GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמירה חיים: כן, נהנים מאוד.
<עמירה חיים: המטרה הייתה, למה הסתערנו על העניין הזה?
<עמירה חיים: אמרנו ככה, קודם כל הזדמנות, אני לוקל פטריוטית, להביא אוכלוסייה לנגב, בהחלט זה מאפשר.
<עמירה חיים: לכן גם הלכתי לפגוש את הקצינים ואת מי שרק רצה לדבר איתנו, אבל גם לתת הזדמנות, שוויון הזדמנויות לתלמידים בדרום להגיע למערכת הזו.
<עמירה חיים: ראינו שיש מעט ילדים מהדרום שמגיעים, אז אנחנו לא צריכים רק לייבא, יש לנו את היכולת מלמטה, מבפנים, להכשיר את הילדים ולחזק אותם.
<עמירה חיים: אנחנו לא התחלנו ישר בלימודי סייבר, לפני החלטת הממשלה אנחנו התחלנו בתכניות של ניצני תקשוב, יש לנו היום שמונה בתי ספר עם ניצני תקשוב, יש לנו תכניות לבנות שאני תיכף אגע בהן, שהן גם כן יחד עם חיל תקשוב.
<עמירה חיים: זאת אומרת הלכנו על עוד תכניות, אבל מבחינת הסייבר החלטת הממשלה מומשה - - -
יעקב מרגי: מתי התחלתם עם זה?
<עמירה חיים: שש שנים.
יעקב מרגי: אתם מזהים מגמות של תלמידים שנשארים במסלולים האלה?
<עמירה חיים: לגמרי, לחלוטין.
יעקב מרגי: החל באיזה שכבה הם היו?
<עמירה חיים: הם בצבא כבר, פגשנו אותם.
<עמירה חיים: אני הלכתי לטקס יחד עם הרמטכ"ל, יחד עם קבוצת מגשימים, שאם יהיה זמן אני אומר עליה מילה או שתיים, ככה התחלנו.
<עמירה חיים: אמרנו רגע, בואו ניקח את כל הילדים שאפשר לאתגר אותם.
<עמירה חיים: לקחנו את ילדי כיתות י' בכל בתי הספר התיכוניים בבאר שבע והזמנו אותם אחר הצהריים, בשיתוף עם קרן רש"י ומשרד הביטחון וחיל התקשוב, שהחיילים שם לימדו את הילדים אחר הצהריים, ילדים רק מהדרום, קבוצות גדולות של ילדים שהתחילו ללמוד.
<עמירה חיים: אחר כך ירדנו לכיתות סייבר.
<עמירה חיים: זה אני מדברת איתך כבר ארבע שנים, חמש שנים.
<עמירה חיים: אחר כך הגיעו כיתות הסייבר, קודם כל לקחנו מחוץ לבתי הספר.
<עמירה חיים: ראינו שעד שנכשיר בתוך בתי הספר בואו נתחיל עם זה עכשיו וזה יחד עם - - -
יעקב מרגי: זיהיתם מצוינות?
<עמירה חיים: זיהינו את המצוינות.
יעקב מרגי: ומה עשיתם עם זה?
<עמירה חיים: הילדים האלה, שלמדו מגשימים שנתיים ושלוש, בבית יציב, בלימודים שם, כבר נמצאים בצבא.
<עמירה חיים: היה טקס עם ההורים שלהם.
<עמירה חיים: היה מאוד מרגש, דרך אגב, יחד עם הרמטכ"ל והרבה ברזלנים, ישבנו שם, בסדר, זה כיף גדול, גם אני הייתי שם פעם.
<עמירה חיים: אני הייתי שם ואני מכבדת מאוד.
<עמירה חיים: יותר ממכבדת.
יעקב מרגי: אני חותר למשהו.
יעקב מרגי: המצוינים.
יעקב מרגי: בכל דבר אנחנו בוחרים את הסיירת.
<פלורנס עזרן: רק משפט.
<פלורנס עזרן: הנושא של המצוינים, הכיתות של הסייבר יושבות על הכיתות של המצוינים.
<עמירה חיים: כן, ברור, המדעי הטכנולוגי.
יעקב מרגי: אני חסיד, יכול להיות שיש לי איזה חלום שאני לא מרפה ממנו.
יעקב מרגי: אני חושב שאם מזהים סיירת בקבוצה כזו כבר שש שנים, ופה גם המל"ג נמצא איתנו פה, השאלה אם חושבים על זה שאפשר לקחת את הסיירת הזו וכבר להוציא אותם לצבא אקדמאים.
<עמירה חיים: כן, ודאי.
יעקב מרגי: השאלה מה הקרדיטציה לשנתיים האלה שנתת לו פוש טכנולוגי.
<עמירה חיים: אני אומר לך מה, קרדיטציה באוניברסיטה יש לנו עם המסלול של נגישות להשכלה גבוהה שהצלחנו לעשות עם האוניברסיטה, אבל זה לא בתחום הזה.
<עמירה חיים: הלימודים הם כל כך אינטנסיביים בשביל הילדים, יחד עם זה אנחנו עכשיו מציעים להם לעשות, זה מה שנעשה עם אוניברסיטת בן גוריון, מה שנקרא אקדמיה בתיכון בכמה מקצועות.
<עמירה חיים: הם ייבחנו במתמטיקה באוניברסיטה וזה יהיה להם קרדיט גם לבגרות.
יעקב מרגי: נקודה אחת?
<עמירה חיים: לפעמים יותר.
<עמירה חיים: הם יכולים יותר, אבל התביעה מהילדים, הם בני נוער, חלקם בתנועות נוער - - -
יעקב מרגי: סיירת.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על סיירת, מכיתה י' את מזהה אותם.
יעקב מרגי: עמירה, יש לך ניסיון בחינוך, את יודעת שמצוינים בכיתה י' את כבר מזהה ואת יכולה לתת להם עוד בשנתיים האלה פוש כזה ואת נותנת לצבא זריקה של איכויות ואני לא מבין למה המדינה לא - - -
<עמירה חיים: זה מה שאנחנו עושים.
יעקב מרגי: עוד מבזבזים לנו ולהם את הזמן.
<עמירה חיים: זה מה שאנחנו עושים, כבוד היושב ראש, זה בדיוק מה שאנחנו עושים בקטע שלקחנו את הסיירת הזאת ומכל צד באמת ליצור שם סיירת מרכזית.
<עמירה חיים: אני רוצה להגיד לך על קבוצת מגשימים וקדם מגשימים, שהם נמצאים במשימה מאוד רצינית של למידה מעמיקה, דווקא אותה קבוצה לקחנו ואמרנו משימה חברתית, תנו משימה חברתית, בלי משימה חברתית לא תוכלו לגשת ל-5 יחידות בסייבר, מכיוון שאני מאמינה מאוד שהקטע החברתי של ראיית הכלל, גם כשאני אחזור אולי שנים אחר כך כדי להקים כאן משהו בדרום, בראייה של מה שקורה כאן במדינת ישראל ובנתינה הזאת, זה חשוב לנו לא פחות.
<עמירה חיים: השילוב של שני הדברים האלה הוא מאוד מרכזי.
יעקב מרגי: עמירה, אני רוצה שתעני לי.
יעקב מרגי: את נוגעת בקצת.
יעקב מרגי: כשדיברו על תואר ראשון בסיום קורס טיס, בהתחלה אלה היו דברי כפירה, היום מי חושב להוציא טיס בלי תואר ראשון?
יעקב מרגי: עמירה, אם אתם מזהים, ואני אומר שזו החמצה, תהיה החמצה, אם אתם מזהים יחידה מצוינים, ואנחנו יודעים לזהות תלמידים מצטיינים, תלמידים שמוכנים לעמוד במעמסה הלימודית, להביא אותם שבשנה-שנתיים, י"ג-י"ד, הם יתחילו תואר ראשון.
יעקב מרגי: שיתוף פעולה של הצבא, זה נהנה, השני לא חסר וגם התלמיד יוצא - - -
<עמירה חיים: בוא נאמר ככה, אין ספק שמספר הילדים שהולך לעתודה, רק בשבוע שעבר פגשתי את כל הילדים שלקחנו למרכז אילן רמון, הם היו בתחרות הבינלאומית צעד ראשון לפרס נובל בפיזיקה.
<עמירה חיים: אנחנו כבר קרוב לתשע שנים זוכים בפרסים הראשונים בעולם בפיזיקה.
<עמירה חיים: ממחוז שלא היו בו חמישה ילדים שסיימו עבודת גמר בשנה בפיזיקה, היום 80% מעבודות הגמר בארץ זה של מחוז דרום ומעל 50% מהילדים שמגישים 5 יחידות בפיזיקה הם ממחוז דרום.
<עמירה חיים: זה מהפך שהוא באמת מדהים.
<עמירה חיים: אותם ילדים הולכים לעתודה, הם בשיתוף פעולה יחד עם האוניברסיטה - - -
יעקב מרגי: אבל עדיין עתודה, את אומרת לו אחרי 18 תתחיל - - - לא, אני מדבר כבר על יחידה חופפת בתיכון.
יעקב מרגי: תאמינו בזה.
<עמירה חיים: תראה, אפשר לחשוב - - - אל"ף, הם מסיימים י"א-י"ב בתחום הזה ואתה אומר לקחת אותם כבר מכיתה י' ל - - -
<עמירה חיים: - - - המסלול הזה יחד עם האוניברסיטה.
יוסי יונה: אני רוצה לומר משהו על זה.
<עמירה חיים: אבל לי גם חשוב שלילדים תהיה זכות בחירה למשהו בחיים שלהם.
יעקב מרגי: אף אחד לא כופה עליהם.
<עמירה חיים: קצת סוגרים אותם.
יעקב מרגי: תראי לי את הילד של כיתה ו' שכופים אותו.
<עמירה חיים: בטח, מכיתה א', זה ההורים שלוקחים את הילדים מבית הספר ומביאים ב-א'.
<עמירה חיים: הם לא סוגרים את הילד?
<עמירה חיים: בלי שהילד רצה את זה בכלל?
יעקב מרגי: יוסי יונה, חבר הכנסת פרופ' יוסי יונה שהוא מכיר משהו בתחום.
<עמירה חיים: מן הסתם נפגשנו במערכות אחרות של חינוך.
יוסי יונה: אבל קודם להגיד מילה, באמת ההצגה של הדברים הייתה - - -
<עמירה חיים: אני לא גמרתי את הסקירה.
יעקב מרגי: נחזור אלייך.
יוסי יונה: היא הייתה סדורה, דבר דבור על אופניו והרבה פעמים, קצת אני באוקיינוס הזה, מה נהיר ולא נהיר.
יוסי יונה: אחר כך לנהיר, נקודה כזו או אחרת, שרציתי לדבר עליה, אבל בהקשר הספציפי הזה אני קצת תוהה אם אני מסכים איתך לגבי העניין של המצוינים.
יוסי יונה: אני אגיד לך למה אני מתכוון, לא שאני חס וחלילה נגד מצוינות.
יוסי יונה: אני חושב, כתובנה בנושא של חינוך, משעה שנעשה כאן שינוי מבני הרי שהוא גורר אחריו איזה שהוא, הייתי אומר אפילו תופעה מסיבית של הכניסה לתוך התחומים הללו.
יוסי יונה: הכניסה של המצוינות, יש בה איזה שהוא משהו ארכאי שאומר 'תראו, המסה מתקשה להגיע בהישגים', במיוחד בעיירות פיתוח, אנחנו מכירים את ההיסטוריה הזאת, ש'הבא ונדלה מיישוב כזה או אחר את הטובים ביותר וניתן להם קידום'.
יוסי יונה: זה לא אנלוגי למקומות שהם לא מבוססים.
יוסי יונה: ניקח את עומר או היישובים מהעשירונים המאוד מאוד גבוהים אז בלימודי מדעיים אנחנו יכולים להגיד שכולם מצטיינים - - -
יוסי יונה: אני מתכוון, המספר - - -
יעקב מרגי: אני לא נבהל, יוסי.
יעקב מרגי: בתפיסה החברתית שלי אני לא נבהל.
יעקב מרגי: אם אני יודע שזה - - -
<עמירה חיים: המספרים הגדולים, ידענו שלא יהיו משם.
יוסי יונה: מצוין.
<עמירה חיים: לקחת דווקא מאופקים, מנתיבות, גילינו את מי שיש לו פוטנציאל ונתנו לו עזרה שיהיה שם.
יוסי יונה: לא, מה שאני מתכוון לומר זה שהמון פעמים המילה מצוינות היא כאילו דולה את הנבחרים והשאר - - - אבל פה יש איזה שהוא שינוי מבני כל כך גדול שהוא יכול לעודד איזה שהוא, נשתמש בביטוי שבהקשריו השונים הוא לא כל כך פופולארי, שהחבר'ה ינהרו בהמוניהם למסלולים - - -
<עמירה חיים: חבר הכנסת יונה, כתושבת מדינת ישראל לא הייתי רוצה שכל מי שמצטיין במדינת ישראל יילך רק לתחומי הטכנולוגיה.
<עמירה חיים: אני צריכה מצטיינים - - -
<קריאה: מה עם רפואה?
<עמירה חיים: רגע, חכי רפואה.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו ב-א'.
<עמירה חיים: אני אומרת שהתשתית הזאת, תשתית ערכית של תרבות, שיגיעו אליה רק אנשים שלא הגיעו לסייבר, בינוניים.
<עמירה חיים: נלמד תנ"ך, נלמד היסטוריה, נלמד ספרות, כמובן שגם שם צריך מצטיינים בשביל התרבות הערכית שעליה אנחנו בכלל נשענים.
<עמירה חיים: איך פתח המפקד שלנו, ראש העיר של המקום, דני?
<עמירה חיים: הוא אמר 'כולנו נמצאים כאן בשביל החינוך', אז לחינוך צריך איזה שהיא תשתית ערכית.
<עמירה חיים: אני דוהרת קדימה.
<עמירה חיים: יחד עם אמ"ן הקמנו את המגשימים.
<עמירה חיים: מגשימים זה אמ"ן, יחד עם מפקד אמ"ן ועם כל הצוות שלו ישבנו וחשבנו.
<עמירה חיים: פתחנו לפני חמש שנים כבר כיתה של לימודי פרסית.
<עמירה חיים: אמרו 'חסר לנו פרסית', בבקשה, פתחנו כיתת פרסית במקיף א' בבאר שבע.
<עמירה חיים: בכיתה הזו מלמדים גם חיילים מאמ"ן, לקחנו את כיתת המחוננים של מקיף א' ואמרנו 'חבר'ה, בואו נאתגר אתכם במשהו נוסף', כל הילדים שם אוהבים פרסית, חלקם כבר משרתים בצבא, משהו מאוד מאוד מרגש ומעניין.
<עמירה חיים: ואז משרד החינוך החליט לצמצם בחינות בגרות, אמרתי מה זה לצמצם בחינות בגרות?
<עמירה חיים: הילדים האלה הולכים לעשות בגרות בפרסית, אחרת הם לא יבזבזו זמן, במרכאות, בלי שגם תהיה להם איזה שהיא קרדיטציה.
<עמירה חיים: משרד החינוך, אחרי לחצים גדולים, נתן לנו את העניין הזה, כך שזה קורה יחד עם אמ"ן.
<עמירה חיים: תכנית גבהים, יחד עם חיל האוויר.
<עמירה חיים: יש לנו דווקא קשר טוב מאוד עם חיל האוויר.
<עמירה חיים: חיל האוויר היה הראשון, בסיס נבטים, נפגשתי עם הקצינים של בסיס נבטים, עד היום אני בקשר, אתם אפילו לא יודעים, כמעט יומיומי עם ליהוא הכהן, מפקד הבסיס, הוא מצלצל אליי, 'באה אליי משפחה, הילד שלהם צריך כך וכך וכך, מה את מציעה לי?' אני אומרת פייר, שטיח אדום אנחנו נותנים לאנשים, שיבואו ויביאו את האחרים אחריהם.
<עמירה חיים: אני אעזוב את הנושא הזה, אני חושבת שזה מספיק, אני אגע עכשיו בהיצע המורים.
<עמירה חיים: ההחלטה השנייה הייתה להגדיל את היצע המורים כי באמת צריך יותר מורים.
<עמירה חיים: קיבלנו תקציבים לכך.
<עמירה חיים: השנה התחילו 25 מורים במכללת קיי, הסבת אקדמאים, לקחנו בוגרי היי טק שנמאס להם ממחשבים וקצת רוצים לחלום חינוך ועשינו להם הסבת אקדמאים.
יעקב מרגי: ובשנה הראשונה הם משתכרים 5,000 שקל.
<עמירה חיים: אתה יודע מה?
<עמירה חיים: טוב להם.
<עמירה חיים: אם יש לכם זמן אני אספר לכם על החתן שלי.
<עמירה חיים: החתן שלי היי טקיסט, עשה כסף, בנה בית בעומר, הכול בסדר, יש לו ילדים, עכשיו מה הוא עשה?
<עמירה חיים: עשה הסבת אקדמאים, הולך להיות מורה למחשבים, אלקטרוניקה, מגיש לבגרות, מאז הוא מרגיש שהוא חי.
<עמירה חיים: הוא אומר 'כסף פחות חשוב, אני חי'.
<עמירה חיים: את אלה אנחנו לוקחים.
<עמירה חיים: אבל אלה שיש להם גם נשמה טובה ומוטיבציה לחינוך.
יעקב מרגי: עמירה, בכוונה נגענו בזה, כי הוועדה קיימה דיון בנושא הזה.
יעקב מרגי: ההישרדות שלהם אחר כך במערכת היא לא לאורך שנים בגלל השכר הזה והמשרד צריך לעשות בנושא.
<עמירה חיים: המשרד נותן להם במשך שלוש שנים 3,000 שקל נוספים למשכורת כל חודש, הם מקבלים, הם מסודרים.
<עמירה חיים: יש סלסילה.
<יהודית גידלי: ואחרי שלוש שנים הם עוזבים.
יעקב מרגי: או שהם בכלל לא עוברים מהיי טק לחינוך.
<עמירה חיים: הם לומדים את הלימודים בחינם, לאחר שהם מתחילים לעבוד הם מקבלים 3,000 שקל לחודש תוספת, בעיקר בדרום.
<עמירה חיים: מי שקיבל את ההכשרה מיועד לעבוד בדרום.
יעקב מרגי: המענק הוא לדרום?
<עמירה חיים: בדיוק, כן, המענק הוא לדרום והחבר'ה כאן לומדים ואנחנו עכשיו עם משרד הקליטה במשא ומתן לפתוח עוד קבוצה אחת כזאת.
<עמירה חיים: עם המורים אנחנו מתקדמים.
יעקב מרגי: אנחנו מגיעים ליעדים, עמירה?
<עמירה חיים: כבר יצאו כמה מסלולים, השנה מתחילים עוד 25.
<עמירה חיים: אנחנו מסודרים.
<עמירה חיים: גם אמרו לי, כשהתחלנו בחלום של הפיזיקה ואמרנו נביא בפיזיקה ושלחנו ילדים לפרס נובל לילדים אז אמרו לי 'לא תצליחי, כי אין לך מורים', אבל כשאתה מצליח לעשות איזה שהוא מהלך מגיעים המורים.
<עמירה חיים: זאת עובדה.
<עמירה חיים: הסעיף השלישי של החלטת הממשלה, לספק תשתיות נדרשות.
<עמירה חיים: הסעיף הזה בוצע בשלמותו, כל עשרת המסלולים שנפתחו במסגרת החלטת הממשלה תוקצבו בשנת ע"ה, סיימנו.
<עמירה חיים: והחלטה מרגשת, לפעול להעלאת שיעור הבנות הלומדות במגמות המדעיות הטכנולוגיות.
<עמירה חיים: אז אנחנו - - -
יעקב מרגי: מערכת החינוך בדרום שודרגה בכל התחומים האלה שנדרשים לתקשוב, סייבר?
<עמירה חיים: כן, ולא לגמרי.
<עמירה חיים: אני מדברת על יישובי המטרה, ביישובי המטרה כן.
<עמירה חיים: ביישובי המטרה לגמרי אנחנו סיימנו את המהלך.
<עמירה חיים: בשנת ע"ה כבר פתחנו קבוצות של בנות שנקראת קבוצת הדרים לתקשוב.
<עמירה חיים: דווקא לא כמו שאתה אומר הצ'ופצ'יק של המצטיינים.
<עמירה חיים: לא, לקחנו דווקא בנות שאנחנו חושבים שהן יכולות ולאתגר אותן בתחום כי הם לא חשבו עליו בעצמן.
<עמירה חיים: עכשיו לגבי הצטיינות ומצטיינים, כולנו מצטיינים, אבל אנחנו רוצים - - - כולנו עובדים על מצוינות, זה לא עניין של מצוינות כאן, זה לקחת את המצטיינים בתוך המצוינות, איתם אנחנו מנסים כאן לעשות איזה משהו.
<עמירה חיים: פה זה לקחת בנות שלא האמינו בעצמן ולא תמיד הן מגיעות להישגים הכי גבוהים.
<עמירה חיים: בשנה שעברה עשינו 40 בנות והן התגייסו לצבא לחיל תקשוב.
<עמירה חיים: השנה לומדות עוד 40 בשלוש קבוצות.
<עמירה חיים: כל שנה יש לנו קבוצות, אנחנו מוכנים להרחיב את הקבוצות במידה שצה"ל צריך - - -
יוסי יונה: אולי ההבחנה הזאת, אם תוכלי להגיד משהו עליה, מתוך התקשוב או המקצועות הללו, הטכנולוגיים, יש לך משהו להגיד לגבי ההבחנה בין low tech והיי טק בתוך ההקשר הזה?
יוסי יונה: זאת אומרת באיזה מדרגים אנחנו משלבים - - -
<עמירה חיים: אנחנו פה בהיי טק, אבל צריך לומר שכל מגמה שאנחנו פותחים במשרד החינוך היום בבית ספר, כל מגמה, מעבר להנדסת תוכנה של הסייבר, אנחנו פותחים אותם מהיי טק עד ה- low tech היי טק, נו טק - - -
<יונת מרטון: כשאנחנו מדברים על תקשוב אנחנו מדברים גם על חומרה וגם על תוכנה.
<יונת מרטון: מי שמתעסק בתוכנה הוא ההיי טק של ההיי טק ומי שמתעסק בחומרה הוא פחות.
<עמירה חיים: זה מיד-טק.
יעקב מרגי: בתי הספר הותאמו עם מעבדות מתאימות?
<עמירה חיים: לגמרי.
יוסי יונה: לכן חשוב שיהיה לנו מידע לגבי ההתפלגויות האלה, איזה דיפרנציאציה בין יישובים.
יעקב מרגי: כמעט כוסה כל נושא המעבדות בבתי הספר.
<עמירה חיים: יש שם מעבדות, מעבדות מתאימות לעניין הזה.
<עמירה חיים: מחשבים משוכללים.
<עמירה חיים: פתחנו בבאר שבע גם מרכז טכנולוגי מאוד גדול, מרכז טכנולוגי גדול שנפתח השנה בהשקעה של 5 מיליון שקלים שהמשרד מתקצב כל שנה לחמש שנים.
<פלורנס עזרן: לא, זה 25 ו-5 מיליון להפעלה לשלוש שנים.
<עמירה חיים: 25 מיליון.
<פלורנס עזרן: זה 20 מיליון, 10 מיליון - - -
יעקב מרגי: איפה פתחתם את זה?
<עמירה חיים: במכללה הטכנולוגית הישנה באזור עמל שם, במכללה עצמה.
<עמירה חיים: נבנה שם, הייתה הקמת מבנה, מרכז טכנולוגי אדיר שנותן מענה.
<עמירה חיים: יש גם את מרכז - - -
יעקב מרגי: זה כמעט הנשמה למכללה.
יעקב מרגי: או החייאה.
<עמירה חיים: - - - מרכז תקשוב, אנחנו יכולים לראות אותו, עמותה של מטיבי אודי, לזכרו של אודי אלגרבלי ז"ל, שיחד עם המשפחה שלו הוקם מרכז טכנולוגי, יחד עם חיל תקשוב.
<עמירה חיים: הוא היה חייל בחיל התקשוב.
<עמירה חיים: המפקד של חיל תקשוב שהוא - - - הוא יחד עם המשפחה הקימו את המרכז הזה שהוא תומך מאוד בכל בתי הספר בבאר שבע בציוד מאוד מתקדם.
<עמירה חיים: מבחינת ציוד מתקדם אנחנו גם יוצרים עכשיו קשר עם המפעלים של הסייבר בפארק ההיי טק בבאר שבע, שילדים יוכלו להיכנס ולהשתמש במכשור הזה.
<יונת מרטון: הרבה פעמים בסיפור הזה זה שרטוט החלום.
<יונת מרטון: פעם את אמרת, אני חושבת, על הנושא של האקדמיה, שילד שמסביבו יש אקדמאים הוא יכול לחלום על להיות באקדמיה.
<יונת מרטון: זו בדיוק ההנגשה של היחידות הטכנולוגיות.
<יונת מרטון: יש הרבה מאוד ילדים מהדרום שלא הכירו בכלל את הסוגיה.
<יונת מרטון: היום, כשהם מכירים, אז הם כבר חולמים את החלום הזה והתכנית הזאת של הדרים, תכנית של בנות בשמינית.
<יונת מרטון: אגב, ההצלחה הכי גדולה הייתה באופקים, יש לנו שמונה בנות שהתגייסו לחיל התקשוב בצבא, הן באות מאופקים, יש גם בבאר שבע ועוד מקומות וזו הצלחה גדולה.
<יונת מרטון: זו המצוינות שדיברת עליה.
<יונת מרטון: כל אחד מאיתנו רוצה להיות מצוין ומצוין במשהו.
<יונת מרטון: התכניות האלה מראות איזה שהוא חלום ואז הילדים נכנסים לתוך התהליך הזה.
<יונת מרטון: כל אחד מתאים - - -
<עמירה חיים: יש שם מערכות תומכות, כמו שאמרתי, שהתפתחו מתוך העניין הזה, כמו מרכזים טכנולוגיים, כאלה דברים שבגלל שנכנסנו לזה המהלך הזה הזין את עצמו.
<עמירה חיים: מבחינת בנות גם יש תכנית צמרות שזה בנות לחיל אוויר, עשר בשנה שעברה, עשר השנה.
<עמירה חיים: אני אסיים בגובה החלום, אבל את כבר התחלת לומר, אדם רגיל, כמונו, חולם בגובה הידיעה שלו.
<עמירה חיים: פוגש יודע.
<עמירה חיים: אז אנחנו רוצים להביא את גובה הידיעה ולהגביה את גובה הידיעה לילדים כדי להגביה לילדים את החלום.
<עמירה חיים: זה חלק מכל המהלכים שקורים כאן.
<עמירה חיים: לגבי הבדואים, החלטת ממשלה 3708 תומכת בתעסוקה של הבדואים.
<עמירה חיים: זאת החלטת ממשלה שבאה להסדיר את ההתיישבות החדשה בנגב - - -
יעקב מרגי: שאנחנו לא נדון בה היום.
<עמירה חיים: אני אומרת בסוגריים שבתוך ההחלטה הזאת גם שם לקחנו ותגברנו באופן מאוד משמעותי את כל לימודי הטכנולוגיה.
עודד פורר: שאלה אחרת.
עודד פורר: מדברים פה על גדילה משמעותית באוכלוסייה תוך שלוש, ארבע, חמש שנים, יש היערכות ברמת הבינוי של משרד החינוך בהקשר הזה של בינוי כיתות?
<עמירה חיים: כן, בהחלט.
<עמירה חיים: ביום רביעי האחרון היה דיון עם באר שבע, באר שבע עוד 20,000 יחידות דיור.
עודד פורר: כיתות.
<עמירה חיים: כלניות למשל, אכלוס 2016, סגרנו כבר את כל הנושא עד התכנית האדריכלית הסופית ותקצוב של עיריית באר שבע לבנייה.
<עמירה חיים: עוד שני בתי ספר מקיפים בבאר שבע כבר נמצאים בתוך מהלך, מול השכונות, בתוך מתווה מאוד מאוד מאורגן ומסודר בכל מקום.
<עמירה חיים: יש לנו היום אפשרות לקלוט המון תלמידים בדרום גם בלי לבנות בתי ספר, יש פשוט מקום.
<עמירה חיים: בכל מקום שצריך אנחנו נותנים קדימות ואין כאן איזה שהיא בעיה של היערכות, המשרד הולך לפני המחנה, באמת.
<עמירה חיים: משרד החינוך מאוד מסודר בעניין של הבינוי.
<פלורנס עזרן: ברשותכם, רק הערה לגבי ההליך התכנוני.
<פלורנס עזרן: מאחר שהמחויבות של משרד החינוך היא לתת מענה לצרכים של המשק והכלכלה, כמובן לצה"ל אבל גם לתעשייה, אנחנו בהחלט מפתחים את המגמות שעמירה ציינה, אבל יש לנו גם מחויבות לפתח מגמות נוספות, כמו רובוטיקה למשל, ביו טכנולוגיה.
<פלורנס עזרן: המרכז הטכנולוגי שפתחנו, יש בו גם כמובן סייבר, אבל יש בו גם מגמות רובוטיקה, מצוידות בציוד הכי מתקדם שיכול להיות, כאשר הוא עובר אפילו את הרמה של ההצטיידות שיש בתעשייה, כדי שהילדים - - - אנחנו יודעים מראש שלא ניתן לצייד כל בית ספר - - -
יעקב מרגי: המרכז הזה מספק שירותים לבתי הספר התיכוניים?
<פלורנס עזרן: בדיוק.
<פלורנס עזרן: המטרה היא שברמה מחוזית - - -
יעקב מרגי: הוא לא בפני עצמו?
<פלורנס עזרן: לא, קבוצות שלומדות רובוטיקה למשל תוכלנה ללמוד סדנאות שיש במרכז הזה.
<פלורנס עזרן: לא ניתן לצייד כל בית ספר בציוד שעלה 10 מיליון ש"ח, זה ברור, לכן המרכז הזה צריך לתת מענה ל- - -
<עמירה חיים: לא קשור להחלטת הממשלה.
<פלורנס עזרן: לא קשור, אבל אם אנחנו מדברים על זה פה.
<פלורנס עזרן: אותו דבר לגבי ביו טכנולוגיה, שהוא מקצוע מאוד נדרש היום בתחום הרפואה, שהוא כל כך חשוב.
<פלורנס עזרן: המעבדות של ביו טכנולוגיות מאוד מאוד מאובזרות, הציוד שם מאוד יקר, התלמידים לומדים את החלק העיוני בתוך בתי הספר ומגיעים למרכז הזה כדי להתנסות במעבדות המתקדמות שיש במרכז.
<פלורנס עזרן: התחלנו השנה וזה יילך ויתפתח.
יעקב מרגי: שלומי, אתה יצאת בדיוק כשדיברנו על שדרוג המעבדות לאלקטרוניקה בבתי הספר התיכוניים, כל החינוך הטכנולוגי היה בעשור אבוד כמעט.
יעקב מרגי: תן לנו בקצרה, כי אנחנו רוצים לעבור למל"ג.
<שלומי אדמוני אחנין: אני נכנסתי לתפקידי לפני כחודש וחצי ותוך כדי ריצה אז יצרתי קשר עם הצבא.
<שלומי אדמוני אחנין: מבחינת היחידות הירוקות, מתכננים לעשות מערכי שיעור, שזה ילווה על ידי הצבא בבתי הספר, כדי לקצר את התהליכים, על מנת שהם לא יצטרכו לעשות את זה בבה"ד 7 ובעוד בסיסי צה"ל.
<שלומי אדמוני אחנין: דיברנו על אנרגיה ירוקה ביחידות חושן.
<שלומי אדמוני אחנין: כרגע, כשהייתי בחוץ תפסתי את חיל הים ואמרתי לה 'תצרי איתי קשר' כדי שאנחנו ניצור קשר גם עם חיל הים כדי לעשות את התהליכים כמו שצריך.
<שלומי אדמוני אחנין: שוחחתי עם חברת מיקרוסופט, אנחנו עומדים כנראה לשדרג את תכניות הלימודים בתחום של החומרה, אנחנו ניכנס לתחום שנקרא רסברי פאי, שזה כרטיס מיוחד שנתמך על ידי מיקרוסופט.
<שלומי אדמוני אחנין: כמו כן בתי הספר יקבלו קורסים על ידי NI, national instruments, שוחחתי גם איתם.
<שלומי אדמוני אחנין: אנחנו הולכים לראות שינוי משמעותי, אני מקווה, בחמש השנים הקרובות.
יעקב מרגי: מל"ג, איפה אתם בסדר הפסח?
יוסי יונה: אולי לשאול אותו שאלה מאוד ספציפית, שנתכוונן.
יוסי יונה: חזי לפני כן דיבר על הנכונות של אוניברסיטת בן גוריון להגדיל את המכסות ועל פניו זה עומד בניגוד לאוריינטציה של האוניברסיטאות להגדיל את המכסות בלימודי בי.
יוסי יונה: איי ולהתמקד יותר בתארים גבוהים יותר.
יוסי יונה: האם זה יוצר לכם בעיה, אתם מתגברים עליה?
יוסי יונה: איפה זה עומד, הסוגיה הזאת?
<יואב טאובמן: אני רק אעשה סדר.
<יואב טאובמן: במסגרת מה שאני אגיד אני אעשה סדר בנושא המכסות.
<יואב טאובמן: באופן כללי המכסות לאוניברסיטאות הן כלליות, הן לא מכסות לפי תחומים, אני לא יודע מי מכיר, כל אוניברסיטה מקבלת מכסת סטודנטים שנתית שאותה היא מנהלת בעצמה.
<יואב טאובמן: היום אנחנו במצב, וזה גם בהתייחסות שהעברנו לוועדה, שאנחנו לא זקוקים לתוספת מכסות באוניברסיטת - - -
יעקב מרגי: לצורך הדיון היום.
<יואב טאובמן: בהתייחס להערכות צה"ל, לגידול בשלב הזה.
<יואב טאובמן: ככה בנינו את התקציב שאותו הגשנו לוועדה.
<יואב טאובמן: קודם כל התייחסות קצרה לגבי הנושא של רפואה, על זה דיברתם, כבר בתשע"ה נוספו 30 מכסות, אם אפשר להגיד, אבל זה - - -
יעקב מרגי: תקנים.
<יואב טאובמן: תקנים של סטודנטים לטובת בית הספר לרפואה וגם יש סיכום בין משרדי עם משרד האוצר לגבי המשאבים לכך.
יעקב מרגי: אתה יכול לומר אם ה-30 האלה במסגרת חלוקה ארצית או ספציפית לדרום?
<יואב טאובמן: ספציפית לאוניברסיטת בן גוריון, לפקולטה לרפואה בבן גוריון.
יעקב מרגי: לא במסגרת הגדלת תקנים בכלל?
<יואב טאובמן: לא, זה רק ספציפית ממש לבן גוריון.
<יואב טאובמן: לגבי הדיונים על הצרכים וההשלכות התכנוניות והתקציביות, אנחנו מצויים כבר זמן לא מועט, ות"ת, משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, המִנהלת והאוניברסיטה בדיונים לגבי ההשלכות התקציביות והתכנוניות.
<יואב טאובמן: מה שאמרתי לגבי המכסות, הדבר הראשון בשלב הזה אנחנו לא זקוקים להגדלת מכסות.
<יואב טאובמן: הגידול הצפוי בהתאם לנתונים שצה"ל העביר הוא כ-1,160 סטודנטים בסך הכול כשההערכה שנלקחה בחשבון שרובם ילמדו הנדסה ומדעים.
<יואב טאובמן: מזה גם נגזרו - - -
יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על ההיערכות למעבר, לאו דווקא על המקצועות הצה"ליים, השאלה אם יש לכם איזה ניתוח צרכים עתידי לאור כל מה שצופים פה ומכינים לנו, המשפחות וכל הקהילה מסביבה.
יעקב מרגי: כל התהליך שיקרה פה, זה לא רק במקצועות הטכנולוגיים.
<יואב טאובמן: הסטודנטים שנכללים פה הם גם סטודנטים שהם משרתי קבע, גם כאלה שהם בני המשפחות, כל המכלול שצה"ל ניתח את הנתונים.
<יואב טאובמן: אז יש כמה דברים, אל"ף, זה גידול במספרי הסטודנטים, דבר שני זה קליטת חברי סגל חדשים והשלכות לגבי פיתוח פיזי, כשבעצם אחרי ניתוח של נתונים, שגם הועברו על ידי צה"ל וגם על ידי בן גוריון, אז אנחנו צופים במצב יציב עלות שוטפת של האוניברסיטה שצפויה לגדול בערך ב-50 מיליון שקל - - -
יעקב מרגי: מכללות מתוקצבות בדרום?
<יואב טאובמן: והקדמתי ואמרתי, עיקר הדיון, עיקר ההשלכות המשמעותיות, נסב בשלב זה על אוניברסיטת בן גוריון.
<יואב טאובמן: כל ההשלכות התקציביות והתכנוניות.
יעקב מרגי: צריך לדעת, לאוניברסיטה יש את המגבלה האובייקטיבית שלה, עם הכללים והתנאים וזה, צה"ל מסתמא באוכלוסייה, אתם צריכים להסתכל כפני החברה, מה שקורה היום, זה לא הולך להשתנות, האוניברסיטה לא תוכל לתת לך מענה לכל מה שהולך כאן בנגב.
יעקב מרגי: יש מכללות, יש מרקם פה של אקדמיה, לכן עכשיו אתם צריכים לעשות היערכות בהתאם, כי אם אתה רק באוניברסיטה אתה מכניס את אותה אוכלוסייה למחנק מסוים, לסד דרישות שזה לא מה שהיא תכננה.
יעקב מרגי: זה חייב להיות לנגד עיניכם, אם לא, אתם תיתקעו, אז לא השנה, בשנה הבאה.
יעקב מרגי: אם לבת הזוג לא יהיה מענה ולא יהיו הקורסים שהיא רצתה והאפשרויות שהיא רצתה זה משקולת במעבר.
<יואב טאובמן: אנחנו עושים קודם את המהלך הזה ו - - -
יעקב מרגי: זה נכון, אבל הוא לא יכול להיות רק הוא.
יעקב מרגי: כך אני רואה את הדברים.
<יואב טאובמן: בשלב הזה אנחנו התמקדנו, לפחות מבחינת ההשלכות באוניברסיטת בן גוריון.
יעקב מרגי: מי הן המכללות המתוקצבות בדרום, חוץ מאוניברסיטת בן גוריון?
<יואב טאובמן: יש את סמי שמעון בבאר שבע וספיר גם.
יעקב מרגי: ספיר מתוקצבת.
יעקב מרגי: אחווה?
<יואב טאובמן: אחווה גם, זה קצת יותר צפונה, אבל כן.
<יואב טאובמן: לגבי ההשלכות התקציביות, מה שאמרתי על הגידול השוטף, הוא יהיה במצב היציב כ-50 מיליון ₪.
<יואב טאובמן: בעצם אנחנו עוסקים היום בהשלכות תקציביות בתקופת ההיערכות, שהם פיתוח פיזי, הוצאות חד פעמיות לקליטת סגל ומימון ביניים לצורך עלויות שכר ועלויות שוטפות שהם יהיו בתקופת ההיערכות.
<יואב טאובמן: סך הכול סיכום העלויות שאנחנו הערכנו מוערך בסדר גודל של 350 מיליון ₪ לתקופת ההיערכות.
<יואב טאובמן: לגבי המשאבים, וזה בעצם עיקר הדיון היום, אני לא יודע אם משרד האוצר נמצא כאן, הדיון היום פתוח לגבי סוגיית המשאבים ובאופן עקרוני מדיניות הממשלה בנושא.
יעקב מרגי: אתם מרגישים שהאוצר הולך איתכם?
<יואב טאובמן: אני חושב שעדיף לשאול את האוצר בנושא הזה.
יעקב מרגי: ספציפית, אני לא מדבר על כל השאיפות שלכם, אני מדבר כרגע על המהלך.
<יואב טאובמן: באופן עקרוני, כמובן שאנחנו רתומים למהלך, השאלה היא שאלת משאבים ואנחנו יודעים שאנחנו לא יכולים לשאת את המשאבים שרשומים כאן על גבי התקציב ות"ת הקיים.
<יואב טאובמן: זה בעצם פרויקט לאומי.
<יואב טאובמן: כמו פרויקטים לאומיים אחרים שאנחנו מכירים, אם זה הפקולטה לרפואה בצפת או פרויקטים אחרים, ויש פה משאבים משמעותיים שהם בתקופת ההיערכות.
<יואב טאובמן: אני לא מדבר על השוטף במצב היציב שהממשלה - - -
יעקב מרגי: תן דוגמה.
יעקב מרגי: בוא נפרט, ננסה, לא נתיימר אבל ננסה, אתה אומר 30 מיטות, 30 תקנים לרפואה, שעכשיו זה מיטות, אם אין מיטות אין זה, 30.
יעקב מרגי: אצלי בוועדה הופיעו נציגי אוניברסיטת בן גוריון ואמרו 'אין לנו מגבלה, אין לנו שום קושי, רק שיאשרו לנו תקנים'.
יעקב מרגי: חוץ מתקצוב התקנים איזו היערכות נוספת?
יעקב מרגי: לא צריך שום היערכות נוספת.
<קריאה: תשתיות פיזיות.
יעקב מרגי: יש אותה.
יעקב מרגי: אני בכוונה חידדתי - - -
<יואב טאובמן: אנחנו לא מדברים על רפואה.
יעקב מרגי: יפה, לכן שים את הרפואה בצד.
יעקב מרגי: כשאתה מדבר איתי, כשאתה עומד רק מול אוניברסיטת בן גוריון, אני לא יודע אם יש לכם, יכול להיות שיש אותו, יש לך מסמך מה אתה צפוי, מה הדרישות ממך?
יעקב מרגי: פירקת אותו לגורמים?