GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמחה שניאור: גם אנחנו השתתפנו בה, ושם הם שמעו את ה"אני מאמין".
זבולון אורלב: כמה כסף הם קיבלו מה"אני מאמין" הזה?
שמחה שניאור: את ה"אני מאמין" שלה, את ההדגשים שלה, כמובן עלה כל נושא הקיצוץ, אבל באופן כללי, זו הפגישה הראשונה של המנכ"לית.
שמחה שניאור: באשר לפיתוח - אנחנו, כידוע לכם, זרוע ביצוע של השירות הפדגוגי, ולפני שנת 1994 היו בנושא הזה פעולות - אפשר לכנות אותן "חלוטוריסטיות" - כל מכללה שהיו לה קשרים והייתה מגיעה אלינו - ומר אהרון זיידנברג יכול להגיד לכם כמה שעות - היו באים והיו מקבלים.
שמחה שניאור: בלי תכניות, בלי מעוף, בלי מה כן, מה לא.
שמחה שניאור: משנת 1994, מינהל הפיתוח בראשותו של גדעון, ייסדנו דבר חדש שנקרא פרוגרמה.
שמחה שניאור: מה שהיה שגור בנושא בתי ספר וגני ילדים, הסבנו כאן למה שנקרא פרוגרמה.
שמחה שניאור: הפרוגרמה הייתה בתיאום מלא, אפילו העמדנו מתכנן מיוחד במינהל הפיתוח לנושא הזה, שאתם מכירים אותו - מר גינדי קמינצקי, שהוא אדם יסודי ועושה עבודה, נרתם, אבל הגדולה פה היא ששני מינהלים חברו יחד ועבדו בתיאום מלא, ולראיה, הפיקו שתי תכניות עבודה משותפות, שגם האוצר והחשב הכללי שמו עליהן את היד, ומהן נהנו הרבה מאוד מכללות בנושא הזה.
שמחה שניאור: לצערנו, שנת המשבר הראשונה הייתה שנת 2000 - התכניות שאמרתי כללו את השנים: הראשונה - 1994, 1995, 1996 והשנייה - 1997, 1998, 1999.
שרה זיו: מתוך עשור.
שמחה שניאור: מתוך עשור.
שמחה שניאור: עכשיו, כשהגענו ורצינו כבר לבוא עם אנשי האוצר בתוכנית תלת-שנתית נוספת, הייתה באמת - ואי אפשר להכחיש - הבעיה של הגדרת הקריטריונים, אבל לצערנו, שנת 2000 עברה לה, כשתחילת התקציב, הספר הירוק, היה 0 הרשאה, 0 מזומנים, היה 10 מיליון שקל ברזרבה.
שמחה שניאור: כידוע לכם, מסעיף של רזרבה אי אפשר להוציא הקצאות תקציביות.
שמחה שניאור: אני לא רוצה להכניס את כל מה שגברת שרה זיו רמזה, על יחסים ודברים כאלה, כי אנחנו, פנינו לעתיד, וזה גם מה ששרת החינוך והמנכ"לית משדרות.
שמחה שניאור: שנת 2000 עפה.
שמחה שניאור: שנת 2001 לא עפה בגלל האוצר ובגללנו, היה בסוף שנת התקציב הקודמת דיון עם נציגי האוצר ודיברנו על התכנית השנתית ואפילו ננקב סדר גודל של...
זבולון אורלב: מי היה שר החינוך שהכין את תקציב 2000?
זבולון אורלב: מי היה שר החינוך אז?
שמחה שניאור: אתה יודע, אני עברתי כל כך הרבה שרים, אני כבר לא זוכר.
שמחה שניאור: שנת 2000 זה עוד היה מר יצחק לוי.
זבולון אורלב: הבחירות היו במאי 99, אז הוא לא הכין את התקציב, למה אתה אומר את זה?
זבולון אורלב: הממשלה שהחליטה על תקציב 2000 זה ממשלת ברק, עם שר החינוך יוסי שריד והמנכ"לית שלומית עמיחי.
זבולון אורלב: צריך לומר את זה גם להיסטוריה, כעובדות, לא כהערכה.
זבולון אורלב: מה שמפריע לי - כפי שאמרתי לכם, זה העניין של ההתנדבות לקיצוץ של שנת 2000, ההתנדבות לקצץ את 2001.
זבולון אורלב: אני פשוט לא מבין איך יכולים להיות מנכ"ל ושר במערכת החינוך ולהוביל כזאת החלטה.
זבולון אורלב: זה פשוט מדהים אותי.
זבולון אורלב: זה כמו ששר הבריאות יחליט לצמצם את חדרי הניתוח.
זבולון אורלב: לא יודע, זה לא מתקבל על הדעת, זו פעולה אנטי חינוכית ממדרגה ראשונה.
זבולון אורלב: מי שמבין במערכת חינוך, מבין מה זה מוסדות להכשרת מורים.
זבולון אורלב: טוב, תמשיך בבקשה.
שמחה שניאור: המגעים הראשונים שהיו לקביעת תקציב השנים 2000, 2001 ו2002- על מסגרת 75 מיליון שקל, אותן אמות מידה שאנחנו מתקצבים את חדרי הלימוד ולא את הפנימיות והקפיטריות, אבל בכל מקרה, את המעבדות, כמו שאמר נציג הסטודנטים פה, ואת הספרייה.
שוקי גולן: האמירה הצינית, אני לא חושב שהיא מתאימה.
שוקי גולן: במוסדות אקדמיים מתקצבים גם את הגופים לרווחת הסטודנטים.
שמחה שניאור: אינני מכיר אותך, אבל אינני ציני מטבעי ואני יסודי, אבל אם אתה חושב שאני ציני, אז בסדר.
זבולון אורלב: מר שוקי גולן הוא מנכ"ל מכללת אחווה.
שמחה שניאור: אז בטח אין לו מה להתלונן על מינהל הפיתוח.
שמחה שניאור: אני לא ציני, מטבעי אני לא ציני.
שמחה שניאור: דור שמיני בירושלים לא יכול להיות ציני.
שמחה שניאור: היה סיכום פחות או יותר על איזו שהיא ראייה שנעשה מסגרת תלת שנתית נוספת, נקבו במחיר, לצערנו, שנת 2000 עפה.
שמחה שניאור: ב21- בנובמבר שנת 2000 התקשרה אלי גברת שרה זיו ואמרה שהאוצר מוכן להעביר 10 מיליון שקל, זאת אומרת, להפשיר מהרזרבה.
שמחה שניאור: אני ביקשתי ממנה לא לקבל את הכסף, זה גם הובא לידיעת המנכ"לית הקודמת, לא מפני שלא צריך את הכסף, מפני שאני יודע מה זה עודפים, בייחוד שהבחירות היו באופק.
שמחה שניאור: ברגע שאתה מקבל תקציב "בדקה ה90-", אתה לא יכול עדיין להוציא הרשאה תקציבית, עובר לעודפים, ואז אתה מנוטרל לשלוש שנים.
שמחה שניאור: עם המינוי של הנהלת המשרד החדשה, הבאנו, גברת שרה זיו ואנוכי, את העניין לדיון הראשון או השני בפני שרת החינוך והמנכ"לית, ושרת החינוך אמרה באופן חד משמעי שלא להיות מינימליסטים ולהביא דרישה מלאה.
שרה זיו: להילחם על כל פרוטה.
שמחה שניאור: היא אמרה שהיא מתנצלת שכאילו לא עשתה את התקציב - זה בדוק: היא נכנסה לתפקיד והיא לא ערכה את התקציב של 2001 - ולכן היא אישרה לנו להגיש בקשה על 50 מיליון שקל לתקציב 2001.
שמחה שניאור: אחר כך 50 מיליון השקלים האלה ירדו, אבל שלא תבינו לא נכון, יש מכללות, כמו שמר איתי זמרן יודע וכמו שאחרים יודעים, יש דברים שכבר שוקמו, תוכננו תוכניות והתחילו, ומי שעובר בשדרות הרצל, רואה את זה בעיניים, וזה כל פעם צובט מחדש את הלב, במיוחד לתושבי בית הכרם, אבל גם 50 מיליון השקלים לא הגיעו, ובסוף - וזו בשורה שאני אומר לכם עכשיו, יצאתי עכשיו עם מר אורי שוסטרמן מלשכת ראש הממשלה - בשבוע הבא אמורים להגיע, לא 50 מיליון, אבל זה לא סוף שנה - אמורים להגיע 25 מיליון שקל, ואנחנו נפעיל תכנית א' מצומצמת, מה שנקרא, בשיתוף פעולה עם גברת שרה זיו.
זבולון אורלב: וזה לאיזו שנה?
שמחה שניאור: לשנת 2001.
זבולון אורלב: כשיש הסכמה עם האוצר שזו שנה ראשונה של תכנית תלת שנתית?
שמחה שניאור: הנקודה היא - אבל בזה עדיין לא נסתם הגולל, ואני אומר לכם, אנחנו עובדים בתיאום מלא עם האוצר - צריך להגיד, אמרתי את זה אתמול והיום אצל מר אביגדור יצחקי - כשאומרים משרד החינוך, אז זה משרד גדול.
שמחה שניאור: אני אומר לכם, מינהל הפיתוח, שמנהל באופן אוטונומי את הנושא עם אגף תקציבים, לא יכול לבוא ולהגיד שאגף התקציבים באוצר קיצץ לו במהלך השנים.
שמחה שניאור: הנושא הזה, אי אפשר היה לפשר בו - על רקע איזה אקסידנט אישי או משהו כזה - הנושא הזה, אי אפשר היה לפשר בו, ואני נכנסתי לתמונה, ואני מקווה מאוד שנוכל להביא בקרוב מאוד, לקראת תקציב 2002, מיני תכנית דו שנתית, ולא להסתפק ב2001- ב25- מיליון שקל האלה.
זבולון אורלב: האישור של 25 מיליון השקלים לשנת 2001 הוא סיכום סופי בין האוצר למינהל הפיתוח - הפרוטוקול לא רואה: מר אורי שוסטרמן, נציג האוצר, מהנהן בראשו לחיוב.
שמחה שניאור: אני רוצה להגיד, היה קשה מאוד לחתוך את 50 מיליון השקלים ל25- מיליון שקלים, ואת זה מר אורי שוסטרמן ומר אורי אליאל יודעים, כי בניגוד לפרוגרמה, שאתה עושה את זה במודולים וסטרקצ'ר, 18 כיתות, 6, 6, 6, אז כך מתכננים את התכניות.
שמחה שניאור: כאן אתה לא יכול להשאיר את מר איתי זמרן עם החפירות ולתת לו 2 מיליון שקל, ואחר כך לבוא ולהגיד לו: תעשה הפסקה ובשנת 2001, או 2002, כשנגמור עם האוצר, תמשיך.
שמחה שניאור: כאן זה צריך להיות ברצף.
שמחה שניאור: היה קשה מאוד.
שמחה שניאור: מצד שני, היינו צריכים גם לפזר, ומר בדיחי ומר גינדי קמינצקי וכל החבר'ה הודיעו לגברת שרה זיו ולי.
שמחה שניאור: בכל זאת היה מאוד קשה, אבל אני חושב שבשנה הזאת נעשה את זה.
שמחה שניאור: נקודה נוספת שחשוב לומר - ואת זה אני אומר כאן בהעדרו של מר ניסן רז, כי גם הוא היה מוזמן, אבל הוא מחתן הלילה את בתו.
שמחה שניאור: נאחל לו מזל טוב - אבל חד משמעית, כמו שאנחנו אומרים על בנייה לבתי ספר, אני אומר עוד פעם לראשי המכללות: רבותיי, אני אומר לכם, גם אם הגענו ונקבל את 25 מיליון השקלים, לא להתחיל לעבוד בלי שיש התחייבות חתומה על ידי חשב המשרד.
זבולון אורלב: אני מצטרף להערה הזאת.
שמחה שניאור: ההערה שלי הייתה - לא חס וחלילה שאני נכנס לכיסים ואומר לך מאיפה תיקח, כי באמת, אני יודע שאתם במצוקה.
שמחה שניאור: אני התכוונתי - במקור יש הפרדה מוחלטת - כמו ברשות מקומית, גם במכללות - בין תקציב פיתוח לתקציב רגיל.
שמחה שניאור: התקציב שלנו הוא תקציב ייעודי, ואי אפשר לכסות בו גירעון של משכורת או משהו, כי אנחנו לא נותנים פעמיים.
שמחה שניאור: מה שהתכוונתי היה שמכספי התרומה - חלק מהנהלים שלנו זה שאנחנו נותנים את ה50%- מול כספי תרומות או כספי מקורות עצמיים של המשרד.
שמחה שניאור: אני התכוונתי שעד יעבור זעם, ועד השבוע-שבועיים האלה שהגענו, כי לפני שנה אנחנו דיברנו עשר פעמים בשבוע ולא הייתי איש בשורה - היום אני אומר לכם - ואתם שומעים גם את מה שאומר האוצר.
שמחה שניאור: עכשיו לך אני אומר, מר שמואל הלפרט, 21 יום - וזה חייב לעבור בוועדת הכספים - 21 יום העברה.
שמחה שניאור: אני מקווה שלא יהיו התנגדויות, אני מקווה שזה יעבור מהר בלי התנגדויות, כי אחר כך זה יהיה במסגרת עודפים, ואז המצב שלהם יהיה קשה יותר.
שמחה שניאור: אז פה גם היושב ראש יכול גם להשפיע.
שוקי גולן: אני ברשות
שוקי גולן: כם רוצה לשאול כמה שאלות, ואני אשתדל להיות תמציתי.
שוקי גולן: אחד, יש קריטריונים לגבי סטודנט שלומד במוסד אקדמי.
שוקי גולן: הקריטריונים האלה פורסמו - לבינוי אני מדבר, בינוי בלבד - אני שותף לכל הצוותים שמר שמחה שניאור דיבר עליהם, ועובד איתם יוצא מן הכלל, והטענה שלי היא לא מול מר שמחה שניאור, למעט דבר אחד, שפרוגרמה גם הייתה צריכה להיערך ברמה הכוללת של כל המכללות לחינוך, ולא רק ברמה האישית, ואני בטוח שאז היינו מקבלים תמונה שונה לחלוטין.
שוקי גולן: אם נבדוק בצורה יסודית, סדרי הגודל של הצרכים של המוסדות האקדמיים לחינוך נובעים, כל אחד, למעלה מ50- מיליון שקל בצרכים המיידיים, אני עוד לא מדבר על תשתיות מעליבות, כמו קרוואנים, כמו ביוב, כמו חשמל, כמו דברים אחרים, שלא טופלו כבר עשרות שנים, אני לא מדבר על הדברים האלה, אבל בצרכים האקדמיים המיידיים, סדר גודל של 50 מיליון שקל למוסד אקדמי.
שוקי גולן: ובמכללות הקטנות המצב חמור יותר מאשר במכללות הגדולות, ואם מר שמואל הלפרט מייצג את החרדיות ואת האחרות, אז הוא יודע שהמצב שם קשה הרבה יותר.
שוקי גולן: אם הקריטריונים של סטודנט זה סדר גודל של אותם 6.1 מטר, שצריך לעשות אותם בתנאים מקבילים לאקדמיה, אנחנו רחוקים מרחק של שנים, ותזכרו שההחלטה התקציבית של האוצר לא מביאה בשנה הבאה את המבנה.
שוקי גולן: התפתחות של מבנים היא 3-6 שנים עד למצב שבו אתה יכול להכניס תלמידים לשם, ואם אנחנו בפער של כמה שנים כבר לאחור, מתי אנחנו נביא תוצאה ומתי נביא בשורה לסטודנטים שלומדים אצלנו?
שרה זיו: אני הייתי רוצה להעיר שבאחד הסיכומים עם מר אורי שוסטרמן ועם מר איציק תומר עלתה האפשרות שכשיינתן תקציב 2001, תיבחן האפשרות להרשאה ב2001- על 25 מיליון שקל נוספים על חשבון תקציב 2002, משום שמוסד לא יכול לתכנן באופן חד שנתי בינוי.
שרה זיו: אי אפשר.
שרה זיו: אנחנו לא יכולים לקחת ולהגיד לו: תעשה תכנון דו שנתי, כשיש לנו 50 מוסדות ו25- מיליון שקל.
שרה זיו: אנחנו נמצאים במין מצב אדיוטי לחלוטין.
שרה זיו: עכשיו, למה התחילו מוסדות לבנות?
שרה זיו: משום שכשהוא מקבל, יש לו 50% MATCHING, אז הוא הלך על חשבון - ולא סתם כי לא אישרו לו - הייתה תכנית עשור, לא הייתה שום סיבה להניח שמישהו פתאום יקום בבוקר ויגיד: העולם מת.
שרה זיו: הייתה חתומה עם האוצר התכנית הזאת, וכך היא אושרה.
שרה זיו: עם משרד החינוך ועם האוצר.
שרה זיו: ולהעמיד את הדברים כאילו הדברים הם כך, זה לא ניתן.
שרה זיו: זה לא קשור לתמיכות, זה קשור לתכנון, וכל אחד יודע שלא ניתן לבנות כך.
שרה זיו: אנחנו נמצאים בסוף אוגוסט, ספטמבר הוא חודש רגיל, הבורות נמצאים, מתי יבנו?
שרה זיו: כל הקיץ הלך בשיטה הזאת.
שרה זיו: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר, שהמכללות, בניגוד לשאר אגפי משרד החינוך, התקצוב שלהן בתכניות חדשות, כמו הB.E.D-, כמו הבינוי, כמו נושאים של הM.E.D-, תכנית אקדמית, היקף לומדים, נסגר בהסכמים של המשרד עם האוצר.
שרה זיו: מעולם לא נלקח תקציב בינוי מתקציבי פיתוח של מר שמחה שניאור לבתי ספר, והיום אנחנו מקבלים מכתבים שבהם אומרים: אתם רוצים כסף?
שרה זיו: תיקחו מתקציבי משרד החינוך.
שרה זיו: הערבוביה הזאת אינה נכונה וצריך להפסיק איתה באופן מוחלט.
שרה זיו: ועכשיו, בלי קשר לכסף, צריכה להיות תכנית, 5 שנים של בינוי.
שרה זיו: היא צריכה להיסגר למכללות, בלי קשר לבעיות הבינוי שיש למר שמחה שניאור בבתי הספר, היא צריכה להגיד מה מוסד יקבל בעוד שנתיים-שלוש.
שרה זיו: הוא צריך להיערך, הוא צריך להביא הרשאות, הוא צריך להביא כל מיני דברים.
שרה זיו: היום מוסד אומר: אני גם הייתי צריך להיות ברשימה, אבל הוא לא הספיק להיערך, כי משנה לשנה זה משתנה.
שרה זיו: איך אפשר לעבוד כך?
שרה זיו: מדינת ישראל החליטה לשים את הדגש על תשתיות - גם בינוי במכללות הוא תשתיות, הוא לא משהו אחר.
שרה זיו: עכשיו זה קשר לאומי, בלי קשר לבינוי של המכללות - למה זה לא צריך להיות?
שרה זיו: יש לי מין הרגשה לגבי האוצר, שאם אני מסתכלת על ה"שין שין" והתקן, על הבינוי כמו שהוא, על כל תכנית, שכל המכללות זה בעיה של משרד החינוך, ותעזבו אותנו מהעניין.
זבולון אורלב: אולי זה נובע מכך שההנהלה הקודמת מחליטה להתנדב לקצץ, וזה בעצם מעודד את הנושא הזה?
שמחה שניאור: לא לא לא.
שמחה שניאור: בנושא הזה לא, באמת שלא.
שמחה שניאור: אני אראה לכם מכתבים של גברת שלומית עמיחי, של גברת שרה זיו ושלי - לא לא.
שמחה שניאור: באמת שלא.
יאיר קארו: היו בסך הכל 3 שנים טובות.
שמחה שניאור: למה?
שמחה שניאור: 6 שנים.
יאיר קארו: לצערי, אני לא נהניתי עד עכשיו כמעט בכלל.
יאיר קארו: אנחנו מדברים עכשיו על הבינוי - בעניין הזה צריך להיות מאוד קונקרטי וחד.
יאיר קארו: בינוי אצלי זה גם תשתיות וגם מעבדות ובסופו של דבר, גם הצטיידות במחשבים.
יאיר קארו: חברים, העולם נמצא ב-e-learning, 20% מהלימודים האוניברסיטאיים עברו ל-e-learning מחשבים.
יאיר קארו: היה אצלנו ביקור של כמה סטודנטים מהטכניון, שבאו כי הם בודקים אפשרות לעבור להוראה.
יאיר קארו: הם השאירו לי מכתב נרגש על השולחן: אדוני, מכללה נהדרת ויפה, התשתיות שלך, אפילו לא היו נותנים לכם לשים אותן בשער של הטכניון.
יאיר קארו: אנחנו נחזור כאשר יהיו לכם תשתיות שראויות להכשרת מורים מודרנית.
יאיר קארו: המכללות גדלו, באורנים היו בשנת 1990, 3,300 סטודנטים, היום יש 5,700 סטודנטים.
יאיר קארו: ההיקף של המטראז' שנוסף לאורנים בתקופה הזאת הוא על שתי אצבעות.
יאיר קארו: המשרד עשה את המאמץ במידה מסוימת - אני ממש לא רוצה לבקר פה אף אחד, אני מתאר לך מצב.
יאיר קארו: מדברים איתנו על כיתות ולא על אולמות, אולמות הרצאה.
יאיר קארו: יש לידנו מכללה אזורית נחמדה, בשם עמק יזרעאל, שגמרה עכשיו פרויקט של 6,000 מ"ר, שזה לא נכנס באורנים במשך עשור.
יאיר קארו: 6,000 מ"ר סיימה, חנכו אותו.
יאיר קארו: מיד אחרי זה, טכס הנחת אבן פינה, בניין מעבדות ב4,000- מ"ר.
יאיר קארו: פשוט אין תשובה.
יאיר קארו: 25 מיליון זה שקט לעכשיו, שהוא גם די מתפורר לרסיסים.
יאיר קארו: זו מוכרחה להיות תכנית בסדרי גודל גדולים.
יאיר קארו: 25 מיליון זה מחשבה של כיתות בבתי ספר יסודי.
יאיר קארו: אין באורנים אודיטוריום - אני חייב לדבר על מצוקותינו - המכללה, בין הגדולות בישראל - אין אודיטוריום, אין מקום שאפשר לאסוף את התלמידים, אנחנו עושים טכס במגרש כדורסל מאספלט שנבנה בשנות ה70-.
יאיר קארו: אתם מבינים איפה אתם נמצאים?
זבולון אורלב: ארגוני המורים - מר דוד עבאס בבקשה.
דוד עבאס: רציתי לומר מספר הערות לנושאים שכבר עלו, אבל אתייחס קודם לנושא האחרון של הבינוי.
דוד עבאס: אף אחד לא מעלה כאן את המשמעות של בינוי לגבי המורים.
דוד עבאס: איך ייתכן לקיים במכללה אקדמית סדרי לימוד אקדמיים ברמה אקדמית כשלמורה אין פינה לשבת עם תלמיד?
דוד עבאס: בסמינר הקיבוצים בתל אביב, 100-150 מורים, חדר מורים, אין פינה למורה לשבת.
דוד עבאס: אפשר לנהל סוג של רמה אקדמית במתכונת כזאת?
דוד עבאס: הדרכה בסמינריונים?
דוד עבאס: לגבי ההערה של מר יאיר קארו, מה שנעשה במכללת עמק יזרעאל - כשסטודנט בא אלינו או בא למכללת עמק יזרעאל, ורואה את הבינוי השונה, את המצב של התשתיות - יש חשיבות גם למראה.
דוד עבאס: הוא יאמר: למה לי ללמוד במקום שהמבנים הם של שנות ה60-?
דוד עבאס: אלך ללמוד ולקבל תואר ראשון במקום שמתאים לשנות ה2000-.
דוד עבאס: נקודה נוספת, לגבי התמיכות - אנחנו עדים לכך שמדי פעם, בינואר משכורות המורים לא משולמות, כי המכללות לא קיבלו את התמיכה המיועדת למורים.
דוד עבאס: בשנה האחרונה פיצויי השחיקה למורים, עובדי העמותות, התקבלו חודשיים וחצי לאחר המועד שכל המורים האחרים קיבלו.
דוד עבאס: מצב זה לא יכול להימשך, צריך לפתור את הבעיה החוקית לגבי הנושא של התמיכות.
זבולון אורלב: מה עמדתכם לגבי שינוי הסטטוס של המכללות, לעבור למועצה להשכלה גבוהה?
דוד עבאס: אם תשאל אותי ברמה האישית - אני דומה בהרהורי לעמדה שאתה הבעת.
זבולון אורלב: מר רן ארז, האם יש לארגון המורים הערות לגבי הדיון?
רן ארז: תראה, אני לא באתי לכאן לבכות, אני באתי לשמוע ולהתעדכן.
רן ארז: חשבתי שאשמע ממשרד החינוך בשורות, אבל לא שמעתי.
רן ארז: אני מבין שלמעשה אנחנו נמצאים באותו מצב.
רן ארז: היום, כאשר דווקא צריך להשקיע יותר בהכשרת מורים, גם מסיבות אובייקטיביות, שאלה שבאים ללמוד היום להיות מורים, לא כולם עומדים ברמה הנדרשת, המצופה, אז צריך להשקיע יותר, ודווקא היום משקיעים פחות.
רן ארז: יש לי רעיונות, אני חושב שיש דרך לטפל בבעיות, אם כי לא בכל הבעיות, אבל לאור התשובות של משרד החינוך, אני בונה לעצמי איזו שהיא אסטרטגיה קצת שונה.
קריאה: "תמורה", או "עוז"?
רן ארז: שמע, "עוז לתמורה" יכול לעזור לפינות עבודה החסרות שם, בסמינר הקיבוצים.
שרה זיו: מר זבולון אורלב, אני לא הייתי הולכת כל כך במהירות להחלטה מן הסוג הזה.
זבולון אורלב: אני לא הולך להחלטה.
שרה זיו: אני חושבת שצריך לעשות דיון רציני עם האוצר על הדרך שבה הוא מתייחס למוסדות האלה.
שמחה שניאור: גברת שרה זיו, צריך להגיד את האמת בתוך עצמנו פנימה.
שמחה שניאור: רבותיי, שרת החינוך אמרה את זה, אבל מהר מאוד היא הבינה גם איפה אנחנו עומדים.
שמחה שניאור: עם כל הכבוד, אי אפשר להצמיח יש מאין, כי סך הכל, האוצר בא ואומר לה: לכי למקורותייך.
שמחה שניאור: גם עכשיו אומר ראש הממשלה: יש לכם 24 מיליון שקל.
שמחה שניאור: אתה מבין?
שרה זיו: אבל נושא הכשרת המורים לא עבד כך מעולם.
שמחה שניאור: אז אני אומר לך, לא לגבי הקיצוץ והפדגוגיה שדיברתם בפרק הראשון - אני אומר לגבי הבינוי, אם האוצר יפנים תכנית עשור, ולא היינו מפסידים את השנתיים, כמו שאתה אומר, ואתה צודק.
שרה זיו: לא הייתה שום סיבה שזה יקרה.
שמחה שניאור: אז לא היינו פה יושבים על הבינוי, משום שהם ידעו את הנהלים, שהם לא מקבלים את הכל, הם מקבלים חדרי מורים, מעבדות וחדרי לימוד, הם לא מקבלים את הקפיטריה...
שרה זיו: זה היה רק בשלב ההוא, אם זה היה עובד כמו שצריך.
שמחה שניאור: נכון, אז היינו גומרים, והיינו גומרים, והיינו גומרים.
שמחה שניאור: זה לא כמו בגידול טבעי, או משהו כזה.
שמחה שניאור: אנחנו לא מקימים עוד מכללות במדינה, היינו גומרים את זה.
שמחה שניאור: אבל אנחנו, יש לנו פה את הנושא של שלוש שנים, כי ב1999- גמרנו את התכנית ההיא, שנת 2000 לא היה, 2001, כמו שאת אומרת, מי יודע מתי נקבל?
שרה זיו: מר שמחה שניאור, לא בהזדמנות חגיגית זו צריך "להרוג את התינוק".
שרה זיו: אני חושבת שהדיון הוא מול האוצר.
שמחה שניאור: מר אהרון זיידנברג, מי כמוך יודע איזה שיפור.
שמחה שניאור: התחלנו מ0-, בשנת 1994 כלום לא היה.
אהרון זיידנברג: פה זה כן תפקיד של הכנסת, לבוא ולשים את זה על השולחן, ולומר: אם אני לא יכול לקבל בשביל הכשרת המורים את אותה תפיסה ואת אותו בסיס כמו מכללות אזוריות, ויותר אפילו, משום שזה יותר חשוב.
אהרון זיידנברג: השוואת תנאים בכל הרמות, של הפיתוח, של הסגל, הרי יש פה גם "הא בהא תליא", גם רמת הסגל שלנו יוצאת מקופחת מבחינת תנאי עבודה חומריים מול המכללות האזוריות.
שרה זיו: 50% הפרש.
זבולון אורלב: הנתונים נמצאים, העברתי לכם את הנתונים, 40%.
אהרון זיידנברג: אז אם אתה מדבר על מרצה באוניברסיטה - פרופסור באוניברסיטה, מרצה באוניברסיטה, זה משכורת 180% יותר גבוה משלנו.
אהרון זיידנברג: במכללות האזוריות הוא מקבל על 12 שעות עבודה 60% יותר בבסיס מאשר אצלנו אותו מורה דוקטור, משום שהוא צמוד למסלול האוניברסיטאי של מורה, מה שנקרא, במסלול המקביל.
צחי לנגר: אני רוצה לנסות לצייר את זה שוב מהצד של הסטודנט, כי פה מדברים באמת ברמה של המכללות.
צחי לנגר: היום התדמית של המכללות לחינוך הולכת ויורדת.
צחי לנגר: יש איזו שהיא נטייה לבינוניות.
צחי לנגר: אני חושב שגם בתחום הזה יש עוד פעם את הבינוניות.
צחי לנגר: המכללות לחינוך זה בצד, יהיה בסדר איתן.
צחי לנגר: אני אומר, המצב לא הולך להיות בסדר.
צחי לנגר: יש נטישה של המכללות לחינוך, סטודנטים לא רוצים להיכנס למכללות לחינוך.
צחי לנגר: אם אנחנו נמשיך כך - אתה מדבר על 25 מיליון - אפשר באמת לתכנן עוד, להוסיף עוד, לא יישארו סטודנטים.
צחי לנגר: אין סטודנטים, מי רוצה להגיע למכללות לחינוך?
צחי לנגר: סטודנט שלומד בקרוואן לא ירצה ללמוד במוסד, חד וחלק.
צחי לנגר: אין סיבה להמשיך ל-M.E.D כשאין את הB.A.- כמו שצריך.
זבולון אורלב: מר אורי שוסטרמן, האם אתה רוצה להתייחס לסוגיות שעלו כאן?
אורי שוסטרמן: עלו הרבה סוגיות, אני יכול להתייחס לכמה נקודות.
אורי שוסטרמן: בנושא של הבינוי, אז כמובן, כמו שאמרנו, הסיכום עם מר שמחה שניאור זה מה שתקף לשנת 2001.
זבולון אורלב: אתה יכול להדליף לנו מה כוונותיכם לגבי תכנית תלת שנתית חדשה משנת 2002?
אורי שוסטרמן: לא, הנושא הזה עדיין לא עלה אפילו לגבי שנת 2002 והלאה.
אורי שוסטרמן: כרגע סוכם עם המנכ"לית על 25 מיליון שקל בלבד לשנת 2001.
זבולון אורלב: מה הלאה?
שרה זיו: אין הלאה.
אורי שוסטרמן: כרגע אין סיכום בעניין הזה.
קריאה: כלומר, אתה מתמודד עם הקומה הראשונה ואני בונה כבר קומה שלישית.
זבולון אורלב: כן, הוא אומר, אין עוד סיכום.
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו לא עושים הערכה.
זבולון אורלב: כרגע אנחנו שומעים עובדות ועמדות של האוצר.
זבולון אורלב: חברים, הוא לא אומר לא, לא אומר כן, הוא אומר: אין סיכום.
זבולון אורלב: בינינו, זה גם תלוי באיזה סדר עדיפות זה יעמוד.
זבולון אורלב: אנחנו הרי יודעים את כל המשחקים האלה.
אורי שוסטרמן: טוב, אם הייתה פה הערכה לגבי וינוגרד, אז כמו ששר האוצר אמר, אני חושב שמן הראוי לפרש את זה שגם הסטודנטים של המכללות האלה לא יופלו לרעה.
אורי שוסטרמן: אם ההחלטה היא לשפות את המוסדות בעניין הזה, אז גם סטודנטים אקדמאים, גם המכללות להכשרת מורים, יקבלו את אותו סיוע.
קריאה: מתי עובר הדיון בין האוצר למשרד החינוך, או ות"ת, לפסים אופרטיביים?
אורי שוסטרמן: השיפוי יהיה כנראה בשנת 2002.
אורי שוסטרמן: הכסף לשנת הלימודים שמתחילה עכשיו יגיע בשנת 2002, אבל הסיכום, אני מאמין שהוא יהיה בקרוב.
זבולון אורלב: אני אגיד לך מה הוא אומר - אני לא אומר שאני מסכים - תבין את הראש של האוצר, היו צריכים לשלם 10,000 שקל, בשנה הבאה צריכים לשלם פחות 14%, זה 8,600 שקל.
זבולון אורלב: הוא אומר כך: בספטמבר, אוקטובר, נובמבר, דצמבר, תגבה 1 חלקי 10,000 מהסטודנט, כך שלא יהיה לך גירעון בשנת 2001.
זבולון אורלב: בשנת 2002 תתחיל להוריד לו את הדבר הזה.
זבולון אורלב: זה לדעתי הראש שלהם.
גיא קלנר: אני חייב לתקן, כי יש שוני בהקשר הזה בין האוניברסיטאות לבין המכללות להכשרת מורים, וזה גם מה שביקשתי ממר ניסן לימור לדבר עם גברת שרה זיו כדי לתקן.
גיא קלנר: האוניברסיטאות, כנראה בגלל המהלך הזה שמתוכנן באוצר, שהתקציב יגיע רק משנת 2002, הלכו למהלך שהן לקחו על עצמן - עוד פעם, אני לא הדובר שלהן, אבל מה שקורה בפועל, שתלושי השכר של הסטודנטים מעודכנים להורדה, על אף שעדיין הן לא קיבלו את השיפוי התקציבי בפועל.
זבולון אורלב: כלומר, באוקטובר הוא ישלם כמה?
גיא קלנר: לפי שכר הלימוד החדש.
גיא קלנר: במכללות להכשרת מורים זה עדיין לא קרה.
גיא קלנר: אמרו רק להוריד 14% מה25% הראשונים, וגם זה לא קורה בצורה מסודרת בכל המקומות.
גיא קלנר: ולכן, אם אנחנו כבר בהזדמנות החגיגית הזאת, אנחנו מבקשים שגם במכללות להכשרת מורים ייעשה המהלך הזה.
סמדר חוג'ה: אנחנו מודעים לבעיה, ואני יודעת גם שיצאה הוראה לראשי המכללות.
זבולון אורלב: אבל הם צריכים לקבל את הכסף עבור זה.
סמדר חוג'ה: הוראה להפחית את ה14%-.
זבולון אורלב: גברת סמדר חוג'ה, כדי שהם יוכלו להפחית את שכר הלימוד, הם צריכים לקבל כסף עבור זה.
סמדר חוג'ה: נכון.
סמדר חוג'ה: אנחנו יודעים שברגע שתינתן הוראה מהאוצר ויינתנו כספים למועצה להשכלה גבוהה, גם אנחנו.
סמדר חוג'ה: ..
זבולון אורלב: מה זה ברגע?
זבולון אורלב: זה לא יבוא מהשמים, אתם צריכים לעשות את זה.
סמדר חוג'ה: אבל לא נתנו עדיין גם למועצה להשכלה גבוהה.
זבולון אורלב: אבל הם הורידו.
גיא קלנר: אבל המועצה להשכלה גבוהה הנחתה, ות"ת הנחתה.
גיא קלנר: במבחן התוצאה, שהוא מבחינתנו החשוב, כמה שהסטודנט רואה, במוסדות להשכלה גבוהה שתחת ות"ת עודכן שכר הלימוד, פחות 14%.
שרה זיו: סטודנט במכללה לחינוך לא משלם בתשלום הראשון יותר מ86%- מהתשלום הראשון של השנה הקודמת, זו ההנחיה שניתנה.
גיא קלנר: ואם הוא רוצה לשלם את כל השכר?
צחי לנגר: אין שום מסמך שמוריד את שכר הלימוד, אפילו לא מזכיר את ההורדה של שכר הלימוד.
איתי זמרן: סליחה, אם אתם הייתם שולחים לנו מסמך…
סמדר חוג'ה: אנחנו לא שולחים.
איתי זמרן: סליחה, את יודעת כמה מסמכים קיבלנו ולא קוימו עד היום?
איתי זמרן: אז אם לפחות אתם הייתם שולחים לנו מסמך שב1.1- ייכנסו ההפרשים, אז אנחנו היינו צריכים לשקול את האפשרות לספוג מ1.10- את ה14%-.
איתי זמרן: את יודעת כמה זה 14% על 1,600 סטודנטים?
איתי זמרן: כל מה שקורה כאן זה בעצם להוריד לנו עוד 20% ועוד 9%.
איתי זמרן: מה זה?
איתי זמרן: מישהו חשב פעם עד הסוף?
איתי זמרן: כל אחד תוקע לשני ואנחנו נשארים באמצע.
איתי זמרן: איש לא התחייב לי היום במסמך שיחזירו לי ב1.1- ארבעה חודשים שכר, 14%.
איתי זמרן: אז על סמך מה אני יכול להוריד את שכר הלימוד היום לסטודנטים?
איתי זמרן: על סמך מה?
איתי זמרן: הממשלה לא שלחה לי החלטה, והממשלה - אם היא מחליטה, היא צריכה לתת לי את הגמול.
זבולון אורלב: הסדר במדינה הוא קצת שונה, הוא לא כמו שאתה חושב.
סמדר חוג'ה: אני רוצה להזכיר כאן משהו.
סמדר חוג'ה: בעצם ניתנה הוראה להפחית ב14%-.
זבולון אורלב: למי ניתנה ההוראה?
סמדר חוג'ה: לראשי המכללות - ולא מאיתנו.
זבולון אורלב: מי נתן את ההוראה?
זבולון אורלב: את נתת הוראה?
זבולון אורלב: יצא מכתב מטעמך, שמורה להם?
סמדר חוג'ה: רגע רגע, אני אזכיר בדיוק את הנוסח.
זבולון אורלב: את יכולה לומר לי מה ההוראה שיצאה, גברת שרה זיו?
שרה זיו: יצאה הנחיה בדרישת המשרד, ובתיאום למה שהוציא מר ניסן לימור, שהמכללות מתבקשות בתשלום ראשון לגבות 14% פחות מן הסכום שהיה בשנה שעברה לתשלום ראשון, ולהחתים את הסטודנט על התחייבות, שבה הוא יודע שאם המוסד לא יקבל שיפוי מהמדינה, המדינה בהמשך תגבה חזרה.
זבולון אורלב: כך עושים גם באוניברסיטאות?
שרה זיו: כן.
קריאה: בפירוש לא.
קריאה: זו הנחיה לא חוקית.
זבולון אורלב: ממי קיבלת את ההנחיות האלה?
שרה זיו: אני סיכמתי את זה עם מר עמי וולנסקי, אני סיכמתי את זה על פי מכתב שראיתי של מר ניסן לימור, זה מה שאנחנו עושים.
זבולון אורלב: חברים, אני מוכרח לומר לכם שאני - אמרת שזה לא עולה על הדעת, אה? אתה רואה?
זבולון אורלב: דרך אגב, אין לי רבע טענה לראשי המכללות.
זבולון אורלב: הם מוסדות מתוקצבים, הם מקבלים הנחיות והם פועלים על פי ההנחיות.
שרה זיו: למה שלא יגיד להם האוצר מחר בבוקר: זה יהיה מתקציבי משרד החינוך?
זבולון אורלב: אני מעריך שהנחיה שהמשרד כותב, תבוצע.
זבולון אורלב: כלומר, אין לי ספק בעצם.
שרה זיו: לא, למשרד אין אישור שהוא יקבל.
זבולון אורלב: אז אל תוציאי הנחיה.
זבולון אורלב: את אומרת שהוצאת הנחיה, לא?
שרה זיו: אז אמרתי להם שאם המשרד לא ייתן בסופו של דבר את האישור שהוא קיבל את השיפוי בעבור המכללות, הם יגבו בחזרה את הכסף, זה הכל.
יאיר קארו: אבל הם מסרבים לחתום, והם לא יחתמו על זה, זה לא חוקי.
שרה זיו: אז יכניסו אותנו לבעיה.
יאיר קארו: הם מסרבים לחתום משום שזה לא המצב של כלל אוכלוסיית הסטודנטים.
יאיר קארו: ואילו האוצר עלול לומר לנו: חברים, החתמתם אותם על הפחתה של 14%, סימן שאתם יכולים ותספגו את זה הלאה.
אהרון זיידנברג: אבל הבעיה היא עוד יותר חמורה.
אהרון זיידנברג: מר זבולון אורלב, אנחנו צריכים להגיש לאותו משרד תקציב מאוזן לפתיחת שנת הלימודים.
אהרון זיידנברג: אין לנו יכולת בכלל להגיש תקציב מאוזן.