GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: קודם אני רוצה להודות לכל שהגיע לוועדה.
מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה כמה דברים שיהיו גם פרקטית.
מירב בן ארי: אני מבקשת מכם לדגום, או.
מירב בן ארי: קיי, לוועדה.
מירב בן ארי: אתם תצטרכו לבוא לפה ולהביא את המסקנות שלכם, כן.
מירב בן ארי: לקחת מהמוסדות, אני לא יודעת, מינימום 2,000 סטודנטים, לעשות כמה מוסדות.
מירב בן ארי: לפחות 10 מוסדות במדינת ישראל - - -
איציק שמולי: מותר לי לתקן אותך?
איציק שמולי: אני רק ברמת ההצעה.
איציק שמולי: אני מבקש שלא ידגמו, אלא ש- - -
מירב בן ארי: רגע, על הביטחון אני רוצה מכולם, אבל אני אומרת על השאר.
מירב בן ארי: הביטחון זה משהו אחר.
מירב בן ארי: מה שאנחנו מדברים עכשיו זה על כל אותם, את הביטחון שימו רגע בצד, כל אותם מוסדות.
מירב בן ארי: תלך ככה מדרום לצפון ותבדוק, תבדוק 100-120 שקל ה-SMS'S עד ל-50 שקל ומועד ב', עד לגיליון ציונים של שלושה העתקים שעולים 30 שקל.
מירב בן ארי: הנה נתתי לך דוגמאות מה שנקרא.
מירב בן ארי: אני בטוחה שתמצא עוד דוגמאות נפלאות להציג לוועדה.
מירב בן ארי: אני רוצה שאתם תביאו את זה, אבל אם אתם לא תביאו את זה אנחנו נבקש מהממ"מ שיעשה את המחקר.
מירב בן ארי: אני מקלה עליכם כי כשהממ"מ יעשה את המחקר, בואו נגיד, אני לא בטוחה שאתם תראו באותו אור ולכן אני מציעה שאתם תעשו.
מירב בן ארי: אתה יודע מה, תעשו את זה לטובת
מירב בן ארי: כם כי זה לטובת המל"ג, לטובת פחות פניות ציבור ולטובת הסטודנטים שנמצאים כאן.
מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה לקבל לוועדה את הביטחון, זה קל ופשוט.
מירב בן ארי: הנה בשנייה הוא שלף לך מספר, היא שלפה כמה זה עולה.
מירב בן ארי: אני מאמינה, מה שנקרא, כמובן שייקח לכם זמן עד שתבואו כי פה בחודשיים, אבל אני מניחה שאת נושא הביטחון אתם תוכלו לפתור מהר ובקלות, להגיד כמה עולה וכמה סטודנט משלם, אנחנו נעשה את החישובים.
מירב בן ארי: זה מבחינת המל"ג.
מירב בן ארי: תראי, אמרתם שיצאתם בקמפיין של פרסום.
מירב בן ארי: אני באמת חושבת שאתם צריכים לבדוק את עצמכם.
מירב בן ארי: באמת בפרסומים של המל"ג, ויש פרסומים לסטודנטים, האם באתר, אפילו של המל"ג, יש איזה באנר בתחילת הדף, אני סתם חושבת בצורה מאוד פרקטית, יש לך את האתר של המל"ג, סטודנט נכנס, משהו שיהיה יותר שקוף לסטודנטים.
מירב בן ארי: נכון שהם עושים את העבודה שלהם, ונכון שזה בא דרכם, אבל יכול להיות שבסוף יש סטודנט שהוא לא רוצה לעבור דרך התאחדות, וזה לא אומר שאתם עושים עבודה פחות טובה כשהוא לא פונה אליך.
מירב בן ארי: אמר את זה בצדק חבר הכנסת שמולי, יש כאלה שבכלל לא יודעים מה זה מל"ג.
מירב בן ארי: המינימום שסטודנטים ידעו שהם יכולים לפנות ישירות.
מירב בן ארי: דבר שלישי, תשמע ארדיטי, זה שיעורי בית בשבילכם.
מירב בן ארי: אתם צריכים לגבש עם היושב ראש, אני יודעת שיש לנו גם בפגישה בפברואר, האם אתם רוצים ש-100% רווחה יהיה לאגודה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו גם כיושב ראש הוועדה, אבל בכובע שלי כיושבת ראש השדולה למענכם, ואתה יודע שאני פעילה גם בשבילכם, דרך אגב גם להשכלה גבוהה עצמה, אתם צריכים להגיע לאיזו נקודה.
מירב בן ארי: לא יודעת מה, אולי להגיע לכולם 90%, אני לא יודעת.
מירב בן ארי: אתם צריכים כהתאחדות להחליט.
מירב בן ארי: אם אתם תקבלו החלטה אנחנו נשב ביחד עם ור"ה ויחד עם מי שיצטרך פה בשולחן עגול ונחליט.
מירב בן ארי: נכון זו היסטורית הם לוקחים על עצמם 22%, אוניברסיטת תל אביב.
מירב בן ארי: על השאר אני לא נכנסת עכשיו, אבל אני מניחה שזה פחות או יותר בכל האוניברסיטאות.
מירב בן ארי: אם אתם חושבים שאתם יכולים לקחת ממנו את הפסיכולוג, דרך אגב אני חושבת שגם להם - -- , את המלגות, אגב שגם כך אתם נותנים כאגודה וכהתאחדות.
מירב בן ארי: יכול להיות שצריכים לקבל כאן החלטה.
מירב בן ארי: יכול להיות שצריך להעלות אם כן בפני ראשי המכללות והאוניברסיטאות.
מירב בן ארי: יש לנו בעיה, יש כאן מכללות, בעיקר הקטנות יותר, שהן כלי סחטנות בידי המוסד.
מירב בן ארי: אולי אתם, עוד לפני שאנחנו באים אליהם ואומרים : 'תנו לנו', אתם צריכים לקבל החלטה.
מירב בן ארי: לדעתי אני גם באה אליכם בפברואר, בואו נתכנס לטובת הרעיון, נעלה את זה ונחליט.
מירב בן ארי: אגב, כשנחליט יכול להיות שנחליט גם על סכום מסוים.
מירב בן ארי: אם אלו שני נושאים שמעניינים אתכם, קחו אותם אליכם, סיימו להתגבש, נחזור לור"ה, רה"מ (ועד ראשי המכללות האקדמיות) וננסה לשבת ביחד להחליט מה עושים.
מירב בן ארי: לא נראה לי שתהייה על זה התנגדות.
איציק שמולי: רק עוד הערה אחת, בקשה נוספת למל"ג.
איציק שמולי: אני הייתי מבקש לקבל מכם, אולי בעקבות איזה דיון פנימי שתעשו אצלכם, באילו מקרים את סוברים שהמל"ג צריכה להתערב בכל זאת ביוזמתה.
איציק שמולי: אולי צריך לפתח איזה שהם קריטריונים, כמובן שתואם את שטח המוסד, לקבל גם את מספר הסטודנטים, את דרישות האבטחה שדיבר עליהן כאן נציג האוניברסיטה העברית.
איציק שמולי: אני רוצה לדעת באילו מקרים אתם חושבים שהמל"ג בכל זאת צריכה כרגולטור להתערב בעניין של התשלומים הנלווים.
איציק שמולי: גם אם תחזירו תשובה לוועדה שאתם לא צריכים להתערב בשום מקרה, זו תשובה, אבל אני לא יודע אם זה יניח את דעתנו.
מירב בן ארי: 45 יום, זה מספיק זמן בשביל להתארגן על ביטחון שזה פשוט ולדגום.
מירב בן ארי: ביקשתי לדגום, לא את הכול רק מדגמית, רק שהמדגם יהיה מייצג בבקשה.
מירב בן ארי: בסדר?
מירב בן ארי: תגיעו מכל הארץ ומכל הגדלים.
מירב בן ארי: הנה אני אמרתי את זה לפרוטוקול ואני, יש לי זיכרון טוב.
מירב בן ארי: או.קיי.
מירב בן ארי: שנדע על מה הסטודנטים משלמים.
מירב בן ארי: אנחנו נמשיך לדון ואתכם בפברואר נתחיל לרוץ.
מירב בן ארי: תודה לכול מי שהגיע.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, ה-15 בפברואר 2016, ו' באדר א', התשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא: תקנות חובת המכרזים (התקשרויות של מוסד להשכלה גבוהה) (תיקון), התשע"ו-2015.
יעקב מרגי: רק תזכורת קטנה, בדיון הקודם אנחנו כמעט הקראנו את הכול, הייתה לנו סוגיית מכרזים משותפים, אבל אנחנו שם כנראה התבלבלנו.
יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה, עודד, שאנחנו נסחפנו בקטע הזה, כי בסך הכול התקנות האלה, אנחנו הפכנו אותן לכאורה, נתנו למוסדות להשכלה גבוהה, הסתכלנו עליהם כאילו הם החשב הכללי, הם המדינה.
יעקב מרגי: בסך הכול התקנות האלה, אני חושב שלא היה נכון לה - - - אלא אם כן נפתח ונתייחס כרגע - - -
עודד פורר: אני הספקתי לראות את ההצעה שמוגשת, נשארה פה לשיטתי נקודת מחלוקת אחת וזה בסעיף 19 של המסמך, שהוא תקנה 36א(א1).
עודד פורר: הוא לטעמי פרוץ מדי, הוא מה שנקרא 'תכניסו מה שאתם רוצים בפנים', ולא זאת הייתה כוונת המשורר.
מירב בן ארי: באיזה סעיף אתה?
עודד פורר: עמוד 6.
יעקב מרגי: בואו נקבל הסבר בסיסי, נרענן את הזיכרון שלנו.
<ירון גולן: כמו שאדוני אמר, אנחנו היינו בוועדה, נשארו שתי סוגיות פתוחות.
<ירון גולן: סוגיה אחת היא סוגיית הספק היחיד, שגם לגביה יש החלטה, והסוגיה השנייה הייתה מכרזים משותפים.
<ירון גולן: במהלך התקופה שמהדיון האחרון, עד אתמול, כשהיו הסכמות, התחלפו בין המוסדות להשכלה גבוהה לבין משרד האוצר לבין הממשלה בעצם נוסחים שונים, רחבים יותר, צרים יותר, לגבי ההיקף של המכרזים המשותפים.
<ירון גולן: הנוסח שאנחנו הצענו, שהעברנו לוועדה, הוא נוסח שלהבנתנו מצד אחד מאפשר למוסדות לקיים מכרזים משותפים במקרים החריגים שהם נדרשים לכך, כדי להגביר את האיתנות הכלכלית שלהם וכדי למנוע מצבים, לדוגמה הסעיף השני, שהם לא כל כך קלים היום לפתרון.
<ירון גולן: זה מצד אחד.
<ירון גולן: מצד שני, להבתנו אין פה פגיעה בעסקים קטנים ויש סוג של פשרה שהיא טובה לכל הצדדים.
<ירון גולן: אני חייב לציין, אדוני, שעד נכון לאתמול המוסדות רצו דברים הרבה הרבה יותר רחבים.
<ירון גולן: הם ביקשו נוסחים שאנחנו כממשלה לא הסכמנו, בגלל ששמענו את מה שהוועדה ביקשה ורצתה לשמור על העסקים הקטנים והבינוניים באזור ולכן התנגדנו לסעיפים שהם רחבים.
<ירון גולן: אני מציע אולי שנציגי המוסדות יסבירו את שתי הסוגיות.
עודד פורר: כל הסיפור בדיון הקודם היה סביב זה שבאנו וטענו שמכרזים משותפים יובילו במצב מסוים, שבמקום שהאוניברסיטה בנגב תפריח את הכלכלה בנגב היא תרכוש, נתנו את זה כדוגמה, זה לא רק בן גוריון, היא תרכוש את המוצרים מחברה שבכלל יושבת בתל אביב.
עודד פורר: בוודאי בכל מכרז כמעט שלא יעשו לחברות ענק יהיה יותר קל להתמודד על מחירים ובאמת להוריד את המחירים באופן כזה שלפעמים על קוצו של יו"ד הם ייקחו את העבודה ולא ייקנו מהחנויות או מהספקים המקומיים, או שגם אם יקנו היקף הקנייה מהם יהיה הרבה הרבה יותר קטן, רק בשביל להשלים ציוד, מה שנקרא.
עודד פורר: לא הייתה מחלוקת, נניח לגבי סלולר, אין לזה משמעות ואין שום בעיה שיעשו מכרז משותף, או לגבי דלק, שזו סוגיה שעלתה פה.
עודד פורר: אין לי שום בעיה שיעשו מכרז משותף.
יעקב מרגי: או מכבסה.
עודד פורר: המכבסה, שיכבסו בבאר שבע ולא ב - - -
יעקב מרגי: מחשב על, אני מבין שתהיה לכם בעיה להשיג - - -
עודד פורר: סעיף 2 נתן את המענה לגבי מה שהם אמרו, 'יש צרכים שהם באמת צרכים שעדיף לנו במשותף'.
עודד פורר: למשל מבחנות, היה לכם כל מיני, סעיף 2 נותן איזה שהוא מענה, פעילות משותפת שמקיימים המוסדות, אז ברור לחלוטין שהם יכולים לרכוש במשותף.
עודד פורר: על שאר הדברים, סעיף 1, אני לא מצליח להבין אותו, כי הוא כאילו בא להיטיב עם העסקים הקטנים, אבל אתה אומר, רק כשאני צריך כמות קטנה אני יכול לעשות מכרז משותף?
עודד פורר: אז כשאני צריך מעט עפרונות, אני אעשה מכרז משותף?
עודד פורר: אפשר לפרש אותו, הוא יותר מדי נתון לפרשנויות שונות.
עודד פורר: כל אחד מאיתנו יראה את הסעיף הזה אחרת.
עודד פורר: לטעמי הוא לא מנוסח טוב.
עודד פורר: אני מבין לגמרי את דרישתם של המוסדות - - -
יעקב מרגי: סעיף קטן (2) מקובל?
עודד פורר: כן, אין לי שום בעיה.
יעקב מרגי: נשמע את המוסדות.
<עודד צימנד: הצטמצמנו מאוד, יצאנו מהוועדה באמת עם תובנות חדשות, שהבנו שאנחנו חייבים להביא אותם בחשבון, אני אומר בפה מלא.
<עודד צימנד: גם האוצר הקפיד על כך היטב, עד שהגענו למה שמונח היום על השולחן.
<עודד צימנד: נדמה לי שבמהות אין לנו מחלוקת, נשאר איך לנסח את זה.
<עודד צימנד: יכול להיות שצריך כאן מעט את שירותי הנסח שעוד יגיע - - -
יעקב מרגי: אין נסח, היום אנחנו מצביעים.
יעקב מרגי: אני רוצה להצביע היום.
<עודד צימנד: בסדר, אבל - - -
יעקב מרגי: היא מכירה אותי, אני לא יו"ר ועדת משנה, את יכולה לנשום לרווחה, אבל גמרנו הכול כמעט בנגישות.
<סלי בסון: זה לדיון הבא.
יעקב מרגי: אני כבר לא שם, אני עזבתי את הוועדה, ייתנו את זה למישהו אחר להמשיך.
יעקב מרגי: אבל את מכירה אותי, אני אוהב לחתוך, אני לא אוהב למשוך.
<עודד צימנד: הכוונה היא באותן דוגמאות שניתנו ושאין לנו מחלוקת עליהן אחת אחרי השנייה, במקומות שבהם כוח הקנייה שלנו נטול משמעות, שלקנות למוסד או לקנות לאדם פרטי, אני אקבל את אותה הנחה.
<עודד צימנד: אוניברסיטת בן גוריון, סתם לצורך הדוגמה, רוצה שתי מכוניות, היא תקבל בדיוק כמו בן אדם שנכנס לחנות.
<עודד צימנד: אם היא תצליח לגייס עוד על ידה את המכללה או איזה אוניברסיטה ותקנה שש-שמונה מכוניות, הם כבר יתחילו לקבל הנחה.
<עודד צימנד: זה לא פגע באף אחד.
<עודד צימנד: אין שום כוונה כזאת.
<עודד צימנד: אני מודה, לא ניסחנו את המקור בשים לב לדברים האלה, והיום זה כן נוסח בשים לב בדיוק לנקודה הזאת.
<עודד צימנד: צריך לזכור, הכלל הוא עדיין המכרזים הרגילים, שכל אחד מבצע.
<עודד צימנד: מכרזים משותפים זה יהיה, עם כל הכבוד לו, סעיף אחד מתוך רשימת התקנות וכל הכלים שנמצאים בתקנות, שאיש לא פגע בהם, הם כולם קיימים.
<עודד צימנד: אנחנו לא מתעסקים היום עם תנאי סף ועם מה - - -
יעקב מרגי: אומר לך עודד מה זה קטנה.
עודד פורר: ומה זה יעילות כלכלית.
יעקב מרגי: לא, יעילות כלכלית אני יכול להבין.
יעקב מרגי: אם הוא יבוא ויוכיח ש'אם אני עושה ככה אני חוסך למוסד כך וכך', כולנו רוצים לחסוך למוסד.
יעקב מרגי: אם הצר שווה בנזק המלך עושים אותו, אין לי בעיה עם זה, אבל הקטנה, מה?
<אילנה אייל: כמות קטנה זה כמות שלא יוצרת עניין לספקים, או בכלל לא להגיש הצעות, ויש לנו ניסיון בזה, או לחילופין נותנים הצעות מאוד יקרות.
יעקב מרגי: בואו נעשה ככה, יש בחשב הכללי רמות מסוימות של הצעות מחיר, מכרז חוזי, מכרז זוטא, מכרז פומבי, יש דבר כזה, נכון?
<ירון גולן: כן, יש גם בתקנות של ההשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: אולי נאמץ מדרג כזה?
<ירון גולן: בכסף?
יעקב מרגי: בצמוד, שווה כסף, ואז - - -
<ירון גולן: לא הבנתי, אדוני, את ההצעה.
<ירון גולן: שמכרז משותף בעילה הזאת יהיה מעל סכום מסוים?
יעקב מרגי: ברמה מסוימת.
<ירון גולן: אני אגיד לך למה זה לא יתאים.
<ירון גולן: המצחיק הוא שדווקא במכרזים הענקיים, של עשרות המיליונים, אז בוודאי שאתה תפנה לשוק הארצי ודווקא פה יש - - -
יעקב מרגי: אני באר שבעי, אתה יודע כל אחד מאיפה שהוא בא, יש לו גאוות יחידה כזו.
יעקב מרגי: במקור אני באר שבעי.
יעקב מרגי: אני נוסע בכל כבישי הארץ אני רואה - - - הוא ארצי, הוא יושב בבאר שבע.
יעקב מרגי: מה לעשות, קורה לפעמים גם.
יעקב מרגי: לכן זה לא בהכרח, לכן זה לא חד צדדי.
יעקב מרגי: עודד, בכנות אני אומר לך, קודם כל דקלרציה יש כאן.
יעקב מרגי: יש כאן אמירה שלא נאמרה קודם, יש פה הצהרה שלא נאמרה קודם והיא כתובה.
יעקב מרגי: ובזכותך.
יעקב מרגי: בהתחלה אפילו חשבנו - - - אני אומר לך את האמת, עודד, אחרי שגמרתי אמרתי 'וואלאק, סתם התעמרנו בהם', אבל יש פה בכל זאת, והוא אומר לך בצניעות, עוד ידו נטויה, הוא אומר שיכול להיות שיש איזה ניסוח שצריך לעשות.
יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, צריך להעביר את זה בנוסח הזה ואם יעלה לך, אני אומר לך, נוסח יותר - - - כי חבל, אנחנו מעכבים את התקנות האלה כבר הרבה זמן.
יעקב מרגי: עודד, אני לא רוצה להעביר את זה מעל הראש שלך, אני רוצה בהבנה ובהסכמה.
עודד פורר: לא, אל"ף, הייתי רוצה לשמוע גם מה אומרת היועצת המשפטית של הוועדה, בהקשר של עד כמה הסעיף הזה פתוח.
<מירב ישראלי: אני אמרתי שהמילים האלה, 'היעילות הכלכלית', לא ברור לי בדיוק איך היא תיקבע ומה ייכנס לתוך זה.
מירב בן ארי: נראה לך שהביטוי הזה רחב מדי?
<מירב ישראלי: כי בעצם כל דבר, אם קונים שתי מכוניות או אם קונים עשר מכוניות, מאוד יכול להיות שבכל מקרה היעילות הכלכלית הגדולה יותר תהיה למכרז משותף.
יעקב מרגי: אני אשאל אותך שאלה, אם אוניברסיטת בן גוריון, לצורך העניין, רוצה לרכוש משהו שהיא יודעת שאוניברסיטת חיפה עשתה את הפרוצדורה לפני כמה זמן והיא צריכה להשיג תוצאה טובה יותר.
יעקב מרגי: זו יעילות כלכלית אם אני נשען על המכרז שהוא עשה?
<מירב ישראלי: לא, מה שאני אומרת, בגדול כמעט כל דבר שתקנה במשותף יהיה יעיל יותר כלכלית - - -
יעקב מרגי: לא בהכרח.
יעקב מרגי: הנה, בוועדה הזו נגענו בביטוח תאונות אישיות.
יעקב מרגי: משכ"ל, משכ"ל, חברה למשק וכלכלה, ועד ההורים היישובי - - -
מירב בן ארי: הצליח להשיג מחיר הרבה יותר טוב מהמשכ"ל.
יעקב מרגי: כמעט 50%.
יעקב מרגי: אז לא תמיד הגודל משפיע וקובע.
<מירב ישראלי: לא, אין לי התנגדות לעצם הסעיף.
<מירב ישראלי: מה שאני אומרת זה שהנושא של יעילות כלכלית, אני לא בטוחה שהוא מכוון ל - - -
יעקב מרגי: על כל ביטוי תרצי לדעת - - -
<מירב ישראלי: לא, אני אולי אחדד את מה שאני אומרת.
<מירב ישראלי: אני לא בטוחה שהביטוי הזה מכוון למה שהם מתכוונים.
יעקב מרגי: לא, היעילות הכלכלית באה לסייג את הכמות ובלבד, לא תמיד הכמות היא הקובעת, כי אם הוא יכול מבחינת יעילות כלכלית להשיג את זה בצורה אחרת ובמקום אחר, לכן זה בא לסייג, זה לא בא לנסח את ה - - -
<מירב ישראלי: לא, זה ברור לי.
עודד פורר: אתה יודע מה, אם היינו מוסיפים את המילה, שגם היא מובהקת.
עודד פורר: זאת אומרת לא יעילות כלכלית שהוא אומר 'כן, זה יהיה יותר', אלא משהו שהוא מובהק, שבאופן ברור - - -
יעקב מרגי: אתם המשפטנים מסבכים את החיים.
יעקב מרגי: מה מובהקת?
יעקב מרגי: מה זה יעילות?
עודד פורר: מובהק זה שאם אתה קונה סולר בהפרש שיוצר לך נזק שהוא משמעותי כלכלית.
יעקב מרגי: אם היא לא מתנגדת.
יעקב מרגי: בעולם החסידי והליטאי, ליטאי שהוא לא מתנגד לכל דבר חדש הוא לא ליטאי גאה.
יעקב מרגי: לא משנה, יהיה הכי טוב בעולם, חדש?
יעקב מרגי: מתנגד.
יעקב מרגי: הם לא פה, הם לא יכולים להגיב.
<עודד צימנד: נדונה פה איזה שהיא חלופה שמדברת על מספר ספקים מצומצם בשוק.
<עודד צימנד: שוב, אם אנחנו מסתכלים על אותן עסקאות שאנחנו מדברים - - -
עודד פורר: על מספר ספקים מצומצם אין לי בעיה, יש בזה היגיון.
עודד פורר: אם יש רק ספק אחד בנגב אין סיבה שתקנו ממנו - - -
<עודד צימנד: מספר ספקים מצומצם זאת חלופה שהייתה בשיח.
<ירון גולן: אפשר להוסיף את זה, מעוניין לרכוש כמות קטנה, כמות הספקים בשוק, כעוד עילה, כמצטברת, שכדי להפעיל את הסעיף הזה - - -
עודד פורר: וכמות הספקים הקיימת במכרז נפרד היא קטנה או מצומצמת.
עודד פורר: להוסיף פה עוד את המשפט, נניח 'ואין יעילות כלכלית בעריכת מכרז, וכמות הספקים שתיגש למכרז נפרד היא מצומצמת'.
<מירב ישראלי: לא, זה בעיה לדעת מראש.
<עודד צימנד: עדיין בסיפור המכוניות יש לי בעיה עם המצומצמים, כי יבואני מכוניות, הם לא כל כך מצומצמים.
<עודד צימנד: מה נקבע?
<עודד צימנד: ש-20 זה מצומצם?
יעקב מרגי: אם החלטת שאתה רוצה סיטרואן לדוגמה.
<עודד צימנד: אסור לי לעשות את זה.
יעקב מרגי: אסור לך לקבוע מראש סיטרואן?
<עודד צימנד: אסור לי.
עודד פורר: אתה יכול לקבוע סוג של אוטו, נפח מנוע, כוחות סוס.
יעקב מרגי: יש לי פנטזיה להיות מהסגל הבכיר שלך ואני אומר לך, 'תקשיב, אם אני לא מקבל סיטרואן, עם הבולמים' - - -
<עודד צימנד: 'אני לא בא לבאר שבע'.
<סלי בסון: זה לא הסגל הבכיר, התכוונת למשהו אחר.
<סלי בסון: אין להם דרישות כאלה.
יעקב מרגי: את אומרת שהם לא צריכים את הדרישות האלה, יש להם משהו אחר.
<סלי בסון: יש להם קרן מחקר.
<עודד צימנד: לא, מכוניות לא באות מקרן מחקר.
<ירון גולן: אדוני, אני רוצה להציע נוסח להוסיף, 'ובלבד שקיים מספר מצומצם של ספקים מתאימים'.
<ירון גולן: זאת אומרת יש שלושה תנאים, תנאי אחד זה שהכמות שהם רוצים היא קטנה, דבר שני מספר הספקים שקיים הוא קטן, ודבר שלישי אין יעילות כלכלית.
<ירון גולן: רק בהתקיים שלושת התנאים המצטברים האלה יהיה אפשר ל - - -
עודד פורר: עליי זה מקובל.
<ירון גולן: אדוני, רק עוד שינוי מפעם שעברה שעשינו בעקבות הוועדה, רק שיהיה מול הוועדה, לפרוטוקול.
<ירון גולן: אני מזכיר מה היה, אנחנו הכנסנו סעיף שאמר שכמו שיש לחשב הכללי אפשרות לקבוע ספק יחיד כללי, גם למוסדות יהיה.
<ירון גולן: באה הוועדה ואמרה 'סליחה, אנחנו לא רוצים שאתם תעשו את זה, רוצים שזה יהיה באישור חשכ"ל'.
<ירון גולן: הלכנו לחשכ"ל - - -
<מירב ישראלי: לא, היושב ראש ש - - -
יעקב מרגי: זה לא היה, זו הייתה דרישה של - - -
<ירון גולן: תודה על התיקון, הם יתבססו על הפעולה של החשכ"ל.
<ירון גולן: חזרנו לחשכ"ל, אומר החשכ"ל, 'אנחנו לא מוכנים שיתבססו עליי בלי שאני מסכים לזה', כי יש לזה משמעות - - -
יעקב מרגי: מי שואל אותה בכלל?
<ירון גולן: לא, אומרת החשכ"לית לא סתם, 'אם מסתמכים עליי, זה אומר שעוד אנשים מתלבשים על הפטור שאני עושה ואני צריכה לעשות את זה מראש, לא בדיעבד.
<ירון גולן: אני סוגרת פה עוד יותר את השוק'.
<ירון גולן: אז אמרנו להם 'אין בעיה, בתנאי שאנחנו מאשרים קודם אנחנו מוכנים'.
<ירון גולן: המוסדות החליטו, 'אם זה המצב אנחנו מוותרים על האפשרות הזאת, ולכן זה בעצם ירד מהסיכום.
<קריאה: - - - אנחנו צריכים להגיע למצב שצריך לאשר להם.
יעקב מרגי: אין לנו עניין לסבך את העניינים.
<אילנה אייל: אני חושבת שראוי לציין שהתקנה במקור היא תקנה מקבילה לתקנות שיש לקופות החולים, לתאגידים ממשלתיים ולתאגידים על פי חוק והמוסדות מלכתחילה הלכו במקביל לזה.
<אילנה אייל: זאת אומרת מצבנו פה מורע בהשוואה לגופים ה - - -
<מירב ישראלי: כן, אבל אתם לא גוף שדומה לתאגידים.
<עודד צימנד: למה לא?
<עודד צימנד: לקופות החולים?
יעקב מרגי: אתם גופים מתוקצבים.
<מירב ישראלי: זה לא דומה.
<סלי בסון: כשאתם אומרים מתוקצבים אני חייבת לקפוץ, ברשותכם.
<סלי בסון: אני רוצה להזכיר שאנחנו מוסדות מאוד מגוונים, אנחנו לא מוסדות מתוקצבים, אנחנו מוסדות נתמכים, על פי חוק יסודות התקציב.
<סלי בסון: זה שונה, נכון?
<סלי בסון: בנוסף גם התמיכה של המדינה היא שונה ומגוונת.
יעקב מרגי: כשאתה אומר 'כן' תסייג את עצמך.
יעקב מרגי: אני חולק עליה.
<סלי בסון: באוניברסיטה הפתוחה - - -
עודד פורר: אני לא חושב שהם מוגדרים נתמכים, הם לא מגישים - - -
יעקב מרגי: תקשיבי טוב טוב, את לא יודעת איזה מאבקים אתם מנהלים וכמה אתם נהנים מהפריבילגיה הזאת שיש לכם הבחנה בין המכללות המתוקצבות ללא מתוקצבות, המל"ג - - - עזבי, אל תוותרי על זה מהר, אלה נכסי צאן ברזל שנאבקים עליהם.
<סלי בסון: אבל לפי חוק יסודות התקציב יש משמעות - - -
יעקב מרגי: אני יודע מה זה נתמך ומה זה מתוקצב.
<סלי בסון: גם התמיכה או התקצוב דרך ות"ת אינה 100%, אלא אנחנו, למשל, או מכון וייצמן, פחות מ-30% מהתקציב שלנו.
<סלי בסון: אנחנו צריכים מקורות הכנסה, אנחנו צריכים יעילות, לא כל המוסדות אותו דבר.
<סלי בסון: אז לא - - -
יעקב מרגי: אבל אתם לא תאגיד ממשלתי.
יעקב מרגי: אז הדיון הוא מיותר והמחלוקת יושבה.
עודד פורר: אין מחלוקת.
יעקב מרגי: לא, ביני לבינה.
יעקב מרגי: היא קפצה בעקבות זה שאמרנו שאתם - - -
עודד פורר: לדעתי הגענו למסקנה, אדוני היושב ראש.
יעקב מרגי: אז בואו נעבור להקראה.
<מירב ישראלי: הקראנו כבר את כל התקנות, אני רק אומר מה התיקונים שהכנסנו, כדי שנדע על מה מצביעים.
<מירב ישראלי: אז ככה, כפי שירון אמר, הנושא של ספק יחיד נמחק, הוכנס תיקון לתקנה 19 בעריכת מכרז פומבי, שזה יופץ בדואר אלקטרוני.
<מירב ישראלי: אם אתם זוכרים, הנושא של השקיפות.
<מירב ישראלי: במקביל יש תיקון של תקנה 19 ושל תקנה 5 בהקשר הזה, שזה ייכנס לתוקף לאחר שלושה חודשים כשכל התקנות נכנסות לתוקף מיידית.
<מירב ישראלי: לגבי המכרזים המשותפים, מוסכם עכשיו, אם אני מבינה, לתקן את 36א(א1), 'כמות הטובין, העבודה או השירותים שכל מוסד מעוניין לרכוש קטנה', פה נכנס עניין הספקים?
<ירון גולן: כן, 'ובלבד שקיים מספר מצומצם של ספקים מתאימים ואין יעילות כלכלית בעריכת מכרז נפרד'.
<מירב ישראלי: אז על זה אנחנו מצביעים.
יעקב מרגי: רבותיי, מי בעד אישור התקנות כפי שהוצגו?
עודד פורר: אני מוכן ללכת לקראתם בעוד מילה.
עודד פורר: אפשר להוריד את הנושא של הקטנה, מבחינתי גם אם זה מכרז ענקי על סלולר והוא גדול, אפשר להוריד, ברגע שאמרנו מספר מצומצם של ספקים.
יעקב מרגי: אז תקנו.
<ירון גולן: נעשה נוסח, אדוני.
<מירב ישראלי: נעשה נוסח אחר, המהות ברורה.
<ירון גולן: הטובין, העבודה או השירותים שכל מוסד מעוניין לרכוש יוצר מצב שאין יעילות כלכלית בעריכת מכרז נפרד לכל מוסד ובלבד שמספר הספקים גם מצומצם.
<מירב ישראלי: 'לעניין הטובין, העבודה או השירותים שהמוסד מעוניין לרכוש קיים מספר מצומצם של ספקים מתאימים ואין יעילות כלכלית בעריכת מכרז נפרד'.
<ירון גולן: מצוין.
יעקב מרגי: מי בעד אישור התקנות כפי שהוצגו?
יעקב מרגי: פה אחד.
יעקב מרגי: בעד – 2
יעקב מרגי: נמנעים – 0 התקנות אושרו פה אחד.
יעקב מרגי: אנחנו נצרף - - -
עודד פורר: את קולה של חברת הכנסת מירב בן ארי.
יעקב מרגי: אנחנו לא יכולים אם היא לא פה, אבל אנחנו נודיע שהיא תמכה בעמדה.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, ביוזמת חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין, הוא סכנת סגירת המכללה האקדמית בנצרת.
יעקב מרגי: אתם יודעים, לפעמים בא לך לחייך, למה?
יעקב מרגי: עולה משהו בסדר היום הציבורי, פתאום אתה בתחושה, רגע, שמעתי רק לפני יומיים משהו כזה.
יעקב מרגי: אני במקרה כבר הייתי מעורב בסוגיה ואני מבין את המצוקה, אבל רק לפני כמה ימים, אפשר לומר, כי לא עבר על זה שבוע, אני חושב, הייתי אומר שבוע פלוס, ראש הממשלה הצהיר שהגיע הזמן ויש החלטה להקים מכללה ערבית, ככה הוא הגדיר, אקדמית ראשונה.
יעקב מרגי: אז בוא קודם כל אלה שקיימות, לחזק אותן, להעצים אותן, למה להמציא דברים מחדש?
יעקב מרגי: כשמנסים להמציא משהו מחדש כשקיים משהו, אני מתחיל לשאול שאלות, האם יש דברים בגו.
יעקב מרגי: אם יש מכללה אקדמית וזה לא נעלם מעיני הוות"ת ומל"ג, כי הם היו במהלכים כלשהם, לא רוצה להפנות אצבע מאשימה, אבל יכול להיות שהסכנה היא בעטיים, לא מבין את ההחלטה של הממשלה.
יעקב מרגי: אני מקווה שנציגי המועצה להשכלה גבוהה, הם נמצאים איתנו כאן?
יעקב מרגי: נציגים ממכללת נצרת?
יעקב מרגי: נמצאים.
יעקב מרגי: אני אתן לחבר הכנסת המציע שהזעיק אותנו לדיון הזה, חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: תודה לכבוד היושב ראש על קיום הדיון.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני חושב שצריך לראות את הדיון הזה שלא רק מתקשר למכללה בנצרת, אלא ככלל, לכל הסוגיה של השכלה גבוהה בקרב האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: בעניין הזה מרכז המחקר והמידע של הכנסת הכין מסמך מאוד מעמיק שתמציתו אולי אצלכם.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות גם ליובל וגם לעידו על עבודה מאוד מעמיקה בתחום זה.
יוסף ג'בארין: היא בעצם מראה את הצרכים של האוכלוסייה הערבית להשכלה גבוהה בשפה הערבית, או שעיקרה יהיה בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: המסמך שלהם גם מציג מחקרים משווים שמראים באופן מפורש שמדינות עולם דמוקרטיות, עם מיעוטים לאומיים, או מיעוטים לשוניים, מיעוטים תרבותיים, מדינות העולם נוהגות לאפשר אופציות של השכלה גבוהה בשפת או בלשון של קבוצות המיעוט.
יוסף ג'בארין: אגב, מיעוטים שהם הרבה פחות מ-20%, שזה השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאולי יהיה חשוב לשמוע, עידו, אחר כך אולי לתת כמה דוגמאות ממדינות כאלה עם שיעור הרבה יותר נמוך של קבוצות מיעוט שמקיימות כמה אופציות של השכלה גבוהה ולא בהכרח מכללה אחת.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהנתונים מוכרים לכולכם.
יוסף ג'בארין: קיים תת ייצוג של הסטודנטים הערבים בתוך ההשכלה הגבוהה בישראל.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על בסביבות 13% לפי המספרים האחרונים לתואר ראשון, 10% לתואר שני, 5% לתואר שלישי.
יוסף ג'בארין: גם משרד החינוך, המועצה להשכלה גבוהה, מכירים את תת הייצוג הזה ולכן בתכנית הממשלתית החדשה שעכשיו מדברים עליה, שאמורה להיות מאושרת ביום רביעי, יש שם יעדים מאוד ברורים של להרים את השיעורים הללו ולהגיע למצב שאולי השיעור של הסטודנטים הערבים בקרב הסטודנטים בכלל יגיע לשיעורה של האוכלוסייה הערבית באופן כללי, שזה בסביבות ה-20%.
יוסף ג'בארין: אנחנו כאן מתחברים ליעד מאוד ברור, גם של הממשלה, להגיע לשיעור גבוה יותר של סטודנטים ערבים בהשכלה הגבוהה.
יוסף ג'בארין: חשוב גם לדיון הזה לדעת שלצד ההשכלה הגבוהה של צעירים ערבים בתוך ישראל יש השכלה גבוהה מחוץ לישראל.
יוסף ג'בארין: היום ההערכה היא שכ-10,000 סטודנטים ערבים לומדים מחוץ לגבולות מדינת ישראל, יש אלפים בירדן, יש היום גם אלפים בשטחים, כמו בג'נין, כמו בשכם, ויש גם במזרח אירופה, וגם בחברון.
יוסף ג'בארין: למה אני מדגיש במיוחד את ירדן ואת הגדה המערבית?
יוסף ג'בארין: רק שם אנחנו מדברים על אולי 9,000-10,000, כי שם הסטודנטים הערבים זוכים להשכלה גבוהה בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: בעצם המסגרת הראשונית של הדיון היא מדוע הסטודנטים שלנו לא יכולים לקבל אותה השכלה גבוהה בתוך ישראל במקום לקבל אותה מחוץ לישראל.
מירב בן ארי: גם אצלנו, דרך אגב, נוסעים לחו"ל.
יוסף ג'בארין: זה יחסית שולי.
מירב בן ארי: גם אצלנו זה מאוד קשה.
יוסף ג'בארין: לא 30%.
יוסף ג'בארין: 30% מהסטודנטים הערבים הם מחוץ לישראל.
יעקב מרגי: אנחנו לא אחת נדרשים לחסמים ו - - -
מירב בן ארי: של השכבות החלשות.
יעקב מרגי: השכבות החלשות משלמות פעמיים, תרתי משמע, בסוגיה הזו של הנגשת ההשכלה הגבוהה בישראל.
יעקב מרגי: לצערנו הרב, חשבנו שאנחנו עשינו מהפך ואכן התחלנו מהפך כלשהו בחברה הישראלית, המנגינה שבאה בשנים האחרונות, צר לי לומר את זה, זה בא דווקא אחרי ועדת טרכטנברג ואחרי שטרכטנברג היה יו"ר הוות"ת.
יעקב מרגי: להערכתי, מישהו לקח את ההמלצות שלו ועשה להם אקזיט, מה שנקרא.
יעקב מרגי: העצים אותם והפך את זה - - - אני לא רוצה לחשוד בו שזו הייתה הכוונה שלו.
יעקב מרגי: אנחנו נוגעים היום באחד הסימפטומים של ההחלטות.
יעקב מרגי: כשאנחנו מסבירים את זה, למה הם יותר חלשים, מסבירים למל"ג, ואני רוצה שתיקחו את זה ותפנימו, מסבירים למל"ג 'תקשיבו, אולי כוונתכם רצויה, מעשיכם אינם רצויים', למה?
יעקב מרגי: זה שאתם אומרים לבטל למכללה, לוותר על עצמאותה, להכפיף אותה לאוניברסיטה כזו או אחרת, זה מה שאתם רוצים, מה אתם אומרים במילים אחרות?
יעקב מרגי: 'אין לכם זכות קיום, תסגרו את שעריכם, לכו, תודה רבה'.
יעקב מרגי: אם מכללת נצרת או מכללת - - - אתה יודע מה?
יעקב מרגי: אני אומר לכם, באסל גטאס, מדינת ישראל יום אחד נתנה פרס ישראל, למי?