GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי טייב: רק רגע, רק למחזור, לא נתת לי לשלים.
<שי טייב: גבעת חביבה עולה - - -
יואל חסון: 5.5 לשנה.
<שי טייב: זה בסיס קבוע.
<שי טייב: אמרתי כמה עולה לשנה.
<שי טייב: כשאני אומר למחזור, יש שלושה מחזורים של שחרור לוחמים - - -
יואל חסון: אז בערך 3.5 מיליון שקל.
יעקב מרגי: למה, זה 4.5 אם 1.2 כפול שלוש.
<שי טייב: זה סביב הנתון המדויק, אל תתפסו אותי - - -
יואל חסון: סביב 3.6 מיליון.
יואל חסון: שאלתי, אתה יכול להגיד לוועדה בוודאות שהשיקול למעבר למתכונת החדשה לא היה משיקולי תקציב?
יעקב מרגי: מה אכפת לי אם זה מייעל?
יעקב מרגי: אם הוא אומר לך ש-90% ואם הוא שמר על האיכות.
יעקב מרגי: בוא, צריך להיות גם דיון מאוזן.
יואל חסון: אני מאוזן לחלוטין.
יואל חסון: אני בא וטוען, קודם אני רוצה שתענה על השאלה הזאת, לא משיקול כספי?
יעקב מרגי: הוא לא מתעסק תקציבית.
יעקב מרגי: אני אחסוך לך את זה.
יעקב מרגי: יואל, תגיע למשהו.
יואל חסון: אני אגיע למשהו, אני יכול לבקש שיענה לוועדה.
יואל חסון: האם זה היה משיקולים כספים כן או לא?
<שי טייב: אני אומר כך, אני בתפקיד שלי לא עוסק בעניינים - - -
יואל חסון: בטח שלחו אותך - - -
<שי טייב: רגע, תן לי רק להשלים משפט.
<שי טייב: אני לא עוסק בתפקיד, אני מנהל את הפרויקט הזה מתוך מיצוי של השירות הלוחמים ומתוך הכנתם לאזרחות.
<שי טייב: אגב, לא רק בפרויקט "בגרות לוחמים", פועל במגוון רחב של פרויקטים שאולי הכותרת או החזון מתחתם זה החזון שהציב לנו ראש אכ"א, אני מניח שגם מבחינת הצבא כולו זה "תואר או מקצוע לכל חייל".
<שי טייב: עוד משפט - - -
יואל חסון: בוא, אל תתיש אותי עכשיו.
יואל חסון: בוא, יש לך תשובה ואם אין לך תגיד.
יואל חסון: אני רוצה להגיע למשהו והיושב ראש לא נותן הרבה זמן.
יואל חסון: אז אין לך תשובה בעניין הזה.
יואל חסון: יש לך או אין לך?
<שי טייב: אני רוצה להגיד עוד פעם ש - - -
יואל חסון: יש לך תשובה?
<שי טייב: יסוד הדבר הזה גם שיקולים ארגוניים ותקציביים - - -
יואל חסון: ענית מעולה.
יעקב מרגי: זה לא מגונה.
יואל חסון: השאלה אבל, באמת בעיניי זה לא נמדד רק בציונים, זה גם נמדד בהשתתפות.
יואל חסון: אתה בעצמך אמרת שהוזמנו 300 ומשהו ובסוף בפועל הגיעו 180.
יואל חסון: השאלה לדוגמה, אם הדבר הזה היה נשאר בתנאי פנימייה ובמתכונת הקודמת, א'.
יואל חסון: האם יותר לוחמים היו משתתפים - - -
יעקב מרגי: הנה הוא נותן לך את הנתון, בבקשה.
יעקב מרגי: תציג את הנתונים של גבעת חביבה לעומת - - -
<שי טייב: בשנת 2014 היו בגבעת חביבה בין 500-600 משתתפים.
<שי טייב: תכפיל 180 או 200, ואם נרחיב את זה יותר, כפול שלוש זה יגיע למספרים האלה.
<שי טייב: אלה המספרים.
<שי טייב: עוד משפט בסדר?
<שי טייב: הפוטנציאל הוא רחב יותר.
<שי טייב: אין פה הכרח להביא את החייל, הסברתי את זה קודם - - -
יעקב מרגי: זה לא חובה, זה רשות.
<שי טייב: יש בדבר הזה, גם בגבעת חביבה כשזה היה במתכונת הנפלאה הזאת, גם כאן היו שיקולים תקציביים.
<שי טייב: זה לא היה בפיזור מוחלט ובלי שום שליטה ובלי שום ריסון.
יעקב מרגי: וחוץ מזה, אני חושב שכשזה במקום אחד זה גם לא הכי בריא וטוב - - -
יואל חסון: אדוני היושב ראש, מדהים אותי מאוד שפתאום נורא מוטרדים לחסוך מיליון וחצי שקל, הרי זה עפר של כסף במושגים - - -
יעקב מרגי: הוא אמר לך שלא רק.
יעקב מרגי: בבקשה ענת ברקו.
ענת ברקו: אדוני היושב ראש, אני מסכימה עם חבר הכנסת חסון.
ענת ברקו: ברור שזה בא משיקולים תקציביים ואפשר להבין את זה.
ענת ברקו: לא קל היום - - -
יעקב מרגי: נשמע את משרד החינוך ונראה להשלים את התמונה.
ענת ברקו: אבל, יש לי שתי שאלות ולצערי אאלץ ללכת כי יש לי דיון שאני צריכה לדבר בו בוועדת הכלכלה.
ענת ברקו: למה בעצם הקרן להכוונת חיילים משוחררים עם תקציבי הענק שלה לא תמכה בפרויקט של גבעת חביבה?
ענת ברקו: משהו שהוא טוב - - -
יעקב מרגי: זו השאלה היחידה.
יעקב מרגי: ולמה הם לא מסייעים ליישם את הרפורמה במכינות הקדם אקדמיות לחיילים משוחררים?
ענת ברקו: יש עוד הרבה דברים שהם לא עושים.
ענת ברקו: אבל הם משתפרים אז בוא נעודד אותם.
ענת ברקו: אני רוצה לומר עוד דבר, שחיילים לא מגיעים, חלקם הגדול לא מגיעים לכנסים של חיילים משוחררים לצערנו הרב.
יעקב מרגי: אבל זה לא הדיון, בואי ענת - - -
ענת ברקו: ולכן הם לא נרשמים, הם לא מגיעים - - -
<שי טייב: זה לא היה הנחייה קשוחה.
ענת ברקו: ומי שלא מגיע?
<שי טייב: מי שרצה הגיע.
ענת ברקו: ומי שלא נתנו לו להגיע מהיחידה, אתם תגיעו אליו?
ענת ברקו: אנחנו מכירים - - -
<שי טייב: סליחה, למפקדים יש אחריות על הפקודים שלהם וכמו שלנו יש אינטרס ולך יש אינטרס כחברת כנסת שיקשיבו גם למפקדים שהלכו אתם, כמו שישראל אמר, שלוש שנים, אז יש אינטרס.
<שי טייב: קודם כל אני נותן קרדיט לכל מפקדי צה"ל - - -
ענת ברקו: יש להם דרך לשאול בדרך טלפונית?
<שי טייב: יש דרך, יש סגלי חינוך כמו שאת מכירה אותם, בכל היחידות.
<שי טייב: הפרויקט הזה חוץ משהוא עובר במה שנקרא בצינורות הזימון הפורמליים השלישות, הוא עבר גם דרך סגלי החינוך.
יעקב מרגי: סגן אלוף שי תודה.
יעקב מרגי: משרד החינוך, איפה אתם בפרויקט הזה, איך אתם משתלבים, מה אתם?
<משה דקלו: במלוא הצניעות והענווה, אני המצאתי את הפרויקט הזה לפני 16 שנה - - -
יואל חסון: פניך מוכרות לי, אך אני לא זוכר את השם.
<משה דקלו: דוקטור משה דקלו מנהל אגף בכיר לבחינות במשרד החינוך.
<משה דקלו: אני מנהל את בחינות הבגרות, קדנציה שנייה.
<משה דקלו: חברת הכנסת ברקו, אולי עוד דקה תתני לי - - -
ענת ברקו: יש לי דיון בוועדת הכלכלה, אני מצטערת.
<משה דקלו: אני המצאתי את הפרויקט הזה מתוך אהבת החיילים, מתוך התמסרות טוטאלית.
<משה דקלו: אני רוצה לומר משפט אחד, ביום שישי הלך לעולמו חבר הכנסת יוסי שריד.
<משה דקלו: במחזור הראשון יוסי שריד עמד עם דמעות וחילק לחיילים 47 תעודות.
<משה דקלו: שאל חייל-חייל מה עשית, איפה שרתת, איזה ציון קיבלת עכשיו.
<משה דקלו: זה פרויקט של אידישקייט, של אהבת עם ישראל, של אהבת חיילים, של אהבת ארץ ישראל.
<משה דקלו: הצבא במשך השנים, בעיקר בשנים האחרונות, שוחק אותו עד דק, עד למצב הזה שהגיע - - -
יעקב מרגי: למה, למה?
<משה דקלו: תראה.
<משה דקלו: א', זה לא עניין את הקצ"חרים (קציני חינוך ראשיים) לדורותיהם.
<משה דקלו: זה עניין את שאול מופז - - -
יעקב מרגי: אתה ואני, אני עם האינטליגנציה שלי המהירה קלטתי מיהם קצ"חרים, אולי הצופים בבית לא.
יעקב מרגי: בלי ראשי תיבות, קציני חינוך
<משה דקלו: פרויקט שעבד והצליח.
<משה דקלו: אספנו את הילדים מהמחסומים ומהמארבים.
<משה דקלו: חיפשנו להם את המקצוע החסר שלהם, פגשנו אותם, הדרכנו אותם איך משלימים את תעודת הבגרות.
<משה דקלו: ילד-ילד, חייל-חייל הם באו מאובקים אלינו.
<משה דקלו: אני יצאתי עם אגף הבחינות, עשרה איש שלי דיברו עם כל חייל ואמרו לו מה כדאי לו להשלים לבגרות ולאיזה קורס.
<משה דקלו: זה היה באמת אמתי.
<משה דקלו: כך התחלנו.
<משה דקלו: 47 מחזורים עשינו, 15 אלף חיילים עשינו, כולם זכאים לבגרות.
<משה דקלו: הבאנו לשם את המכינות, הבאנו את האוניברסיטאות לעשות להם את הרצף לאוניברסיטה.
<משה דקלו: עשינו מזה פרויקט דגל.
<משה דקלו: לב"י (הקרן לביטחון ישראל) הכריזה את זה כפרויקט הדגל של קרן ליב"י ותרמו לזה כסף.
<משה דקלו: זאת אומרת, זה המקום שבו אתה הולך ואתה מרגיש את החיילים שלך - - -
יעקב מרגי: אבל דוקטור דקלו, אומר לך שי שהמספרים הם אותם מספרים, על מה הזעקה?
<משה דקלו: הוא מציג את המספרים של 2014, זו שנת השחיקה הראשונה.
<משה דקלו: אנחנו היינו ב-1,050 תלמידים כל שנה, חיילים - - -
<שי טייב: אנחנו נתקדם.
<משה דקלו: העולם מתקדם?
<משה דקלו: מצטמצם - - -
<שי טייב: אמרתי 'אנחנו נתקדם'.
<שי טייב: כמו שאמרתי כבר בהתחלה - - -
יעקב מרגי: שי, רגע - - -
יואל חסון: הוא אמר נתון מעניין.
יואל חסון: תגיד את הנתון של 2013 לדוגמה ו-2012 - - -
<שי טייב: אמרתי שהייתה ירידה גם לפני זה מבלי קשר, עוד בגבעת חביבה.
<שי טייב: אמרתי את זה ואמרתי שבשנת 2014 היו 600.
<שי טייב: 2013 אני לא זוכר - - -
יואל חסון: זו ירידה משמעותית מ-2013?
<שי טייב: זו ירידה, לא, לפני 2013.
<שי טייב: לפני 2013 היה בערך 1,100 בשנה.
<שי טייב: הירידה הייתה בגבעת חביבה.
סופה לנדבר: אבל אנחנו עכשיו על סטטיסטיקה.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים על אותם חיילים שאתם פספסתם אותם.
<שי טייב: מדובר בחיילים לוחמים, מדובר שמשנת 1999, תזכרו, יוסי שריד שר, תזכרו שאנחנו עשר שנים עבדנו.
<שי טייב: בשנים האחרונות שחקו לנו לאט-לאט את הפרויקט הזה עד כדי כדך שצה"ל ומשרד הביטחון לא העבירו לנו כסף.
<שי טייב: נבך, אני הייתי בשימוע כי ביצעתי את הפרויקט כשלא הועבר הכסף.
יעקב מרגי: רגע, איך תהליך התקצוב והמימון?
<משה דקלו: אני אסביר, צה"ל מתקצב גם את הלינה וגם את האוכל ומעביר כסף עבור ההוראה.
<משה דקלו: אנחנו, אגף הבחינות, כמובן שהמנכ"לית והשר תמיד מאחורינו, מתקציבים את אירוע הבחינה עצמו.
<משה דקלו: אני באופן אישי נמצא שם כפדגוג ראשי של העסק הזה.
<משה דקלו: יש לנו הערכה דינמית של כל התלמידים, אני יודע לומר לכם בכל פרויקט איפה נמצא החייל, אני מפעיל את הקבלנים וסטודנטים בשעות הערב להשלים להם לימודים.
<משה דקלו: משעה שמונה בבוקר ועד שתיים עשרה בלילה לומדים שם.
<משה דקלו: לא ממצמצים, לומדים, לומדים, לומדים.
<משה דקלו: אני נכנסתי באופן אישי לכיתות.
<משה דקלו: מפקדי צה"ל נתנו מורות חיילות במשורה, מפקדי צה"ל נתנו מעורבות אישית במשורה.
<משה דקלו: זאת אומרת, אני לאט-לאט הגעתי למצב - - -
יעקב מרגי: דוקטור דקלו, אני שואל אותך שאלה.
יעקב מרגי: הפרויקט מרוכז בגבעת חביבה.
<משה דקלו: הוא - - -
יעקב מרגי: אתה לא יודע מה אני הולך לשאול לכן אתה מתקן אותי.
<משה דקלו: סליחה.
יעקב מרגי: הפרויקט מרוכז בגבעת חביבה לעומת פרויקט מפוצל במכללות, מכללות עם שם, הוא מנה אותן, מה ההבדל?
<משה דקלו: לפי כן אני אתן שני משפטי רקע לעניין.
יעקב מרגי: שני משפטי רקע.
<משה דקלו: אנחנו היינו גם בכנף 4, אנחנו היינו בבסיסי צה"ל, היינו במחנה אלון, עשינו במיוחד פרויקט לבני העדה האתיופית – הכל בשביל לשדרג אותם.
<משה דקלו: ככל שהפרויקט מפוזר יותר אין לו שליטה, אין לו את אותה אחוות למידה, אין לזה את יחד הלוחמים, אין לזה את האתוס של לוחמים לומדים.
<משה דקלו: מה שאנחנו עשינו זה לוחמים לומדים, יורדים מהמחסום והמארב ובאים ללמוד.
<משה דקלו: כשזה מפוזר אנחנו מאבדים שליטה, אנחנו מאבדים פדגוגיה, אנחנו מאבדים את היכולת שלנו לנהל את החייל באופן פרטי, אנחנו מאבדים את היכולת לנייד מקבוצה לקבוצה משום שהוא חלש בזה ופה נתגבר אותו.
<משה דקלו: זאת אומרת, עקרו את הפדגוגיה בעניין הזה.
<משה דקלו: פשוט עקרו את הפדגוגיה.
יעקב מרגי: דוקטור דקלו, כדי לגבש עמדה סטטיסטית.
יעקב מרגי: למרות שאנחנו מתעסקים בנשמות חייבים להיעזר בסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: סגן אלוף שי, גם אתה תקשיב לשאלה שלי.
יעקב מרגי: כשאתם אומרים שהפוטנציאל שזיהיתם הוא כ-1,000 פלוס שהוזמנו לכנס.
יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי מה היה לאורך שנים, על אותו בסיס שלקחתם את ה-1,000.
יעקב מרגי: בשנים עברו זה היה גובה יותר, נמוך יותר?
<שי טייב: נתתי את המספרים של כמה עשו את התכנית, כמה עשו את הבגרות.
<שי טייב: אני לא יודע להגיד לך כמה - - -
יעקב מרגי: אתה לא יודע להגיד.
יעקב מרגי: ידעת לגבי השנה הספציפית להגיד.
<שי טייב: כן, כי השנה ניהלתי את זה באופן אישי וגם אנחנו מנהלים על זה סטטיסטיקה כולל למה שאמר מר דקלו - - -
יעקב מרגי: אתה מבין למה אני חותר לדעת?
יעקב מרגי: דוקטור דקלו, אתם נותנים את הנתונים בסוף.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת האם האוכלוסייה הזאת שחסר לה מקצוע אחד או שניים כדי להשלים את התעודה, האם היא האוכלוסייה נושא הדיון שלנו, האם האוכלוסייה עם השנים מצטמצמת, גדלה לעומת השנתונים של הגיוס.
יעקב מרגי: תוכל לתת לי את זה?
<משה דקלו: זה גם תלוי בהתנהלות של משרד החינוך עם המקצועות, אם למשל מחליפים מקצוע, למשל אזרחות שעבר טלטלה אצלנו.
<משה דקלו: יש אצלנו - - -
יעקב מרגי: עדיין עובר.
<משה דקלו: אני לא אתייחס ברשותך.
יעקב מרגי: אני מותר לי.
<משה דקלו: יש לנו פחות ילדים שנכשלו.
<משה דקלו: כשאני בחרתי את שלושת המקצועות האלה: מתמטיקה, אנגלית ואזרחות, אז באותה תקופה בתחילת שנות ה-90, זה היה החסם הכי גדול לילדים לקבל תעודת בגרות ולכן הלכנו על שלושת אלה.
<משה דקלו: הלכנו על מתמטיקה ואנגלית שלוש יחידות לימוד בכדי להשלים את המדרגה לבגרות, לא הלכנו לעשות אקדמיה.
<משה דקלו: הלכנו לבגרות כי זה המפתח להשתלבות בחברה.
<משה דקלו: עכשיו אזרחות אולי בסימן שאלה ואולי תנ"ך נכנס פנימה כמקצוע יותר קשה, אבל זה היה נתון לשינוים ואנחנו יכולנו לשנות את זה .
<משה דקלו: בכל מקצועות החובה, בעיקר במקצועות החובה, הילדים נכשלים ולא זכאים לתעודת בגרות.
יואל חסון: אני רוצה רגע לשאול את נציג הצבא שאלה.
יואל חסון: כמה משפיע התקציב מבחינת כמות המשתתפים.
יואל חסון: זאת אומרת, ככל שיש יותר משתתפים זה עולה יותר לצבא, נכון?
<שי טייב: אני אתן את הדוגמה הפרקטית.
<שי טייב: כיוון שאנחנו התחלנו את הפרויקט במתכונת הזאת בחודש נובמבר, בסוף שנת התקציב לצורך העניין, ונותרו כמה שנותר, בערך 600 אלף שקל לפרויקט.
<שי טייב: 600 אלף שקל בערך מכסים את אותם 200 שדיברתי.
<שי טייב: כמו שאמרתי קודם, הזמנו 1,000, הגיעו מעל 300 וההנחיה שאני קיבלתי מהמפקדים שלי, זה לא לדחות אף אחד על הדבר הזה.
<שי טייב: לא לדחות אף בנאדם משיקולי תקציב, יהיה ממימון לכל אחד מהחיילים.
<שי טייב: רגע, עוד משפט אחד ברשותך.
<שי טייב: כבוד היושב ראש, אני הייתי בשבוע שעבר בדיון אצל ראש מטה אגף כוח אדם שהוא אחראי על הנושא התקציבי, הוא הנחה אותי לתכנן, להרחיב באופן מאוד משמעותי בהתאם להנחיה של ראש אכ"א, את הפרויקט בשנה הקרובה כבר.
<שי טייב: אני לא רוצה לנקוב פה במספר, אני אסביר למה - - -
יעקב מרגי: תגיד מה הוא אמר לך.
<שי טייב: הוא אמר לי שלא תהייה מגבלה תקציבית.
<שי טייב: אנחנו, כיוון שאנחנו עושים את הפרויקט הזה בפעם הראשונה, ביקשנו - - -
יעקב מרגי: לכמה הוא אמר לך להיערך?
<שי טייב: הוא אמר לי להיערך לעד 2,000.
יואל חסון: עד 2,000 חיילים.
יעקב מרגי: איתי שחר, מה איתך, חייל.
<איתי שחר: אני רוצה להודות קודם כל ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, חברת הכנסת עליזה לביא שיצאה, חבר יואל חסון וחברת הכנסת ענת ברקו שגם יצאה.
<איתי שחר: אני רואה שהדיון מתנקז לעניין של החלופה שצה"ל מביא - - -
יעקב מרגי: אני אסביר, אנחנו חשבנו שבכלל הכותרת ביטול הפרויקט.
יעקב מרגי: אז קודם כל הפרויקט, רגע, תן לי, אני לא יכול לבקש מעצמי רשות דיבור.
יעקב מרגי: קודם כל הפרויקט לא בוטל וזה תואם לדברים שנאמרו במליאה.
יעקב מרגי: זה חשוב שיאמר כי פתחנו את הדיון בזה.
יעקב מרגי: הפרויקט, בוצעו בו שינויים.
יעקב מרגי: אני לא מאלה שנבהלים מכל שינוי.
יעקב מרגי: אני כן חוקר למה נעשו השינויים והשאלות כאן מתבקשות כי יש לנו עניין.
יעקב מרגי: העלות הפרויקט הזה היא מזערית ואם היינו שמים את תקציב משרד הביטחון בנקודות - - -
יואל חסון: זה ממש לא - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה להביא לכם סעיפים אחרים שאני מכיר מניסיוני, מתוך ההתנהלות של צה"ל זה בטל עד כדי שאפילו עין מזוינת ספק אם תקלוט אותו - - -
<קריאה: אדוני, תקציב הקפה בצה"ל - - -
יעקב מרגי: אני לא מזלזל בשום תקנה, בשום פעילות.
יעקב מרגי: אני מיד נותן לחבר הכנסת חיים ילין שישב בסבלנות ובצדק.
יעקב מרגי: איתי, תתמקד.
<איתי שחר: אני מתייחס.
<איתי שחר: אני מבין שהפרויקט לא בוטל כמו שאמר יושב ראש הוועדה, אבל החלופה היא בעצם כמו ביטול.
<איתי שחר: אני אסביר למה.
<איתי שחר: קודם כל אנחנו מדברים על כך שיהיו פחות בגרויות שנלמדות.
<איתי שחר: זאת אומרת, הוא מזמין 1,000 לכנס, אז מגיעים 300 ואיפה ה-700?
<איתי שחר: למה הם לא מגיעים?
<איתי שחר: כי לפני זה בפרויקט של גבעת חביבה זאת הייתה הוראת מפקד, החייל קיבל הקצאה והגיע לגבעת חביבה על פי פקודה.
<קריאה: לא עושים בגרות בפקודה.
<קריאה: סליחה שאני - - -
יעקב מרגי: יש לו צו סיפוח.
יואל חסון: אתה טוען מה, שזה לא עובד למרות שהנתונים היו טובים.
<שי טייב: לא עשו בגרות בפקודה.
יואל חסון: אבל אתה אומר שפעם כן היה.
<שי טייב: אבל לא היו 1,000 ב-2014, היו כמה, בין 500 ל-600 ולא ירדנו מהמספר הזה.
יעקב מרגי: שי, תן לו לומר ואם תרצה לתקן בבקשה.
<איתי שחר: יכול להיות שבשנת 2014 צה"ל החליט להתחיל לקצץ בגבעת חביבה ובגלל זה המספרים ירדו.
<איתי שחר: אני לא בדקתי את זה אז אני לא יודע את זה - - -
יעקב מרגי: אז אל תאמר אם לא בדקת.
<איתי שחר: אנחנו מדברים על 700 שלא מגיעים לכנס ולא ישלימו בגרות ואלו לוחמים ששלוש שנים שירתו בצה"ל - - -
יעקב מרגי: איתי תן לי במקומך, בוא זה דיון אינטראקטיבי.
יעקב מרגי: אם אני הייתי במקומך אני אגיד לך איך אני הייתי פותח.
יעקב מרגי: אתה אומר דברים חשובים ומציג אותם.
יעקב מרגי: אתה אומר, 'צה"ל תקשיב, אתה אומר בעצמך שיש 1,000 בפוטנציאל.
יעקב מרגי: הרי אם הפרויקט הזה לא חשוב לא היית מקיים אותו גם בשביל 1.
יעקב מרגי: סך הכול נהנו 30% מהפוטנציאל, מה אתם עושים בשביל להביא את ה-70% הנותרים?
יעקב מרגי: זה תזעק, אני אתך.
<איתי שחר: את זה אני אשאל עוד רגע, אבל אני עוד להסביר עוד כמה דברים שזה יוצר.
יעקב מרגי: רק השעון, תקשיב בקצב הזה שאתה מדבר והשעון לא טוב לי.
<איתי שחר: שלוש דקות בקשתי.
<איתי שחר: או.
<איתי שחר: קיי.
<איתי שחר: היושב ראש כבר שאל בשבילי, אז קודם, מה אתם עושים עם ה-70% שלא למגיעים וגם לא יגיעו.
<איתי שחר: עוד דבר לגבי הקרן להכוונת חיילים משוחררים, גם לתת לה לטפל בחלק ההקצאות, זה כבר מקשר אותי לוועדות אחרות פה בכנסת כי הם לא מנצלים את כל ההקצאות גם לא במכינות הקדם אקדמיות וכדומה.
<איתי שחר: איך בדיוק מוודאים שהם מנצלים את ההקצאות?
<איתי שחר: צריך לזכור, חיילים קרביים הם חיילים שמשרתים שלוש שנים, לא רק זה שהבריאות שלהם נפגעת והם יוצאים מהצבא שונים, גם יש חיילים אחרים שהם חיילים עורפיים שיכולים להשלים בגרויות.
<איתי שחר: הצבא נותן לאנשים בגרויות תוך כדי השירות.
<איתי שחר: קודם כל כשמתייחסים ללוחמים צריך להתייחס גם לחיילים העורפיים שיכולים להשלים בגרות לבד במשך השירות ולא צריכים לחכות לסוף השירות.
<איתי שחר: אני רוצה להגיד שוב, אותי זה מעציב שאנחנו מגיעים שוב לכנסת ובעצם אנחנו מגיעים למצב שצה"ל חוסך על אלה שנושאים באלונקה.
<איתי שחר: משרד הביטחון וצה"ל שוב חוסכים על אלה שנתונים, על אלה שצריך לתגמל אותם.
<איתי שחר: אנחנו, המאבק שלו הוא גם על העלאת שכר חיילים שמצליח ואנחנו שמחים על כך, אנחנו גם נלחם על הבגרויות של הלוחמים.
<איתי שחר: אגב, הנושא הזה מקשר אותי לנושא מדובר בשדולה לחיילים משוחררים, שם אנחנו גם נלחמים והזכרת את זה, לגבי תואר או מקצוע לכל לוחם.
<איתי שחר: זה משהו שאנחנו העלנו על סדר היום - - -
יעקב מרגי: השדולות בכנסת בדרך כלל עושות פתיחה ראוותנית ואחר כך לא רואים אותם כל השנה.
יעקב מרגי: עוד לא ראיתי אותם אצלי בשום יוזמה.
<איתי שחר: אז נדאג - - -
יעקב מרגי: לכן לא תמצא אותי שמה בכנסים האלה.
<איתי שחר: נקודה אחרונה, אני רוצה שבעניין של המתכונת.
<איתי שחר: לגבעת חביבה הם מגיעים ולומדים כל היום.
<איתי שחר: בבוקר יש שיעורים ומאחר הצהריים יש תרגולים עם מורות חיילות, מורות הו"ד זה נקרא.
<איתי שחר: בעצם כל היום זה לו"ז (לוח זמנים) מהבוקר עד הלילה.
<איתי שחר: כמו שאמרו, אין יציאות, זה בסיס סגור - - -
יעקב מרגי: איך אתה מסביר את זה.
יעקב מרגי: אני שואל - - -
<איתי שחר: לעומת החלופה - - -
יעקב מרגי: למה יש לך תכונה, לא למדת אותי.
יעקב מרגי: כבר פעמיים לא למדת שאני יותר עקשן ממך.
יעקב מרגי: איך אתה מסביר את זה עם כל האווירה החמימה של הפנימייה, ואני מבין את זה, עם תנאי לינה וכלכלה וצו סיפוח מיחידה ליחידה והכול, הכל והכול, אלא אם סגן אלוף שי נותן נתון שהוא לא אמתי.
יעקב מרגי: הוא אומר לך ש-92% - - -
<איתי שחר: אבל אדוני היושב ראש, הסברתי לך.
<איתי שחר: הוא נותן נתון שאתה מכפיל ב-4, אבל זה לא באמת להכפיל ב-4 כי בנתון שהוא נותן זה רק שני מקצועות לבגרות וזה רק החיילים שהגיעו - - -
יעקב מרגי: בגבעת חביבה גם מי שלא הייתה לו בכלל בגרות בשום מקצוע - - -
<איתי שחר: בגבעת חביבה הוא היה משלים - -
יעקב מרגי: אתה אומר דברים, תדייק.
יעקב מרגי: אתה נמצא בוועדת כנסת מסודרת.
<איתי שחר: לא אחד שאין לו כלום, אבל עד 4 מקצועות ולא רק מקצועות ליבה.
<איתי שחר: בעיקר מקצועות ליבה, אבל לא רק.
יעקב מרגי: תודה איתי.
<איתי שחר: לא.
<איתי שחר: משפט אחרון.
<איתי שחר: המכללות - - -
יעקב מרגי: תודה איתי, 6 דקות לקחת.
יעקב מרגי: נמצא מישהו מסביב לשולחן שרוצה להוסיף?
<מוטי שגיא: קוראים לי מוטי שגיא, אני - -
יעקב מרגי: סליחה, אני מתנצל חבר הכנסת חיים לוין.
יעקב מרגי: זה בסדר?
יעקב מרגי: קיי תמשיך.
<מוטי שגיא: אני ממשרד הכלכלה, אני חובש כמה כובעים.
<מוטי שגיא: קודם כל אני בוגר צה"ל, פרשתי בדרגת אלוף משנה.
<מוטי שגיא: פיקדתי על יחידות בסיסים.
<מוטי שגיא: ב', אני נציג משרד הכלכלה, גם גמלאי של משרד הכלכלה בהתנדבות, אני כבר קשיש בגיל הביולוגי.
<מוטי שגיא: אני גם יושב כנציג משרד הכלכלה - - -
יעקב מרגי: ינזפו בכך, אתה אזרח ותיק, לא קשיש.
<מוטי שגיא: כן, אזרח ותיק.
<מוטי שגיא: זה עלה חצי מחיר.
<מוטי שגיא: אני נציג משרד הכלכלה בהנהלת הקרן ביחידה להכוונת חיילים משוחררים ואני שותף להחלטות.
<מוטי שגיא: אני רק מחזק את הדברים שאמר שי, יש פה שיתוף פעולה יוצא מן הכלל.
<מוטי שגיא: יש לי הרגשה שחלק מהאנשים, אני לא אציין שמות, נמצאים באיזה קונספט, איזו תפיסה שעבר זמנה.
<מוטי שגיא: העולם מתקדם.
<מוטי שגיא: השיטה החדשה של 4 מכללות זכייניות שעונות לכל הקריטריון ואמות המידה הנדרשות בביזור, החל ממכללת ספיר בנגב, דרך הגליל המערבי נותנת מענה יותר מאשר לרכז חיילים מכל המקומות ולהביא אותם לגבעת חביבה.
<מוטי שגיא: דבר ראשון.
<מוטי שגיא: דבר שני, עצם זה שמתחככים עם סטודנטים, שימו לב, בכל המכללות לתואר ראשון ותואר שני, זה גורם להם להמשיך להתקדם הלאה וללמוד.
<מוטי שגיא: כל האווירה של המכללה היא שונה - - -
יעקב מרגי: הסתגלות אקדמית נקרא לזה.
<מוטי שגיא: בדיוק.
<מוטי שגיא: מה שסוגרים באיזה מקום עם איזה חיילות, באמת עם כל הכבוד שיש לי, גם אני הייתי בצבא הרבה מאוד שנים, זה שונה לגמרי, זו תפיסת עולם שונה.
יואל חסון: מי המורים בפרויקט?
<מוטי שגיא: יש מדריכים פדגוגים ויש שם מרצים.
<מוטי שגיא: הם שותפים להוויה של המכללה, הם חלק מהכללה.
<מוטי שגיא: הקרן שאני יושב בהנהלה שותפה.
<מוטי שגיא: יש לנו עובדים מסורים שמסתובבים איתם ומלווים איתם.
<מוטי שגיא: אגב, אנחנו גם נותנים דמי קיום, זה לא הוזכר כאן.
<מוטי שגיא: אנחנו נותנים השלמה למי שמתקשה, לומדים עולים חדשים - - -
יעקב מרגי: אם כבר נגעת, סליחה.
יעקב מרגי: אם כבר נגעתם בדמי קיום, הרי בגבעת חביבה הם אכלו, ישנו, הכול.
<מוטי שגיא: חלק מהחיילים עושים את זה תוך כדי שירות, חודשיים לפני השירות וזה נאמר - - -
יעקב מרגי: ואלה שמשתחררים?
<מוטי שגיא: הם עוברים לידיים של הקרן.
יעקב מרגי: והם מטופלים טוב?
<מוטי שגיא: מטופלים.
<מוטי שגיא: יש קרן מה שנקרא קרן - - - נוסף, אני לא מחדש - - -
יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיון.
יעקב מרגי: אחת המסקנות פה תהייה לקיים דיון מיוחד על הקרן להכוונת חיילים משוחררים, על כל ההתנהלות שלה סביב חינוך.
<מוטי שגיא: מה שהפתיע אותי, אני רואה פה מכתב של חבר הכנסת יואל חסון מה-20 ביולי והיום אנחנו ב-7 בדצמבר, חלפו כבר שבעה חודשים ונעשו כאן דברים בארבעה חודשים.
<מוטי שגיא: אני רואה שכתוב בוטל וכן הלאה.
<מוטי שגיא: שום דבר לא בוטל, להפך, אנחנו התקדמנו.
<מוטי שגיא: אני חושב שהתפיסה, הגישה הזאת היא הרבה יותר טובה.
<מוטי שגיא: אם תרצה להיכנס לפרטים אני מאוד אשמח.
יעקב מרגי: כמעט שכחתי עוד פעם את חיים ילין.
יעקב מרגי: חבר הכנסת חיים ילין בבקשה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש תודה רבה.
חיים ילין: אני אף פעם לא מצליח להבין איך ההנדסה, זה נקרא הנדסת אנוש, אבל הם בכנסת כנראה.
חיים ילין: אגב, אני באתי טבולה ראסה לדיון.
חיים ילין: אני התחלתי בשריון עם פרויקט "נערי רפול" ועם התותחנים שהיו הכי טובים והצלפים הכי טובים שהיו בצה"ל והם אפילו לדעתי הם לא בגרות, אני מדבר אתכם שהם לא בטוח גמרו את היסודי.
חיים ילין: בסדר, בואו נבין מאיפה אני בא, תקופה אחרת לגמרי, נכון.
חיים ילין: אבל דבר אחד כן ייחד את צה"ל, הוא לקח אחריות על כל חייל שהתגייס והוציא ממנו בנאדם.
חיים ילין: זה הדבר החשוב - - -
יעקב מרגי: לא תמיד, אני זוכר תקופות אחרות שעלה לצה"ל להחזיק כל חייל.
יעקב מרגי: תשמע חיים, בתקופתי שירותו איתי חיילים שגרמו נזק לצה"ל, כל יום 20 אלף שקל לפחות, אבל התעקשו להחזיק אותו שלוש שנים.
יעקב מרגי: כנראה שהבזבוז לא היה גדול, גם נתנו לו עוד 6 חודשים דפוק, מה שנקרא להשלמת הצבא.
יעקב מרגי: זה השתנה מאז ואני שמח שהשתנה והשכל חזר לקופסה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, 'צבא העם' זה צבא עם כל מה שמשתמע וכנסת ישראל משקפת גם 'צבא העם' ברמות אחרות לגמרי.
חיים ילין: גם פה לדעתי, לא מבחן בגרות, אבל הרבה מאוד דברים היו יכולים לעזור להרבה מאוד - -
<קריאה: חבל שפה אין קורסים של הכוונה - - -
חיים ילין: בגלל זה אמרתי שהיו עוזרים להרבה מאוד ח"כים (חברי כנסת), אין לי ספק.
יעקב מרגי: למה להרבה מאוד, למעט מאוד.
יעקב מרגי: צריך - - -
חיים ילין: היה עוזר להרבה מאוד.
חיים ילין: חבר'ה, לא להרבה ח"כים, להרבה מאוד.
יעקב מרגי: רק משפט, אני תמיד מקפיד, אני לא מוכן להשתתף במקהלה של חברי כנסת שחובטים בעצמם.
יעקב מרגי: מי שרוצה לחבוט שיחבוט בעצמו, שלא יחבוט בכולם.
חיים ילין: אני חובט, אין לי שום בעיה.
חיים ילין: אני מזוכיסט מלידה ובגלל זה אני גר בעוטף עזה.
חיים ילין: אגב, זאת הסיבה, אין מה לעשות, כך אני גדלתי.
חיים ילין: מה המסר שאני רוצה להעביר, הדיון התקיים בגלל שחלק מחברי הכנסת חשבו שבעצם התבטל הפרויקט.
חיים ילין: הגיעו לפה והבינו שהפרויקט לא התבטל, הוא פשוט שינה את פניו.
חיים ילין: אותי מה שמדאיג, לא שמשנים, אין לי בעיה עם זה.
חיים ילין: יש לי בעיה אם יש שינוי בעקבות חסכון של צה"ל, אז אני מתחיל להיות מודאג.
חיים ילין: אם באים וחוסכים במשאב האנושי שזה הדבר היקר שיש בצה"ל, הרבה יותר מטנקים, כדורים ומטוסים, כי בלי בנאדם אף אחד לא יפעיל את הדבר הזה.
חיים ילין: אני אומר שבשביל לחסוך ולקנות עוד כדורים, אז אתם יורים את הכדורים האלה לחברה הישראלית.
חיים ילין: המסר שאני שומע פה מצה"ל שיש יד חופשית לתקציבים עד ל-2,000 חיילים ואותי זה משמח - - -
יעקב מרגי: ולכן צריך לעשות את הכל כדי למצות את הפוטנציאל.
חיים ילין: לכן אני בא ואומר, אם יש כבר את הדיון הזה והוא פתוח לגמרי, איך אנחנו כולנו עכשיו ביחד יכולים להוציא מפה, אפילו בדיון נוסף, את זה שמ-2,000 יבואו לפחות אחוזים יותר גבוהים ולא 30% מ-1,000.
חיים ילין: בואו אפילו בשלב ראשון 30% מ-2,000, נעלה את הרף.
חיים ילין: מה צריך לעשות, אני לא בא לצד המקצועי אם זה טוב מכללות או לא טוב מכללות.
חיים ילין: אני מעריך שאנשים חשבו והבינו שזה הדבר הטוב ביותר.
חיים ילין: זה שדקלו ומשרד החינוך מעורבים, אין לי ספק בכלל שגם הכיוון הוא נכון.
חיים ילין: עכשיו, אם רוצים לפתוח דיון צריך לפתוח אם רוצים, 4 בגרויות או 5 מקצועות בבגרות ואם הדבר הזה.
חיים ילין: לדעתי אם אנחנו מדברים סטטיסטית על שנתיים, מקודם עדיין להסיק מסקנות כי יכול להיות ששנתון מסוים לא יכול לקבוע בכלל אם זו כבר מגמה ואם כן אז זה כבר שינוי אחר לחלוטין שצריך לעשות אותו.
חיים ילין: אני לא בא להתווכח על כלום.
חיים ילין: אני חושב שאם צה"ל רואה בזה ייעוד, וזה ממש ייעוד, ואם משרד הכלכלה גם רואה את זה כחלק, אז אני אומר לך שאנחנו נזדקק עוד יותר למשאב הזה.
חיים ילין: אני מעריך שהרבה מאוד חרדים, אני לא מדבר על כל האוכלוסייה אלא במיוחד על האוכלוסייה הזאת שלעולם לא למדה.
חיים ילין: יתכן שבשבילם בעצמם - - -
יעקב מרגי: מעולם לא למדו מקצועות הבגרות.
יעקב מרגי: לעולם לא למדו זה נשמע כאילו - - -
חיים ילין: אני מתייחס רק לבגרות, אני לא מתייחס עכשיו - - -
יעקב מרגי: אני מקשיב, יכול להיות למרות כל ה- - - אני שם לב לניואנסים.
חיים ילין: יכול להיות שצריך לפתוח את זה בצורה אחרת לגמרי, להתכונן לתרבות אחרת של לימודים.
חיים ילין: פנו אלי, אני אומר את זה פה בגלוי, פנו אלי הרבה מאוד אנשים שרוצים לפתוח מסלולים מיוחדים לחיילים האלה שרוצים להתגייס.
חיים ילין: אני מדבר אתכם על אנשים שכבר נשואים ועם ילדים שדרך הצבא יהיה להם מקצוע בחוץ.
חיים ילין: וזה אחד הדברים,
יעקב מרגי: זה עובד.
חיים ילין: אני אומר את זה ואנחנו נראה את זה עוד יותר.
חיים ילין: אני רוצה לסכם, היום זה לא רק שאתה מגדל חיילים להיות בני אדם, גם ערכית אתה מגדל דור שלם של אנשים שצריכים לתת לתוך מדינת ישראל.