספק מירבי 10 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (10) שרישיון המבקש שמלאו לו עשר שנים וטרם מלאו לו 13 שנים, יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא רכב קארט לרבות קרוס קארט שנפח מנועו והספקו - בקארט שתי פעימות עד 125 סמ"ק והספק מירבי 16 כוח סוס.
<יוסי ניסן: בקארט ארבע פעימות עד 390 סמ"ק והספק מירבי 16 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (11) שרישיון המבקש שמלאו לו 13 שנים וטרם מלאו לו 16 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא רכב קארט לרבות קרוס קארט שנפח מנועו והספקו – בקארט שתי פעימות עד 125 סמ"ק והספק מירבי 24 כוח סוס.
<יוסי ניסן: בקארט ארבע פעימות עד 390 סמ"ק והספק מירבי 24 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (12) שרישיון המבקש שמלאו לו 16 שנים וטרם מלאו לו 17 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא רכב קארט לרבות קרוס קארט שנפח מנועו והספקו – בקרט שתי פעימות עד 125 סמ"ק והספק מירבי 35 כוח סוס.
<יוסי ניסן: בקארט ארבע פעימות עד 390 סמ"ק והספק מירבי 35 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (13) שרישיון המבקש שמלאו לו 10 שנים וטרם מלאו לו 12 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא מיני באגי שנפח מנועו והספקו – מיני באגי שתי פעימות עד 85 סמ"ק והספק מירבי 18 כוח סוס.
<יוסי ניסן: מיני באגי ארבע פעימות עד 250 סמ"ק והספק מירבי 18 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (14) שרישיון למבקש שמלאו לו 12 שנים וטרם מלאו לו 15 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא מיני באגי שנפח מנועו והספקו - מיני באגי שתי פעימות עד 125 סמ"ק והספק מירבי 25 כוח סוס.
<יוסי ניסן: מיני באגי ארבע פעימות עד 400 סמ"ק והספק מירבי 25 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (15) שרישיון למבקש שמלאו לו 15 שנים וטרם מלאו לו 16 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא מיני באגי שנפח מנועו והספקו – מיני באגי שתי פעימות עד 250 סמ"ק והספק מירבי 60 כוח סוס.
<יוסי ניסן: מיני באגי ארבע פעימות עד 500 סמ"ק והספק מירבי 60 כוח סוס.
<יוסי ניסן: (16) שרישיון המבקש שמשלאו לו 16 שנים וטרם מלאו לו 17 שנים יהיה לנהיגה ספורטיבית בכלי תחרותי שהוא מיני באגי שנפח מנועו והספקו – מיני באגי שתי פעימות ללא הגבלת סמ"ק והספק מירבי 125 כוח סוס.
<יוסי ניסן: מיני באגי ארבע פעימות עד 600 סמ"ק ו הספק מירבי 125 כוח סוס.
<יוסי ניסן: אחרי פרט (2) יבוא: "(2א) למבקש שמלאו לו 17 שנים ובלבד שהרישיון לנהיגה ספורטיבית הוא בכלי תחרותי שהוא – רכב קארט לרבות קרוס קארט ללא הגבלת נפח מנוע והספק.
<יוסי ניסן: מיני באגי שתי פעימות וארבע פעימות ללא הגבלת נפח מנוע והספק מירבי 17 כוח סוס.
<יוסי ניסן: בפרט (3), במקום בפרטים (1) ו-(2) יבוא בפרטים (1) עד (2א), (4).
<יוסי ניסן: אחרי פרט (3) יבוא: "(4) בתוספת זו - "באגי" – מיני באגי כמשמעות באגי בתקנות 2 לתקנות הנהיגה הספורטיבית (רישיון כלי תחרותי), התש"ע-2010, להלן תקנות רישיון כלי תחרותי.
<יוסי ניסן: "ענף הג'ימקאנה" - כהגדרתו בתקנות הנהיגה הספורטיבית (רישיון לנהיגה ספורטיבית) התש"ע-2010.
<יוסי ניסן: "קרוס קארט" – רכב קרקע כמשמעות קארט בתקנה 2 לתקנות רישיון כלי תחרותי.
<יוסי ניסן: "רכב ספורט עממי" – כהגדרתו בתקנות רישיון לכלי תחרותי.
<יוסי ניסן: "רכב שטח" – כמשמעותו בתקנה 2 לתקנות רישיון כלי תחרותי".
יעקב מרגי: הערות.
<קריאה: התוספת לחוק מתייחסת לאותם מקרים בהם מבקש הרישיון הוא לא בעל רישיון נהיגה רגיל.
<קריאה: לכן נדרש פירוט.
יעקב מרגי: בואו נעשה קצת סדר.
יעקב מרגי: כולנו נתקלים במיני באגי, בבאגי ובכל הטרקטורונים האלה שנוסעים הן על דרך שהיא דרך מוגדרת בחוק והן בשטחים.
יעקב מרגי: מה ההגדרה?
יעקב מרגי: מישהו יכול לומר לי מה מותר ומה אסור?
<לירון גולדנברג: רכב ספורט מוטורי, כלי תחרותי למעשה, בהגדרתו רשאי לנוע רק במסלול מרוץ מאושדר.
יעקב מרגי: לא רכב תחרותי.
<לירון גולדנברג: זה שייך למשרד התחבורה.
יעקב מרגי: היום אתה אומר מיני באגי עם ילד בן 12.
<ציון מזרחי: ילד בן 12 לא רשאי לנהוג.
יעקב מרגי: במיני באגי.
יעקב מרגי: מה הגיל המינימלי למיני באגי?
<ציון מזרחי: צריך רישיון נהיגה.
<ציון מזרחי: רישיון נהיגה ראשוני אפשר להוציא בגיל 16 וזה לטרקטור או למה שנקרא בלשון העם טוסטוס ומשם ואילך.
יעקב מרגי: האופנוע שהיום הפך להיות שדרוג.
יעקב מרגי: אופנועים קטנים שילדים רוכבים עליהם.
<ציון מזרחי: אתה מדבר על צעצוע?
יעקב מרגי: לא, לא צעצועים.
<ציון מזרחי: הוא צריך רישיון נהיגה.
<ציון מזרחי: רכב מנועי צריך רישיון נהיגה כמוגדר בחוק והוא צריך לעבור מבחן עיוני ומבחן מעשי.
יעקב מרגי: מתחת לגיל 16, אם ילד רוכב על דבר כזה, על מיני באגי או על אופנוע כזה, הוא עובר על החוק.
<ציון מזרחי: זה מה שעושים בתוככי השטחים בשדות.
יעקב מרגי: הרבה דברים עושים בשדות ואף אחד לא מתעסק עם זה.
<ציון מזרחי: אדוני בא מהדרום ויודע.
יעקב מרגי: אני בא מהמושבים.
יעקב מרגי: יש הערות לתקנות?
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על צו הנהיגה הספורטיבית (שינוי התוספת לחוק), התשע"ה-2015.
יעקב מרגי: בעד אישור הצו – פה אחד
יעקב מרגי: הצו אושר פה אחד.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-1 בדצמבר 2015, י"ט בכסלו התשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – תוצאות המיצ"ב, הישגי תלמידי ישראל נמוכים משמעותית ממוצע המדינות המפותחות לפי דו"ח ה-OECD.
יעקב מרגי: ברגעים אלה מתכנסת באולם ירושלים בכנסת, השדולה להעצמת המורה במסגרת ציון יום המורה.
יעקב מרגי: יש שם נוכחות מרשימה ולאורך כל היום נציין זאת ונקדם ומה שנוכל להעצים את המורה בישראל.
יעקב מרגי: הנה מה טוב כשהתכלית היא העצמת התלמיד בסוף, ויצא ככה שבסמיכות ובמקביל, כמובן שלא פסח על שולחן הוועדה הדיון על מעמדו של המורה.
יעקב מרגי: היה דיון רציני, קרוב לשעתיים וזה הדיון השני היום, אבל אי אפשר להתעלם מהכותרות שהיו בשבועות האחרונים, לאור תוצאות המיצ"ב.
יעקב מרגי: אני מקדם אורחים ביציע, מקדם גם אתכם בברכה ותוכלו להצטרף לשולחן.
יעקב מרגי: מי שרוצה להצטרף לדיון יוכל גם להרים יד וניתן לו להתבטא.
יעקב מרגי: ננסה לראות למה אנחנו במצב הזה, איך הגענו אליו ואנה אנו באים.
יעקב מרגי: הייתי רוצה שנציגי משרד החינוך הנוגעים בדבר, יתנו לנו סקירה.
יעקב מרגי: קודם כל ילמדו אותנו מה זה פיז"ה ומה זה מיצ"ב, על רגל אחת כמובן.
יעקב מרגי: המגמה המעורבת הזאת שציפינו בה וראינו ונחשפנו אליה, היא מעוררת דאגה ואני לא יכול, מבלי להתייחס, כמעט הייתי אומר יש מצב שהוא לא מובן מאליו שהולך ביחד.
יעקב מרגי: מצד שני, אנחנו יודעים לחוות דעה חיובית על המורה.
יעקב מרגי: באמת, רוב חוות הדעת של ההורים, תשאלו את כל ההורים איך המורה של הילד שלך, 10.
יעקב מרגי: גם התלמידים.
יעקב מרגי: וכשמדברים על המערכת כמערכת בכלל, התוצאה היא שונה.
יעקב מרגי: והמגמות האלה מתערבבות ובסוף בסוף יוצרות את התוצאות האלה, שאנחנו ערים להן כמעט בכל דיון.
יעקב מרגי: כל דיון שיש לנו סביב השולחן הזה, אנחנו תוהים אם אנחנו בדרך הנכונה.
יעקב מרגי: תוהים אם לא הגיע הזמן לעשות שידוד מערכות ולהתאים את המערכת.
יעקב מרגי: ואני בתחושה, ואני אומר זאת ומי שמשתתף תדיר בדיונים שמע זאת ממני לא אחת.
יעקב מרגי: תחושה, בגלל גודל המערכת והאתגרים הרבים שניצבים בפני המערכת, אין זמן גם לחשוב על משהו חדש.
יעקב מרגי: אנחנו משתפרים ומתקדמים תוך כדי הליכה, אבל אני חושב שמערכת החינוך זכאית לאיזה סיעור מוחות, שידוד מערכות.
יעקב מרגי: אנחנו יכולים להפיק ממנה יותר.
יעקב מרגי: מגודל השקעה של מדינה במערכת החינוך, אנחנו יכולים להפיק יותר וביתר קלות.
יעקב מרגי: יתר קלות גם למערכת וגם לתלמידים.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם שאני לאט לאט מתחבר לתפיסה הזו.
יעקב מרגי: אני מתחבר לתפיסה הזו ואפשר לתרגם אותה לקווים מעשיים.
יעקב מרגי: אנחנו נוכל, תזכרו את זה, אנחנו יכולים למול גודל האתגר וההשקעה, להשיג יותר ביתר קלות, גם של המערכת וגם של התלמידים.
יעקב מרגי: תזכרו זאת.
יעקב מרגי: אני רוצה לקדם בברכה את חברי הכנסת, חברי, חבר הכנסת עודד פורר וחבר הכנסת לשעבר, חבר ועדת החינוך ויו"ר השדולה להעצמת המורה, ד"ר שמעון אוחיון, שחי חינוך, נושם חינוך וממשיך לעשות חינוך.
יעקב מרגי: משרד החינוך, מי רוצה לדבר?
<חגית גליקמן: אני.
יעקב מרגי: יש קופצים.
יעקב מרגי: תציגי את עצמך ונצלול לתוך הדיון.
<חגית גליקמן: צהריים טובים.
<חגית גליקמן: שמי חגית גליקמן, אני מנכ"לית הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך – ראמ"ה.
<חגית גליקמן: אנחנו עורכים את מבחני המיצ"ב.
<חגית גליקמן: ראמ"ה היא הגוף במשרד החינוך אשר אחראי על מדידה והערכה, בפרט זה על מבחני המיצ"ב, סקרי המיצ"ב וגם המחקרים הבינלאומיים, מחקר הפיז"ה שאליו נתייחס היום.
<חגית גליקמן: אני אתחיל להציג בקצרה את המיצ"ב ואת הנתונים העדכניים משנת תשע"ה.
<חגית גליקמן: כמה מילים על המיצ"ב.
<חגית גליקמן: אז המיצ"ב – ראשי תיבות של מדדי יעילות וצמיחה בית ספרית – הוא מערכת מדדים בית ספריים, שמטרתה לספק מידע למנהל ולצוותים הפדגוגיים בבתי הספר, על תפקיד בית הספר, על תפקוד בית הספר במגוון נושאים.
<חגית גליקמן: גם נושאים של הישגים קוגניטיביים של ילדים וגם בנושאים חברתיים, רגשיים ופדגוגיים.
<חגית גליקמן: המיצ"ב כולל מבחני הישגים וגם סקרי אקלים וסביבה פדגוגית ואנחנו נדבר על שניהם.
יעקב מרגי: אחת לכמה זמן הוא נערך?
<חגית גליקמן: ברמה ארצית, עבור מערכת החינוך, הוא נערך כל שנה, אבל בכל שנה בשליש מבתי הספר, במדגם מייצג של שליש מבתי הספר.
<חגית גליקמן: כלומר, מנקודת מבט מערכתית זה כל שנה, מנקודת מבט בית ספרית זה אחת לשלוש שנים.
<חגית גליקמן: חשוב לי להדגיש שבמקביל להצגת הנתונים ברמה המערכתית, כלומר הנתונים שמספרים לנו על מצבה של מערכת החינוך, גם מופצים דו"חות מיצ"ב למנהלי בית הספר, שמשתתפים באותו מיצ"ב, אותו שליש שהשתתף באותה שנה.
<חגית גליקמן: דו"חות עבי כרס, שמכילים הרבה מאד מידע על בית הספר ומשמשים כלי למנהל בית הספר.
<חגית גליקמן: כלומר, זה בראש ובראשונה כלי למנהל בית הספר, אבל גם נותן לנו מידע על המערכת כולה.
<חגית גליקמן: גם בחטיבות העליונה, כבר שנה שנייה, מופצים דו"חות בית ספריים אודות אקלים וסביבה פדגוגית, שמצטרפים לנתונים שעולים ממבחני הבגרות ומספרים סיפור נוסף ומשלים על בתי הספר בחטיבה העליונה.
<חגית גליקמן: במבט על: בשנת תשע"ה נבחנו במבחני המיצ"ב כ-750 בתי ספר, סדר גודל של 60,000 תלמידים.
<חגית גליקמן: שיעורי ההשתתפות היו גבוהים מאד, 90%.
יעקב מרגי: כשאת אומר 750 בתי ספר – מי בוחר אותם?
<חגית גליקמן: בתי הספר חולקו לשלוש קבוצות שהן משלימות וזרות.
יעקב מרגי: מה זה אומר?
<חגית גליקמן: זה אומר שאם אנחנו מדברים על 750 בתי ספר, פחות או יותר תכפיל בשלוש, אז יש לנו כ-2,200 בתי ספר שמחולקים לשלוש קבוצות.
<חגית גליקמן: בכל שנה קבוצה אחרת משתתפת במיצ"ב, ולמעשה, כל קבוצה מהווה מדגם מייצג של בתי הספר במדינה.
<חגית גליקמן: אז באמצעות המערך הזה, אנחנו יכולים לדעת - - -
יעקב מרגי: איך הם נבחרים?
<חגית גליקמן: אנחנו בחרנו, ראמ"ה.
<חגית גליקמן: אנחנו בדקנו.
יעקב מרגי: מה מנחה אתכם?
<חגית גליקמן: מה שהנחה אותנו, דבר ראשון זה שהקבוצה תהיה מייצגת, גם ברמה הארצית, גם ברמה המחוזית וגם ברמה הרשותית, ואז בית ספר יודע - - -
יעקב מרגי: מגזרית?
<חגית גליקמן: ארצית זה גם מגזרית, כן.
<חגית גליקמן: בתי ספר דוברי עברית, דוברי ערבית, בפיקוח הממלכתי, בפיקוח הממלכתי דתי, במגזרים דוברי ערבית, בדואי, דרוזי וערבי.
<קריאה: והחרדי גם?
<חגית גליקמן: החרדים גם מחולקים לשלוש קבוצות בצורה דומה.
יעקב מרגי: במהלך רב שנתי, זה בסוף מקיף את כלל בתי הספר?
<חגית גליקמן: כן, אחרי שלוש שנים כולם נמצאים ואז אנחנו מתחילים מחזור חדש.
<חגית גליקמן: אז כמו שאמרתי, 750 בתי ספר - - -
יעקב מרגי: שיעור ההשתתפות זה של התלמידים?
יעקב מרגי: מזה זה ה-10%?
<חגית גליקמן: 10% ברובם הם קודם כל ילדים חולים, זה סדר גודל כזה.
יעקב מרגי: חולים, מתחלים?
<חגית גליקמן: אני רוצה להניח - - -
יעקב מרגי: לי מותר מה שאת לא רוצה.
יעקב מרגי: אני לא מוותר לעצמי.
יעקב מרגי: אני נוגע גם בדלקות.
<חגית גליקמן: זה נכון.
<חגית גליקמן: מרבית אותם 10% הם ילדים שפשוט לא הגיעו לבית הספר באותו יום, אבל יש גם ילדים מתקשים שהמעורבות שלהם - בעיקר בחטיבת הביניים- שהמעורבות שלהם בלמידה היא נמוכה וזה גם בא לידי ביטוי בהשתתפות במבחני המיצ"ב.
<חגית גליקמן: רציתי להדגיש שבשנים שבהן בית הספר לא משתתף במיצ"ב החיצוני, הוא מקבל את מבחני המיצ"ב להעברה פנימית בבית הספר.
<חגית גליקמן: כלומר, זה גם משקף את העובדה שהמיצ"ב הוא כלי עבור בית הספר.
<חגית גליקמן: אחת לשלוש שנים אנחנו באים ובודקים אותו מבחינה חיצונית, בודקים את בית הספר ונותנים לו מידע באופן חיצוני.
<חגית גליקמן: כלומר אנשים של ראמ"ה, אנחנו מנתחים את הנתונים, אנחנו באים עם משגיחים, אבל בשנתיים שהוא לא נמצא במיצ"ב החיצוני, הם מקבלים את המבחנים להעברה פנימית ללמידה עצמית, פנימית של בית הספר לתלמידיו.
יעקב מרגי: אלף זה חשוב.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לדעת אם בשנתיים שהם לא נמצאים, בזמן הזה יש למשרד צוות שתופר לבית הספר חליפה שתביא אותו בשלוש השנים הבאות ליעד המצופה?
<חגית גליקמן: למיטב ידיעתי.
<חגית גליקמן: מירי יכולה - - -
יעקב מרגי: כי אם זה היה לא היינו מגיעים ל - - -
<חגית גליקמן: זו עבודה, זו עשייה עם הפיקוח, עם המדריכים.
<חגית גליקמן: בסדר גמור.
<חגית גליקמן: אז אלה הנתונים לאורך השנים.
<חגית גליקמן: המיצ"ב של ראמ"ה התחיל בשנת תשס"ז בכיתות ה'.
<חגית גליקמן: בתשס"ז הייתה היענות מועטה בשל שביתה של ארגון המורים, ולכן אנחנו מדברים על נתונים רב שנתיים, החל מתשס"ז – 2007, ובכיתה ח' משנת תשס"ח – 2008, עד שנת תשע"ה – השנה האחרונה.
<חגית גליקמן: כמו שאתם יכולים לראות, אני אסקור תחילה את השינויים בין תשע"ג לתשע"ה.
<חגית גליקמן: בשנת תשע"ד לא היו מבחנים חיצוניים.
<חגית גליקמן: ואחר כך אסתכל על המבט הרב שנתי.
<חגית גליקמן: אז כמו שאפשר לראות, בכיתה ה', בעברית לא היה שינוי משמעותי בהישגים של הילדים.
<חגית גליקמן: כך הייתה ירידה קלה בערבית לכיתות ה', במתמטיקה לא היה שינוי ובאנגלית ירידה קלה.
<חגית גליקמן: בכיתות ח', בעברית שפת אם לא היה שינוי, בערבית הייתה ירידה יחסית גדולה של 28 נקודות, ירידה שאני חייבת לציין השיא חריגה והיא מנוגדת לעליות שהיו עד כאן.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות בערבית בתרשים התחתון, לכל אורך השנים הייתה עלייה וזו ירידה חריגה.
<חגית גליקמן: במתמטיקה הייתה עלייה יפה של 13 נקודות.
<חגית גליקמן: אני גם כאן אציין שהעלייה הייתה כמעט בכל החתכים והפילוחים במערכת החינוך – דוברי עברית, דוברי ערבית, פיקוח ממלכתי, פיקוח ממ"ד, ואחר כך אם יהיה לנו זמן נראה גם כן שלראשונה הייתה גם עלייה ברב תלמידים מרקע חברתי וכלכלי נמוך במתמטיקה לכיתות ח', שזה באמת יפה.
<חגית גליקמן: באנגלית לא היה שינוי ובמדע וטכנולוגיה, גם כן לראשונה, ירידה קלה של 7 נקודות, שנבעה בשני מגזרים בחברה הישראלית – הפיקוח הממלכתי דתי והמגזר הבדואי בדרום.
<חגית גליקמן: אז בסך הכל, אם אנחנו משווים את תשע"ה, השנה האחרונה, לשנה הקודמת, שנבדקה – תשע"ג, המגמה היא באמת מעורבת.
<חגית גליקמן: יש עליות, יש ירידות ויש יציבות.
יעקב מרגי: המדדים הם תלת שנתיים?
<חגית גליקמן: המדדים ברמה המערכתית, שזה מה שאני - - -
יעקב מרגי: מה שאת מציגה לנו כאן בוועדה.
<חגית גליקמן: זה חד שנתי.
<חגית גליקמן: כל שנה, רק המדגם משתנה.
יעקב מרגי: למה, אם לא דגמתם את שנת תשע"ד?
<חגית גליקמן: תשע"ד לא, כי בעקבות החלטה של שר החינוך הקודם הייתה הקפאה של המבחנים החיצוניים והם בוצעו רק באופן פנימי.
יעקב מרגי: למה אני שואל?
יעקב מרגי: כי יכול להיות שהבחירה של ה-750, אם אני דוגם שנתי, יש לי 750 בתי ספר שסיסטמתית היו חלשים, אז הם נותנים תמונת מצב.
יעקב מרגי: אם הייתם דוגמים מחזור, שזה תלת שנתי, היינו רואים את המגמות - - -
<חגית גליקמן: אבל זו המשמעות של מדגם מייצג.
<חגית גליקמן: בעצם בסטטיסטיקה אתה יכול לקבל אומדן טוב ומהימן גם ממדגם של 750 בתי ספר.
<חגית גליקמן: זה מדגם מאד מאד גדול.
<חגית גליקמן: במבחני הפיז"ה למשל זה רק 200 בתי ספר.
<חגית גליקמן: זה מדגם מייצג.
<חגית גליקמן: עשינו את כל הבדיקות ואת כל הבדיקות הסטטיסטיות וכל בקרות האיכות שאנחנו יכולים לעשות, ואנחנו בטוחים שהמדגם מייצג את תמונת המצב כמו שהיא, וזה לא בעיה של דגימה.
<חגית גליקמן: אם אני מסתכלת על המגמות לאורך, השנים, אני אתחיל בכיתה ה'.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות שבכיתה ה', עד השנים תשע"א-תעש"ב, הייתה עלייה בכל תחומי הדעת ובשלוש-ארבע השנים האחרונות יש סוג של יציבות, אם זה בעברית, אם זה בערבית, אם זה במתמטיקה ובאנגלית.
<חגית גליקמן: כלומר העליות של ההישגים בבתי הספר היסודיים בכיתה ה', אירעו עד תשע"א-תעש"ב, ועד אז יש פחות או יותר יציבות, עם תנודתיות.
יעקב מרגי: חקרתם את זה?
יעקב מרגי: השאלה אם יכול להיות שהחוקרים יכולים לומר הגענו לרוויה, לטופ.
יעקב מרגי: אז אנחנו נמצאים באיזו דאייה.
יעקב מרגי: או שיש מגמות אחרות, שאני לא רוצה לגעת בהן כרגע ועומדות לי על קצה הלשון.
<חגית גליקמן: אין לי ספק שכאשר מכניסים מערכת מבחנים ומערכת בדיקה בשנים הראשונות באמת יש עליות, כעצם זה שנכנסה המערכת.
<חגית גליקמן: אני חושבת שלא הגיעו לרוויה, כי כשאנחנו מסתכלים על רמת הידע של התלמידים, עדיין יש לאן ללכת ולאן להגיע ועדיין למה להשתפר.
<חגית גליקמן: זה לא שאנחנו - - -
יעקב מרגי: אבל שלוש שנים אנחנו מדשדשים.
<חגית גליקמן: אז צריך לשבת ולחשוב עם אנשי משרד החינוך ומנהלי הגף, אנשי הפדגוגיה ואנשי המינהל הפדגוגי, ולראות איך אפשר בעצם לנער ולקדם הלאה.
יעקב מרגי: יש גוף שמנתח וחוקר את התוצאות?
<חגית גליקמן: כן, אנחנו.
יעקב מרגי: אתם.
<חגית גליקמן: אנחנו.
יעקב מרגי: מעבר להציג אותם?
יעקב מרגי: מעבר להצגה.
<חגית גליקמן: כן, בוודאי.
<חגית גליקמן: אנחנו עושים הרבה מאד עבודה עם היחידות השונות.
חנין זועבי: אבל מה עם - - -
יעקב מרגי: לא, לא, אני רוצה שהיא תמשיך בהצגה, אחר כך שאלות.
חנין זועבי: כמוך, שאלות.
יעקב מרגי: אני יושב הראש.
חנין זועבי: ואני חברת כנסת.
יעקב מרגי: סליחה שאני משתמש בזה.
יעקב מרגי: אחר כך אני אתן לך.
יעקב מרגי: תני לה לגמור את הסקירה ונפתח דיון.
יעקב מרגי: אם אני אכנס עכשיו לדיונים, לא נגיע ליעד.
<חגית גליקמן: בכיתות ח' אין מגמה ברורה.
<חגית גליקמן: אתם יכולים לראות, בעברית העלייה הייתה מעורבת לחלוטין ו - - -
יעקב מרגי: לא, אבל אני יכול להסתכל על המקצועות ולהסיק מזה משהו.
<חגית גליקמן: והנה השינוי בהישגים בסולם הרב שנתי לאורך השנים.
<חגית גליקמן: אפשר לראות את העליות הגדולות שהיו במדע וטכנולוגיה לכיתה ח', בערבית לכיתות ה', במתמטיקה בכיתות ה'.
<חגית גליקמן: קצת יותר מתון בעברית – ה' ו-ח'.
<חגית גליקמן: אנגלית.
<חגית גליקמן: והעלייה בערבית, שוב, היא חריגה.
<חגית גליקמן: 18 נקודות זה בגלל אותה ירידה חריגה שהייתה לנו בשנת תשע"ה.
<חגית גליקמן: ובאנגלית לכיתות ח' העלייה לאורך כל השנים היא מתונה וקלה, סך הכל 14 נקודות במשך 8 שנים.
חנין זועבי: אבל מה עם הטענה שהם מכוונים יותר את התלמידים?
חנין זועבי: כלומר, שהעלייה לא מיוחסת לרמת הידע.
יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי אמרה לנו בדיון קודם שהיא הייתה מורה 9 שנים.
יעקב מרגי: יכול להיות שהיא הייתה מורה טובה, אבל תלמידה, אני לא יודע איך היא הייתה.
חנין זועבי: מאד טובה.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע לי.
יעקב מרגי: יהיה דיון אמיתי.
יעקב מרגי: את מכירה אותי, בסוף את לא מתאכזבת.
יעקב מרגי: יש לך את הנטייה.
יעקב מרגי: תני לפתח דיון.
חנין זועבי: על כל חמש שאלות שאתה שואל, מגיעה לנו שאלה.
יעקב מרגי: מה אני אעשה?
יעקב מרגי: בסוף הדיון אני לך יותר ממני שאלות.
חנין זועבי: טוב.
חנין זועבי: אינשאללה.
יעקב מרגי: אני רק מבקש להתקדם.
<חגית גליקמן: כן, כן, אנחנו נעשה את זה מהר.
<חגית גליקמן: אני התייחסתי לזה קודם, להראות שהירידה - - -
יעקב מרגי: אני אענה לך, חנין.
יעקב מרגי: השאלות שלי חוסכות את דפי המלל שאחרי הגרפים.
<חגית גליקמן: הירידה באמת במדע וטכנולוגיה התמקדה בשני מגזרים, רק בפיקוח הממלכתי דתי ובמגזר הבדואי בדרום.
<חגית גליקמן: והנה במתמטיקה אפשר לראות, כמו שאמרתי קודם, לראשונה עליות גם של תלמידים מרקע חברתי כלכלי נמוך.
<חגית גליקמן: אם אני אתמקד למשל בבתי ספר דוברי עברית, אז הגרף העליון הוא של תלמידים מרקע חברתי כלכלי גבוה, בינוני ונמוך.
<חגית גליקמן: אפשר לראות שעד שנת תשע"ג כמעט לא היה שינוי בהישגים בקרב התלמידים האלה.
<חגית גליקמן: בשנת תשס"ח זה היה 460 ובשנת תשע"ג 459.
<חגית גליקמן: ובאמת לראשונה, אני פשוט רוצה לציין את זה, יש עלייה בהישגים גם בקרב תלמידים מרקע חברתי כלכלי נמוך.
יעקב מרגי: אבל עדיין הפערים גדולים.
<חגית גליקמן: הפערים עדיין גדולים, אבל אילולא זה הם היו נעשים גדולים עוד יותר.
יעקב מרגי: אילולא מה?
<חגית גליקמן: אילולא העלייה שהייתה השנה.
יעקב מרגי: חשבתי את מדברת על מה שתרם לזה.
יעקב מרגי: אני עוד לא יודע להצביע מה התרומה.
יעקב מרגי: עדיין הפערים גדולים.
<חגית גליקמן: הפערים גדולים, נכון.
<חגית גליקמן: פערים לימודיים בין תלמידים דוברי עברית לדוברי ערבית, אז באמת אני רוצה להדגיש שבמיצ"ב אי אפשר להשוות בין השפה העברית לשפה הערבית, וכיוון שמדובר בשני תחומי דעת שונים, תכניות לימודים שונות, לשון אחרת וכן הלאה - - -
מסעוד גנאים: מאותה משפחה.
<חגית גליקמן: מאותה משפחה, נכון, אבל תכניות הלימודים שונות.
יעקב מרגי: כנראה שמתחילה יחסי המשפחה שם היו כאלה שצריך היה לטפל בהם.
מסעוד גנאים: זה האב הראשון, המשותף.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להאשים אותו.
<חגית גליקמן: אנחנו משווים את ההישגים במקצועות מדע וטכנולוגיה, אנגלית ומתמטיקה, ואנחנו רואים את הפערים העקביים שיש לטובת דוברי העברית.
<חגית גליקמן: לא רואים מגמה ברורה לאורך השנים של צמצום.
<חגית גליקמן: עם זאת, תיכף נראה, במתמטיקה לכיתות ה' - - -
יעקב מרגי: זה הולך חופף לרקע במעמדות.
<חגית גליקמן: בדיוק, אתה ממש צודק, אבל זה תיכף מגיע.
<חגית גליקמן: צודק.
<חגית גליקמן: במתמטיקה לכיתה ה' ובאנגלית לכיתות ה' ו-ח', נרשמו עם השנים פערים קטנים יותר, אבל במדע וטכנולוגיה כיתה ח' לא היה שינוי ובמתמטיקה לכיתה ח' כבר נרשמה התרחבות קלה.
<חגית גליקמן: אני אתן לכם לדוגמא את המקצועות במתמטיקה.
<חגית גליקמן: הגרף הכחול הוא ההישגים של דוברי העברית.
<חגית גליקמן: הגרף הירוק הוא ההישגים של דוברי הערבית ופה הפער בין דוברי העברית לדוברי הערבית, אתם יכולים לראות שהפער בשנים האחרונות קטן יותר מאשר בשנים הראשונות.
<חגית גליקמן: ובמתמטיקה לכיתות ח', אתם רואים שבשנת תשע"ה יש קצת עלייה קלה בפער.
<חגית גליקמן: בכל אופן אין צמצום.
<חגית גליקמן: אבל כאשר מביאים בחשבון את הרקע החברתי-כלכלי של התלמידים, וזה מה שאתה אמרת, הפערים בהישגים מצטמצמים במידה ניכרת לפעמים.
<חגית גליקמן: בחלק מהמבחנים ההישגים של דוברי הערבית דומים ואפילו עולים על הישגי דוברי העברית.
<חגית גליקמן: הנה לדוגמא.
יעקב מרגי: לא יצויר שהיינו מצמצמים את הפערים - - -
<חגית גליקמן: היה צמצום.
יעקב מרגי: לא יצויר שהיינו מצמצמים ואין לנו פערים בחברה הישראלית, איך אנחנו במצב המדידה של כל התוצאות?
יעקב מרגי: אנחנו עונים לציפיות?
יעקב מרגי: שווים למדינות ה-OECD?
<חגית גליקמן: אז זה נורא תלוי.
יעקב מרגי: תתעלמי מהגרף.
יעקב מרגי: סליחה, אולי לא ניסחתי את השאלה נכון.
יעקב מרגי: תתעלמי מהנתון של בעלי רקע סוציו-אקונומי והמקטע של החברה הערבית.
יעקב מרגי: כי אמרנו שזה חופף בהתייחס לזה שזה רקע סוציו-אקונומי נמוך.
יעקב מרגי: תתעלמי.
יעקב מרגי: כרגע התוצאות של הרקע הגבוה, הן עונות למדידה הכלל עולמית?
יעקב מרגי: אנחנו שם?
<חגית גליקמן: אנחנו מתקדמים לשם.
יעקב מרגי: גם איתם אנחנו לא שם?
<חגית גליקמן: תראה, אני אגיד לך מה.
<חגית גליקמן: מבחינת אחוז המצטיינים, אז אנחנו עוברים כרגע למחקרים הבינלאומיים, ששם יש לנו השוואה למדינות עולם.
<חגית גליקמן: מיצ"ב זה מערכת מבחנים ארצית לאומית שלנו, היא לא ברת השוואה למדינות אחרות.
<חגית גליקמן: בפיז"ה כן.
יעקב מרגי: את יודעת מה, אז אני אחדד את השאלה, כי חשוב לי להגיע ליעד.
יעקב מרגי: מול הציפיות של המערכת, הרי כשמערכת מוציאה מערכת מדידה או בחינה, יש לה ציפיות משלה להגיע למשהו.
יעקב מרגי: אם אני לוקח את התוצאות של אותם בעלי רקע כלכלי חברתי גבוה, זה משביע רצון במערכת?
<חגית גליקמן: אני יכולה - - -
יעקב מרגי: את רק מודדת?
<חגית גליקמן: אני רק מודדת.
<חגית גליקמן: אני יכולה להגיד - - -
יעקב מרגי: משרד החינוך, קחו את השאלות, תתכוננו לתשובות.
יעקב מרגי: בבקשה, תמשיכי את הסקירה שלך.
<חגית גליקמן: אז רק בשביל להראות לכם: זה כלל האוכלוסייה במבחן באנגלית כיתות ה'.
<חגית גליקמן: זה תלמידים מרקע נמוך.
<חגית גליקמן: אפשר לראות שהפערים קצת יותר קטנים וברקע בינוני הפערים הם כבר לטובת דוברי הערבית.
<חגית גליקמן: הצבע הירוק מעיד על כך שזה לטובת דוברי הערבית ולא לטובת דברי העברית.
<חגית גליקמן: הנושא הזה מעביר אותנו בעצם למחשבה שהפערים בין המגזרים דוברי העברית ודוברי הערבית הם טמונים עמוק בנושא של הפערים החברתיים כלכליים.
<חגית גליקמן: עכשיו כשאני מדברת באופן כללי, אני יכולה להגיד שכמו שאתה אמרת, לאורך השנים יש פערים ניכרים בהישגים בין תלמידים מרקע כלכלי חברתי שונה.
<חגית גליקמן: יש קצת שינוי בכיתות ה' בעברית ובאנגלית, אבל בשאר המבחנים אין צמצום ולפעמים חלה התרחבות.
<חגית גליקמן: אני יכולה להראות לכם כדוגמא את מקצוע העברית לכיתות ה' בקרב תלמידים דוברי עברית.
<חגית גליקמן: אפשר לראות שבכיתה ה' יש צמצום של הפער לאורך השנים.
<חגית גליקמן: זה הפער בריבוע 53, זה הפער בין תלמידים מרקע גבוה לנמוך, אבל בעברית לכיתות ח' זה לא קורה.
<חגית גליקמן: עכשיו, זה לא רק בישראל, זה בהרבה מאד מדינות.
<חגית גליקמן: שוחחתי עם מדינות בארצות הברית, גם שם יותר קל לצמצם פערים בחינוך היסודי מאשר בחטיבה.
<אורה חכם: לשאול אותם - - - ואז יגידו לך שאת במצב - - -
יעקב מרגי: גברת אורה חכם.
יעקב מרגי: אני לא יודע מי נותן השראה.
<חגית גליקמן: רציתי לציין את המגזר הבדואי בדרום.
יעקב מרגי: תצייני את המגזר הבדואי, כי שאר המדידה פחות או יותר מיצינו אותה בקטע הזה.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים.
יעקב מרגי: תתייחסי לנושא של המגזר הבדואי בדרום, כי זה חשוב לי.
יעקב מרגי: הוועדה, כפי שאמרתי לא אחת, כבר יש לנו בלו"ז לקיים ישיבת עבודה ברהט, כשכל הנושא שיהיה שם הוא סוגיית החינוך במגזר הבדואי בדרום.
<חגית גליקמן: אז באמת לאורך השנים קיימים פערים ניכרים בהישגים בין תלמידים בדואים במגזר הבדואי בדרום, לבין תלמידים מהמגזרים הערבים והדרוזים האחרים, וכמובן תלמידים בכלל במדינה.
<חגית גליקמן: רציתי לציין כאן אוכלוסייה.
<חגית גליקמן: כשאתם משוחחים על המגזר הבדואי בדרום, תתייחסו במיוחד גם כן לבנים הבדואים, כי הבנים שם מתקשים עוד יותר מהבנות.
<חגית גליקמן: אפשר לראות ערבית כיתות ה', מתמטיקה כיתות ה', שבמהלך השנים הראשונות לפעמים במתמטיקה לא היה פער, אבל עם הזמן, בהתחלה בשנים הראשונות הם עלו יחד עם המגזרים האחרים.
<חגית גליקמן: המגזר הבדואי בדרום זה הצבע הירוק, והירוק השני זה ערבי, וזה דרוזי.
יעקב מרגי: ירוק זית.
יעקב מרגי: שלושתם ירוקים.
<חגית גליקמן: שלושתם ירוקים.
<חגית גליקמן: ובערבית הם התחילו עם פער, אבל הפער הזה הלך והתרחב בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: אבל אנחנו רואים בצורה בולטת שהם נשרכים מאחור ונשארים מאחור.
<חגית גליקמן: נכון, בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: זה מבחינת המערכת חייב להיות רמזור אדום זועק ומהבהב.
<חגית גליקמן: מסכימה.
<חגית גליקמן: ברשותך, אני יכולה להתקדם.
יעקב מרגי: הם אפילו יצאו מהשוליים.
יעקב מרגי: הם לא במקבילה הזו של הפערים החברתיים בין רקע - - -
חנין זועבי: אדוני, אלה כפרים לא מוכרים בכלל.
חנין זועבי: אלה אנשים לא מוכרים.
חנין זועבי: הם הורסים - - -
יעקב מרגי: הם בני אדם.
יעקב מרגי: יש להם תעודת זהות?
חנין זועבי: בעיני המדינה לא - - -
יעקב מרגי: בעיני כן.
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו כאן.
יעקב מרגי: באי שפיות הזה של החינוך אנחנו כאן עכשיו.
יעקב מרגי: נתנתק משאר הדברים.
יעקב מרגי: אנחנו כאן ואני אומר הם בני אדם, הם חיים פה, הם אזרחים - - -
מסעוד גנאים: כן, מגיע להם את כל הזכויות.
מסעוד גנאים: ככה צריך להיות.