GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סא"ל אשר: משה קסטרו הוא ראש תחום למידה מתוקשבת בטכנולוגיות ייעודיות להדרכה בקרית ההדרכה, ביחד עם חיילים נוספים, שתיכף נציג לכם קצת את תפיסת ההדרכה.
<סא"ל אשר: עד עכשיו בביקור ראיתם בקומה למעלה, על מבנה 205, ראיתם קצת הרצאות.
<סא"ל אשר: יש לי אתגר בעשר דקות באמת לתת לכם קצת טעימות וקצת לראות את הדברים בעין.
<סא"ל אשר: אנחנו לפני שעת האוכל, אז אני אשתדל להיות ממוקד.
<סא"ל אשר: אנחנו שמנו לנגד עינינו להיות ארגון הדרכתי מוביל בצה"ל ולהציג רף הדרכתי גבוה לכל צה"ל, אבל לא רק לצה"ל, אנחנו רוצים לשים רף הדרכתי גם בצה"ל וגם במדינה.
<סא"ל אשר: במקום כזה, איך אנחנו מתכוונים לעשות את זה בתפיסה שלנו?
<סא"ל אשר: אחת, יש לנו מיקוד בהדרכה.
<סא"ל אשר: יש פה דוגמה את משה, מפקד בה"ד החינוך שיושב פה מאחור, אנחנו רוצים שמפקדי הבה"דים יתמקדו פה בהדרכה, זה המיקוד שלהם, את כל שאר המעטפת לקחנו אלינו, אל מפקדת הקריה, שלנגד עיניה ולנגד המפקדים פה מיקוד בהדרכה.
<סא"ל אשר: אנחנו רואים פה שילוביות בהכשרה.
<סא"ל אשר: הבאנו לפה את כל תומכי הלחימה, את של אט"ל, שזה הלוגיסטיקה, האחזקה והרפואה, הבאנו את משאבי האנוש, את השלישות, את החינוך ואת המשטרה הצבאית, הבאנו את כל נושא התקשוב לפה, וביחד כשכולם באותו מקום, הסינרגיה, השילוביות שביניהם, כמו שבגדוד כשאני הייתי מ"פ צעיר כולם היו אצלי בפלוגת המפקדה, גם פה הם ילמדו ביחד ואת השילוביות אנחנו רואים כבר מפה.
<סא"ל אשר: אנחנו פה מסתכלים מהטירון, שהוא הגיע מהמערכת שלכם, חייל צעיר, ביום הראשון, ועד היום האחרון, עד השחרור ממילואים, שחלקכם פה בוודאי מילואימניקים.
<סא"ל אשר: אז אם זה ב - - - 20 דקות מפה, אנחנו מסתכלים על השלם, על השלב שהוא לומד, על השלב שהוא מתאמן ועד השלב שהוא במילואים.
<סא"ל אשר: יש לנו הזדמנות מצוינת, כי הנגב פה הוא גדול ויש לנו מרחבים ואנחנו מסתכלים פה באופן מלא.
<סא"ל אשר: חלק מהדברים הייחודיים פה בקרית ההדרכה, תיכנס פה לבית ספר להדרכת המדריך, לראשונה בצה"ל הקמנו בית ספר להכשרת המדריך.
<סא"ל אשר: אם אנחנו אומרים שהדרכה היא מקצוע, צריך ללמד את זה, אין מה לעשות.
<סא"ל אשר: אז הקמנו פה בית ספר מקצועי וממרץ הוא כבר יכשיר פה 1,100 מדריכים.
<סא"ל אשר: למה אני מציין את הדבר הזה ולמה חשוב לי לפורום הזה לציין את הדבר הזה?
<סא"ל אשר: כי אני מלמד פה קורסים של הכשרת המדריך.
<סא"ל אשר: הקורסים של הכשרת המדריך הם ללמד את תורת ההדרכה, את פיתוח ההדרכה, את הערכת ההדרכה.
יעקב מרגי: מי כותב את תכנית הלימודים של המדריכים?
<סא"ל אשר: תכנית הלימודים של המדריכים נכתבת אצלי בענף ההדרכה, שחלקו זה אנשי מקצוע, חלקם אקדמאים וחלקם אנחנו עושים ביחד עם האקדמיה והיום הוא יהיה מדריך טוב, מחר אני רוצה שהוא יהיה מורה טוב בישראל.
מירב בן ארי: מה ההבדל בין זה לקורס מ"כים?
<סא"ל אשר: קורס מ"כים יותר נוגע בכל תחום הפיקוד, פה תחום הפיקוד, הוא בסוף מפקד הכיתה, פה אני רוצה לא רק שהוא יהיה מפקד, כי את צודקת בשאלה, אלא אני רוצה שהוא יהיה גם מקצוען, שהוא יידע להדריך.
<סא"ל אשר: הוא יידע להדריך אצלי ומחר, דיברתם כבר על אקדמיזציה וקרדיטציה, על כל מה שאנחנו עושים בשילוביות, אני רוצה לתת לו נקודות קרדיט שאולי חלקם, לא כולם, מחר בבוקר ישתחררו ויילכו למערכת החינוך.
<סא"ל אשר: אנחנו נותנים להם את התשתית כבר מפה.
<סא"ל אשר: חלקם אני רוצה שימשיכו להיות מפקדים, שימשיכו בצבא וחלקם גם יהיו אזרחים טובים במדינת ישראל, גם את זה צריך.
<סא"ל אשר: אבל פה הדבר הזה פורץ לי בבית הספר לפיקוד והדרכה, וזה חדש בצה"ל וזה משהו חדש ויש לנו כבר 1,000 מדריכים.
<סא"ל אשר: הדבר הזה שבית הספר יצר, הוא יצר תקן לאיכות והדרכה.
<סא"ל אשר: כל מי שעבר לפה מצריפין, זה לא מעבר גיאוגרפי, זה לא מעבר דירה, זה לא שהגענו ויש תשתיות חדשות, ממש לא.
<סא"ל אשר: זה חלק מתפיסה.
<סא"ל אשר: כמו סדר פסח, לקחנו את כל הארגון וקבענו רף הדרכתי גבוה, מה האחריות של המִפקדות, מה האחריות של מערכת האיכות שעוברים לפה, איך יהיו הסגלים, איך עושים פיתוח הדרכה, איזה קורס למנהלים.
<סא"ל אשר: איך אנחנו עושים את זה בפחות זמן, בצורה הרבה יותר יעילה, בצורה הרבה יותר שתדבר לדור של הילדים שלנו, כי זה דור שונה, זה לא הדור שלי.
<סא"ל אשר: אני מסתכל על הילדים שלי אצלי בבית, לי יש את הגר, כיתה ח', ילדה מחונכת, אין לי שמץ של מושג איך היא לומדת.
<סא"ל אשר: היא לומדת עם הטבלט על היד, עם הטלפון, ותמיד יש - - - ומצד שני יש לי את שגיא בבית, בכיתה ד', שמאוד קשה לו והוא צריך מורת שילוב והוא צריך תרפיה באמנות והוא צריך חניכה, ואלו החיילים שלנו פה.
<סא"ל אשר: אנחנו צריכים לדעת לא לוותר על אף חייל פה ולראות את כל החיילים מצליחים פה, כי זו החברה הישראלית.
<סא"ל אשר: כל מי שעבר לפה עבר תהליך שלם של הסמכה, ברגע שהוא נכנס לפה, ורק מי שעבר, האלוף שלנו קובי ברק נתן את האישור לעבור לקרית ההדרכה.
<סא"ל אשר: אנחנו מפתחים בימים אלה מערכת לניהול למידה והדרכה.
<סא"ל אשר: באים 10,000 חיילים, אין לנו הרבה בסיסים בסדר גודל כזה וזה אירוע משמעותי.
<סא"ל אשר: יש לי 450 כיתות, בסוף אני צריך להיות יעיל, אני צריך להיות מערכת למידה ממוקדת ולטובת הדבר הזה אני צריך מערכת שתנהל את הדבר הזה.
<סא"ל אשר: זכתה חברת - - - והיא מפתחת לנו תהליך שלם של פיתוח, של תפיסה, ואנחנו בתחילת הדרך ואני מקווה שעד סוף השנה תהיה מערכת מבצעית כדי לתמוך את כל ה - - - קרדיטציה ואקדמיזציה.
<סא"ל אשר: דיברתם, אני אדלג על הדבר הזה.
<סא"ל אשר: סביבת למידה מתקדמת.
<סא"ל אשר: יש לנו את כל סוגי התשתיות.
<סא"ל אשר: יש בחלק מהמקומות את הלמידה המסורתית, כמו שלמדנו בבתי הספר.
<סא"ל אשר: אני לא רוצה להתעכב על זה, אני רוצה להראות לכם שיש לנו מצד שני גם למידה מרחוק, גם תחקירי למידה מצולמים, לומדות, מערכות לניהול למידה, שיעורים מצולמים וסימולציות.
<סא"ל אשר: בואו נראה קצת דוגמאות.
<סא"ל אשר: נסתובב כולם לעבר הלוח פה, תיקחו את המשקפיים.
<סא"ל אשר: אלה משקפי תלת ממד.
<דני מושיוב: תמיד כשאנחנו מציגים את זה שואלים אותי, 'איפה בית התוכנה שלך?
<דני מושיוב: ' אז בית התוכנה שלי פעם היה בח"א, עם 12 חיילים, אנחנו עושים כאן שיתוף פעולה עם המכללה, עם חממה טכנולוגית כאן בירוחם, במיינדסט, לוקחים חיילים, שמים אותם שם, בעצם מפתחים ביחד דברים גם למערכת החינוך וגם לצה"ל.
<דני מושיוב: תראו דוגמה של עולם הרפואה, להסביר תחום של, מי שמכיר את זה, של אנטומיה, של פגיעה בבית החזה.
<דני מושיוב: משהו שאני בעוונותיי הייתי מפקד בית ספר לרפואה צבאית, היינו מלמדים, היה לוקח המון זמן, עכשיו תראו כמה זה פשוט.
<דני מושיוב: זה רק עם משקפיים.
<דני מושיוב: זה מה שקורה לנו, במיוחד בפיגועים של הדקירות, הדברים האלה, פגיעה בבית החזה, כניסה או של סכין או של כדור, פגיעה בריאות.
<דני מושיוב: לכל זה מצורף אטלס אנטומי, שאפשר לעשות בו העמקות על מבנה הגוף ואפשר ללמוד דברים.
<דני מושיוב: והנה, ראיתם כאן דוגמה של איך תהליך כזה של פגיעה בבית חזה, מה הוא גורם, איזה נזק הוא גורם.
<דני מושיוב: כמובן כל הטכנולוגיה לא מחליפה את המדריך.
<דני מושיוב: זו דוגמה אחת של שימוש בתלת ממד.
<דני מושיוב: אף אחד לא רואה פה סרטי תלת ממד, לא יושב שעות עם משקפיים, כל הרעיון הוא שתיים-שלוש דקות להמחיש צורך.
<דני מושיוב: זו דוגמה של בית ספר לרפואה.
<דני מושיוב: בואו נראה דוגמאות נוספות.
<סא"ל אשר: עוד דוגמאות שיש לנו פה זה דוגמאות של סימולטור.
<סא"ל אשר: אם זה מאמני הרפואה, אז ראיתם פה ממש נגיעה, אבל יש לנו מאמני רפואה שמדמים לנו את שדה הקרב ומאפשרים לנו, גם לחובש, לתרגל, ואם זה ברמת הצוות, הם יכולים לשמש לנו.
<סא"ל אשר: אם זה סימולטורים נוספים שמדמים לנו את המשטרה הצבאית, זה יכול לדמות לנו חדרי חקירה למיניהם, או זה יכול לדמות לנו שרוולים של מעברים, אם זה מעברים לשטחים ואז זה בידוד של פלסטינאים או של מטענים, או של כל נושא אחר נגד האיומים ואנחנו יכולים פה, בקרית ההדרכה, לתרגל ולהמחיש לחניכים כאילו הם נמצאים בסביבה המבצעית.
<סא"ל אשר: אם זה מאמני לוגיסטיקה, שזה מאמנים חדשים שהבאנו מהנהיגה.
<סא"ל אשר: מאמני הנהיגה, הרכיבו אותם למעשה השבוע והם יאפשרו לנו גם לשפר את המיומנות של הנהגים.
<סא"ל אשר: גם לחסוך בעלויות, כי זה הרבה יותר זול מהשיטות האחרות, ואנחנו נשתמש בהם.
<סא"ל אשר: אם זה מאמנים נוספים שמדמים לנו, מאמני מולטי שף, חדרי מסטר שף מהטלוויזיה שאתם מכירים, אבל רק שזה מדמה מטבח ממוצע, מטבע פלוגתי, ואם זה מאמנים למפקדים שאנחנו מפתחים היום שידמו לנו את שדה הקרובה.
<סא"ל אשר: אני אושיב אותם פה בתוך חדרים, ממוגנים, ממש בשדה הקרב, אם זה שאני נמצא בלבנון, או אני נמצא בפעילות בעזה או אני נמצא בפעילות נוספת.
<סא"ל אשר: יש פה טלפונים, אז רק שתבינו, אנחנו יכולים לדמות את שדה הקרב פה בקרית ההדרכה למפקדים.
<סא"ל אשר: נראה עוד דוגמה.
<סא"ל אשר: כמדריך אני רוצה לוודא שהחבר'ה הבינו אותי ולבטא את הערכת ההדרכה.
<סא"ל אשר: אחד הדברים שאנחנו יכולים לעשות זה באמצעות המצביעים.
<סא"ל אשר: תיקחו כל אחד את המצביע, אני אשאל אתכם שאלה.
<סא"ל אשר: יותם, אתה רוצה להסביר?
<יותם-מדריך: שלום, אני יותם, אני רמ"ד חינוך של קרית ההדרכה.
<יותם-מדריך: למשל אנחנו שואלים אותם מתי בפעם הראשונה, לא על זה שדיברו על הקמת קרית הדרכה, מתי הזכירו בפעם הראשונה עיר בה"דים.
<יותם-מדריך: בבקשה, תצביעו.
<קריאה: 58'.
יוסי יונה: סיפרו לנו לפני כן.
<יותם-מדריך: המפקד, הרסת.
<יותם-מדריך: פה בעצם אנחנו נותנים לחניכים שלנו חוויה דינמית טכנולוגית שבסופו של דבר יוצרת אמפתיה ללמידה.
<דני מושיוב: מבחינת המדריך הוא בעצם יכול לראות כמה חניכים ענו.
<דני מושיוב: במקום לשאול עכשיו רק חניך אחד או שניים, ואז לקבל מיצג, במקרה הזה כבר עניתם בעל פה, אז בניתם את ההיסטוגרמה של כולנו - - - עשרות ביקורים, בערך בשבוע בין שניים לארבעה ביקורים.
<דני מושיוב: אף פעם לא ידעתי את זה עד עכשיו.
<דני מושיוב: ויותר מכך, זה לא רק ששואלים שאלה אחת, אלא המדריך יכול לקחת את אוסף השאלות שנשאלו, ללכת לחדר המדריכים ולראות בדיוק בשמות מי ענה ולעשות מעקב אחר הלומדים, ולא רק במבחנים שנעשים אחת לשבוע.
<יותם-מדריך: החלטת ממשלה, אז זה המסמך, מ-1958, 5 מיליון לירות להקמת עיר הבה"דים.
<יהודית גידלי: השאלה כמה זה היום.
<יותם-מדריך: 200 מיליון.
<קריאה: השאלה מה זה היה מתוך תקציב המדינה.
<סא"ל אשר: יותם, כמה מילים על החינוך בעשר אצבעות והחיבור למדיה ובזה נסכם.
<יותם-מדריך: יש לי 40 שניות, אז כך, שלושה מאפיינים.
<יותם-מדריך: בכל זאת אנחנו בצבא, אני אחלק את זה לשלושה חלקים.
<יותם-מדריך: מבחינתנו האתגר הראשון הוא להעצים עד כמה שניתן את הפעילות המשותפת למיקרוקוסמוס של החברה הישראלית שנפגוש אותו כאן בעוצמה בלתי מתוארת.
<יותם-מדריך: זה בעיניי הזדמנות עצומה, מעמד סוציו אקונומי נמוך, מעמד סוציו אקונומי גבוה, דתיים, חילוניים, דרוזים, בדואים, כל המיקרוקוסמוס, זה דבר אחד, לראות איך אנחנו עושים פעילות משותפת, למשל הבה"ד של מושון, שיש לו חתך מסוים של אוכלוסייה ובה"ד 20 שגם לו יש איזה ממוצע של אוכלוסייה ואנחנו רוצים לשדר ביחד.
<יותם-מדריך: הדבר השני שהוא מאוד חשוב לנו זה להעצים את עשר האצבעות ולצמצם למינימום מיקור חוץ.
<יותם-מדריך: אני כרמ"ד חינוך רוצה לראות כאן את השרוך האפור, כלומר מש"קיות החינוך, קצינות החינוך מובילות כאן עשייה.
<יותם-מדריך: והדבר השלישי זה לעשות את הכול בגובה העיניים, לא להסתכל על החייל מלמעלה, אלא להבין, כמו למשל הדוגמאות שקיבלנו כאן, את הצרכים שלו, את העולם שלו ולחבר אותו עד כמה שניתן לערכים הקולקטיביים החשובים לנו, כלומר הקשר לארץ הזו, הקשר לחברה, הקשר למורשת, כל קורס יסוד עובר כאן שבת חינוך.
<יותם-מדריך: זו היסטוריה בצה"ל וזו מטרה מאוד ברורה.
<יותם-מדריך: אנחנו לא מסתכלים על הגנרלים, אנחנו מסתכלים על החייל הפשוט שנמצא עכשיו בטירונות, שנמצא עכשיו בקורס יסוד.
<יותם-מדריך: אם אצלו נצליח לייצר מה שאנחנו בסלנג קוראים גורו גורו בלב, לארץ הזו, לחברה, למדינה, נפתח גאוות יחידה, גאוות משימה של תומכי הלחימה בהתחלה זה ישפיע לחיוב על ההמשך.
<יותם-מדריך: תודה.
<חזי משיטה: בשני משפטים, בשבוע שעבר התארחה כאן נשיאת אוניברסיטת בן גוריון יחד עם הסגל הבכיר שלה.
<חזי משיטה: מה שראיתם פה זה מערכי לימוד והדרכה מתקדמים, סימולטורים.
<חזי משיטה: בעניין של רפואה, רק על סימולטורים שביקרו, היה גם דיקן הפקולטה לרפואה מאוניברסיטת בן גוריון, וכפי שדני אמר, שיתופי הפעולה שיכול לקיים הבסיס הזה במרחב הנגב עם שותפים, כמו האוניברסיטה, זה באמת לתת לפקולטה לרפואה להסתכל כאן על הסימולטורים שיש והאנשים שלו, מהקורסים של חובשים ופרמדיקים, להשתמש במתקנים שאולי הם פה.
<חזי משיטה: מתקן נוסף שהגיע בשבוע שעבר, שאין לי שום ספק שהוא מהמתקדמים שיש, כי באוניברסיטת בן גוריון זה היה סימולטור מוביל זה הסימולטור לנהיגה, שיש באוניברסיטת בן גוריון.
<חזי משיטה: הוא הגיע הנה לפני שבוע, מהמתקדמים שיש, וגם כאן אני בטוח שעם הפקולטה להנדסת מכונות יהיה שיתוף פעולה, כך שבבסיס הזה אנחנו מאוד גאים להיות עם מיטב המערכות הסימולטורים שיש לדורות הבאים, שיקצרו את הקורסים, לדעתי יורידו את הנשר של האוכלוסייה שבאה הנה להיות מודרכת ולהתמקד ולהיות בפוקוס על הדרכה טובה ולהתפזר ליחידות ולהיות חיילים יותר טובים.
<דני מושיוב: יש לנו פה ספר מבקרים שאנחנו נוהגים להחתים את כל המבקרים.
<דני מושיוב: אפשר לעלעל בו ולראות, ביקרו כאן - - - יש באמת כאלה שמסתכלים מה כתבו אחרים, אבל לא נראה לכם, רמטכ"לים, שרים, חברי כנסת, אפילו שגריר ארצות הברית בישראל היה פה.
<דני מושיוב: היה פה שר הבינוי והשיכון.
<דני מושיוב: ויש פה עוד הרבה אנשים טובים שרתומים לנגב.
מירב בן ארי: אין מקום.
<דני מושיוב: הנה יש.
מירב בן ארי: בבקשה, מרגי, אנחנו נעשה את הציורים אחר כך.
מירב בן ארי: (בהמשך הסיור)
<סא"ל אשר: אולם הכנסים הוא עם 780 מקומות, הוא משמש אותנו, וזו פעם ראשונה שיש אולם מרשים כזה שיכול מפקד בה"ד להכניס את כל הבה"ד ולדבר.
<סא"ל אשר: השבוע פה, לצורך העניין, בלוח הזמנים של המקום ביום שני יש לנו הצגה לחיילים וביום רביעי יש פה את ההצגה 'גורודיש'.
<סא"ל אשר: לא רק מקרית ההדרכה, אנחנו מזמינים גם את כל היחידות מסביב, את צאלים, את ביסל"ח, את חיל האוויר שנמצא פה וכל מרחב הדרום מתכנס לפה.
<סא"ל אשר: קצין חינוך ראשי גם רואה את המקום, בימי ראשון הוא משמש את כל צה"ל שנע דרומה.
<עמירה חיים: כשאתם מביאים הצגות כמו גורודיש אתם מציעים את זה גם לתושבים בירוחם, למשל?
<סא"ל אשר: לצורך העניין, זו הצגה ראשונה שקורית פה, הזמנו את הזכיין, שהוא השותף שלנו פה, זה בשלב הזה.
<סא"ל אשר: בשלב הנוכחי עדיין לא אזרחים, כי עדיין אנחנו אתר בנייה עם איזה 800 פלסטינאים שבונים מסביב.
<סא"ל אשר: אבל עוד שנה, יש תכנית.
<קריאה: יש תכנית לירוחם, זה נקרא עיר תאומות, קהילות תואמות.
<סא"ל אשר: קהילות שכנות.
<סא"ל אשר: אני אזמין אתכם.
יעקב מרגי: ה-4 בינואר 2016, כ"ג בטבת התשע"ו, כשהנושא על סדר היום – תכני תחנת גלגל"צ.
יעקב מרגי: אנחנו מתכבדים גם בנוכחותה של השרה, שרת התרבות מירי רגב, שהעלתה את זה לדיון ציבורי, ומתכבד בנוכחותם של חברי הכנסת הנכבדים, נחמן שי, יעקב פרי, איתן ברושי, איציק שמולי, ראיתי את עודד פורר גם כן ודב חנין, תמיד מימיני, ואורחים נכבדים.
יעקב מרגי: אנחנו צוללים לקראת הדיון.
יעקב מרגי: לא נסתרה מאוזניכם או מעיניכם, כל אחד, לא נסתר הוויכוח הציבורי שהיה בעקבות דברי השרה וכל מי שהגיב סביב הסוגיה הזו של גלגל"צ ותחושה של הדרה או תחושה של העדפת אומנים כאלה על פני אחרים; והיה ויכוח אם יש מקום לדיון בוועדות הכנסת או אין מקום לקיים זאת בוועדת כנסת, אז כדי להבהיר ולשים את הדברים - מי שלא למד בשיעור אזרחות או פספס או אותו יום היה חולה - את עיקרון הפרדת הרשויות במדינת ישראל, אז אנחנו שומרים על זה בקנאות.
יעקב מרגי: לפעמים יש כאלה שהגבולות לא נהירים להם, אבל במקרה הזה יש עיקרון הפרדת רשויות.
יעקב מרגי: תפקידה של ועדת הכנסת הוא לפקח מעבר להליך החקיקה, לפקח גם על עבודתה של הממשלה.
יעקב מרגי: וגלגל"צ, גלי צה"ל וגלגל"צ הם חלק מעבודת הממשלה.
יעקב מרגי: ואם יש טענה כזו, אדרבא ואדרבא.
יעקב מרגי: דווקא הוועדה, הדיון הציבורי, יכול לסייע דווקא לגלגל"צ ולגל"צ.
יעקב מרגי: אדרבא, שיבואו וישימו את הדברים כהווייתם, את תהליך העבודה.
יעקב מרגי: אולי אנחנו לא מכירים את תהליך העבודה.
יעקב מרגי: אולי כולנו מתפרצים לדלת פתוחה.
יעקב מרגי: והנה, אני אומר לכם, אני כיושב ראש הוועדה לא מתכונן להתערב לגלגל"צ בתכנים.
יעקב מרגי: לא רוצה להתערב.
יעקב מרגי: לא מתכוון להתערב.
יעקב מרגי: מה שכן, כן, אני רוצה לדעת את תהליך העבודה ואת תהליך קבלת ההחלטות.
יעקב מרגי: אני כן רוצה לדעת שהחברה הישראלית מקבלת את מה שהיא רוצה.
יעקב מרגי: והנה אני אומר לכם, במינון של מי שיקבע כל פלח וכל פלג וכל זמר וכל עדה וכל סגנון וכל זה, מה שתרצו, תגדירו את זה איך שאתם רוצים ובכוונה, כדי לא ליפול בפה של אף אחד, אני אומר את זה בכל המונחים.
יעקב מרגי: יש לנו היום כלים למדוד את הדברים האלה, ואני יודע, היום אנחנו נראה את הכלים האלה בעבודה, כי הבנתי שגם משרד התרבות ערך איזה סקר וגם גלגל"צ או גל"צ עשו סקר.
יעקב מרגי: אז אנחנו יודעים מה הציבור רוצה וכמה הציבור רוצה.
יעקב מרגי: ואני מאלה שלא אוהב להאכיל אדם בכוח יותר ממה שהוא רוצה לאכול, או את מה שהוא לא רוצה לאכול, במונחים מושאלים.
יעקב מרגי: אני חושב שהדיון הציבורי מתבקש.
יעקב מרגי: הכבוד הוא לנו שאנחנו מארחים את הדיון הזה פה, בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, כי זו אכסניה.
יעקב מרגי: לפני שאתן את רשות הדיבור לשרה, אני אומר כבר הצעות לסדר.
יעקב מרגי: זה יהיה ככה: תחילה השרה תאמר את דבריה.
יעקב מרגי: לאחר מכן גלגל"צ יציגו את עמדתם ולאחר מכן חבר כנסת, אורח, חבר כנסת, אורח.
יעקב מרגי: אצלי כל חברי הכנסת נרשמים אוטומטית.
יעקב מרגי: מי שנכנס לאולם – ידבר.
יעקב מרגי: יש אומנים שביקשו.
יעקב מרגי: מי שרוצה, מי שלא ביקש עדיין ורוצה להתבטא ולומר את דברו, אלף יכול לשבת סביב השולחן אם יש מקום פנוי ולמסור למנהלת הוועדה את השם שלו ואת התפקיד שלו, או את התואר שלו, כדי שנתחיל.
מירי רגב: תודה רבה לך ידידי מרגי, יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
מירי רגב: אני שמחה להיות כאן בצהריים הזה, עם חברי כנסת שמגיעים בשעה זו לוועדה.
<קריאה: למה את מסתכלת רק עלי?
מירי רגב: אני מסתכלת עליך.
<קריאה: אני שקוף.
מירי רגב: אתה בחיים לא יכול להיות שקוף.
<קריאה: אני שתול.
מירי רגב: אני רוצה להודות לאומנים שהגיעו לכאן, חלקם נמצאים בחזרות להופעות כאלה ואחרות ובכל זאת הם מצאו את הזמן להגיע לפה, אני מודה לכם, ולכל החברים שהגיעו כאן לוועדה, לצוות משרד התרבות, המנכ"ל, היועצת המשפטית, שהגיעו לכאן, תודה רבה לכם.
מירי רגב: אני רוצה לפתוח ולהגיד, כבוד יושב ראש הוועדה, שלא לחינם אנחנו מקיימים את היום הזה, ביום שבו אנחנו מציינים את יום ההולדת של חלוץ השפה העברית, אליעזר בן יהודה.
מירי רגב: וכשאנחנו מדברים היום על הזמר העברי ועל השפה העברית, ברור לכולנו שאנחנו צריכים לתת מקום במדינת ישראל, בחברה הישראלית, לשפה העברית, ליצירה העברית ולאומנים ולאומנות בשפה העברית.
מירי רגב: וזו הסוגיה הראשונה שאני מעלה.
מירי רגב: הזמר בשפה העברית, צריך לתת לו ביטוי גדול יותר, בוודאי בכלי תקשורת ציבורי, שנפרט אחר כך על מאפייניו.
מירי רגב: הדבר השני, אני נמצאת פה בשם אומנים, יוצרים, יוצרות, שהודרו במשך שנים מהפלייליסט של גלי צה"ל.
מירי רגב: אני נמצאת פה בשם הרב תרבותיות, הפלורליזם והצדק התרבותי שצריך להיעשות.
מירי רגב: אני נמצאת פה בשם אמות מידה וניהול תקין וקריטריונים תקינים של גוף שידור ציבורי.
מירי רגב: גלי צה"ל היא תחנה צבאית.
מירי רגב: לא נפתח פה אם נכון שתהיה תחנה צבאית או לא, זה נושא שדיברנו עליו מספיק גם בישיבות ממשלה וודאי עוד נדבר עליו.
מירי רגב: שמחתי גם לשמוע את התבטאותו של הרמטכ"ל לגבי גוף שידור זה.
מירי רגב: לא נפתח את סוגית גלי צה"ל, אבל כן אני אגיד שמרגע שיש גוף שידור ציבורי שנהנה מתמיכה ציבורית, הוא חייב להיות גוף שעובד על פי קריטריונים ואמות מידה ציבוריות.
מירי רגב: גלי צה"ל לא שם.
מירי רגב: גלגל"צ לא שם.
מירי רגב: גלי צה"ל וגלגל"צ מנוהלים כאילו זה עסק פרטי של אדם כזה ואחר.
מירי רגב: והגיע הזמן לפקח על גלי צה"ל.
מירי רגב: אין לי כוונה ולא הייתה לי כוונה להתעסק בתכנים, כבוד יושב הראש.
מירי רגב: לא מתעסקת לא בזמר הזה ובזמר האחר.
מירי רגב: לא בשיר הזה או בשיר האחר.
מירי רגב: זה לא ענייני.
מירי רגב: אבל יש לנו מחויבות כרגולטור, לבדוק היכן יש חסמים חברתיים, מדוע יש חסמים חברתיים ומי אמור לפקח שאותם חסמים חברתיים לא ימשיכו להיות בתחנת שידור ציבורית.
מירי רגב: כל עוד היא לא הייתה תחנת שידור ציבורית לא היינו יושבים כאן, אבל מרגע שהיא מנוהלת, ממומנת, על ידי הציבור, יש לציבור זכות להבין כיצד פועלים בתחנה הזאת.
מירי רגב: ואיך זה בכלל התחיל?
מירי רגב: פנו אלי מספר אומנים ויוצרים, שאני חייבת להגיד לך, כבוד יושב הראש, שעד לרגע זה חלקם אינם מוכנים להגיד מי הם ולהיחשף, וזאת משום שהם פוחדים מאימת גלגל"צ - מה יקרה איתם, האם ימשיכו לשדר אותם או לא.
מירי רגב: הם פשוט פוחדים מתחנת השידור הזאת.
מירי רגב: היחידה שיצאה בקולה, ולכן היא גם לא משודרת שם, ולא מעניין אותי גם למה היא לא משודרת שם, אבל היא פתחה לי את הצוהר, זאת מאיה בוסקילה.
מירי רגב: אני לא באה לסנגר עליה.
מירי רגב: לא הייתי באף הופעה שלה.
מירי רגב: אני באה להציג מצב של אומנים במדינת ישראל, שטוענים שמדירים אותם באופן קבוע מהפלייליסט.
מירי רגב: אחרי שהם באו אלי, אותה קבוצה של אומנים, פניתי לשר הביטחון, ביקשתי ממנו לקיים דיונים עם גל"צ.
מירי רגב: הוא נתן את ברכתו.
מירי רגב: התקיימו שני דיונים בהשתתפו מפקד גל"צ, מפקד גלגל"צ, רוני מורנו, נציג משרד הביטחון, ובדיון השני גלי צה"ל בעצמם באו עם הצעות לפתרון.
מירי רגב: הם הבינו שאין מספיק מוסיקה עברית והם כבר ביקשו להעלות את המוסיקה העברית ל-55%.
מירי רגב: הם הביאו את ההצעה הזאת, לא אני.
מירי רגב: יש לי פה כתוב את ההצעות של גלגל"צ.
מירי רגב: הם באו ברעיון של ערוץ גלגל"צ 2, ואמרתי יכול להיות שזה פיתרון מצוין, תפנו למנכ"ל משרד התקשורת.
מירי רגב: אנחנו את בעיית הפלייליסט נפתור בגלגל"צ, לא בערוץ אחר.
מירי רגב: אתם רוצים שיהיה עוד ערוץ, מצוין, זה לא ענייני.
מירי רגב: אני לא שרת התקשורת ולא מנכ"ל משרד התקשורת.
מירי רגב: אמרנו להם וביקשנו לבוא עם הצעות לטיפול בסוגיית הפלייליסט.
מירי רגב: זה שידור ציבורי, נא בבקשה להבין מה קורה שם.
מירי רגב: ומשום ששר הביטחון, וזה לא הזמן כמובן לדבר כנגדו, אני לא אעשה זאת.
מירי רגב: אנחנו נמצאים באירועי טרור קשים לאזרחי מדינת ישראל, אבל אין ספק ששר הביטחון פספס הזדמנות היסטורית לעשות צדק תרבותי וחברתי עם תחנת גלי צה"ל.
מירי רגב: אבל לא אלמן ישראל.
מירי רגב: ישנה כנסת במדינת ישראל, שבה אנחנו אמורים לעשות את הדיונים הציבוריים וזה הדיון שאנחנו עושים פה, ואני רוצה שוב להודות ליושב ראש הוועדה.
מירי רגב: אני רוצה לסכם את דברי לפני שכפי שאמרתי תציג את הסקר חברת מדיה פורסט, בשקף אחד שמדבר על דברי.
מירי רגב: אחד, העדר שקיפות של ועדת הפלייליסט.
מירי רגב: אין דבר כזה באף גוף ציבורי.
מירי רגב: כל קרן קולנוע שפונים אליה, כל תסריטאי, יש להם את האפשרות לקבל מי הם השמות שדנו בתסריט, מדוע התסריט נפסל ומי ועדת הערר.
מירי רגב: תחנה אחת בלבד יש לה רשימה של חברים שהיא לא ידועה.
מירי רגב: מדוע אין שקיפות של החברים.
מירי רגב: זה בעיני מקור לשחיתות ולניגוד עניינים.
נחמן שי: יש שחיתות בגלי צה"ל?
מירי רגב: בחירת ועדה תעשה בהתאם לנתונים שקופים.
מירי רגב: הדבר השני, העדר הנמקה.
מירי רגב: מדוע לא מנמקים מדוע שיר כזה או אחר נפסל.
מירי רגב: כל ועדה ציבורית צריכה לתת תשובה לכל אומן, כמו שנותנת כל קרן קולנוע לכל תסריטאי, מדוע הם הפילו את התסריט.
מירי רגב: פרסום הנימוקים חייב להיות בצורה מסודרת על ידי ועדת הפלייליסט.
מירי רגב: הדבר השלישי, העדר אפשרות ערעור.
מירי רגב: בכל גוף ציבורי יש יכולת ערעור על החלטת ועדה.
מירי רגב: כשקרן קולנוע מחליטה לא לקבל תסריט מסוים, יש ועדה אחרת שמערערים על זה.
מירי רגב: ועדת הפלייליסט היא הוועדה היחידה שלא מנמקת ואין יכולת ערעור על ההחלטה שלה.
מירי רגב: הדבר הרביעי, אפליה של מוסיקה ישראלית.
מירי רגב: גלי צה"ל וגלגל"צ חייבים לשדר מוסיקה ישראלית במינון סביר.
מירי רגב: היום זה 40-60, הם ביקשו להעלות את זה ל-55, טוב שהם ביקשו לעשות את זה אחרי מעורבות ל-55.
מירי רגב: ככל שנעלה את השירים הישראלים והמוסיקה הישראלית וניתן יותר מגוון לאומנים ויוצרים ישראלים, ניתן להם ביטוי בגלגל"צ.
מירי רגב: זה תפקידנו.
מירי רגב: והדבר האחרון, ההדרה של ז'אנרים, נשים ויוצרים ותיקים מגלגל"צ.
מירי רגב: אני רוצה להבין היכן באה לידי ביטוי הרב תרבותיות בפלייליסט והפלורליזם בוועדת הפלייליסט.
מירי רגב: הסיכום של הדברים שלי: גלגל"צ היא התחנה היחידה שאינה מפוקחת.
מירי רגב: שוחחתי אתמול עם מנכ"ל משרד התקשורת, שאמר לי באופן חד וחלק שהתאגיד שיוקם עכשיו לרשות הציבורית, יפקח על גלגל"צ ואותו נייר, אותה טיוטא שהייתה אמורה להיכתב – כללי פיקוח – מעולם לא נכתבו כללי פיקוח על גלי צה"ל.
מירי רגב: זה לא ראוי ולא נכון במדינה דמוקרטית, שהציבור משלם את התחנה הזאת.
מירי רגב: הגיע הזמן שגלי צה"ל תהיה מפוקחת על ידי גורמים של תאגיד השידור הציבורי.
מירי רגב: אני מבקשת, כבוד יושב הראש, שהוועדה תקבל החלטה לשקיפות הוועדה, לפרסום נימוקי הוועדה, ליכולת ערעור על הוועדה, להשמעה של מוסיקה ישראלית ולרב תרבותיות.
מירי רגב: זה המינימום המתבקש מגוף ציבור שמנוהל ומשולם על ידי הציבור.
יעקב מרגי: מדיה פורסט, אתה לא תחזור על המצגת.
יעקב מרגי: יש לך איזה דברי רקע לזה.
מירי רגב: כן, כן, בוודאי.
יעקב מרגי: דברי רקע?
מירי רגב: בוודאי, הוא ייתן לך את הנתונים שעל בסיסם נעשה הדו"ח.
יעקב מרגי: תספר לאורחים, לחברי הוועדה, על מה זה מתבסס.
<גוסטבו גמבץ: שלום לכולם.
<גוסטבו גמבץ: אני אדבר בטון קצת אחר.
<גוסטבו גמבץ: שמי גוסטבו גמבץ, אני מנכ"ל ומבעלי קבוצת מדיה פורסט.
<גוסטבו גמבץ: זו חברה ישראלית שפיתחה את המערכת הטכנולוגית שנחשבת למתקדמת בעולם היום, בכל מה שקשור לניטור שידורים, הקלטת שידורים, פענוח שידורים, זיהוי בזמן אמת כל מה שמתנגן באוויר.
<גוסטבו גמבץ: המערכות שלנו הן בעצם שקופות.
<גוסטבו גמבץ: יש לנו שלושה עקרונות בסיסיים בחברה.
<גוסטבו גמבץ: אחד זה זמינות, הנתונים שלנו שקופים, הנתונים שלנו זמינים בזמן אמת, נגישים בזמן אמת, ולכן גם גופי השידור עובדים איתנו, גם האומנים והיוצרים עובדים איתנו, גם העיתונות עובדת איתנו, כי אנחנו נחשבים בעצם קודם כל כחברה מקצועית שאין לה אינטרס, היא לא מייצג אף יוצר, אף אומן, אף חברה.
<גוסטבו גמבץ: אנחנו מציגים נתונים אבסולוטיים.
יעקב מרגי: ועכשיו לגופו של המחקר.
<גוסטבו גמבץ: לגופו של עניין, גם החומרים האלה מתועדים כי אנחנו גם מקליטים שידורים.
<גוסטבו גמבץ: נתבקשנו לעשות מחקר מדיה שבעצם נועד לפענח את השידורים גם בשנת 2014 וגם בשנת 2015, מינואר עד סוף אוקטובר לגבי כל מה שהתנגן באוויר בגלגל"צ ואנחנו מציגים פה נתונים.
<גוסטבו גמבץ: אם אנחנו נתייחס לשנת 2014 באופן כללי, המערכות שלנו דיווחו על 113,556 השמעות, שאת צדקת, הגברת מירי רגב כשאמרת את זה, החלוקה הייתה 60-40 בין השמעות של מוסיקה ישראלית לבין מוסיקה בינלאומית ובכלל ההשמעות.
<אביהו מדינה: לטובת מי?
<גוסטבו גמבץ: מוסיקה בין לאומית.
<מאיה בוסקילה: תנחש.
יעקב מרגי: למי שאורח כאן פעם ראשונה, פה אין קריאות ביניים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להיכשל בחינוך.
<גוסטבו גמבץ: אין בעיה.
יעקב מרגי: אין קריאות ביניים לאף אחד.
<גוסטבו גמבץ: אנחנו מדדנו שלושה מימדים: מספר השמעות, מספר שירים שונים שהושמעו ומספר אומנים שונים שהושמעו.
<גוסטבו גמבץ: החלוקה בין ההשמעות לבין השירים היא באמת 60-40.
<גוסטבו גמבץ: גם כשמדדנו כמה אומנים שונים הושמעו, אז 2,531 אומנים שונים הושמעו, כשמתוכם 726 היו ישראלים, 1,805 היו בין לאומיים, שזה בערך חלוקה של 70-30.
<גוסטבו גמבץ: לא ניכנס לכמה אומנים יש בעולם לחלוקה, אבל זו חלוקה בין אומנים ישראלים לבין לאומיים.
<גוסטבו גמבץ: כשמדדנו את תחילת 2015, בגדול האחוזים הם באותם סדרי גודל – 60-40 במספר השמעות, 60-40 במספר השירים השונים שנוגנו ובסביבות 70-30 בחלוקה של האומנים השונים.
<גוסטבו גמבץ: אני לא יודע אם יש לנו עוד זמן, אבל התבקשנו למדוד גם אומנים ספציפיים, האם הם הושמעו או לא הושמעו.
<גוסטבו גמבץ: אז דרגנו גם את האומנים שהושמעו הכי הרבה.
<גוסטבו גמבץ: בשנת 2014 זה היה הפרויקט של עידן רייכל, אריק איינשטיין ועברי לידר.