GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אני רוצה לומר לך משהו שהוא כללי, ידידי הטוב.
נחמן שי: אני לא רוצה ממשלה ולא רוצה שרים שיכתיבו לנו מה לקרוא ומה לשמוע.
יעקב מרגי: אנשי מקצוע.
נחמן שי: תקשיב לי עד הסוף בבקשה.
נחמן שי: תכתוב את המשפט הזה: לא רוצה שרים - - -
מירי רגב: אבל גם אנחנו לא רוצים.
יעקב מרגי: גם אני לא רוצה.
נחמן שי: זה מה שאתם - - -
יעקב מרגי: לא, אנחנו לא רוצים.
מירי רגב: מה שאני אומרת - - -
נחמן שי: רגע.
נחמן שי: כדי שלא יכתיבו לנו מה לקרוא ומה לשמוע, ממנים אנשי מקצוע לתפקידים והם מנהלים את זה על פי שיקוליהם ה - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה אני חייב לצטט?
מירב בן ארי: כשאנשי מקצוע כתבו את הספר באזרחות, לכולם היה - - -
יעקב מרגי: הם לא מקצוענים.
יעקב מרגי: מירב - - -
מירב בן ארי: חופש ביטוי למי ש - - -
יעקב מרגי: את יודעת, אני יכול לשבור שיא, לקרוא לשרה לסדר ולהוציא אותה.
יעקב מרגי: נחמן, נחמן - - -
נחמן שי: מפקד גלי צה"ל - - -
יעקב מרגי: נחמן - - -
נחמן שי: אביהו, אחר כך תספר על הפגישות.
נחמן שי: מפקד גלי צה"ל שהוא העורך הראשי של התחנה, נבחר, מתמנה על ידי שר הביטחון, נבחר, מוצע לו על ידי ועדה ציבורית.
נחמן שי: מנכ"ל רשות השידור, שהוא העורך הראשי היום ואחר כך יהיה בעתיד גם, על ידי ועדה ציבורית.
נחמן שי: יש פה מימד ציבורי מובהק שמביא לתפקידים האלה אנשי מקצוע והם גם עורכים ראשיים ואנחנו מכבדים את העקרונות ואת הקריטריונים שמנחים אותם בעבודה.
נחמן שי: לא סיימתי.
יעקב מרגי: לא, אנחנו מוגבלים בזמן.
נחמן שי: על הסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: מיד, מיד.
יעקב מרגי: אני באמת אוהב ונמשך לזה בהערצה רבה, שאנשים יודעים שהבעיה היא לא שלהם.
יעקב מרגי: אני חייב לצטט את אחמד טיבי.
יעקב מרגי: כשהוא יושב ראש בראש הישיבה הוא אומר – כשאני בשלטון אני נדיב.
יעקב מרגי: כשאני אמרתי לו שחסר לנו, אמרתי לחבר הכנסת פרי – הכלה.
יעקב מרגי: קצת להכיר.
יעקב מרגי: קצת לשחרר.
יעקב מרגי: מה, מישהו יכבוש את המדינה?
יעקב מרגי: אתה אמור לדבר.
<אביהו מדינה: לא, לגבי מה שאתה אמרת על הכלה.
<אביהו מדינה: אתה אומר את זה בח', בכ'?
<אביהו מדינה: מה זה?
יעקב מרגי: להכיל.
יעקב מרגי: תכיל אותי אני אכיל אותך.
יעקב מרגי: לא להחיל, להכיל.
יעקב מרגי: אין הכלה פה.
יעקב מרגי: אתה יודע איזה אומץ ויהירות צריכה להיות כדי לדבר עברית ליד אביהו מדינה?
נחמן שי: אני רוצה לומר משהו גם לעניין המוסיקה.
נחמן שי: קודם כל יש מבחן אחד שקובע בעולם המוסיקה, בעולם הבידור וזה הרייטינג של הצפייה ושל האזנה, שמבטא את האהדה של הציבור ואת הרצון שלו - - -
יעקב מרגי: נחמן, יש לנו ישיבות סיעה.
נחמן שי: בסדר - - -
יעקב מרגי: המסר הועבר.
נחמן שי: לא אבל אני רוצה להגיד.
נחמן שי: לעניין המוסיקה.
נחמן שי: העולם המוסיקאלי של מדינת ישראל לא מורכב רק מגלגל"צ, הוא מורכב גם מרשות השידור - - -
יעקב מרגי: זה מפלטו של מי?
יעקב מרגי: אתה יודע זה מפלטו של מי.
יעקב מרגי: אני כרגע עם גלגל"צ.
יעקב מרגי: תאמר לי באומץ - - -
נחמן שי: המאזין יכול לבחור מה שהוא רוצה.
יעקב מרגי: אם המאזין היה בוחר, היינו במצב אחר.
יעקב מרגי: המאזין לא בוחר.
נחמן שי: עובדה שהוא בוחר.
נחמן שי: הוא אמר בדיוק מה הוא רוצה - - -
איציק שמולי: אני אשקול מילים למה היא לוחשת לי באוזן.
יעקב מרגי: כל עוד היא לוחשת ולא עושה לך עם המפרק, אתה יכול - - -
<מאיה בוסקילה: לא, הוא לא מוטרד גופנית.
יעקב מרגי: לא, אבל את יכולה עכשיו להעביר ככה.
איציק שמולי: היא עשתה, מה אתה חושב?
איציק שמולי: למה אני ברעידות.
יעקב מרגי: יאללה, איציק.
יעקב מרגי: אני לא מאמין.
יעקב מרגי: נחמן שי, חבר סיעתך, גזל ממך.
איציק שמולי: שני משפטים ואני הולך לישיבת סיעה.
איציק שמולי: כשיוסי גיספן מדבר וכשמאיה מגיעה לכאן עם התחושות הקשות ובוודאי אושיית תרבות כמו אביהו, אז זה גורם לזוז באי נוחות בכסא, זה נכון.
איציק שמולי: יש מקום שבו גלי צה"ל וגלגל"צ צריכים לספק תשובה.
איציק שמולי: אני לא כל כך מתעניין בתהליכים הפנימיים, אבל כן, תראו, יש פה טענות שצריך להתייחס אליהן.
איציק שמולי: אבל אני חושב שבסופו של דבר משהו אחד חייב להיות ברור, הדבר שאנחנו הכי הכי חייבים לחשוש מפניו, זה מעורבות של דרג פוליטי - - -
יעקב מרגי: אתה יכול להיות גרוע.
יעקב מרגי: זה לא יהיה בדברי הסיכום שלי.
יעקב מרגי: זה יהיה בצורה חד משמעית.
מירי רגב: אבל זה לא קורה.
יעקב מרגי: מירי, עזבי.
איציק שמולי: אני לא מדבר על מבחן הכוונות והרצונות, אני מדבר על מה שקורה בסוף בפועל.
יעקב מרגי: בסוף, בתוצאה.
איציק שמולי: ובתוצאה, מה שקרה בקול ישראל, זה הדבר החמור ביותר שיכול לקרות לנו.
איציק שמולי: שבסוף יש שיקולים כאלה ואחרים, שלפיהם מתנהל גוף שידור ציבורי באופן שהוא מתנהל עם חרב על הצוואר בגלל הפוליטיקאים.
יעקב מרגי: זו לא הכוונה.
יעקב מרגי: חד משמעית.
איציק שמולי: עכשיו, זה נכון שאם היום היינו מקימים את מדינת ישראל מחדש, יכול להיות שגלי צה"ל לא היו מוקמים.
איציק שמולי: ירון דקל אמר את זה בעצמו, כנראה שלא היו מקימים את גלי צה"ל.
מירי רגב: לעולם לא מאוחר.
איציק שמולי: אבל הדבר הזה עובד ועובד טוב והתיקונים שצריכים להיעשות בו, והדברים שמועלים פה, זה טענות שיש בהן ממש, יש בהן ממש.
איציק שמולי: גלי צה"ל צריכים לעשות את בדק הבית הפנימי שלהם ואת הפתרונות לתת בתוך הבית.
איציק שמולי: זה המסר שלי אליכם.
איציק שמולי: עכשיו, אדוני יושב הראש, משפט אחרון ואני לא אומר את זה חלילה בלעג.
איציק שמולי: תראו, החברה הישראלית היא חברה הטרוגנית, מה עם מוסיקה חרדית?
איציק שמולי: מה עם מוסיקה ערבית?
איציק שמולי: אני חצי כורדי, מה עם מוסיקה כורדית?
איציק שמולי: עכשיו, לאן אנחנו הולכים לקחת את השיח הזה, השרה?
איציק שמולי: אנחנו מחר נבוא לנדב רביד ולחברה מגלי צה"ל - - -
יעקב מרגי: לא רוצים עדות.
יעקב מרגי: סגנונות, סגנונות.
איציק שמולי: מה זה סגנונות?
יעקב מרגי: אתה יודע מה, איציק - - -
מירי רגב: מה שאני מבקשת לעשות בתקציב התרבות - - -
יעקב מרגי: רגע, מירי, אנחנו מצומצמים בזמן, חברי הכנסת לחוצים בזמן.
יעקב מרגי: תסיים, משפט סיכום.
איציק שמולי: מירי, הציבור הערבי הוא 20% מהאוכלוסייה היום, הציבור החרדי כמה?
איציק שמולי: 15%?
איציק שמולי: מחר הם יבואו לפה - - -
יעקב מרגי: אני לא אומר את הנתון, כדי שלא ייבהלו מהם עוד יותר.
איציק שמולי: מחר יבואו לפה, ובצדק, וידרשו מגלי צה"ל.
איציק שמולי: בואו לא נשים על גלי צה"ל את כל הבעיות של החברה ישראלית.
יעקב מרגי: אפרופו משפט, מזרח-מערב, כשאני מסתכל מפה בטבורה של ארץ ישראל, מעיר הבירה, אני מסתכל מערבה ואני רואה את המדינות שאנחנו קוראים להן מזרחה.
יעקב מרגי: ואני מסתכל מזרח, אני רואה את אלה שהשתלטו לנו על המערב.
יעקב מרגי: זה באוויר.
יעקב מרגי: אני יודע להרהר בקול.
יעקב מרגי: אני הולך לפי הרשימה ואל תכעסו עלי.
יעקב מרגי: רויטל סויד, יוסי יונה.
יעקב מרגי: קצר.
מירב בן ארי: היא הגיעה אחרינו.
יעקב מרגי: מירב, היית קודם?
יעקב מרגי: אז לא ראיתי אותך.
מירב בן ארי: עזוב, לא משנה.
יעקב מרגי: לא ראיתי אותך, סליחה.
יעקב מרגי: כשקלטתי אותך רשמתי אותך.
רויטל סויד: טוב, קודם כל צהריים טובים גם לשרה.
רויטל סויד: אני רוצה לברך על הדיון ואני רוצה לברך על הדיון מכיוון שאני חושבת שאנחנו מעלים פה נושא מאד מאד חשוב, אבל הוא לא שחור לבן ואי אפשר בכלל להגדיר אותו בשחור ולבן.
רויטל סויד: הנתונים שעולים, גם לגבי מוסיקה מזרחית, מסולסלת כמו שאומרים, גם לגבי מספר ההשמעות של נשים – 118 לעומת 630 – הם נתונים שהם מעבר למציקים.
רויטל סויד: זה נתונים שהם בהחלט נתונים שהם אפילו מעוררי דאגה, מסיבה אחת בלבד: במובן התרבותי.
רויטל סויד: במובן התרבותי ובשאלה שלנו פה במדינה, איך אנחנו רוצים שתראה תחנה שהיא תחנת גלגל"צ וגלי צה"ל.
רויטל סויד: אני חייבת לבוא ולומר, גלי צה"ל וגלגל"צ מבחינתי אלה תחנות מעולות.
רויטל סויד: אני לא חושבת שבשום דרך צריך לסגור אותן ואני חושבת שיש להן ייחוד ואני חושבת שבמדינה שבה הצבא תופס מקום כל כך חשוב ואנחנו כל כך מכבדים את החיילים שלנו, יש איזה שהוא ערך מוסף שיש גם לתחנה צבאית, וגם כשהיא חוסה תחת שר הביטחון.
מירב בן ארי: אבל מה יש בתחנה הזאת חוץ מזה שהיא - - -
רויטל סויד: ברגע שיש לנו פסיקה של בית המשפט העליון שבאה ואומרת חד משמעית שלדרג הפוליטי ולשרים אסור להתערב, יש לנו פה אמירה והיא כבר אמירה משפטית.
רויטל סויד: אבל מירי, את מעלה נקודה כואבת ואני חושבת שזאת צריכה להיות מעבר לנורה אדומה בשבילכם, בגלי צה"ל.
רויטל סויד: אני חושבת שצריכה להיות פה מן קריאה שאתם חייבים להתייחס אליה.
רויטל סויד: אז אם יש גוף שאמור לפקח דרך חוק שהוא לא מיושם, צריך לראות מה עושים, ואם אנחנו צריכים - - -
יעקב מרגי: מירב, בבקשה.
רויטל סויד: שנייה, אני רוצה גם להציע משהו לך, יושב ראש הוועדה.
רויטל סויד: אני לא מסכימה עם העובדה שצריך להיות פה גוף מפקח על ועדת הפלייליסט, אבל אני חושבת שאתם צריכים לקחת את זה לתשומת ליבכם ואתם צריכים להבין שגלגל"צ מושמעת לציבור ומושמעת לציבור החיילים.
רויטל סויד: ואם הקהל שאתם מכוונים אליו, כי בסופו של דבר זו תחנה צבאית שכולנו מאזינים לה, זה בין היתר החיילים, אז צריכה להיות גם קריאה מצד החיילים מה הם רוצים לשמוע.
מירב בן ארי: אבל זו לא תחנה של חיילים, זו תחנה של עם ישראל.
רויטל סויד: ומה שצריך לעשות, אני מציעה לך יושב ראש ועדת החינוך, לקיים דיון מעקב על הנושא הזה והדיון מעקב הזה יבוא ויראה איך הדברים משתנים בפלח של מספר חודשים, מדוד, ואתם תיקחו את זה לתשומת לבכם.
יעקב מרגי: העמדה שלך ברורה.
רויטל סויד: כי אני נגד הפיקוח עליכם, אבל אני כן בעד שתפיקו את הלקחים, אתם בתוככם.
מירב בן ארי: אני מתנצלת, יש לי קבוצה של סטודנטים, אם לא הייתי נשארת והוא יודע.
מירב בן ארי: אני חברה בוועדה - - -
יעקב מרגי: אני גם רוצה להודות לה, היא החליפה אותי בשני דיונים, ניהלה אותם ביד רמה.
מירב בן ארי: ממש בקצרה.
מירב בן ארי: קודם כל את טועה.
מירב בן ארי: זו לא תחנה של חיילים, זו תחנה של עם ישראל.
מירב בן ארי: רוצים לעשות תחנה לחיילים, תעשו תחנה לחיילים, תשדרו את זה במוצבי צה"ל, בגדרות.
מירב בן ארי: כל ההגדרה הזאת היא טעות.
רויטל סויד: יש בזה ייחוד גדול - - -
מירב בן ארי: הסקר שהיה בשבעה לילות, כשעשו סקר - - -
רויטל סויד: סליחה, 100% של חיילים ו - - -
מירב בן ארי: סליחה, אני לא הפרעתי לך שדיברת.
יעקב מרגי: זו דעתה.
מירב בן ארי: אמרתי בסוף שאני לא מסכימה איתך.
רויטל סויד: את מאד הפרעת.
מירב בן ארי: הסקר שעשיתם ופורסם בשבעה לילות, אני קראתי, זה גם בקרב חיילים.
מירב בן ארי: תעשו סקר בתוך עם ישראל.
מירב בן ארי: אני רוצה גם למחות על העניין הזה שמפקד תחנת גלי צה"ל לא נמצא פה.
מירב בן ארי: מפקד התחנה הוא אזרח עובד צה"ל?
מירב בן ארי: כן?
מירב בן ארי: סימן שאלה היה כאן.
מירב בן ארי: אז קודם כל ההחלטה של שר הביטחון למנוע ממנו להגיע בדיון כל כך חשוב בעיני בכנסת, בדיון שאיך אמר חבר הכנסת שמולי – זה לא רק גורם לנו לזוז בכיסא.
מירב בן ארי: יש פה לא רק חוסר נחת, גם לדעתי סוג של – איך אמרנו – פגישה במגזר שלם.
מירב בן ארי: ולכן, אלף היה מן הראוי שהוא יבוא לפה.
מירב בן ארי: ואתה יודע מה?
מירב בן ארי: גם ההתנהלות של שר הביטחון פה, לבוא ולנסות לטרפד כל הזמן את הוועדה הזאת, זה גם מטריד בעיני.
מירב בן ארי: אתם אומרים ששר לא מתערב?
מירב בן ארי: אז לא יתערב בכלל, לא בוועדות, לא בגלי צה"ל, לא בכלל.
מירב בן ארי: אבל אם שר בכלל מתערב בוועדת החינוך ואומר לוועדת החינוך לא לקיים דיון, סליחה, אנחנו הרשות המחוקקת.
מירב בן ארי: אנחנו מפקחים על עבודתה של הרשות המבצעת.
מירב בן ארי: לא אף אחד אחר.
יעקב מרגי: מאיה בוסקילה.
מירב בן ארי: מאיה בוסקילה אני אשמע אותך.
מירב בן ארי: הקבוצה תחכה.
מירי רגב: יפה דיברת, מירב.
<מאיה בוסקילה: אני מקווה שיתנו לי לדבר ולא יעשו את זה כזה מהר.
מירב בן ארי: אני חייבת לרוץ.
מירב בן ארי: לרוץ.
<מאיה בוסקילה: דקה וחצי?
<מאיה בוסקילה: אני מקווה שיהיה לי טיפה יותר, כי מרוב-.
<מאיה בוסקילה: אני נזהרת יותר מכם.
<מאיה בוסקילה: אני חצי שנה בתוך הסערה הזאת, ביחד עם מירי ואני עוברת זוועות.
יעקב מרגי: מה לטעמך או לשיטתך מביא אותם לאפס השמעות?
<מאיה בוסקילה: קודם כל אני אתחיל בזה שיש, היו המון אומנים שהיו צריכים להגיע היום, למעלה מ-15 אומנים שהיו - - -
יעקב מרגי: אבל אלה שכאן מכבדים אותנו והם יידעו לבטא - - -
<מאיה בוסקילה: אבל זאת לא הנקודה שאליה רציתי לחתור.
<מאיה בוסקילה: הם לא נמצאים כאן - - -
יעקב מרגי: כי?
<מאיה בוסקילה: מהפחד.
<מאיה בוסקילה: והם לא נמצאים כאן, כי כרגע - - -
יעקב מרגי: את אומרת שלך אין מה להפסיד.
<מאיה בוסקילה: שואלים איפה ירון דקל ואיפה מנהל גלגל"צ החדש.
<מאיה בוסקילה: הם נמצאים בפגישות עם אומנים, פגישות פרטיות עם אומנים כדי לטייח ולכבות שריפות.
<מאיה בוסקילה: מרצים אומנים באופן נקודתי - - -
מירי רגב: כמה זה מכוער.
<מאיה בוסקילה: הם מרצים אומנים באופן נקודתי כדי שלא יגיעו לפה ואני יכולה לתת לך המון דוגמאות כמו ארקדי דוכין, כמו דוד ד'אור – שלא הושמעו למעלה מעשור, פתאום קראו להם, שבוע לפני שהיא, גברת מירי המלאך, היחידה ששמעה והיחידה שרצתה לבוא ולנסות באמת לעשות טוב.
<מאיה בוסקילה: לא ניסיתי לבוא, וידעתי שכשאני אצא למאבק הזה אני האחרונה לאכול מהפירות.
<מאיה בוסקילה: ידעתי.
<מאיה בוסקילה: ואני אוכלת מרורים מאותו יום שנכנסתי למאבק הזה.
<מאיה בוסקילה: אבל אני לא אפסיק עד שהאישה השמנה תשיר.
<מאיה בוסקילה: ומישהו חייב להבין שיש פה המון דברים בחדרי חדרים שם.
<מאיה בוסקילה: המון דברים לא נכונים, לא אמיתיים, לא נאמנים, לא ישרים.
<מאיה בוסקילה: הם ישרים כמו בננה.
<מאיה בוסקילה: לא סיימתי.
מירב בן ארי: תן לה משפט אחד.
<מאיה בוסקילה: אני הגעתי לפה, תאמין לי, מלאה - - -
יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי כסגנית שלי נתנה לך עוד משפט.
<מאיה בוסקילה: זה מעל לחצי שנה, אז תן לי, בבקשה.
<מאיה בוסקילה: הרבה אומנים פה לא הגיעו.
<מאיה בוסקילה: גלגל"צ פתאום עושים פגישות.
מירי רגב: פגישות אישיות איתם.
<מאיה בוסקילה: פגישות אישיות ופתאום אחרי שבוע האנשים שלא נכנסו, כמו דוד ד'אור למשל, אגב, שלא נכנס עשור, ופתאום הכניסו לו אחרי שבוע לפלייליסט, שיר שלא הכניסו לפני שלוש שנים.
<מאיה בוסקילה: אותו דבר נינט.
<מאיה בוסקילה: הם מכבים שריפות נקודתית.
<מאיה בוסקילה: יש בעיית שיטה.
<מאיה בוסקילה: יש בעיית פיקוח.
<מאיה בוסקילה: אני רוצה להבין, אם אתם לא תפקחו עליהם, אם אתם לא הבייבי סיטר של גלגל"צ, אז מי?
<מאיה בוסקילה: משרד התחבורה משלמים עליהם?
<מאיה בוסקילה: משרד הביטחון הבייבי סיטר שלהם, למי הם - - -
יעקב מרגי: תפרשי בטופ.
יעקב מרגי: מאיה, סליחה, תודה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם בפרקטיקה, סליחה.
<מאיה בוסקילה: לא, אני באמת אומרת, יש מי שמממן את זה.
יעקב מרגי: לא, לא, את לא מפריעה לי, מאיה בוסקילה.
יעקב מרגי: נתתי לך לדבר, חבל על תחושה שהפסקתי אותך, אל תתפרצי.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, בפרקטיקה, אין ואקום.
יעקב מרגי: תדעו לכם, אין ואקום.
יעקב מרגי: אנחנו חרדים באמת לשקיפות וחרדים מזה שתהיה פוליטיזציה.
יעקב מרגי: לא רוצים פוליטיזציה.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, בוואקום או בחוסר מעש שלכם ייכנס המחוקק.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, ייכנס המחוקק.
יעקב מרגי: זה דבר הכי גרוע בתרבות להכניס חקיקה.
יעקב מרגי: לכן, קחו, הנתונים מדברים בעד עצמם.
יעקב מרגי: גם הנתונים שלכם שפרסמתם, ולו יצויר שנקבל אותם איך שהם, ודווקא בקרב חיילים, עדיין המודרים לא נמצאים שם, באחוזים שנתנו להם בסקר החיילים.
יעקב מרגי: הנתונים מדברים בעד עצמם.
יעקב מרגי: מירי, כשבאה, וזה כבוד לוועדה, היא רק מפריעה לנו.
יעקב מרגי: כי מישהו צייר את זה כמאבק אישי שלה.
יעקב מרגי: זה לא מאבק אישי שלה.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, הרי כל אזרח בישראל, כל מי שבאמת יש לו קצת ממידת האמת, לא יכול לחיות בשקט ובשלווה עם הנתונים האלה.
<מאיה בוסקילה: זה גם לא מאבק אישי שלי.
יעקב מרגי: מירי, לא אמרתי מאיה.
יעקב מרגי: למה את אומרת?
יעקב מרגי: מירי, יש לי רק להודות לך.
יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסי יונה וחברת הכנסת נורית קורן, בבקשה.
יעקב מרגי: אחר כך אנחנו משחררים את חברי הכנסת, אני פה בשביל כולם.
מירי רגב: החברה פה.
מירי רגב: גם ירון אילן הגיע, אביהו מדינה.
מירי רגב: תצטרף פה לשולחן.
יעקב מרגי: בואי מירי, תהיי יושבת ראש הוועדה.
מירי רגב: לא, לא, הייתי כבר, זה הספיק לי.
מירי רגב: אתה עושה את התפקיד שלך מצוין.
יעקב מרגי: בבקשה, פרופסור יוני יונה.
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, אני בין אלה שמברכים על קיומו של הדיון ואני חושב שהדיון הזה נחוץ.
יוסי יונה: ואני מדבר גם כמי שעסק שנים ארוכות בנושא של רב תרבותיות, וחלק מהדיון היותר סמכותי עסק בסוגיה הזאת של רב תרבותיות במוסדותיה התרבותיים הציבוריים של מדינת ישראל.
יוסי יונה: העיסוק שלי בנושא הזה הוא גם מתוך תחושה של העדר ושל חסר, שהמוסדות הציבוריים שלנו, התרבותיים שלנו, אינם נותנים ביטוי – וזה משמעותו גם של העיקרון הרב תרבותי – אינם נותנים ביטוי למגוון ולשונות התרבותית של הקבוצות השונות שמרכיבות את החברה שלנו.
יוסי יונה: אני רוצה להזכיר לכם לדוגמא, שהערוצים המסחריים עצמם, כתנאי לזיכיון שלהם, הם מחויבים לקיים את העיקרון של הרב תרבותיות.
יוסי יונה: לכן זה לא יעלה על הדעת - - -
יעקב מרגי: השאלה אם מי שמיישם את זה רואה בזה בכלל חלק מהתרבות.
יוסי יונה: זו בעיה אחרת, אבל אני אומר, קל וחומר שאם אנחנו מדברים על מוסד שהוא בהגדרתו מוסד ציבורי, כמו גלי צה"ל, שהוא מוסד של המדינה, ולכן קל וחומר שהוא יפעל על פי העיקרון של רב תרבותיות.
יוסי יונה: עכשיו, בוודאי אין כאן איזו טענה, הטענה שמושמעת כלפינו, שכאילו אנחנו, או מירי, או אחרים, רוצים להתערב במישרין, שמחר ישמיעו יותר דקלה או את שלמה ארצי, זו לא הטענה וזו לא הבקשה.
יוסי יונה: לכן אני אומר - - -
מירי רגב: אני לא מתכוונת להתעסק בזה.
מירי רגב: זה לא מעניין אותי.
יוסי יונה: נכון, ולכן אני אומר גם הדוגמא הזאת היא גם בעייתית, כי עכשיו הם הוציאו דיסק משותף, אז הם לא משקפים אולי קצוות, ואולי כן בגלל קצוות הם משקפים את הדיסק המשותף.
יוסי יונה: לכן אני אומר שזה מתבקש, זה הכרחי, זה עונה על הדרישה לקיומה של חברה רב תרבותית, שאכן יתקיים מנגנון כזה או אחר, שיבטיח שגם גל"צ, גלג"צ, ואני לא מסכים עם חברתי, מירב בן ארי.
יוסי יונה: היי, גלגל"צ היא תחנת שידור צבאית.
יוסי יונה: ולכן אחד מהעקרונות שינחו את יישומו של עיקרון הרב תרבותיות בתוך גלגל"צ, זה העדפות של החיילים.
<מאיה בוסקילה: נראה לי שהם קצת שכחו מזה שהם תחנה של חיילים.
יעקב מרגי: מאיה, את לא מפריעה.
יוסי יונה: זה הדבר הכי הגיוני שמתבקש.
יוסי יונה: נכון שגלגל"צ - - -
יעקב מרגי: אנחנו במרוץ נגד הזמן.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להחמיץ פה אמירות חשובות.
יוסי יונה: אני מסיים, אדוני יושב הראש.
יוסי יונה: אני אומר נכון שגלגל"צ משדר לכלל אזרחי ואזרחיות ישראל, אבל הוא תחנה צבאית.
יוסי יונה: היה והוא יהיה תחנת שידור לכלל אזרחי ישראל, בואו נבטל את המנדט שלו ואת הזיכיון שלו בתוך משרד הביטחון ונקים תחנה שהיא אזרחית.
יוסי יונה: אני מסיים אדוני יושב הראש.
יוסי יונה: לכן אני חושב שהדרישה, למרות שאני לא בטוח עד כמה אנחנו צריכים או מה בדיוק יהיה המנגנון, אבל בהחלט אנחנו חייבים לחשוב על מנגנון שיבטיח את העיקרון של רב תרבותיות באופן שבו גלגל"צ משדר את שידוריו, במיוחד בתחום הזה של המוסיקה.
יוסי יונה: אני מקבל את הצעתה של חברי, רויטל סויד, שאנחנו נקיים דיון נוסף, דיון מעקב.
יעקב מרגי: וודאי דיון מעקב.
יוסי יונה: כדי להבטיח שאכן זה קורה.
יוסי יונה: אני באמת, במשפט מסכם אומר, אדוני יושב הראש השתמש במילה שהיא מופלאה בעיני ואני עושה פה שימוש תדיר וזה הרעיון של הכלה.
יעקב מרגי: תבטא את זה יותר טוב ממני.
יוסי יונה: הכלה.
יוסי יונה: אין.
יוסי יונה: זה לא החלה.
יוסי יונה: לך אין בעיה.
יעקב מרגי: אני הצלחתי לבלבל את אביהו מדינה עם המבטא שלי.
יוסי יונה: לאדוני יושב הראש אין בעיה להבחין בין ח' לכ', לכן אין שם בעיה – הכלה.
יוסי יונה: אנחנו באים באמת מתוך רצון להכיל את כלל הציבור, כדי שתהיה פה חברה - - -
יעקב מרגי: תראה, אני מדבר 30 שנה על הכלה, אל תהיה אופטימי.
יוסי יונה: חברה בריאה יותר.
יעקב מרגי: יש כאלה שמתעקשים שזה לא יקרה.
יוסי יונה: שתיתן בסופו של דבר ביטוי למגוון התרבותי שלנו, כי כך ייטב לכולנו.
יעקב מרגי: חברת הכנסת נורית קורן, ואיתך אני אחמיר.
נורית קורן: ברור, תמיד אתה נותן לי רק דקה - - -
יעקב מרגי: שתי דקות בדיוק.
נורית קורן: אבל אני אנצל רק את הדקה, אני באמת רוצה לשמוע כאן עוד אנשים, אבל אני מתנצלת, יש לי פגישה חשובה במשרד, אבל אני אחר כך אקח את הפרוטוקול ואני אשמע את שאר הדברים.
נורית קורן: אני מברכת על הדיון הזה.
נורית קורן: אני מתפלאת שכל הזמן הדיון הזה עולה חזרה.
נורית קורן: אני חשבתי שנגמר כבר מזרח ומערב.
נורית קורן: נגמר.
נורית קורן: אבל מתברר, שעכשיו כדי להחביא את זה אז אומרים ישראלי ובין לאומי, כדי להחביא את זה.
נורית קורן: אני חושבת שאביהו מדינה פה, סבל שנים עד שהוא עלה לתודעה, והיום לא לשמוע את נכסי צאן הברזל שיושבים פה – אני לא מבינה.
נורית קורן: ואם שמים ילדים שהם יחליטו – בגילאי 18 או 19 – אני אומרת לכם, צריך ועדה מסודרת.
נורית קורן: זה לא יתכן.
נורית קורן: זה לא יכול להיות.
נורית קורן: ואתם יודעים מה?
נורית קורן: אותי גם כאמא שיש מפקד שהוא בן 18 או 18.5, יותר גדול מהילד שלי או מהילדה שלי והוא מחליט דברים ברובו של עולם.
נורית קורן: הגיע הזמן וצריך לשים - - -
נורית קורן: אני רוצה להגיד לכם שכל זמן שעדיין במדינה שלנו מדברים – מי אתה, מה שם המשפחה שלך – וזה עולה גם בוועדה למינוי שופטים שאני יושבת שם -- -
יעקב מרגי: זה גדול עלינו.
נורית קורן: זה מה שחמור וזה שייך גם לגלי צה"ל, כי בסופו של דבר אנחנו לא מורידים את זה.
נורית קורן: כל פעם אנחנו מעלים את זה מחדש.
נורית קורן: הגיע הזמן שזה ייגמר.
יעקב מרגי: תודה, נורית.
יעקב מרגי: אני לא אשכח שהעלו את אביהו מדינה ומיד אתן לו לדבר, בעקבות פרס שרצו לתת בגלי צה"ל וידעת לומר להם – מי נתן לך את העוז והחוצפה לקרוא לי זמר מזרחי, אם אני זמר מזרחי תקראי לשלמה ארצי מערבי ולא ישראלי.
יעקב מרגי: ואני חושב שהדברים מהדהדים ומדברים בעד עצמם.
יעקב מרגי: גילוי נאות, אני אחד המעריצים שלו, למרות שאף פעם לא נפגשנו.
יעקב מרגי: כולל שבת וביום שבת, מתענג על השירה.
יעקב מרגי: אני גם חוטא בכתיבה, אבל לא מתקרב.
יעקב מרגי: לא מתקרב.
<ירון אילן: הגיע הזמן לתת לו את פרס ישראל.
יעקב מרגי: תלך, יש בקומה רביעית פה תמונה של כל מי שזכה בפרס ישראל.
יעקב מרגי: לך למעלה, קומה רביעית בפרוזדור, בטרקלין, תבדוק אם יש סיכוי.
<אביהו מדינה: האמת היא שאני לא רוצה לדבר בפרטים ולא רוצה לדברים על גלי צה"ל, שהיא תחנת רדיו שעובדת מאד מאד יפה.
<אביהו מדינה: אני מוכרח להגיד לך אני עבדתי שם.
<אביהו מדינה: עבדתי – הייתי משדר שם ארבע שנים בזמן שנחמן היה שם מפקד גלי צה"ל והוא קיבל אותי ואני סיימתי עם משה שלונסקי.
<אביהו מדינה: משה שלונסקי, אתה פה?
מירי רגב: הוא, פה.
מירי רגב: הוא בא עם הסיגר שלו, הכל בסדר.
<אביהו מדינה: מאד חשוב שאתה פה, כי אני אספר לכם איך נולד גלגל"צ.
<אביהו מדינה: אני הייתי משדר בציפורי לילה בימי שלישי ויום אחד נכנס אלי לאולפן משה שלונסקי, הוא אומר לי אביהו, אני צריך את העזרה שלך.
<אביהו מדינה: אמרתי לו במה אני כבר יכול לעזור לך, הוא אומר – אני רוצה להקים תחנה לנהגים, נוספת על גל"צ.
<אביהו מדינה: אמרתי נו, מה הבעיה?
<אביהו מדינה: אז הוא אומר לי אין לי כסף.
<אביהו מדינה: אמרתי לו, ואיך אני יכול לעזור לך בכסף?
<אביהו מדינה: אז הוא אומר לי אני רוצה שתדבר עם שר התחבורה שהוא חבר שלך, ישראל קיסר - - -
מירי רגב: תיזהר, יגידו אביהו מסדר.
<אביהו מדינה: ותנסה לשכנע אותו שיתמוך כספית.
<אביהו מדינה: אמרתי לו אני אנסה, אבל תגיד לי מה החלק שלי בתוך הגלגל"צ הזה מבחינת השירים הישראלים ים תיכוניים.
<אביהו מדינה: הוא אמר לי כמה אתה רוצה?
<אביהו מדינה: אמרתי לו 30%.
<אביהו מדינה: הוא אומר לי תן יד, לחצתי את היד.
<אביהו מדינה: רצתי לישראל קיסר, אמרתי לו ישראל, צריך תמיכה של משרד התחבורה בגלגל"צ, זה לטובת הנהגים, זה חלק מהמשרד שלך.
<אביהו מדינה: הוא אמר לי אתה בטוח שהוא ייתן לך?
<אביהו מדינה: אמרתי לו לחץ לי יד.
<אביהו מדינה: הוא אומר לי הוא מוכן לחתום על זה?
<אביהו מדינה: אמרתי לו רק רגע.
<אביהו מדינה: חזרתי למשה שלונסקי, אמרתי לו – אתה מוכן לחתום על ה-30%?
<אביהו מדינה: הוא אומר לי תשמע, אני עוזב בעוד שנה, יבוא זה שאחרי יעשה מה שהוא רוצה, מה שווה החתימה שלי?
<אביהו מדינה: אמרתי לו אתה יודע מה, אני מאמין לך.
<אביהו מדינה: סומך עליך.
<אביהו מדינה: הלכתי לישראל קיסר, אמרתי לו תן לו את הצ'אנס.
<אביהו מדינה: תן לו צ'אנס להוכיח את עצמו.
<אביהו מדינה: העביר לו תקציב, ככה נולד גלגל"צ.
<אביהו מדינה: אז בתקופה שלו,כשהוא עוד היה שם, זה עוד היה בסדר - - -
יעקב מרגי: אז צריכים להאשים אותך, אם ככה.
<אביהו מדינה: אחרי זה, מה-30%, כמו שאנחנו מגלים היום, נשארו 5%.
<אביהו מדינה: זאת אומרת שמשה שלונסקי צודק.
<מאיה בוסקילה: 2.5% ליתר דיוק.
מירי רגב: במה הוא צדק?
<אביהו מדינה: הוא צדק שזה שבא אחריו - - -
יעקב מרגי: אביהו, נתת לנו רקע היסטורי איך גם גלגל"צ, אבל מה יש לך לומר על הנתונים.
<אביהו מדינה: תשמע, אני אגיד לך, אני כבר לא מדבר על נתונים.
<אביהו מדינה: לי כואב שאנחנו כעם, אנחנו עם יהודי, אנחנו יש לנו מטרה משותפת, אנחנו אחים, אנחנו בני אב אחד.
<אביהו מדינה: לא יכול להיות שאח אחד יאכל בכל פה והשני יישאר רעב.
<אביהו מדינה: למה אי אפשר להבין את הבקשה שלנו?
יעקב מרגי: אבל חז"ל כבר הקדימו אותך ואמרו אל תאמר אי אפשי על מה שאפשי.
יעקב מרגי: אל תאמר אי אפשר על מה שאפשרי שיקרה.
<אביהו מדינה: אז הבעיה שלי שכואב לי שאנחנו כעם יהודי בארץ ישראל, שבאנו לקומם את מדינתנו החדשה - - -
יעקב מרגי: אז אני אומר מה שאתה לא מעיז לומר.
יעקב מרגי: אתה יודע מה אביהו, מאחר שזו ועדת חינוך, תרבות וספורט, אם הייתי יודע שהאחוזים המושמעים מגיעים לרמת הכתיבה, איכות הכתיבה, עומק הכתיבה, לפחות שלך, כי אני מכיר, הייתי יכול לבלוע את הנתונים שהראו כאן, אבל גם ממקום של האיכויות זה לא מגיע.
יעקב מרגי: שלא יספרו לי סיפורים.
<אביהו מדינה: אתה עכשיו מתערב בתכנים.
<אביהו מדינה: אתה יודע מה, התכנים האלה שאומרים, כל אחד מנסה להגן על העיוות שלו, שהוא בעדו בהצהרה שאתה מתערב בתכנים.
יעקב מרגי: על איזה - - -
<אביהו מדינה: בוודאי, אם התכנים לא היו לטעמו אז הוא היה מתערב.
מירי רגב: זו מדיניות, זה לא תכנים.
<אביהו מדינה: אם זה היה הפוך, אם כל התכנים היו ים תיכוניים, הוא לא היה מתערב בתכנים?
<אביהו מדינה: באבו-אבואה.
יעקב מרגי: בוודאי, אבל להם מותר, לך אסור.
מירי רגב: אתה לא מבין, חופש ביטוי תמיד מסתיים בחופש הביטוי של המו"ל.
מירי רגב: זהו.
<אביהו מדינה: נכון.
יעקב מרגי: רז שכניק.
יעקב מרגי: לאחר מכן מנכ"ל אקו"ם, הוא נמצא איתנו?
יעקב מרגי: כל המריבות בגללך.
יעקב מרגי: אני חוזר אותך עכשיו.
יעקב מרגי: המשקפיים שינו לי אותך.
<רז שכניק: היי.
<רז שכניק: אני נמצא כאן כעיתונאי שמסקר פה את שני הצדדים.
יעקב מרגי: מאחר שאתה אומן בדיבור, יש לך דקה.
יעקב מרגי: תעביר את המסר.
<רז שכניק: אוקיי.
<רז שכניק: אני חושב שלפי הנתונים שהופיעו אצלי בעיתון, בידיעות אחרונות, יש בפירוש בעיה בעניין של נשים, בעניין של זמר מזרחי ובעניין שלא עלה כאן עד עכשיו, של זמרים ותיקים, זאת אומרת הקלאסיקות שאנחנו לא מקבלים מהם את החומרים החדשים בגלגל"צ.
<רז שכניק: למשל, אם תלך לבדוק את שלום חנוך, הוא בכלל לא נכנס לפלייליסט בשנים האחרונות, ושלום חנוך - - -
מירי רגב: מי זה שלום חנוך?
<רז שכניק: אני לא צריך להגיד מי הוא ומה הוא.
<רז שכניק: מצד שני - - -
מירי רגב: בכוונה אני שואלת מי זה שלום חנוך.
<רז שכניק: מצד שני, גלגל"צ לא הגיעה לאן שהגיעה כי היא לא תחנה טובה.
<רז שכניק: ברור שהיא תחנה מעולה, אנשים שם יודעים מה לעשות ולכן אני לא חושב שצריך בכלל פה את כל העניין של נציגי משרד הביטחון, שיגידו למי.
<רז שכניק: זה מיותר.
<רז שכניק: מה זה בכלל משנה אם שר הביטחון אחראי או לא?
<רז שכניק: משנה מה קורה בתחנה.
<רז שכניק: ואני חושב שאם היה פה נדב רביד, שאני ראיינתי אותו ביום שישי והוא בפירוש אדם ענייני, הוא לא מוטה נגד מזרחים, בעד אשכנזים - - -
<מאיה בוסקילה: לא, הוא פשוט יותר אוהב היפ-הופ.
<רז שכניק: יש לו את הטעם שלו.
<מאיה בוסקילה: יש לו את הטעם שלו, אבל - - -
יעקב מרגי: מאיה, מאיה, תודה.
<רז שכניק: ולכן בגלגל"צ, אני התרשמתי שמאד פתוחים ומאד קשובים לביקורת.
יעקב מרגי: אתה התרשמת, הם שמעו.