GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: נתנה להדליק משואה או פרס ישראל לרבנית עדינה בר שלום, שהייתה כוח החלוץ בחרדים להקים מכללה, למחרת התחילו לסגור אותה.
יעקב מרגי: עוד לא התרגלה לתואר כלת פרס ישראל, למחרת התחילו תהליכים של סגירה.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לבטל את העצמאות ולהכפיף אותה בהסדר.
יעקב מרגי: תקראו לזה - - - לצורך העניין הזה אוניברסיטת חיפה תפתח שלוחה בנצרת, אוניברסיטת בן גוריון תפתח שלוחה למכללות חינוך.
יעקב מרגי: בזה לא עשינו שום שינוי.
יעקב מרגי: אנחנו לא מובילים לכלום, אנחנו מובילים לחיזוק אותה אג'נדה של האוניברסיטאות, ויש לי כל הכבוד וההערכה אליהם, שרוצים לשמור על כוחם ככוח מרכזי, לצמצם את חופש הפעולה של המכללות.
יעקב מרגי: מי שסובל בסוף, זה לא מעניין אותי, גם ראשי המכללות לא מעניין, אבל מי שיסבול בסוף זה ציבור הסטודנטים.
יעקב מרגי: ההנגשה של ההשכלה הגבוהה, כל המהפך הזה של העשור וחצי האחרון, אנחנו כבר היום בחסימה.
יעקב מרגי: אנחנו לא הגענו לרף המיצוי המקסימלי, בממוצע אנחנו לא מגרדים את ה-50% של בעלי תואר בהשכלה הגבוהה.
יוסף ג'בארין: הניצוץ הראשון של להקים מוסד להשכלה גבוהה בתוך יישוב ערבי זה היוזמה של המוסד האקדמי נצרת.
יוסף ג'בארין: אני מניח שנציגי המוסד בטח ירחיבו, אבל אני אגיד בקיצור שבהתחלה זו הייתה שלוחה של אוניברסיטה בארצות הברית, אבל זה התפתח למוסד עצמאי הראשון מסוגו בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת במסגרת כמה שנים המוסד קיבל הכרה בלפחות שני תארים, זה היה כימיה ותקשורת, והתחיל לפעול עם כל האקרדיטציה של המל"ג כמוסד אקדמי.
יוסף ג'בארין: הבעיה עם המוסד הייתה שהוא לא היה מתוקצב ולכן היה קושי שנמשך של איתנות כלכלית.
יוסף ג'בארין: אמרנו, אם יש בצפון שבע מכללות שמתוקצבות על ידי המל"ג, אבל כולן ביישובים יהודיים וכולן מוסדות יהודיים, מדוע שהמל"ג לא יתקצב אותו מוסד יחידי שנמצא בתוך יישוב ערבי.
יוסף ג'בארין: אגב, נצרת זה היישוב הכי גדול ונחשב אולי הבירה לכלל - - -
באסל גטאס: ות"ת.
יוסף ג'בארין: המל"ג והוות"ת, כן.
יוסף ג'בארין: לא במקרה מדברים על נצרת, בתור היישוב הכי גדול עם פוטנציאל הכי גדול - - -
יעקב מרגי: באסל, תנוח דעתך, זה כמעט גוף אחד.
באסל גטאס: הוות"ת צריך לתקצב, אבל המל"ג צריך להכיר.
יעקב מרגי: בפועל זה כמעט גוף אחד.
יוסף ג'בארין: בהקשר של המוסד האקדמי נצרת, אחד הדברים שצריך לראות אותם, שבגלל הקרבה הגיאוגרפית זה משך גם הרבה סטודנטיות.
יוסף ג'בארין: לדעתי יותר מ-90% מהלומדים שם זה צעירות ערביות שלדעתי לא היו זוכות להשכלה גבוהה אם המוסד לא היה קיים.
יוסף ג'בארין: אני אסיים ואגיד כך, בגלל היעדר התקצוב הייתה סכנה של סגירת המוסד אלא שהייתה החלטה של הוות"ת לאפשר למוסד להמשיך לפעול דרך מתווה עם אוניברסיטת חיפה.
יוסף ג'בארין: אני מבין שפחות או יותר התקיימו כל התנאים שנדרשו כדי לקיים את המתווה הזה, אבל מה שקרה זה שהוות"ת היום הקפיא את העניין הזה וככה הוא יחרוץ את גורל המוסד, לצערי, למוות.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שהדיון הזה אולי יציל את העניין.
יוסף ג'בארין: במקום זאת אנחנו שומעים שהמל"ג עכשיו יוצא בקול קורא להקמת מוסד ביישוב ערבי.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר, אנחנו לא מתנגדים להקמת מוסד אקדמי ביישוב ערבי לפי הקול הקורא החדש, רק אנחנו אומרים שצריך להפריד בין המשך הפיתוח של המוסד האקדמי נצרת ולצידו אנחנו צריכים לא רק עוד מוסד, אפילו אולי עוד שניים, גם בצפון וגם בנגב.
יוסף ג'בארין: לכן הקריאה שלנו היא לשמור על קיומו ועל התפתחותו של המוסד האקדמי נצרת, עם המתווה שכבר הושג, ויחד עם זאת להתקדם בקול קורא בשני מסלולים נפרדים.
יעקב מרגי: עידו אבגר, תציג את עצמך, תן לנו נתונים שיהוו מצע לדיון הזה סביב הסוגיה, גם של נצרת וגם בכלל של הקמת מוסד אקדמי.
<עידו אבגר: תודה, אדוני.
<עידו אבגר: שלום, אני עידו אבגר, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<עידו אבגר: אנחנו לא נערכנו להתייחסות לסקירה המשווה ולכן ברשותכם, אני לא אכנס לזה, אני אתמקד במה שקורה בישראל.
<עידו אבגר: בעיקרון חבר הכנסת ג'בארין התייחס לרוב הדברים.
<עידו אבגר: ניסיונות להקים מוסד אקדמי עצמאי או קולות שקוראים להקמת מוסד אקדמי יש כבר משנות ה-70.
מירב בן ארי: אבל יש עכשיו החלטה של ות"ת.
יעקב מרגי: דיברנו עליה.
<עידו אבגר: אני אעשה קצת כרונולוגיה, אז אולי זה יהיה קצת יותר מסודר.
<עידו אבגר: בשנת 2000 המועצה להשכלה גבוהה קיבלה החלטה לפיה היא רואה בחיוב הקמה של מכללה ביישוב ערבי.
<עידו אבגר: צוות מקצועי של ות"ת הגיע לאחרונה למסקנה שיש הצדקה לשקול הקמה של מוסד אקדמי ביישוב ערבי בצפון, רק בצפון.
<עידו אבגר: הם הציעו שלוש חלופות, או הקמה של מוסד אקדמי חדש, או הפיכה של מכללה אקדמית לחינוך להכשרת מורים, יש שלוש כאלה, למכללה אקדמית כללית, או הקמת מוסד בחסות אוניברסיטה.
<עידו אבגר: בנובמבר 2014 ות"ת ומל"ג אימצו את ההמלצה הזאת.
<יהודית גידלי: איזה מבין שלוש האפשרויות?
<עידו אבגר: אני חושב שהם תמכו בהקמת מוסד בחסות אוניברסיטה.
<קריאה: המוסד האקדמי נצרת, זו החלטה ספציפית לגבי המוסד הזה.
<עידו אבגר: אני עוד רגע אדבר לגבי המוסד האקדמי נצרת, כי הוא התרחש, בעצם במידה מסוימת במקביל לתהליכים האלה.
<עידו אבגר: לאחרונה פורסם, כפי שאתם יודעים, הקול הקורא שקורא למוסדות אקדמיים קיימים להציע מתווים להקמת מוסד באחריות אקדמית שלהם ביישוב ערבי בצפון.
<עידו אבגר: לגבי המוסד האקדמי נצרת, כפי שחבר הכנסת ג'בארין אמר, המוסד היה בתהליך של הכרה וקיבל היתר להפעיל שתי תכניות לימודים.
<עידו אבגר: הוא פעל משנת 2009.
<עידו אבגר: כפי שנמסר לנו ממל"ג, לאחר תהליך ביקורת ובחינה, מל"ג החליטו שהמוסד לא עומד בהתחייבויות האקדמיות שלו ולא מצליח להוכיח איתנות פיננסית.
<עידו אבגר: תחילה התכנית ללימודי תקשורת נסגרה, בשנת תשע"ד, ולמיטב הבנתי תוקפו של ההיתר של המוסד פקע בסוף 2014 והחל מינואר 2015 נאסר עליו להמשיך ולפעול.
באסל גטאס: גם תחת האוניברסיטה?
<עידו אבגר: לגבי האוניברסיטה נמסר לנו שאכן היו מגעים בניסיון לשלב את אוניברסיטת חיפה בסיפור הזה, לקיים לימודים בחסות האוניברסיטה והקמפוס בנצרת, אבל מה שמל"ג אמרו לנו זה שלמרות פניות חוזרות ונשנות לשני הצדדים, הם לא הצליחו להסכים על מתווה מפורט ליישום היוזמה והצעות חלקיות שעלו לא עמדו בעקרונות היסוד של המתווה המקורי שאושר.
יעקב מרגי: לפני שנפתח את הדיון, חברי הכנסת, אני רוצה לשמוע את המל"ג ואני מכוון אתכם ונשמע את נציגי נצרת וניתן לחברי הכנסת.
<ברוך מרזן: סליחה, אני סגן נשיא ומנכ"ל אוניברסיטה חיפה, יש התייחסות של האוניברסיטה, אני אשמח - - -
יעקב מרגי: אתה לא יודע כמה שרוצים את ההתייחסות שלכם.
יעקב מרגי: כמעט הוצאתי נזיפה, אבל ברוך ה' שאמרת.
יעקב מרגי: במקרה הזה ההתפרצות שלך הייתה מבורכת ובמקומה.
יעקב מרגי: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור למל"ג, אני לא רוצה להתחיל לספר לכם את הסיפור של אותו חובש שדרך לחולה על צינור החמצן ומנסה להחיות אותו.
יעקב מרגי: זה בדיוק מה שקרה עם נצרת.
יעקב מרגי: לא ייתכן, קבעתם להם, הגבלתם אותם, הם עמדו במסגרת של שני תחומים, איזה תכניות שקבעתם להם, עברו שנים רבות, קורה משהו בתחום ההשכלה הגבוהה, אי אפשר לבוא יום אחד למוסד ולהגיד לו 'אתם לא עומדים, אין לכם איתנות פיננסית', כי אני לא יכול לעמוד בשוק תחרותי, לא נתתם להם עוד מסלולים לפתוח ולהרחיב את השירות שלהם.
יעקב מרגי: יכול להיות שבאמת אובייקטיבית הם לא יכולים לעמוד מבחינת חי נושא את עצמו, אז קבעתם שיהיה הסכם עם אוניברסיטת חיפה.
יעקב מרגי: היה תאריך לקביעה הזו, הייתה הפניה.
יעקב מרגי: למיטב ידיעתי, מכללת נצרת עשתה את כל מה שיש בידה ודחפה וניסתה ודפקה בדלת פעם אחר פעם, אין קול ואין עונה ואין קשב.
יעקב מרגי: לא סתם אמרתי, יכול להיות שהכוונות שלכם היו טובות, לא בהכרח אוניברסיטת חיפה ראתה את הדברים בדיוק כפי שאתם חשבתם ובטח לא כפי שרוצים גם נצרת.
יעקב מרגי: כי אם אוניברסיטה בהסכם הפעלה רוצה להלאים אותי, תבואו תאמרו לי בפנים, תאמרו לי 'אנחנו רוצים שתסגור את שעריך', שחיפה תיתן מענה.
יעקב מרגי: זה לא זה, אתם מצד אחד אומרים 'תעשו הסכם הפעלה', חיפה רואה בזה דברים אחרים ואני אומר את זה לא בגלל נצרת, כי אצלי הם עומדים בתור, המכללות לחינוך, מכללות אקדמיות אחרות, שהפניתם אותם, זה לבר אילן, מתברר שבר אילן רוצה לבלוע אותו, השני רוצה לבלוע את זה, והשלישי - - - בסוף מה נעשה?
יעקב מרגי: נישאר עוד פעם עם שש וחצי אוניברסיטאות ואיזה חמש או שש מכללות שמישהו חפץ ביקרן בלבד?
יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, כל עוד אנחנו כאן, לא יהיה.
יעקב מרגי: 'המקנא אתה לי, מי ייתן וכל עם ה' נביאים', זה אמר משה.
יעקב מרגי: למישהו זה מפריע?
יעקב מרגי: מישהו הוריד את הרמה?
יעקב מרגי: השמים האקדמיים נפלו במדינת ישראל?
יעקב מרגי: אז נכון, כמה כאלה שלא חשבנו שהם יהיו גם בהגדרה אקדמאים, הם הצליחו להגיע למשאת נפשם ולממש את משאת נפשם.
יעקב מרגי: למי זה מפריע?
יעקב מרגי: רוצים לעשות רגולציה?
יעקב מרגי: אדרבא, בואו נעשה רגולציה, בואו נעשה דיון, תקיימו דיון.
יעקב מרגי: לא נראה לי, אלא אם כן תשכנעו אותי, אני חושב בקול, אני לא מאשים אף אחד, לא ייתכן, קרה משהו בשני העשורים האחרונים במדינת ישראל, לטעמי מבורך, הפריחה של המכללות.
יעקב מרגי: המועדון החשוב של ור"ה, זה קצת לא נעים לו שעוד שחקנים זוטרים משחקים במגרש שלו, הוא אוהב לשחק רק במגרשים אחרים, אולי בלעדיים.
יעקב מרגי: אף אחד לא מאיים לו על תקציבי המחקר, כי אתם גם לא נותנים שייגעו בסוגיה הזו, ות"ת לא נותנים.
יעקב מרגי: המכללות רוצות לחיות, רוצות להביא את בשורת האקדמיזציה לכל מקום ולכל אדם במדינת ישראל.
יעקב מרגי: מה החטא?
יעקב מרגי: מה הפשע?
יעקב מרגי: מה נכנס טרכטנברג כאן?
יעקב מרגי: חבל שהוא לא נמצא פה היום, היום הוא חבר כנסת, הוא היה מתייחס.
יעקב מרגי: או אולי מישהו לקח את הכוונות שלו למקומות אחרים.
יעקב מרגי: אתם מצד אחד שולטים על תכניות הלימודים, מנווטים קורסים לכאן ולשם, בידיכם, הטענה היא רק למל"ג, למועצה להשכלה גבוהה, היא הרגולטור, היא המנווטת.
יעקב מרגי: אם יש כשל שוק, זה אתם.
יעקב מרגי: מה יש לכם לומר להגנתכם?
<יניב כהן שבתאי: תודה, אדוני היושב ראש.
<יניב כהן שבתאי: שמי יניב כהן שבתאי מאגף התקציבים ממל"ג-ות"ת.
<יניב כהן שבתאי: אני מבקש לעשות קצת סדר בדברים.
יעקב מרגי: בכוונה עשינו בלגן, שתעשה לנו סדר.
<יניב כהן שבתאי: אחת, ההחלטה לסגור את המכללה הייתה גם מסיבות פיננסיות, אבל בעיקר מסיבות אקדמיות, כפי שנאמר פה.
באסל גטאס: יש החלטה כזו?
<יניב כהן שבתאי: יש החלטה לסגור את המכללה האקדמית, אני חושב שכן.
יעקב מרגי: לא, אל תגיד לי, סליחה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת גטאס, תודה על השאלה.
יעקב מרגי: פה לא אומרים 'חושב'.
יעקב מרגי: קיבלתם הזמנה לדיון ושיעורי בית עושים בבית.
יעקב מרגי: אני רוצה לקבל תשובות.
<מירב אברהמי: יש החלטה.
<מירב אברהמי: שמי מירב אברהמי, אני ממונה על תחום מדעי הטבע וההנדסה באגף האקדמי במל"ג.
<מירב אברהמי: יש החלטה ראשונה במאי 2014 שהתקבלה יחד עם דוח שלילי של ועדה לגבי תכנית לימודים בתקשורת, ההחלטה הזו אימצה את דוח הוועדה ומסקנות הוועדה שלתכנית אין יותר היתכנות אקדמית, היא לא עומדת ברף אקדמי נדרש.
<מירב אברהמי: בדצמבר 2014 פג תוקפו של ההיתר למכללה.
<מירב אברהמי: זאת אומרת, אנחנו בדצמבר 15', כבר שנה המכללה הזו לא קיימת, לכן כשהתחלת את הדיון ואמרת 'יש סכנה לסגירת המכללה', היא כבר סגורה שנה.
<יניב כהן שבתאי: בכל זאת, בשביל הצורך כן להגביר את הייצוג של החברה הערבית במקצועות מסוימים, צריך להדגיש שזה לא בכל המקצועות, הוחלט ללכת על המהלך של שיתוף הפעולה בין האוניברסיטה למכללה תוך קביעת תבנית וקווי יסוד ברורים, שהמסגרת האקדמית הזאת תפעיל תכניות חינוך בעלי אופק תעסוקתי שתביא לשילוב של המגזר הערבי גם בחברה וגם במישור הכלכלי.
באסל גטאס: איפה הוחלט?
באסל גטאס: אמרת שהוחלט.
יעקב מרגי: בוות"ת.
<יניב כהן שבתאי: גם בקווי היסוד וגם זה נחתם בקווי העקרונות בין מכללת נצרת לאוניברסיטת חיפה.
<יניב כהן שבתאי: זה היה למעשה קווי העקרונות שאושרו בוות"ת, הוחלט ללכת למיזם הזה.
<יניב כהן שבתאי: לצערנו שני הגופים לא הגיעו להסכמות ביניהם, גם מנהלתיות, גם על אופן קליטת הסגל, אופן קליטת הסטודנטים.
יעקב מרגי: אתם התערבתם?
יעקב מרגי: ניסיתם להביא אותם ל - - -
<יניב כהן שבתאי: ניסינו, אנחנו משכנו את לוחות הזמנים באופן - - -
יעקב מרגי: לא זיהיתם אי רצון של אוניברסיטת חיפה בכלל לבוא בהתקשרות עם מכללת נצרת?
<יניב כהן שבתאי: לאוניברסיטת חיפה ומכללת נצרת היו מספר פגישות עם ההנהלה הבכירה ביותר במל"ג-ות"ת שבה שאלנו היכן הדברים עובדים, וגם, בשביל לפתח את התכניות האלה היה צריך את הפלטפורמה של אוניברסיטת חיפה, שתיתן את זה, שתגביר את הייצוג של האוכלוסייה הערבית.
<יניב כהן שבתאי: אז כמו שאמרתי, המיזם לא צלח לאור אי הסכמה בין השתיים, למרות שיחות וגם התכתבויות במייל עם שני הגופים של ההנהלה הבכירה ביותר במל"ג-ות"ת.
<יניב כהן שבתאי: הקול הקורא שיצא, שדובר על מכללה ערבית, ששמעתם בימים האחרונים, מכללת נצרת או גוף אקדמי בשיתוף פעולה עם מכללת נצרת, כמו המקרה עם אוניברסיטת חיפה, יכולה לגשת לקול קורא הזה אם היא תמצא שותפה כפי שהיא תראה לנכון.
<יניב כהן שבתאי: לכן, כמו שמירב אמרה, המכללה למעשה היום סגורה, שיתוף הפעולה בין אוניברסיטת חיפה למכללה לא צלח, למרות ניסיונות ולמרות - - -
דב חנין: מה היו הטענות האקדמיות?
יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה, לא קיבלתי תשובה.
יעקב מרגי: שאלתי אם זיהיתם חוסר רצון של אוניברסיטת חיפה לבוא בהתקשרות המדוברת מול מכללת נצרת.
<יניב כהן שבתאי: במיזוג בין שני גופים אנחנו קובעים את קווי היסוד ושניהם הלכו ברצון למהלך.
<יניב כהן שבתאי: אנחנו מנסים לתמוך כמה שאפשר, אבל אנחנו לא יכולים לכפות את המהלך, אנחנו לא יכולים להיות שותפים בדיפנס.
<יניב כהן שבתאי: יש פה המון המון דיפנס לסגור.
<יניב כהן שבתאי: אנחנו ביקשנו לקבל הצעות משותפות, לפעמים זה הגיע כהצעה משותפת, לפעמים זה הגיע כהצעה מהמכללה, לפעמים זה הגיע כהצעה מהאוניברסיטה, וככל שניסינו לשדך ביניהם זה לא צלח.
יעקב מרגי: לא צלח.
יעקב מרגי: מכללת נצרת, תציג את עצמך.
דב חנין: רק מישהו יכול להגיד במשפט מה היו הטענות האקדמיות?
יעקב מרגי: השאלה נשמעה, אני מאמין שבהמשך יהיו התייחסויות.
<מאזן קופטי: בוקר טוב לכולם.
<מאזן קופטי: אני יושב ראש ההנהלה של המוסד האקדמי נצרת.
<מאזן קופטי: תרשו לי רק הקדמה קצרה, אני חושב שהיא מאוד חשובה לדיון שלנו היום.
<מאזן קופטי: במדינת ישראל קיימים כ-67 מוסדות להשכלה גבוהה, שמוכרים למתן תעודות בי.
<מאזן קופטי: איי ואמ.
<מאזן קופטי: איי ואוניברסיטאות כמובן.
<מאזן קופטי: מתוך ה-67 יש 51 מוסדות להשכלה גבוהה מתוקצבים, זאת אומרת הממשלה מממנת חלק גדול משכר הלימוד שלהם.
<מאזן קופטי: עד 2009 לא היה אף מוסד אקדמאי במגזר הערבי.
<מאזן קופטי: יש מיליון וחצי אזרחים במדינת ישראל, לא היה להם אפילו מוסד אקדמי אחד, ב-2009, בנסיבות מסוימות, כנראה המל"ג אולץ על ידי ה-OECD לתת היתר לפתוח מכללה אקדמית בנצרת.
יעקב מרגי: ומאז אתם קיימים?
<מאזן קופטי: המל"ג אמר 'אנחנו ניתן לכם, אבל אנחנו לא נתקצב אתכם, תעמדו בעצמכם'.
<מאזן קופטי: התחלנו לימודים ב-2010 בשתי תכניות, רק שתי תכניות אושרו לנו, תקשורת וכימיה, ב-2013 לפי הנהלים של המל"ג היו צריכים לתת לנו הכרה במוסד.
<מאזן קופטי: בסוף 2013.
<מאזן קופטי: ההכרה הזו התמהמהה כל פעם בנימוק אחר, פעם אומרים לנו 'הרמה האקדמית של התקשורת לא ברמה מספיקה, אמנם הרמה בכימיה היא מצוינת אבל אין לכם איתנות פיננסית'.
<מאזן קופטי: אמרנו להם, 'בטח שאין לנו איתנות פיננסית, כי אתם לא עוזרים לנו' ואז עלה הרעיון אצל יושב ראש הוות"ת הקודם, פרופ' טרכטנברג.
<מאזן קופטי: אנחנו לא נסגרנו, אני מדגיש, תשמעו מה שקרה, מה שאמרו לנו 'בואו נהפוך אתכם ממכללה פרטית לא מתוקצבת למכללה מתוקצבת, אבל כדי שתהיה מכללה מתוקצבת אתם צריכים להיות תחת אחריות אקדמאית של אוניברסיטה'.
יעקב מרגי: אוניברסיטה צריכה לפרוס חסותה עליכם.
<מאזן קופטי: אני רוצה לקרוא לכם את המכתב שקיבלנו מפרופ' טרכטנברג ב-4.4.2014, בהיותו בתפקיד יושב ראש הוות"ת.
<מאזן קופטי: הוא אומר ככה, 'אני מייחס חשיבות גדולה להסדרת מעמדו של המוסד האקדמי נצרת וביסוסו על יסודות איתנים'.
<מאזן קופטי: במספר 1 הוא אומר 'ברצוני להביא בפני ות"ת ומל"ג הצעה לבחון את האפשרות להקנות למוסד האקדמאי נצרת מעמד של מכללה מתוקצבת באחריות אקדמאית של אוניברסיטה'.
<מאזן קופטי: ואז טרכטנברג בעצמו, בניגוד לכמה פקידים בתוך המל"ג, שהם עכשיו שולטים בתוך המל"ג, הוא בעצמו ניהל את המשא ומתן בינינו לבין המל"ג לבין חיפה והוא בעצמו הכין את המתווה שקוראים לו מתווה טרכטנברג.
<מאזן קופטי: המתווה הזה נחתם על ידי אוניברסיטת חיפה והמוסד האקדמי נצרת ב-21 באוקטובר 2014.
<מאזן קופטי: הוא אושר בוות"ת ב-5.5.2014 והוא אושר - - -
באסל גטאס: ברשותך, טעית במשהו.
באסל גטאס: ב-21 באוקטובר - - -
<מאזן קופטי: 2014 חתמנו, ב-5 בנובמבר 2014 הוא אושר על ידי הוות"ת, כאשר אחד מחברי הוות"ת אמר 'למה אתם נותנים לנצרת?
<מאזן קופטי: תיתנו את זה למכללת סכנין'.
<מאזן קופטי: ב-18 בנובמבר הוא אושר על ידי המל"ג.
<מאזן קופטי: אני רוצה ברשותכם להעביר לכם את המכתב של ההחלטה שהגב' מירב אברה
<מאזן קופטי: מי חתומה עליו והיא מצטטת את ההחלטה של המל"ג.
<מאזן קופטי: הכותרת של אותו מכתב, 'הנידון: החלטת מל"ג מיום 18.11.2014 בנושא הצעה למתווה להסדרת מעמד המוסד האקדמי נצרת כמכללה באחריות אקדמית של אוניברסיטת חיפה'.
<מאזן קופטי: באותה החלטה הם מאשרים עקרונית את עיקרי המתווה המצורף להחלטה.
יעקב מרגי: תעביר לנו את זה.
<מאזן קופטי: ואז בא זמן הביצוע.
<מאזן קופטי: יש מתווה, יש הסכם חתום על ידי אישית, על ידי נשיא חיפה, ההסכם נחתם ואושר ואנחנו מתחילים לבצע.
<מאזן קופטי: בגלל סיבות פנימיות של אוניברסיטת חיפה, וזה באופן מפורש, הרקטור של חיפה לא רצה לבצע את ההסכם, הוא אמר לי את זה במפורש ואני כתבתי לו פנים אל פנים, אמר לי 'אני אולצתי לחתום על ההסכם'.
<מאזן קופטי: אוניברסיטת חיפה באיזה שהוא שלב התמהמהה לבצע את ההסכם שחתמנו עליו ושאושר על ידי המל"ג.
<מאזן קופטי: כל הצעה שחיפה שלחה ליישום התחלתי של ההסכם אנחנו הסכמנו לה.
<מאזן קופטי: אנחנו ידענו שאנחנו צריכים להתחיל את הלימודים ועם התחלת הלימודים אנחנו מקבלים את ההכרה כמוסד מתוקצב תחת אחריות אקדמאית של חיפה.
<מאזן קופטי: אבל יש אנשים שישבו בתוך המל"ג, לצערי אחר ההתפטרות של טרכטנברג, טרכטנברג התפטר מיד אחרי ההחלטה הזאת, ב-18 בנובמבר בשנה שעברה, יש אנשים שישבו במל"ג, ואני לא רוצה להזכיר אנשים, שלצערי חושבים שהממשל הצבאי עוד קיים בגליל והם רוצים בכוח לא לתת לאפשרות הזאת של המכללה הזאת תחת אחריות אקדמאית להצליח.
<מאזן קופטי: התחילו - - - שבראשם עמד מנכ"ל המל"ג, הוא לא רצה שהפרויקט הזה יצליח, הוא רצה להוציא קול קורא.
<מאזן קופטי: הוא גם רצה להוציא קול קורא לפני ההחלטה של המל"ג בשנת 2014.
<מאזן קופטי: אז הוא שלח מכתב שאמר לנו 'אתם לא מצליחים ליישם את ההסכם, לכן אנחנו רוצים להביא החלטה חדשה'.
<מאזן קופטי: ואז באו בקול קורא, שאושר לפני שבוע, אני רוצה ברשותכם להגיש לפניכם את הקול קורא.
<מאזן קופטי: אני רוצה שתקראו את הקול קורא.
<מאזן קופטי: העקרונות שלו נמצאים באתר של המל"ג.
<מאזן קופטי: אני הורדתי את זה מהאתר של המל"ג.
<מאזן קופטי: הם עושים צחוק מאיתנו.
יעקב מרגי: עזוב אותי מהקול קורא.
<מאזן קופטי: נגיע לזה.
יעקב מרגי: מר קופטי, אני לא רוצה לברוח, הרי עצת היצר היא לברוח לדיון אחר.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו לא ניתן לאף אחד להימלט אלא אם כן יש סיבות אובייקטיביות מהרצון המקורי להחלטת המל"ג המקורית סביב הסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: לכן הייתי רוצה לשמוע את אוניברסיטת חיפה.
באסל גטאס: רגע, איפה זה עומד - - -
יעקב מרגי: שמעת.
באסל גטאס: לא, איפה זה עומד באוניברסיטת חיפה.
יעקב מרגי: זה בדיוק מה שאני אומר.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את חיפה קודם.
<מאזן קופטי: משפט אחרון.
<מאזן קופטי: אין שום סתירה שיהיה קול קורא ושהמכללה האקדמאית - - -
יעקב מרגי: לא קשור, לא הייתה לנו הבנה אחרת.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מחיפה.
עודד פורר: כמה סטודנטים לומדים במוסד האקדמי?
עודד פורר: רק שנבין את סדרי הגודל.
יעקב מרגי: כמה סטודנטים למדו בשיא?
עודד פורר: כמה תקשורת וכמה כימיה.
<מאזן קופטי: 130 סטודנטים.
יעקב מרגי: סך הכול, בשתי המגמות.
יעקב מרגי: בואו תקשיבו, אני לא סתם אמרתי את המשל של ההוא שבא להציל את החולה בטיפול נמרץ ודורך לו על החמצן, או דורך לו על האינפוזיה.
יעקב מרגי: אוניברסיטת חיפה.
מירב בן ארי: למה צריכים - - - למה צריך מכללה בשביל 130 סטודנטים?
יעקב מרגי: נשאל.
יעקב מרגי: חכו.
יוסף ג'בארין: לא, אז היא צומחת.
מירב בן ארי: צומחת, שתצמח מ-1,000, לא מ-130.
<קריאה: בפעם האחרונה היה לה 80.
דב חנין: אוניברסיטת תל אביב, את יודעת עם כמה סטודנטים התחילה אוניברסיטת תל אביב?
יעקב מרגי: רבותיי, אני לא שם.
דב חנין: היא יקרה ללבי, אבל היא התחילה - - -
עודד פורר: כמה - - -
יעקב מרגי: דב חנין, עודד, אנחנו לא שם.
יעקב מרגי: קודם כל יש החלטת מל"ג, בואו נראה למה היא לא מיושמת.
מירב בן ארי: אתה יכול להגיד שהיא נכונה וצודקת, לא ל - - -
יוסף ג'בארין: אבל זה לא קשור.
יעקב מרגי: השאלה שלך מהדהדת.
מירב בן ארי: אבל זו שאלה לגיטימית.
מירב בן ארי: תאמין לי, אם המכללה לא הייתה נותנת לי הזדמנות גם תואר ראשון לא הייתי מסיימת, אז תגיד לי להוריד את האף, כי אני מה זה רחוקה משם.
יעקב מרגי: לא, למה ההערה הזאת?
מירב בן ארי: לא, סליחה, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיב.
מירב בן ארי: הוא מצא בדיוק את הבן אדם הלא נכון לבוא ולהגיד לי שאני מתנשאת.
מירב בן ארי: אני לא מדברת מ - - -
יעקב מרגי: אני אתן לך תיכף את רשות הדיבור.
מירב בן ארי: לא, זה פשוט מכעיס.
יעקב מרגי: השאלה היא שאלה מהדהדת.
מירב בן ארי: זו שאלה לגיטימית, למה 130 צריכים מכללה?
מירב בן ארי: סליחה, יש הרבה מכללות.
יעקב מרגי: סליחה, רבותיי, השאלה מהדהדת, כי אנחנו מכירים את גודלה של האוכלוסייה האקדמית בקרב המגזר הערבי, עדיין לא לשביעות רצוננו, אבל היא עדיין גבוהה גבוהה גבוהה מ-180 סטודנטים ויש מכללה אחת אקדמית, מה לעשות, נתנו להם אישור רק לשני חוגים, כימיה ותקשורת.
יעקב מרגי: מה אתם רוצים?
יעקב מרגי: חכו, בואו.
יעקב מרגי: השאלה מהדהדת, היא מהדהדת לכל הכיוונים.
מירב בן ארי: למה בכלל צריך - - -
יעקב מרגי: יפה, למה - - - רגע, אני שואל את עצמי איך יכול להיות שיש מכללה אחת בגליל עם פוטנציאל כזה.
יעקב מרגי: מה, אנשים מזוכיסטים, אוהבים לנסוע עד בן גוריון או עד האוניברסיטה העברית?
<קריאה: הם נוסעים - - -
יעקב מרגי: אף אחד לא עונה לי.
יעקב מרגי: מה, יש סיבה למה.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים לזהות ולבחון תהליכים.
<ברוך מרזן: תודה רבה ליושב ראש ואני מתנצל על קריאת הביניים.
<ברוך מרזן: בכל אופן אני אגיד שתי מילים כהקדמה.
<ברוך מרזן: אני לא צריך להכביר במלים על מה עושה אוניברסיטת חיפה להנגשת האוניברסיטה לאוכלוסייה הערבית.
<ברוך מרזן: באוניברסיטת חיפה לומדים יותר מ-25% סטודנטים ערבים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים, ואנחנו גאים על כך.
<ברוך מרזן: אנחנו ניגשנו לעניין של שיתוף הפעולה עם המכללה בנצרת בחפץ לב ובנפש חפצה, האוניברסיטה - - -
יעקב מרגי: בגלל זה זה הצליח.
<ברוך מרזן: האוניברסיטה נתנה חסות אקדמית כבר בעבר לשתי מכללות חזקות מאוד והובילה אותן לעצמאות, עמק יזרעאל ותל חי וחלק מאורנים.
<ברוך מרזן: גם כשדובר על המתווה הזה, כחבר הנהלה אני אומר לכם, כשדובר על החסות דובר כשהטווח הארוך הוא שהמכללה הזו תצא לעצמאות מלאה ותהיה עצמאית.
<ברוך מרזן: אני ממש כופר בדבריו של העורך דין לגבי הרקטור.
<ברוך מרזן: יש לי פה שני מכתבים מרקטור אוניברסיטת חיפה שמופנים למנכ"ל מל"ג-ות"ת, האחד מה-18 במאי 2015, שאומר 'אנחנו רוצים לפתוח חמישה חוגים', מדע המדינה, פסיכולוגיה, תקשורת, רב תחומי, שפה וספרות ערבית ושתי מכינות, אחת כללית ואחת ייעודית.
<ברוך מרזן: קיבלנו תגובה שאנחנו מתבקשים לתת תחומים יותר יישומיים.
<ברוך מרזן: ב-30 ביוני 2015 כתב הרקטור, 'בנוסף לתכניות הללו אנחנו מוכנים לפתוח בע"ז תכנית בסיעוד ובמדעי המחשב', שנחשבות לתכניות יישומיות.
<ברוך מרזן: נשיא האוניברסיטה אתמול אמר לי שב-30 ביולי 2015 הוא שלח טיוטה לעורך דין מאזן קופטי, שיחתום עליו יחד איתו בוות"ת, שלושה חודשים לפני תחילת שנת הלימודים, שבו אנחנו נפתח בע"ו פסיכולוגיה ותקשורת ובע"ז מדעי המחשב וסיעוד ואת שתי המכינות.
<ברוך מרזן: המכתב הזה לא זכה לשום תשובה.
<ברוך מרזן: אני אומר לכם בשורה התחתונה, אם מל"ג תפנה לאוניברסיטה אחרי שהיא הוציאה את ההחלטה ותגיד 'אנחנו מסכימים שתמשיכו במתווה הזה', אוניברסיטת חיפה תמשיך במתווה הזה.
יעקב מרגי: אני שמח על התשובה הזו.
יעקב מרגי: רבותיי, כמה סטודנטים יש באוניברסיטת חיפה?
<ברוך מרזן: 18,000, מתוכם כ-5,000 ערבים.
<ברוך מרזן: 25%-28%.
יעקב מרגי: אנחנו נחזור בהמשך למל"ג.
יעקב מרגי: תעבדו את הנתונים שאתם שומעים כאן.
באסל גטאס: אפשר התייחסות של מאזן לעניין של המכתב הזה?
<ברוך מרזן: המכתב נמצא פה, אתם יכולים לקבל את זה.
יעקב מרגי: בבקשה, אדרבא.
<מאזן קופטי: אני באופן מפורש אמרתי לעמוס שפירא שאנחנו מסכימים למכתב, הבעיה הייתה שמל"ג כבר הוציא מכתב לפני המכתב הזה שאומר לנו 'אנחנו מבטלים את ההסכמה ביניכם'.
<ברוך מרזן: הבעיה היא לא בנו.
יעקב מרגי: אל"ף, אני שמח, כי לי היה רושם - - - אני אומר לך, טרום דיון, אני באתי עם דעה שכנראה מה אתם צריכים אותם, זה ממילא האוניברסיטה, אוניברסיטת חיפה באזור פורסת את חסותה על כל הגליל, מה צריך עוד איזה פונדק דרכים קטן, מה שנקרא.
יעקב מרגי: אתה אומר, אמרת הצהרה, אני נוטה לקבל את הדברים.
יעקב מרגי: הדברים חוזרים חוזרים לציר המרכזי, שזה הרגולטור, שזה המל"ג.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, הראשון היה טלב אבו עראר, לאחר מכן באסל גטאס.
טלב אבו עראר: בישיבה הזו, האמת שהדיון מאוד חשוב וחיוני, אנחנו בסך הכול מבקשים מכללה, לא מבקשים להקים מדינה.
טלב אבו עראר: אנחנו באמת מתפלאים - - -
יעקב מרגי: תיזהר, מישהו יאמץ את זה, יגיד לך 'בוא קח מכללה, תעזוב את המדינה'.
טלב אבו עראר: באמת, סך הכול מכללה.
טלב אבו עראר: כולנו יודעים איזה צרכים להנגשת ההשכלה הגבוהה לסטודנטים הערבים.
טלב אבו עראר: אחרי הרבה מחקרים, יש הרבה חסמים שעומדים בפני הסטודנטים שלנו כערבים באוניברסיטאות או מכללות בישראל, ולכן כמו שציין חברי, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, עשרות אלפי סטודנטים יוצאים לחו"ל כדי ללמוד, מהרבה חסמים.
טלב אבו עראר: אבל אני רואה בכך, אם באמת לא מקדמים את העניין של אוניברסיטת נצרת או מכללת נצרת, וגם אנחנו צריכים לא רק עוד מכללה אחת, אנחנו היינו מבקשים והיינו סבורים שתקים המדינה שלוש אוניברסיטאות, לא מכללות אפילו, בצפון, במרכז ובנגב.
טלב אבו עראר: הרי המגזר הבדואי, ברהט, העיר הכי גדולה, העיר השנייה בגודלה במגזר הערבי, אין בה אפילו מכללה.
טלב אבו עראר: אנחנו לא רוצים להגביר ולהעצים את החסמים אלא להקל בכך שאנחנו נכיר, או תכיר המדינה במוסד האקדמי בנצרת.
טלב אבו עראר: זו התחלה, גברתי חברת הכנסת, 130, 150, העיקר שנתחיל.
טלב אבו עראר: אחרי זה בשנים הקרובות - - -
יעקב מרגי: לא, אבל צריך שייאמר, גם עורך דין קופטי יאמר לך בשביל 130-180 לאורך זמן אין הצדקה.
יעקב מרגי: זה לא שהיא אמרה דבר שהוא לא - - - זה גם בתמיהה, אני אומר לכם בתמיהה, אם מחר ייתנו לי אישור להקים, אם מחר המל"ג, יעשו קול קורא להקים מכללה חרדית, אני אומר לכם, מתחייב, הדברים משודרים גם לפרוטוקול, בשנת הלימודים הראשונה אני מעמיד לכם את הקמפוס על 1,000 סטודנטים.
יעקב מרגי: תלוי במקצועות שתאפשרו ותלוי בחסמים שתורידו ותלוי במאור הפנים שתובילו את המהלך הזה.
<קריאה: לא, אבל יש הגבלה על מספר ה - - - זה חשוב, נכון?
יעקב מרגי: אבל לא, אי אפשר לפתוח דיון על קריאת ביניים.
<קריאה: לא, זה לא דיון.
<קריאה: לכן, למירב, שיש הגבלה של - - -
יעקב מרגי: טלב אבו עראר ברשות דיבור.
מירב בן ארי: אני שומעת, באמת אני שומעת, כמה חרדים משולבים יפה בקרית אונו ועושים שם חיל בקמפוס החרדי.
מירב בן ארי: עזוב, לא משנה, אנחנו חלוקים בעניין הזה.
מירב בן ארי: לדעתי לא צריך, לדעתי גם יש משהו באינטגרציה ושילוב של אוכלוסיות בתוך קמפוסים - - -
יעקב מרגי: תאמרי את זה ב - - - טלב אבו עראר.
יעקב מרגי: אתה רואה מה אתה עושה?
יעקב מרגי: דיון על דיון על דיון.
מירב בן ארי: זו הדעה שלי, ומה שהיה לי חשוב זה רק להגיד שזה לא נובע מהתנשאות, בתור אדם שלאוניברסיטה לא התקבלה אז אני הבן אדם האחרון שיתנשא על מכללות, או בכלל יתנשא על מגזרים ואתם יודעים את זה כולכם.
מירב בן ארי: אז אני מאוד מבקשת, בעיניי מדובר על אינטגרציה ושילוב בקמפוסים ולא על זה שלא צריך אוניברסיטה ערבית.