GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חזי משיטה: זה לא יעמוד.
<חזי משיטה: אז זה החזון שלנו ל-2020 ואנחנו חושבים שהבסיס הזה שאתם נמצאים בו, יכולים להראות לכם שיש כאן מציאות גם, שיכולה וצריכה להתקיים גם בעיר באר שבע.
<חזי משיטה: אנחנו בעבודות עפר שלנו ואת המכרז לבסיס השני, שהוא קמפוס התקשוב בבאר שבע, מפרסמים את המכרז ברבעון הראשון, ינואר-פברואר.
<חזי משיטה: יש לנו גם את הזכיינים, אנחנו יודעים מי הזכיינים, אנחנו רק מפרסמים להם כדי לקבל הצעות חזרה ואנחנו מתחילים לעשות עבודות עפר, עבודות מקדימה.
<חזי משיטה: תאמינו לי, כשרואים את העבודות המקדימות מתקיימות בלב העיר באר שבע כולם מביאים שהרכבת יצאה ואין מי שיעשה אותה.
<חזי משיטה: זה מהלך צה"ל דרומה, שהוא מהלך לאומי, כפי שאמרתי, שיש חשיבות שלוועדות, שהשרים וגם הממשלה בסופו של דבר, שאני מקווה שהיא תתכנס כאן ביוני 2016, תהיה תרומה למהלך ותבין שהדבר הזה הוא הגדול ביותר שנעשה למען המדינה, הנגב וצה"ל.
<חזי משיטה: אם יש שאלות, אני אשמח.
<אורה חכם: אני שאלתי שאלה, על הבדואים.
<חזי משיטה: הבדואים, אני אגיד את זה בהקשר של ההקמה.
<חזי משיטה: בהקשר של הגיוס הוא הקשר אחר, אני אגע בו, הוא לא בתחום אחריותי.
<חזי משיטה: בהקמה, הבדואים מעורבים בעבודה, 20% מהעובדים בשטח של ההקמה כאן הם בדואים, חברות בדואיות - - -
<אורה חכם: אני מעוניינת בצד של גיוסם לצה"ל.
<חזי משיטה: רגע, אני אגיע לזה.
<חזי משיטה: כיוון שאני לא אחראי על זה, אני עונה לך על מה שקורה קודם כל בהקשר של צה"ל לנגב.
יעקב מרגי: חזי, הצעה לסדר.
יעקב מרגי: אלוף משנה דני אמור לדווח?
יעקב מרגי: תן לו, אחר כך נפתח את הדיון ונשמע התייחסויות של הנוגעים בדבר.
<חזי משיטה: אז אנחנו ניתן לדני להציג את הבסיס.
<דני מושיוב: אז קודם כל ברוכים הבאים לקרית ההדרכה של צה"ל בנגב.
<דני מושיוב: אני חושב שבאמת אתם רואים כאן חזון שהופך למציאות.
<דני מושיוב: לפני שנתחיל בסרטון נהיה רגע עם החזון שהופך למציאות.
<דני מושיוב: במציאות יש לנו פה הרבה ביקורים.
<דני מושיוב: אני תמיד מתחיל, כשאנחנו מדברים על קרית ההדרכה, עם החזון של בן גוריון.
<דני מושיוב: תמיד יש את המתח הזה בין החזון הבן גוריוני לבין שמה של קרית ההדרכה שהיא על שמו של אריאל שרון.
יעקב מרגי: אשר אמר בסוף 'גם הזקן יהיה שמח'.
<דני מושיוב: בן גוריון הוא באמת אבי החזון של פריחת הנגב וכל הזכויות באמת שמורות וכל מילה שאני אגיד על בן גוריון תישמע כקלישאה.
<דני מושיוב: מה שחשוב לי, שאנחנו במסגרת תהליכי ההקמה כאן הלכנו למצוא במקורות וחיפשנו קצת, אמרנו מה יכול בן גוריון, הוא הרי אמר כל כך הרבה דברים, הוא כתב את תפיסת הביטחון, היו לו הרבה מאוד אמירות על איך צריכה להיראות מדינת ישראל.
<דני מושיוב: הלכנו לארכיון שלו בשדה בוקר, חיפשנו בארכיון מה אמר בן גוריון על עיר הבה"דים, וראה זה פלא, בן גוריון, 1958, החלטת ממשלה, החליט על הקמת עיר הבה"דים.
<דני מושיוב: אז זה לקח קצת זמן, הוא הקצה לטובת הפרויקט 5 מיליון לירות.
<דני מושיוב: יש לי את המסמך המקורי.
<דני מושיוב: אז ראה זה פלא, עברו כמה שנים והנה אנחנו כאן.
<דני מושיוב: בן גוריון ראה את עיר הבה"דים נמצאת בבסיס רמון, איפה שבה"ד 1 ומסביבה מספר בסיסי לחימה של צה"ל.
<דני מושיוב: המיקום קצת השתנה, אבל החזון הוא חזון בן גוריוני וכל הזכויות שמורות.
<דני מושיוב: אריאל שרון, למה אנחנו מסבירים כאן לחיילים על אריאל שרון?
<דני מושיוב: אריאל שרון הוא אבי הציונות הפרגמטית, הוא זה שבסוף החליט שכאן תוקם קרית ההדרכה.
<דני מושיוב: קרית ההדרכה, כמו שאתם יודעים, הייתה אמורה להיות ממוקמת במספר מקומות, בקרית מלאכי, דיברו על עוד כל מיני מקומות במרחב הארץ, באמת כדי לעלות דרומה, היא מוקמה כאן בצומת האסטרטגי הזה שנקראת צומת הנגב.
<דני מושיוב: נתחיל בסרטון קצר ואחרי זה אני אציג את היחידה.
<דני מושיוב: בבקשה.
<דני מושיוב: (הקרנת סרטון).
<דני מושיוב: אז כפי שאני אומר, יש לי את הזכות ואת האחריות הגדולה להיות המפקד הראשון של קרית ההדרכה ועד לפני שנתיים שלוש מי שבא לבקר כאן היה רואה אתר בנייה, היה רואה כאן מדבר, היום יש פה מחנה.
<דני מושיוב: יש פה, אם תסתכלו מעבר לחלון, אז אתם יכולים לראות מחצית מהמחנה בנוי ומחצית מהמחנה עוד בתהליך של בנייה ובסופו של תהליך יהיו פה כ-10,000 חיילים.
<דני מושיוב: אנחנו קבענו לעצמנו חזון, מדגישים בחזון, אחת, זה את התרומה לאפקטיביות המבצעית של הצבא.
<דני מושיוב: בשביל זה אנחנו קיימים, במובן המועילות המבצעית.
<דני מושיוב: אבל כשאני מסתכל לפרויקט הזה אני אומר שאני לא איש בינוי, אני לא מבין בבנייה יותר מדי, הפרויקט הזה, עד כמה שהוא פרויקט בינויי, אחד מהגדולים במדינת ישראל, בעצם העיקר שלו הוא פרויקט חינוכי, הוא פרויקט שאנחנו כאן מכניסים דרך שערי בית הספר בין 70,000 ל-90,000 חיילים בשנה ומעצבים אותם.
<דני מושיוב: מקנים להם ערכים, נורמות, כללי התנהגות, כדי שהם יהיו חיילים יותר טובים ובסוף אזרחים יותר טוב.
<דני מושיוב: בעיניי, כשאני מסתכל על הפרויקט הזה, אמרנו להיות ארגון למידה מעצב, כי בהיבט הזה באמת באמת זו האחריות שלנו.
<דני מושיוב: מעבר לזה, יש כאן תפיסות הדרכה שהן תפיסות הדרכה מתקדמות.
<דני מושיוב: אתם תראו בהמשך הביקור, שמדברים על התאמת אתגרי הלמידה למאה ה-21, מה אנחנו עושים בצבא בנושא הזה וכמובן שיש פה גם תשתיות שהן תומכות את זה וזה לא פחות טוב.
<דני מושיוב: כשמסתכלים על היעדים ואני לא אעבור על כל היעדים.
<דני מושיוב: אז כמובן מה שרצינו לעשות כאן זה לקחת את המפקדים ויש פה מעבר מאוד מאוד משמעותי בין להיות מפקד בסיס, שבתור מפקד בסיס, ואני בעברי הייתי מפקד בסיס בהקמה, המעבר כאן הוא מעבר באמת למיקוד, שאנחנו רוצים למקד את מפקדי הבסיסים, מעבר בין מפקד בסיס למפקד בית ספר, נקרא לזה.
<דני מושיוב: כשאתה מפקד בסיס אתה אחראי על אבטחה, לוגיסטיקה, על הרבה מאוד דברים, כאן מפקד בסיס מתעסק בעיקר, שזה במקצועיות, לחנך את האנשים שלו ולהוציא אותם בעלי מקצוע.
<דני מושיוב: אנחנו רואים ערך גדול מאוד בכל מה שקשור לנושא של שילוביות.
<דני מושיוב: העברנו לפה שבעה בסיסים במקצועות תומכי הלחימה והנושא של עבודה ביחד הוא בעינינו ערך נוסף מאוד מאוד גדול, אם זה ברובד הבסיסי ביותר, של לחבר בין אנשים שבאים ממקומות שונים בחברה הישראלית.
<דני מושיוב: אנחנו רואים פה את ההשפעות.
<דני מושיוב: יש פה בתי ספר שמגיעים, בית ספר לחינוך עם בית ספר לחימוש.
<דני מושיוב: חיבור שהוא חיבור נפלא.
<דני מושיוב: בית ספר ללוגיסטיקה ובית ספר לרפואה.
<דני מושיוב: הוא יוצר חיבור שהוא נפלא בפני עצמו.
<דני מושיוב: אבל מעבר לזה אנחנו מסתכלים על אפקטיביות מבצעית.
<דני מושיוב: כשלוקחים את כל ההשלמות החיליות, שבסוף אמורות לעבוד כשלם בקצה, בגדוד, בחטיבה, וכולם כאן לומדים לעבוד ביחד.
<דני מושיוב: אני אתן לכם דוגמה, בית ספר לרפואה, היינו מכשירים פעם את החובשים לבד, את הפרמדיקים לבד, את הרופאים לבד.
<דני מושיוב: באיזה שהוא שלב החלטנו לחבר את ההכשרה, לא משנה מה רמת הידע שלהם וזה יצר תוצאות מעולות בהיבט של היכולות שלהם לעבוד בצורה משותפת.
<דני מושיוב: כך אנחנו עושים גם עם ה - - - זה החזון שלי של קרית ההדרכה בנושא הזה של שילוביות.
<דני מושיוב: אנחנו רואים שיש פה ללא ספק שדרוג של סביבת הלמידה, אבל באמת באמת אני שם כאן דגש על הדבר האחרון, השתלבות במהלך הלאומי.
<דני מושיוב: כל מפקד בסיס, אם תשאלו אותו כאן באזור, הוא יגיד לכם שהמשימה שלו לנצח במלחמה, להכשיר את האנשים שלו למצב חירום, זאת גם המשימה שלי, אבל חלק מהמשימות שהוכתבו לי כאן זה להשתלב גם במהלך הלאומי ואנחנו רואים בזה אחריות של כל המשרתים כאן על הנושא של השתלבות במהלך הלאומי.
<דני מושיוב: יש לנו פה שיתופי פעולה נהדרים עם הסביבה, אם זה בפעילויות שהן פעילויות חינוך, אם זה בפעילויות של העשרה.
<דני מושיוב: הבסיס שלנו הוא בסיס פתוח לתושבים בימי שישי, עזרה ללומדים ועוד כל מיני דברים כאלה ואנחנו רואים בזה ערך וכמובן להעלות את כמות התושבים בדרום זה ערך בפני עצמו.
<דני מושיוב: זאת קרית ההדרכה.
<דני מושיוב: אנחנו נצא יותר מאוחר ונסתובב בה, אבל מה חשוב להבין כאן?
<דני מושיוב: המחנה הזה הוא מחנה שהוא מאוד מאוד מתוכנן, הוא בנוי סביב כיכר מרכזית שממנה - - -
יעקב מרגי: זה בסיס אחד, מחנה אחד, זה לא כמו שהיה.
<דני מושיוב: נכון, אין כאן גבולות, אין כאן גדרות.
יעקב מרגי: אזבסט יש?
יעקב מרגי: אזבסט אין.
<דני מושיוב: הרעיון כאן זה שיש, אתם רואים מגורי חניכים.
<דני מושיוב: זאת קרית מגורים לחניכים, יש כאן 31 מבני מגורים, יש כאן מבני הדרכה.
<דני מושיוב: זה קמפוסים, זה ממש בדומה לתפיסה של האוניברסיטה.
<דני מושיוב: יש פה ארבעה מבני קמפוס שהם קמפוסים גנריים, אין כיתות לבית ספר כזה או אחר, אלא הכיתות כאן הן כיתות משותפות ואנחנו מנהלים אותן בצורה של ניהול משאבים, בצורה חכמה, כדי לייצר כאן התייעלות.
<דני מושיוב: יש כאן כמובן מעבדות ייעודיות, לכל בית ספר שיש לו את התחומים הייעודיים שלו.
<דני מושיוב: רק לתת את המושג, אם בית ספר בצריפין, בה"ד, היה על שטח ענק, אז היום זה מבנה עם שלוש קומות.
<דני מושיוב: שלושה משרדים, משרד מפקד הבסיס למעלה והמטה שלו ולמטה זה הקורסים, כל שאר הכיתות, כל שאר התקורות, פרוסות במחנה.
<דני מושיוב: יש כאן מרכז כנסים מאוד גדול, שאנחנו מביאים לכאן גם הרבה מאוד פעילויות חינוך.
<דני מושיוב: השבוע תהיה פה הצגה של הקאמרי, 'גורודיש' תוצג כאן.
<דני מושיוב: אנחנו מבצעים כאן הרבה מאוד פעילויות חינוך שהן מתחילות החל מהטירונויות, שהן ברמת הטירונים, פעילויות למפקדים.
<דני מושיוב: יש פה קרית ספורט מאוד גדולה.
<דני מושיוב: דיברנו על זה, אפשר לראות מהחלון את ה - - - זה עוד לא נמסר לנו, אבל הקשת הזאת האפורה זו הבריכה המקורה שתהיה כאן ומאחוריה מתקני ספורט של אולמות ספורט, חדרי אימון גופני, מסלול מכשולי.
<דני מושיוב: כל יום יעשה כל מה שצריך חייל במהלך הכשרתו.
<דני מושיוב: יש פה מרכז הסעדה גדול מאוד, מפעל המזון הגדול ביותר במזרח התיכון, ייצרו פה 50,000 מנות ביום.
<דני מושיוב: רק החיילים שלנו זה 30,000 מנות, יש להם יכולת להאכיל את הסביבה גם, למכור שירותים לסביבה.
<דני מושיוב: בסך הכול זו תעשיית מזון גדולה מאוד.
<דני מושיוב: ובאזור של כביש 224 יש ממש קשת שלמה של כל המתקנים הלוגיסטיים של הזכיין שעובד כאן.
<דני מושיוב: למעשה חייל לא פוגש את כל השירותים - - -
יעקב מרגי: מרכז תפעול נפרד.
<דני מושיוב: מרכז תפעול שנמצא בקצה של הבסיס.
<דני מושיוב: יש לנו גם מטווחים, למעשה כל מה שאנחנו זקוקים לו.
<קריאה: הוא גם לא מבזבז את זמן הלימודים שלו ב - - -
<דני מושיוב: התפיסה היא שמי שבא לפה בא לפרק זמן קצר.
<דני מושיוב: גם הנושא של קיצור השירות בא לידי ביטוי בתפיסה, שמשך ההכשרה של החיילים כבר התקצר, הורדנו שבוע מכל הכשרה.
<דני מושיוב: זו ראשיתה של דרך, כי אנחנו מאמינים שבאמת מי שמגיע לכאן, המטרה זה תלמד, תקבל את המקצוע, ותחזור ליחידה שלך.
<קריאה: לא יצברו חוויות של לקבל את הפקודה ולהיכנס לסירים לשטוף אותם.
<דני מושיוב: כנראה שלא.
<דני מושיוב: מסבירים לי למה צריך, למה צריך שחיילים ישמרו ולמה צריך שחיילים - - -
<קריאה: אבל הם עושים את זה ביחידה שלהם.
יעקב מרגי: לא, היינו מתחמקים משלבים ומקורסים בגלל הדברים האלה.
יעקב מרגי: אתה עם היחידה שלך, עם הוותק שלך, אתה נכנס, היינו מתחמקים.
<דני מושיוב: אנחנו רואים בזה יתרון.
<דני מושיוב: יש לזה המון היבטים גם ערכיים, איך אתה מחנך את החיילים ואיך אתה בונה אותם ואיך אתה בונה את החוסן שלהם ואת האיתנות שלהם.
<דני מושיוב: כל הדברים האלה הם דברים שאנחנו מן הסתם עוסקים בהם ומטפלים בהם.
<דני מושיוב: יש פה אתגרים של להקים מפקדה.
<דני מושיוב: אני יכול לספר לכם, בשנה האחרונה היינו בקצה של המחנה שם, בבניין המנהלה, זה בית הכלא, בית המעצר.
<דני מושיוב: זה היה המבנה הראשון שהוקם כאן, היינו 40 אנשים, היום אנחנו כבר קרוב ל-500 מפקדים וחיילים ובתוך פחות משנה הקמנו מפקדה, קלטנו ארבעה בסיסים ובעצם אנחנו מריצים כאן יחידה שעובדת עם קרוב ל-5,000 חיילים.
<דני מושיוב: זה אירוע מאוד מאוד משמעותי בחיים של יחידה.
<דני מושיוב: תוך שנה, אני מנסה לחשוב מה עבר פה על החיילים ואני אומר להם את זה כל הזמן, אנחנו עומדים כאן למטה, במגרש המסדרים, אתם תראו את זה עוד מעט, יש את הדגלים שמתנופפים ברוח, בשעה ארבע יש את הרוח המדברית.
<דני מושיוב: אז אני אומר להם, כששומעים את משק הרוח בדגלים, אז אני אומר להם, זאת לא הרוח שנושקת, זאת ההיסטוריה וזאת באמת היסטוריה.
<דני מושיוב: האירוע כאן הוא גדול מכל הנוכחים, גם בחדר הזה וגם כמובן עם החיילים שנמצאים.
<דני מושיוב: זה אירוע שהוא אירוע לאומי.
<דני מושיוב: חוץ מזה שאנחנו מפקדת מחנה לכל דבר ועניין, שעושה אבטחה ועושה מנהלה, אחד האתגרים הגדולים שלנו זה בתחום פיתוח ההדרכה.
<דני מושיוב: יש לנו כאן ענף הדרכה שהוא עוסק בכל מה שקשור בפיתוח תכניות לימודים, ללומדות, לסימולטורים, לדמיינים, לדברים האלה.
<דני מושיוב: זה חלק מאוד משמעותי במה שאנחנו עושים.
<דני מושיוב: אחד הדברים שעשינו כאן זה לקחנו את כל הכשרות המדריכים, שמנו אותן במקום אחד ויש לנו בית ספר להכשרה.
<דני מושיוב: למעשה כולם עוברים כאן הכשרת מדריכים.
<דני מושיוב: אחד האתגרים בעיניי, שאני הייתי רוצה לקדם במשותף עם האקדמיה, הייתה פה אוניברסיטת בן גוריון לאחרונה, זה שמדריכים ייצאו כאן עם תעודות הוראה.
<דני מושיוב: הם יסיימו כאן, הם עובדים כאן בין שלוש ל - - - חלקם, אנשי קבע, גם יעבדו כאן לאורך שנים ובסופו של דבר הם מתאהבים פה בדרום, הם יהיו המורים של המחר.
<דני מושיוב: אני רואה בזה אתגר שהוא עתיד גדול.
<דני מושיוב: יש פה בפרויקט הזה הרבה מאוד אתגרים.
<דני מושיוב: קודם כל זה פרויקט שתכננו אותו.
<דני מושיוב: חלקכם, שיצא לי לדבר איתכם, אתם יודעים שתכננו אותו לפני שמונה שנים.
<דני מושיוב: ראשית נטעו הרעיונות וכשלוקחים פרויקט כזה - - -
יעקב מרגי: גם בשיא ההתהוות יש עדיין אנשים שהם סקפטיים.
<דני מושיוב: זה נכון.
<דני מושיוב: יש אנשים שמגיעים לכאן ולא מאמינים ואומרים לי 'זה לא יכול להיות' וכשבאים ורואים את המקום אז רואים באמת הלכה למעשה.
<דני מושיוב: אז יש כאן לקחת חזון ולממש אותו.
<דני מושיוב: זה לא פשוט לתכנן כל כך רחוק וכאן זה מאוד מרשים, היכולת לראות רחוק ושאנחנו היום עוסקים במימוש.
<דני מושיוב: זה אתגר שלעצמו הוא ענק.
<דני מושיוב: דיבר על זה חזי, הפרויקט הזה הוא פרויקט PPP, הוא פרויקט ראשון בסדר גודל כזה.
<דני מושיוב: אנחנו לא רגילים בצבא שלנו לראות אזרחים בתוך הצבא, אנחנו קוראים לזה אזרחים בשירות הצבא, כי זה לא אזרחים עובדי צה"ל, זה עובדים על ידי זכיין אזרחי.
<דני מושיוב: זה מורכב, זה ניהול שהוא בכלל ניהול כלכלי.
<דני מושיוב: ההסתכלות שלנו כאן היא גם הסתכלות פיקודית ולכך אנחנו מחויבים, אבל אנחנו גם מסתכלים כאן על היבטים שהם היבטים כלכליים, זה נדרש מאיתנו.
<דני מושיוב: יש פה החיבור הזה בין סקטור פרטי לסקטור ציבורי.
<דני מושיוב: זה מן הסתם מורכב תוך בסיס צבאי.
<דני מושיוב: אתם יכולים לראות כאן, חברת מבט לנגב היא החברה שזכתה להפעיל את המקום הזה למשך 21 שנים ולמעשה כל מה שהוא לא בליבת העשייה הצבאית, שזה הנושא של הדרכה, בראש ובראשונה, אם מסתכלים על קרית ההדרכה של המשטרה, הפריטו גם את הנושא של ההדרכה.
<דני מושיוב: אנחנו היינו ראינו בהדרכה ובחינוך עיסוק מרכזי צבאי ואנחנו רואים בו ערך משמעותי.
<דני מושיוב: כל מה שקשור לתחומים שהם קשורים לרפואה, לחינוך, ל - - -
יעקב מרגי: כל שימוש, כל פעולה, יש לה תג מחיר.
<דני מושיוב: נכון.
יעקב מרגי: אז יש ניהול תקציבי יחידתי, קורסים.
<דני מושיוב: ניהול מרכזי.
<דני מושיוב: אנחנו עושים את הניהול המרכזי וכמובן בכל בית ספר יש את - - -
יעקב מרגי: ולכל קורס יש את המחיר שלו ואת העלות שלו.
<דני מושיוב: אנחנו נדרשים לזה מן הסתם.
יעקב מרגי: לא, אני חושב שזה נכון.
<דני מושיוב: כשלוקחים תהליך כזה גדול אז פתאום רואים איך אתה יכול לייעל תהליכים, לקצר תהליכים.
<דני מושיוב: על תפיסת ההדרכה, אנחנו ניקח אתכם לראות כיתת הדרכה מתקדמת שמיישמת בעיניי את אתגרי הלמידה במאה ה-21.
<דני מושיוב: אנחנו רואים כאן בכלל במקום הזה מבחינת החיילים, חייל מתגייס לכאן ואולם המילואים, בית ספר צאלים, שזה במרחק של 20-25 נסיעה - - -
יעקב מרגי: הכול קרוב.
יעקב מרגי: הוא רוצה להיות מ"כ, הוא רוצה להיות לוחם, הוא פה, הוא רוצה להיות קצין, הוא פה.
<דני מושיוב: אנחנו קבענו תו תקן לאיכות בהדרכה, זאת אומרת שיש פה סטנדרט.
<דני מושיוב: כל מי שנכנס בשערי היחידה מחויב לעמוד בתו תקן כמו ISO שאתם מכירים ממערכות אזרחיות.
<דני מושיוב: קבענו תו תקן לאיכות בהדרכה, זה אומר איך יהיו כל תהליכי הערכת ההדרכה, פיתוח ההדרכה, ניהול ההדרכה, מצגות, שיעורים, איך אפשר לקלוט סימולטור.
<דני מושיוב: זה היה התנאי שלנו לקבלה כאן.
<דני מושיוב: אנחנו מבינים שהנושא של האקדמיזציה והקרדיטציה, זה המינוח הנכון, הוא מאוד מאוד משמעותי.
יעקב מרגי: אני מקווה שבקרדיטציה הוות"ת והמל"ג יהיו איתכם יותר גמישים מאשר עם גופים אחרים.
יעקב מרגי: נשמע אחר כך.
<דני מושיוב: אנחנו מאוד מאמינים בבני הנוער שמגיעים לכאן - - -
יעקב מרגי: צריך לתמרץ אותם.
<דני מושיוב: צריך ליצור מצב שבאמת תהיה הכרה בלימודים הצבאיים שלהם, כי בהחלט יש פה קורסים שהם לא נופלים משום למידה באוניברסיטה.
<דני מושיוב: כשעשינו כאן ועשינו פה סקר בכל מוסדות האקדמיה במרחב הדרום, יש בהחלט התעניינות רבה בנושא הזה ונכונות גדולה מאוד להכיר בקורסים צבאיים כקורסים בעלי נקודות זכות אקדמיות.
<דני מושיוב: חזי ציין את המפגש האחרון שהיה לנו עם אוניברסיטת בן גוריון, אבל גם עם המכללות, כי יש פה מגוון שלם של קורסים.
<דני מושיוב: יש לנו פה קורסים שהם low tech ויש קורסים של היי טק, וכל הדבר הזה דורש הסדרה.
<דני מושיוב: יש פה תפיסה שלמה של הנושא של החינוך המקצועי במדינת ישראל.
<דני מושיוב: אנחנו כמובן מחויבים אליו גם בצבא, כי אנחנו זקוקים למקצועות הטכנולוגיים.
<דני מושיוב: יש לנו כאן אינטרס כפול, אז יש פה חזון של האלוף שלי, ראש אט"ל, שהוא רואה בנושא של מקצוע לחיים אתגר משמעותי, שאנחנו ניקח חיילים ובסוף שירותם ניתן להם, מה שהיה פעם חופשה חקלאית, אז אנחנו ניתן להם חופשה תעשייתית.
<דני מושיוב: הם יילכו לתעשייה, הם ירכשו את המקצוע אצלנו ויילכו לעבוד בתעשייה ואז התעשייה תיתן להם אחרי זה מקום עבודה, שבעיניי זה משהו שהוא חשוב מאוד למדינת ישראל באופן כללי.
<דני מושיוב: הנושא של האקדמיזציה, אני חושב שדיברתי עליו מספיק.
<דני מושיוב: באתגרים, דיברתי על הקמת יחידה, זה אתגר שהוא אדיר.
<דני מושיוב: בשנה, אנחנו מאירוע לאירוע, כל חודש כאן הוא כמו שנה במונחים של יחידה רגילה.
<דני מושיוב: הקצבים כאן הם קצבים מאוד מאוד אינטנסיביים ואנחנו עתידים לקלוט עוד שלוש יחידות גדולות, בית ספר ללוגיסטיקה, בית ספר לחימוש ובית ספר לתקשוב, שאלה בתי ספר ממש גדולים ומורכבים.
<דני מושיוב: כל דבר כזה זה היערכות שהיא היערכות גדולה.
<דני מושיוב: מעבר לפן הלוגיסטי יש פה עניין של משפחות שצריכות לעבור ממרכז הארץ לדרום, מקומות תעסוקה, כל המענה, כל המעטפת הזאת היא אתגר גדול.
<דני מושיוב: הבסיס הזה הוא בסיס ירוק, אין במדינת ישראל תקן לעיר ירוקה, יש תקן למפעל ירוק, יש תקן למתקנים או דברים קטנים ופה היינו צריכים לעשות ממש עיר שהיא עיר ירוקה.
<דני מושיוב: הבנייה כאן היא בנייה חסכונית, הושקעה כאן הרבה מאוד חשיבה בכל הנושא שדיבר חזי, הנושא של המט"ש המשותף שיש כאן והשימוש במים מושבים והצללות וכו' וכו'.
יעקב מרגי: זה ירוק תרתי משמש, כי הכחולים לא באו לפה.
<דני מושיוב: הם נמצאים מצפון ומדרום לנו.
<דני מושיוב: אירחנו פה בשבוע שעבר את מפקד בסיס רמון, אז הוא הזכיר לנו שהוא האח הגדול שלנו והוא החלוץ גם, הוא הרבה לפנינו.
<דני מושיוב: אז אנחנו רואים בבסיס הזה אתגר גדול מאוד להכשרה.
<דני מושיוב: מדברים על הפרויקטים הבאים של צה"ל, של אמ"ן ותקשוב.
<דני מושיוב: כשרואים את הבסיס הזה הלכה למעשה מבינים שאחת, הרכבת עמוסה, זה קורה, ורואים שיש פה באמת תנאים שהם תנאים מכבדים, שיש פה באמת שיפור משמעותי בתהליכים.
<דני מושיוב: רואים איך תהליך הלמידה השתפר.
<דני מושיוב: יש לנו כבר תוצאות שהן תוצאות ראשוניות, אני חושב שזה לא משהו שאפשר לעשות מחקר אקדמי, אבל בהחלט אפשר לראות שיש כאן שיפור בתוצאות של הלומדים.
<דני מושיוב: לפני כן היית באוהל, עכשיו אתה נמצא וישן כמו שצריך ולומד בכיתה שהיא ממוזגת ואוכל כמו שצריך.
<דני מושיוב: אז בהחלט יש כאן שינוי משמעותי.
<דני מושיוב: הנושא של בכלל המעבר של אנשי הקבע, פתאום רואים שמטפלים באנשים, רואים שאנשים העתיקו את מקומות מגוריהם.
<דני מושיוב: יש פה - - -
יעקב מרגי: יש יחידת ליווי לאנשי הקבע?
<דני מושיוב: זה עושה משרד הביטחון - - -
<חזי משיטה: אנחנו נדבר על זה.
<דני מושיוב: במסירות רבה ואנחנו משתדלים, כל אחד שרק מביע רצון, לעטוף אותו ולרתום אותו ולקחת אותו.
<דני מושיוב: שיתוף הפעולה כאן עם הקהילה הוא מאוד מאוד טוב, בין 10% ל-15% מהמטה שלי זה מטה שעזבו לדרום.
<דני מושיוב: אנחנו בכלל עברנו כאן, מעבר למה שעושה הזכיין, שהוא מעסיק פה ויעסיק בין 500 ל-600 עובדים, הסתובבתי בירוחם ובדימונה ובכל המעטפת וביקשתי להביא למטה שלי, לצבא, אנשים לתחום החינוך, לתחום הטכנולוגיה, לתחום התקציבים.
<דני מושיוב: שלא יבואו לעבוד כאן
<דני מושיוב: בלוגיסטיקה ובמקצועות שנקרא לזה פחות נדרשים, אלא יבואו ויהיו ממש ממש בליבה.
<דני מושיוב: זה מאוד מאוד משמעותי בעיניי.
<דני מושיוב: חלק מהם באו, יש פה ממרחב עם שבאו, יש לי קצין משם ואזרח עוד צה"ל ויש מירוחם אנשים שבאו ומדימונה.
<דני מושיוב: בסוף בסוף בסוף יש פה שינוי תרבותי של לשנות תפיסה.
<דני מושיוב: האירוע הזה הוא אירוע מאוד מאוד מורכב עבורנו, לשנות לכולם את התפיסה, את הראייה, ממרכז הארץ לדרום, זה אתגר גדול מאוד ואנחנו עוסקים בזה ויש לנו אתגר לשנה הזאת, להפוך להיות מחולמים למממשים.
<דני מושיוב: מממשים את חזון בן גוריון.
<דני מושיוב: תודה.
יעקב מרגי: חזי ואלוף משנה דני, עד עכשיו שמענו מה הולך, בוא נראה מה חורק, מה לא הולך.
יעקב מרגי: אז קדימה.
יעקב מרגי: עמירה, את הולכת לספר לנו עכשיו, בואו נעשה סדר - - -
<קריאה: האתגרים שעדיין ניצבים בפניהם.
יעקב מרגי: לא, עזבו מילים בומבסטיות, אנחנו מהדרום, היא תאמר מה היא עשתה, אני אראה מה החלטת הממשלה, אני אראה מה הצרכים ומה לא עמדו ביעדים.
יעקב מרגי: בואו נתקדם, נפתח את הדיון.
יעקב מרגי: בסדר, מקובל עליכם?
יעקב מרגי: עמירה, סקירה.
יעקב מרגי: את מכירה את החלטת הממשלה, נכון?
<עמירה חיים: קודם כל מבחינתנו לפני שבע שנים, כשהתחילו הדיונים, זה היה ככה חלום ואני האמנתי בו מהתחלה והחברים כאן יודעים את זה והסתערנו על העניין הזה ולראות את ההזדמנות באתגר הזה, איזו הזדמנות זו לנגב, ואמרנו לא משנה עכשיו, יוקם, לא יוקם, כן יוקם, אנחנו נכנסים לתוך העניין הזה בצורה רצינית יחד עם משרד הביטחון וחילות צה"ל.
<עמירה חיים: אז קודם כל אמרנו, אנחנו מחוז חזק, אנחנו שמונה שנים מעל הממוצע הארצי בבגרות, עם תעודת בגרות חברתית, שאותה שמנו כתשתית לפני ההישגים הלימודיים, היא הפכה להיות מענה בכל מדינת ישראל.
<עמירה חיים: היום צה"ל אימץ את תעודת הזהות החברתית לקב"א.
<עמירה חיים: אני עוד נפגשתי עם אשכנזי, כשהיה אז רמטכ"ל, אז התחלנו ככה לגלגל את זה והצלחנו להביא את זה אפילו למצב כזה שנער או נערה - - -
יעקב מרגי: יש החלטה לשנות את המדדים בקב"א.
<עמירה חיים: נער או נערה שמביאים תעודת בגרות חברתית ממחוז דרום, ועכשיו זה כבר ברמה הארצית, מקבלים קרדיטציה וכו'.
<עמירה חיים: אז אמרנו, בואו נסתער על המשימה הזאת, לא נחכה לאף אחד, נראה מה אנחנו יכולים להביא לתוך העניין הזה.
יעקב מרגי: אז מה עשינו?
<עמירה חיים: אנחנו הלכנו על כמה מסלולים עוד לפני החלטת הממשלה יחד עם חילות צה"ל.
<עמירה חיים: אני אתאר את זה ממש בקיצור.
<עמירה חיים: במקביל גם התחלנו להיפגש עם קצינים שבאו לכאן כדי לשמוע על החינוך בנגב.
<עמירה חיים: כל פעם שאמרו לי החברים 'בואי תיפגשי עם קבוצה', נסעתי לאן שרק צריך כדי ליחצן את הנגב.
<עמירה חיים: אגב, אנחנו עושים מאמץ גדול מאוד בנושא הזה של ליחצן את מה שקורה כאן במערכת החינוך.
<עמירה חיים: זו מערכת חינוך אחרת לגמרי, מהפך אחד שלם מה שקרה שם, כולל במגזר הבדואי, שאנחנו גם ניגע בו, אם יהיה זמן, אם תרצו.
יעקב מרגי: אנחנו מייחדים דיון שלם ברהט, שאת תהיי בו.
<עמירה חיים: בסדר, זה מאוד קשה ליחצן דבר כזה - - -
יעקב מרגי: לכן אנחנו לא נכנסים לנושא הבדואים.
<עמירה חיים: אני יכולה להציע לך אולי לעשות את זה בעוד מקומות חוץ מאשר ברהט, אבל לא נדבר על זה עכשיו.
<עמירה חיים: אני רוצה לומר שהחלטת הממשלה, כשהיא הגיעה אנחנו כבר היינו במעלה ההר.
<עמירה חיים: לצדי יושבת פלורנס עזרן שהיא סגנית ראש מינהל התקשוב, יושב מפמ"ר חשמל ואלקטרוניקה, שלומי אחנין, ושני ברזי שהיא המצ"טית של המחוז, מרכזת הצוות הטכנולוגי, שנמצאים כל הזמן בתוך הליבה של העשייה של הנושא.
<עמירה חיים: החלטת הממשלה.
<עמירה חיים: מה אומרת החלטת הממשלה?
<עמירה חיים: יש לה ארבע נקודות, לפתוח עשרה מסלולי סייבר, להגדיל את היצע המורים לחינוך מדעי, כי זה מה שאנחנו אמרנו שצריך.
<עמירה חיים: שאלו אותנו.
<עמירה חיים: הרי מי בנה את החלטת הממשלה הזאת?
<עמירה חיים: אנחנו, מחוז דרום, כולם סביב השולחן.
<עמירה חיים: לספק תשתיות נדרשות ולהעלות את שיעור הבנות.
<עמירה חיים: אלה ארבע המשימות שהיו למחוז דרום.
יעקב מרגי: נתמקד, נחזור ל-א'.
<עמירה חיים: אנחנו פתחנו בתשע"ה 15 מסלולים של סייבר ובע"ו עוד שלושה, יש לנו 18 מסלולים.
יעקב מרגי: בבתי הספר התיכוניים?
<עמירה חיים: בתיכוניים, ומתוכם בתשעה תיכונים בבאר שבע והעשירי האחרון נכנס בשנה הבאה בכל בתי הספר העל יסודיים.
<עמירה חיים: אנחנו גם מקסמנו - - -
יעקב מרגי: מה זה אומר, עמירה?
<עמירה חיים: נתנו לנו תקציב לעשר כיתות, פתחנו 18.
יעקב מרגי: מה זה אומר, פרקטי?
<עמירה חיים: פרקטית, ילדים לומדים הנדסת תוכנה.
<עמירה חיים: למה בית הספר העשירי נכנס רק בשנה הבאה ולא נכנס השנה?
<עמירה חיים: כי הסייבר יושב על תשתית של הנדסת תוכנה והילדים צריכים ללמוד קודם הנדסת תוכנה, שיש בזה גם לימודי סייבר, ואז ב-י', כשהם נכנסים, אפשר לפתוח את המגמה.
<עמירה חיים: אני לא יכולה לפתוח מגמה אם אין תשתית של ילדים.
<עמירה חיים: אז עבדנו על התשתית שלוש שנים ובשנתיים האחרונות, ע"ה-ע"ו, יש כבר מגמות סייבר.
<עמירה חיים: היום לומדים 650 ילדים במחוז דרום, 300 התחילו בשנה שעברה ו-350 השנה, 650 ילדים לומדים במסלול סייבר מתוך 18 בתי הספר שאני כאן - - -
<קריאה: בבאר שבע?
<עמירה חיים: לא, אמרתי, תשעה בבאר שבע והעשירי עומד להיכנס.
<עמירה חיים: סביב יישובי המטרה, נכנסנו בירוחם, בדימונה, נכנסנו בעומר, נכנסנו באשל הנשיא, אבל אמרנו הזדמנות לנגב, למה להישאר יישובי המטרה?
<עמירה חיים: מה זה יישובי המטרה?
<עמירה חיים: ילד מאשקלון לא יכול לבוא לכאן?
יעקב מרגי: המסיים י"ב, מה הוא עושה עם התעודה הזו?
<עמירה חיים: קודם כל מי שבתוך המסלול של הסייבר יכול להיכנס לצבא כבר מוכן ומזומן לתוך המערכות של התקשוב.
<עמירה חיים: הרי אנחנו עושים את המגמה הזאת יחד עם חיל התקשוב.
<עמירה חיים: אני עכשיו אמנה את כל התכניות שעשינו עם חיל התקשוב, חלק עוד לפני החלטת הממשלה וחלק אחרי.
<עמירה חיים: חלק ממגמות הסייבר, כשנכנסה החלטת הממשלה ואמרו לו 'תיכנסו, אתם מקבלים תקציב לעשר כיתות', אנחנו כבר היינו בתוך המהלך, אנחנו כבר הכנסנו הנדסת תוכנה לבד כדי שתהיה לנו תשתית לעתיד.
<עמירה חיים: ואז באה ההחלטה ויכולנו להתחבר אליה.
<עמירה חיים: זה אומר שהילדים האלה שיוצאים, יש להם חמש מגמות - - -
יעקב מרגי: הם מוכנים לצבא.
<עמירה חיים: מוכנים.
יעקב מרגי: הרי זה משולש, זה שלוש צלעות, אני אסביר למה אני מתכוון.
יעקב מרגי: אם אני תלמיד שהחלום שלי להיות בסייבר, אז מצאתי מסלול, הלכתי, הצבא הרוויח.
יעקב מרגי: אני לא בניתי על הסייבר, אני רוצה שתיקחי אותי לשם.
יעקב מרגי: השאלה אם אתם גם מתמרצים, יש אפשרות להמשיך י"ג-י"ד במסלולים האלה, הצבא מעודד את זה, מקבל אותם?
יעקב מרגי: במשולב?
יעקב מרגי: יש שיתופי פעולה בקטעים האלה?
<עמירה חיים: המגמות האלה לא נפתחו בלי שאלוף תקשוב ישב אצלנו במשרד.
<עמירה חיים: פעם, פעמיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, יחד עם הצוות המובחר משני הצדדים.
<עמירה חיים: ישבנו, יונת וכמובן שבתיה ובקטע של הקהילה, ישבנו סביב השולחן.
<עמירה חיים: יותר מזה, חיילים של התקשוב נמצאים בתוך המערכת פנימה, בתוך בתי הספר.
<עמירה חיים: אני אמנה לך עוד כמה תכניות שהם יחד איתנו בפנים, אנחנו לא עושים את זה לבד.
<עמירה חיים: אני מאוד מאמינה בשותפויות, החוכמה לא נפלה על אף אחד לבד - - -
יעקב מרגי: יש שותפויות?
יעקב מרגי: שלוש הצלעות נהנים?