GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אני אומרת לכם גם באופן אישי אקח את זה, גם משרד החינוך ייקח את הפרויקט של ואליד באופן אישי.
מירב בן ארי: אבל הדברים ברמה המערכתית, עליהם דיברה כאן הגב' על מדיניות, בהחלט יילקחו בחשבון, ונעשה כאן שני דיונים נוספים שיעלו את הנושא הזה.
מירב בן ארי: וכמובן, בשעה 14:00 יש כאן המשך של כל מה שקשור לזכויות אדם.
מירב בן ארי: תודה רבה, ואני מתנצלת שאני חייבת ללכת.
יעקב מרגי: 9 בדצמבר 2015, כ"ז בכסלו, חנוכה, תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: מורי קבלן במערכת החינוך.
יעקב מרגי: מזה כעשור שסוגית העסקה ישירה מדוברת וכנראה עדיין תודבר.
יעקב מרגי: כבר ב-2006 דנה הוועדה בנושא.
יעקב מרגי: אנחנו כמובן מדברים על המורים במקצועות היסוד של ליבת החינוך, כבר אז נקראו משרד החינוך והרשויות המקומיות להפסיק את התופעה, לצמצם אותה, למנוע את ההעסקה באמצעות גוף שלישי מתווך, תקראו לזה איך שאתם רוצים.
יעקב מרגי: בדצמבר 2011 התקיים דיון נוסף ובו הובהר למשרד החינוך שבכלל אין מיפוי של התופעה ושל סדרי הגדול לגבי אותו כוח הוראה שמועסק באמצעות אותו מתווך.
יעקב מרגי: ביוני 2014 שוב התקיימה ישיבה של הוועדה והנושא לא טופל ולא מופה, לא מבוקר ולא מפוקח.
יעקב מרגי: ביולי 2015 הוועדה לביקורת המדינה קיימה דיון בנושא.
יעקב מרגי: המבקר ביצע אומדן משלו על היקף התופעה בבית הספר היסודיים, כבר אז הוערך שכ-4,400 מורים מועסקים במקצועות הליבה.
יעקב מרגי: הפערים בין המורים שמועסקים ישירות ולבין המורים המועסקים על ידי מתווך הם גדולים ואינם אחידים בין הרשויות המבוקרות.
יעקב מרגי: המבקר קרא למשרד החינוך ולרשויות המקומיות למפות את התופעה, לאכוף אותה – אך עד היום כנראה שלא נעשה כלום ואם נעשה, נעשה מעט.
יעקב מרגי: "העסקה בלתי ישירה היא תופעה לא ראויה בכלל ומערכת החינוך בפרט.
יעקב מרגי: התופעה גוררת אחריה פגיעה מהותית בליבת החינוך, במעמדו של המורה ואי עבודה בסטנדרטים אחידים במערכת החינוך, מעודדת את מה שנקרא "העבדות המודרנית".
יעקב מרגי: ממסדת העסקה פוגענית, שכר נמוך, יחס שונה ומפלה בין עובד לעובד, אי ביטחון תעסוקתי שגורם אי ביטחון כלכלי".
יעקב מרגי: כפי שאמרנו, "כ- 20%" לפי אומדן מבקר המדינה "מועסקים בצורה זו וכל זה קורה כשמשרד החינוך חוזר ומדגיש שהשוויון בחינוך והשמירה על סטנדרטים אחידים בחינוך היא בסיס הראיה החינוכית של המשרד".
יעקב מרגי: אחרי מילים אלה, תכף נשמע, אנחנו רוצים להיות אופטימיים.
יעקב מרגי: א', אני שואל: משרד החינוך, האומנם?
יעקב מרגי: דבר שני, זו לא הוועדה היחידה שדנה בנושא העסקה ישירה.
יעקב מרגי: אומנם אנחנו עכשיו סביב השולחן, הדיון הראשון היה נושא פרויקט תהילה.
יעקב מרגי: אני במהלך כהונתי בכנסת קיימתי דיונים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יעקב מרגי: יזמתי דיון בנושא: 'עובדי כתף אל כתף', המורים הם עובדי 'כתף אל כתף'.
יעקב מרגי: יש החלטת ממשלה שקוראת למחוק את התופעה של 'עובדי 'כתף אל כתף', גם היא עוד לא מיושמת במלואה.
יעקב מרגי: אין ספק שהנושא נדרש לדיון.
יעקב מרגי: שמעתי ביום ראשון האחרון בועידת גלובס לעסקים, באמת זה המקום.
יעקב מרגי: התקילו אותי בפתיחה ולכן לא הכנתי, אבל הייתי צריך לפרגן להם.
יעקב מרגי: אמרו לי: 'בוא תדליק נרות', נותנים לי נאום פתיחה, איזו התקלה.
יעקב מרגי: ועידת גלובס לעסקים נותנת במה מיוחדת, מושב מיוחד ורציני לנושא החינוך, אני חושב שזה דבר חשוב שמראה את קשר הגומלין ובל ינתק שחייב להיות בין החברה העסקית-כלכלית לבין מערכת החינוך במדינת ישראל.
יעקב מרגי: כבר אז המנכ"לית הצהירה שבוודאי זה לא לרוחה.
יעקב מרגי: אז נראה, נשמע עד כמה זה לא לרוחה, ולא כי אני מאמין שזה לא לרוחה, עד כמה יש לה כלים להתמודד עם התופעה ומתכווננים להתמודד עם התופעה.
יעקב מרגי: אחרי זה בואו נהייה מאוזנים כול שאפשר.
יעקב מרגי: ברשות חברי הכנסת אני הייתי רוצה לשמוע את החינוך.
יעקב מרגי: האומנם.
יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן לחברי הכנסת, ניתן לארגונים שמלווים את המאבק הזה.
יעקב מרגי: אני מקווה, תנו לי צ'אנס שהסיכום של הוועדה הזו לא יהיה כמו שרשרת הסיכומים שמנתי ושציינתי רק חלק מהם.
<סוניה פרץ: בוקר טוב.
<סוניה פרץ: כמו שפתחת ואמרת - - -
יעקב מרגי: תציגי את עצמך, אומנם אנחנו מכירים וזוכרים, אבל הפרוטוקול - - -
<סוניה פרץ: כמו שפתחת והצגת, אכן במסגרת ועדת ביקורת המדינה האחרונה שהתקיימה הציגה המנכ"לית את מגוון הפעולות שאנחנו נוקטים, נקטנו כדי להתמודד בנושא של העסקת מורים בהעסקה לא ישירה.
<סוניה פרץ: אני רוצה להגיד משהו, המדיניות המוצהרת של המשרד, אין להעסיק מורים בהעסקה לא ישירה במקצועות הליבה בשעות החינוך הפורמאליות.
<סוניה פרץ: זאת אומרת, שבחינוך הרשמי ההעסקה צריכה להיות אך ורק על ידי המדינה.
<סוניה פרץ: בחינוך המוכר שאינו רשמי – על ידי הרשויות.
<סוניה פרץ: אני רוצה להדגיש, ההעסקה על ידי הרשויות זו העסקה ישירה.
<סוניה פרץ: אנחנו הוצאנו הנחיות למערכת בעניין הזה, הוקם מנהל רישוי ואכיפה שהמטרה שלו לאכוף את ההנחיות האלה.
<סוניה פרץ: אחת הביקורות שהיו במהלך השנים, המשרד לא ממפה את היקף התופעה ולא בודק באיזה היקף מדובר, אנחנו התחייבנו בקיץ בפני הוועדה שאנחנו נעשה הליך של מיפוי.
<סוניה פרץ: באמת נערכו לזה באופן כזה, אנחנו פיתחנו מערכת מתוקשבת והוצאנו הנחייה מחייבת לכל מוסדות החינוך, לכל מנהלי בתי הספר לדווח על כוחות ההוראה שנמצאים בתוך בתי הספר שלהם ושהם לא מדווחים או מועסקים במישרין על ידם.
<סוניה פרץ: הדיווח אמור להסתיים ב-31 בדצמבר - - -
יעקב מרגי: קול קורא יצא?
<סוניה פרץ: בוודאי.
<סוניה פרץ: יצא.
<סוניה פרץ: אני אוכל גם לדווח, אנחנו מוציאים 'קול סטאטוס' למחוזות מידי שבוע כדי שגם הפיקוח וגם המחוזות ידרבנו את בתי הספר לתת את הדיווח.
<סוניה פרץ: נכון ליום ראשון האחרון, 149 בתי ספר כבר השלימו את הדיווח הזה ואנחנו מקווים לסיים אותו עד סוף דצמבר.
יעקב מרגי: כמה בתי ספר ומתוך כמה?
<סוניה פרץ: 149 מתוך כ-2,500 בתי ספר שצפויים לדווח - - -
יעקב מרגי: עד 31 בדצמבר.
יעקב מרגי: זאת אומרת, לפי נתון סטטיסטי כל יום עבודה את צריכה לאסוף עוד 300 בתי ספר עד ל-31 בדצמבר.
<סוניה פרץ: אנחנו מפעילים עכשיו את כל כובד המשקל שלנו אל מול בתי ספר, אל מול הפיקוח להשלים את הדיווח הזה.
יעקב מרגי: לילי בן עמי בבקשה.
יעקב מרגי: תאמרי לי מה יש לך לומר להגנתך.
יעקב מרגי: יצאת למאבק ו - - -
<לילי בן עמי: ו-, קודם כל אנחנו מברכים על המהלך יוצא הדופן הזה של משרד החינוך לראשונה לנסות למפות.
<לילי בן עמי: באמת המאבק הזה בן עשר שנים ואנחנו באמת מברכים.
<לילי בן עמי: אני רוצה לשים דגש על הנושא של מקצועת ליבה ומקצועות לא ליבה - - -
יעקב מרגי: תקשיבי, בואי נעשה איזון.
יעקב מרגי: התחלנו בקול נמוך מונוטוני ואת יושבת מול מיקרופון וקרובה אלי.
<לילי בן עמי: סליחה.
<לילי בן עמי: תודה.
<קריאה: טוב שאין לך מואזין ליד הבית.
יעקב מרגי: אם כבר אתגרת אותי בקריאת ביניים.
יעקב מרגי: תן לי, אני אומר לך.
יעקב מרגי: איתן, בימי הלא קצרים אני אוהב מוסיקה, כל מוסיקה, אבל אוהב הרבה מוסיקה אנדלוסית וקצת חוטא בזה.
יעקב מרגי: אני אוהב, בימי הלא קצרים למדתי בהרבה הזדמנויות ובכל שעות היממה, ומי שמכיר את שעות היממה של המואזין, לשמוע את הקריאות שלו.
יעקב מרגי: יש פעמים שאתה נהנה ממואזין כזה, אחד שיש לו קול והוא מסלסל יפה.
יעקב מרגי: פעם אחת כשהייתי במילואים הייתי בסיטואציה, מימיני היה אחד עצבני 'טאר טארר ראם' והשני מסלסל בקולו הכי הכי.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, הקלטתי אותו תוך כדי הליכה, זה היה במסגד הגדול באיסטנבול.
יעקב מרגי: אתה רואה, אפשר ליהנות מתפילה.
יעקב מרגי: תקשיבו, תפילה שבאה תמיד ממקום טוב, תפילה ממקום טוב והנאה, כל אחד נהנה מזה, אבל הזכרת מואזין ולא יכולתי להישאר חייב.
<קריאה: אני מבין שהיית שמח אם היה מואזין ליד הבית שלך.
יעקב מרגי: רבותיי, זו תגובה ואל תגררו אותי.
יעקב מרגי: זו התגובה אחרונה שאני נגרר אליה.
יעקב מרגי: א', יש מואזין ליד הבית שלי.
יעקב מרגי: אני בקו אווירי, רק 2 ק"מ מזרח.
יעקב מרגי: לעניינו, נחזור למורי קבלן.
יעקב מרגי: "עבדות מודרנית" נקרא לזה.
<לילי בן עמי: אני לילי בן עמי מייצגת את הקואליציה להעסקה ישירה בחינוך.
<לילי בן עמי: חבר הכנסת מרגי הוא שותף שלנו הרבה שנים, גם חבר הכנסת יוסי יונה.
<לילי בן עמי: חבר הכנסת מרגי, נפגשנו גם בשנה שעברה בוועדת העבודה והרווחה, שם אתה נלחמת למען 'כתף אל כתף' בוועדת הרווחה, והנה אתה עכשיו בוועדת החינוך.
<לילי בן עמי: באמת התופעה הזאת קיימת בכל מקום.
<לילי בן עמי: עכשיו אנחנו בחנוכה ויש סיפור שעלה הבוקר לחדשות בכל כלי התקשורת – במשרד החוץ עושים מסיבת חנוכה לעובדי משרד החוץ, כ-20% במשרד החוץ הם עובדי קבלן.
<לילי בן עמי: בשנה שעברה הם לא הוזמנו למסיבת חנוכה.
<לילי בן עמי: היית מחאה והשנה הודיעו עובדי הקבלן: 'אנחנו עושים מסיבה מחוץ לבניין'.
<לילי בן עמי: בא מנכ"ל משרד החוץ והודיע אתמול שעובדי הקבלן באופן חריג, חד-פעמי מבלי להתחייב לשום דבר יוזמנו השנה למסיבת חנוכה - - -
יעקב מרגי: אני במקומם לא הולך.
<לילי בן עמי: אבל בתנאי שיחתמו על חוזה משפטי מאוד מבזה, מביך, שהם מתחייבים שאין לזה שום השלכה על יחסי עובד מעביד ושלהם אין התחייבות לכך שהם יוזמנו בעתיד למסיבות, וכן וכן הלאה.
<לילי בן עמי: הסיטואציה הזאת, המביכה הזאת שעובדים אתכם באותו משרד והנה יש מסיבת חנוכה, אנחנו מדברים על היום, היא יכולה לקרות גם בהמשך.
<לילי בן עמי: דרך אגב, גם המורים והמורות.
<לילי בן עמי: הנה אמרה לנו פה סוניה פרץ: 'התחלנו בצעדים, אבל אנחנו מכירים אך ורק במקצועות הליבה'.
<לילי בן עמי: מה זה אומר, יכול להיות שבעוד כמה שנים אנחנו נראה מסיבת חנוכה בחדר המורים שהמורה לאנגלית תוזמן והמורה לאזרחות ולתנ"ך תוזמן, אבל המורה לדרמה והמורה לקולנוע לא תוזמן - - -
יעקב מרגי: לילי, את יודעת שאני יועץ טוב, אבל אף פעם הארגונים הנאבקים לא שומעים לעצותיי, אני לא קורא להם לוחמים.
יעקב מרגי: אני אומר לך בכנות, את מדברת איתי עכשיו על הלוקסוס.
יעקב מרגי: בואי נתמקד על מקצועות הליבה.
יעקב מרגי: בואו נפתור עכשיו את מקצועות הליבה.
יעקב מרגי: את זה אני אומר גם לארגונים הירוקים, לארגוני צער בעל חיים, אנחנו שואפים לכול.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו ממוקדים מטרה, קודם כל מקצועות הליבה.
יעקב מרגי: להכניס את הרגל, הנה משרד החינוך לא שומע אותנו, נציבות שירות המדינה לא שומעת אותנו, משרד האוצר לא שומע אותנו, אנחנו נכניס את הרגל בין המשקוף לדלת ולאחר מכן נכניס את כל הגוף.
<לילי בן עמי: אני מסכימה במידה רבה.
<לילי בן עמי: אנחנו אתכם במאבק הדרגתי.
<לילי בן עמי: אנחנו המדינה היחידה בעולם שמעסיקה מורות ומורי קבלן.
<לילי בן עמי: זה לפי מכון ון ליר שבוחן את ההפרטה, יושב כאן השותף שלי רמי אדוט מהמכון.
יוסי יונה: בוקר טוב לכלום.
יוסי יונה: באמת בתחילת דברי אני רוצה לציין את המחויבות של היושב ראש שלנו יעקב מרגי להיאבק בתופעה הזאת, וזה לא מובן מאליו.
יוסי יונה: בעבר, לעיתים זה לא היה כשיושבי ראש באופן כזה אחר הסכימו ואף השלימו עם התופעה הזו.
יוסי יונה: בוודאי גם לילי בן נעמי שנמצאת פה, נציגה של הקואליציה להעסקה ישירה ששנים רבות.
יוסי יונה: בנחישות מדהימה את פועלת ועוקבת אחרי הדבר הזה.
יוסי יונה: ברשותכם, מה שאני רוצה לומר, אנחנו מתמקדים אכן בתופעה הזאת שבאה לביטוי במקצועות הליבה, אבל יחד אתכם אני רוצה להרהר על המשמעות הזו של מקצועות הליבה.
יוסי יונה: מן הסתם אתם יודעים, ההכרעה הזאת, ההחלטה הזאת מהם מקצועות הליבה, יש בזה מרכיב שוליים מאוד מאוד גדול.
יוסי יונה: אני חושב שאנחנו צריכים להיות בתפיסה הרבה יותר רעננה וחדשנית של תחום החינוך.
יוסי יונה: לחשוב ולא רק למגר את התופעה של עובדי קבלן במקצועות הליבה אלא גם בתחומים אחרים.
יוסי יונה: עד רבה, אני חושב שבתקופה האחרונה אנחנו קצת זונחים את החשיבות של תחומי דעת והתנסות במערכת החינוך, למעשה הם תורמים באופן מאוד מאוד משמעותי להתפתחותו של הילד, של הילדה ולעיתים אף חשיבותם גדולה יותר ממקצועות הליבה.
יוסי יונה: לבוא ולומר ששם זה בסדר ובמקומות אחרים זה לא בסדר, לטעמי זו הנחה שצריך לערער עליה.
יוסי יונה: זו הערה אחת שאבקש לומר.
יוסי יונה: הנקודה השנייה שאני רוצה לציין, פעמים רבות אנחנו מגלים את התופעה הזאת של עובדי הקבלן כמו בתכנית הילה.
יוסי יונה: דווקא במקומות שנדרשת תשומת לב מאוד מאוד מיוחדת לילדה ולילד: כתף, חיבה, עידוד, אוזן קשבת שבמידה רבה יכולים לקבוע את עתידו ואת כניסתו המיטבית לחברה, דווקא שם אנחנו מגלים את התופעה של עובדי קבלן בהעסקה הפוגענית הזאת שלא מאפשרת למורה או למורה למלא את תפקידם כראוי במקרה הקצה הזה.
יוסי יונה: כמו כן, התופעה הזאת של תלמידים חולים, שאלה הם דווקא מקומות החינוך שבמערכת החינוך, המקומות בהם אנחנו נזקקים לסיוע ולתמיכה הנואשת ביותר לתלמידים, דווקא שם אנחנו מגלים את כל מיקור החוץ הבזויים למיניהם שיש בהם.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, באמת יש מן איזו התנערות בלתי אחראית, אולי אם אני אחמיר במילים ואומר, פושעת כלפי התלמידים הללו.
יוסי יונה: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לקרוא מכאן, נכון שאנחנו יכולים לעשות סדרי עדיפויות ולומר 'הבה נקרא למיגורה של התופעה הזאת במקצועת הליבה'.
יוסי יונה: אין להסתפק בכך, אלא לבוא ולומר שבכל מקום שניתן להעסיק מורות ומורים במערכת החינוך צריך שהם יועסקו בהעסקה ישירה.
יוסי יונה: במעט מקומות ישנו יתרון וישנו רצון הדדי חד-משמעי וברור בין המעסיק לבין המעסיק – או.
יוסי יונה: קיי, נניח למקרים הללו.
יוסי יונה: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו ממגרים באופן הדרגתי בנחישות את התופעה הבזויה הזו שהיא בראש ובראשונה פוגעת בילדים עצמם, לא מאפשרת להם תנאים להתפתחות לימודית, קוגניטיבית, תרבותית, ערכית, רגשית, אסתטית וכל מה שלא תרצו.
יוסי יונה: בוודאי גם יש בה משום פגיעה חמורה במורים עצמם, פגיעה ביכולת שלהם למלא את התפקיד החשוב שאנחנו דורשים מהם.
יעקב מרגי: מאחר והמרכז לשלטון מקומי הוא אחד המעסיקים הגדולים של מורים.
יעקב מרגי: נמצאים אתנו מהמרכז לשלטון מקומי?
<חגית מגן: חגית מגן, ראש מנהל שכר והסכמי עבודה במרכז לשלטון המקומי.
<חגית מגן: מרכז שלטון מקומי נגד תופעת העסקת מורי קבלן - - -
יעקב מרגי: אז איך זה קורה?
<חגית מגן: אנחנו אומנם לא גוף אוכף.
<חגית מגן: אנחנו לא גוף אוכף של הרשויות המקומיות, אנחנו בהחלט נגד העסקה כזו.
<חגית מגן: כשפונים אלינו אנחנו מודיעים חד-משמעית באופן שלא משתמע לשתי פנים: 'אין להעסיק מורים, אין סיבה שבחדר מורים אחד ישב מורה שהוא עובד דרך חברת כוח אדם או דרך חברה קבלנית ומורה אחר יהיה דרך הבעלות עצמה, דרך הרשות המקומית'.
<חגית מגן: אני חושבת שאפשר לעשות הפרדה בין משרה שהיא בתקן, אולי היא מתוקצבת על ידי משרד החינוך, לבין משהו פרויקטיאלי של רשות מקומית לפני בגרות או לפני פיק מסוים במקצוע, שלוקחת מורה כאקסטרה.
<חגית מגן: בוודאי ובוודאי שאם מדובר במשרה שהיא בתקן, מתוקננת על ידי משרד החינוך אנחנו נגד ומנחים שלא לעשות כך.
יעקב מרגי: מה קורה, למה רשויות מקומיות בוחרות להעסיק כך?
<חגית מגן: אין לי מידע לגבי היקף ההעסקה, מי מועסק ומי לא מועסק.
<חגית מגן: אם יש את זה ללילי - - -
יעקב מרגי: גברתי, בואי נעשה סדר.
יעקב מרגי: קודם כל יש לנו מידע.
יעקב מרגי: מבקר המדינה העריך את זה כ-4.400.
יעקב מרגי: דבר שני, כשאת באה כמרכז שלטון מקומי את באה לומר לי מה בשלטון המקומי.
יעקב מרגי: אני לא יכול להתייחס.
יעקב מרגי: כשאתם רוצים לשלוח לי נציג ראש רשות אתם שולחים אותו, לכן את לא יכולה לבוא אלי ולייצג את השלטון המקומי בוועדה, ולומר לי דעתי כך ואני לא יודעת מה קורה בשלטון המקומי.
יעקב מרגי: אני לא בא בטענות, אבל תעבירי את זה.
יעקב מרגי: זה לא יהיה בדיונים הבאים.
יעקב מרגי: אני מקווה שאת מי ששולחים מישהו אמור לתת לי הבהרות, נקודות ומכיר את התופעה.
יעקב מרגי: אני לא בא אליך.
יעקב מרגי: שלחנו את הנושא, התופעה קיימת וזה לא דבר שצמח ביום האחרון ונלמד את זה, לכן לא מקובל עלי.
<חגית מגן: או.
<חגית מגן: קיי.
<חגית מגן: אני אעביר את זה הלאה.
יעקב מרגי: אני שמח על העמדה העקרונית של המרכז לשלטון מקומי, אבל זה לא עוזר לי לדיון.
יעקב מרגי: עם השמחה הזאת התופעה לא צומצמה.
<חגית מגן: אני מוכנה לשבת יחד עם לילי, לקבוע אתה פגישה בעניין הזה.
<חגית מגן: אני מוכנה מול הרשויות הספציפיות להוציא מכתבים, הנחיות.
<חגית מגן: אני שוב מסבירה, אנחנו לא גוף אוכף - - -
איתן ברושי: לכן ההתנדבות שלך לא מועילה.
יעקב מרגי: איתן, איתן.
יעקב מרגי: אמרתי לה את זה בצורה יותר מסודרת.
איתן ברושי: לדעתי לא מובנת.
יעקב מרגי: תודה רבה גברתי.
יעקב מרגי: בבקשה חבר הכנסת דוקטור יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: יוסף.
יעקב מרגי: פרשת השבוע, עכשיו זה יוסף הצדיק.
יוסף ג'בארין: גם יוסוף הוא יוסי.
יוסף ג'בארין: רק לחבר הכנסת ברושי, היום אני קמתי מאוד שמח עם הקול של המואזין בבוקר, עם הרבה אנרגיות לעשייה.
יעקב מרגי: ואיך הקול שלו, נעים?
יוסף ג'בארין: כן, מצוין.
יוסף ג'בארין: בלי הקול הזה אי אפשר להתחיל את היום.
יוסף ג'בארין: היום אני מציע הצעת חוק יסוד שוויון לאזרחים הערבים במליאה, אני מקווה שגם אתה מתכוון להצטרף ולתמוך.
<קריאה: תמיד אני תומך בשוויון.
<קריאה: אני אוהב אתכם.
יוסף ג'בארין: האמת אני חייב לומר, זה הדיון השני שלנו בוועדה הזאת.
יוסף ג'בארין: אומנם בדיון הקודם התמקדנו בעניין תכניות הילה, אבל גם אז היה מסמך רחב יותר וגם אז הייתה לנו התייחסות רחבה יותר.
יוסף ג'בארין: האמת, אני לא מרגיש שהתקדמנו.
יוסף ג'בארין: עם כל הכבוד לגברת סוניה, אני לא מרגיש התקדמות משמעותית, אולי בארבעת החודשים שחלפו מאז.
יוסף ג'בארין: גם ההתחייבות של משרד החינוך לאכוף את חובת הדיווח ולקבל תמונה מלאה לגבי היקף העסקה בתוך בתי הספר שמשרד החינוך אחראי עליהם – פשוט לא מיושמת.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, אני לא רואה איך אפשר להגיע לכדי 2,400 בתי ספר בשלושה שבועות.
יוסף ג'בארין: כלומר, ברור לי שאתם לא תעמדו ביעד הזה - - -
יעקב מרגי: הם כבר הכינו את טבלאות האקסל, יש להם רק לשלוח את זה במייל.
יוסף ג'בארין: כן, אבל לא רק זה העניין, אם זה היה כל כך פשוט אז כנראה היינו אמורים להיות מאחורי זה.
יוסף ג'בארין: אני שוב פונה למשרד החינוך, באמת לא מתקבל על הדעת, אנחנו עדיין לא הגענו לטפל בסוגיה הזאת.
יוסף ג'בארין: אנחנו מנסים רק להבין ואתם לא מספקים לנו את הטיעונים הבסיסיים הללו.
יוסף ג'בארין: פשוט לא מתקבל על הדעת שעד היום משרד החינוך אינו מקבל את התמונה המלאה לגבי ההיקף הזה.
יוסף ג'בארין: זה תנאי בסיסי כדי שנוכל לטפל בבעיה.
יוסף ג'בארין: לכן, אני פונה אליכם שוב לעמוד ביעד הזה.
יוסף ג'בארין: אנחנו פשוט חייבים להכיר את התמונה הזאת מקרוב.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע למה אני מרגיש שמשרד החינוך נוקט בסחבת, או שזה לא בראש מענייניו או שזה לא.
יוסף ג'בארין: פשוט אני מרגיש לא נוח עם העמדה הזאת ולכן חייבים להיכנס לעובי הקורה.
יוסף ג'בארין: תביני, גברת סוניה, אנחנו כאן מדברים לא רק על הליבה שזה רק חלק מהבעיה, כל שכן מה שקורה בתכנית הילה ובתכניות אחרות, קרב וכדומה.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, לכן יש לנו עוד הרבה עשייה ואני לא מרגיש שאנחנו מתקדמים בקצב הראוי.
יוסף ג'בארין: אני אסיים בהערה לגברת מהשלטון המקומי.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא מכירים, אבל את מציגה את זה כאילו אתם צופים במה שקורה.
יוסף ג'בארין: עם כל הכבוד אתם לא צופים, גם לכם יש את התפקיד, להיות גורם משפיע.
יוסף ג'בארין: אומנם אתם לא אוכפים, אבל לפחות תבקשו לראות את התמונה.
יוסף ג'בארין: אתם מכירים את הבעיות, אתם מקבלים תלונות.
יוסף ג'בארין: גם מהשלטון המקומי נדרשת יותר מעורבות משמעותית.
יוסף ג'בארין: אני רק אסיים ואגיד לכם משהו שאולי יעניין אתכם לשמוע.
יוסף ג'בארין: אני מכיר את התופעה הזאת באופן מאוד קשה בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת, ממדי התופעה גדולים יותר בחברה הערבית ולכן יש לי רצון עז גם לעקוב אחרי מה שקורה.
יוסף ג'בארין: בדרך כלל הביקורת שיש לנו על מערכת החינוך ועל משרד החינוך, על השליטה של משרד החינוך בחינוך הערבי, אנחנו בעד להוציא דברים משליטת משרד החינוך ולאפשר לנו יותר תמרון בניהול המערכת.
יוסף ג'בארין: אבל, כשאנחנו רואים שזה מזיק למורה וזה מזיק למערכת וזה פוגע בתלמידים, אני חוזר אליכם ואומר: 'אנא, אני רוצה להישאר עם ההעסקה הישירה'.
יוסף ג'בארין: כאן אנחנו פשוט שותפים למאבק הזה.
יוסף ג'בארין: יש לכם שותפים גם עם נציגי החברה הערבית.
יוסף ג'בארין: בואו נקדם את זה כי חבל שהזמן חולף בלי שינוי משמעותי.
יעקב מרגי: חגית, אני לא בא אליך בטענה.
יעקב מרגי: מיכל מנקס מכירה את הדינמיקה שלי.
יעקב מרגי: לפחות יחד אתך היא הייתה צריכה להביא לכאן את הרשויות שמופיעות בדוח המבקר.
יעקב מרגי: הביקורת היא לא אליך, תעבירי אליה את זה.
יעקב מרגי: היא שולטת בחומר והיא יכלה, אני מבין שהיא לא יכולה להיות בכל דיון, אבל לפחות במקרה כזה להביא את אותן רשויות שמופיעות בדוח המבקר.
יעקב מרגי: כשהיא רוצה היא יודעת להביא אותן, כשזה חיובי.
יעקב מרגי: עד רבה, שהיו באים לכאן ראשי הרשויות הנוגעים בדבר, שמופיעים בדוח המבקר, היינו מפתחים את הנושא ומביאים אותו לכלל מעשה ועם תוצאה.
יעקב מרגי: אין לנו כוונה לכלות לריק את זמנם של כולם.
יעקב מרגי: נוי קריאף נמצאת איתנו.
יעקב מרגי: אומרים פה כשיש העסקת מורים בכמה סוגים בחדר מורים הכיתה נפגעת – זה מדע מדויק.
יעקב מרגי: תאמרי לי את מנקודת מבט של התלמידים איך זה נראה, מהן התחושות.
<נוי קריאף: קוראים לי נוי קריאף, נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<נוי קריאף: אני ממחוז חיפה.
יעקב מרגי: אני מצדיע לך, מוקיר את זה שהגעת לירושלים.
<נוי קריאף: כפי שהוזכר כאן כמה פעמים, בעצם מצד התלמידים יש כאן פגיעה גדולה.
<נוי קריאף: המועצה גם לקחה חלק מהמיזם של תקציב 2%, בעצם רצתה להכניס את הנושא כחלק מתקציב המדינה.
<נוי קריאף: חוץ מזה, התלמידים שמים לב שיש פערים בחדר מורים בין מורי הקבלן לבין אלה שלא וזה פוגע גם - --
יוסי יונה: איך זה בא לידי ביטוי, את יכולה להרחיב קצת בבקשה?
<נוי קריאף: עצם זה שהם לא נוכחים בישיבות מורים, בעצם כשיש דיון על תלמיד מסוים, אם למשל אני מאוד טובה במתמטיקה ואז הכול בסדר איתי, אבל תלמיד אחר לא כל כך טוב במתמטיקה ובשיעור הזה הוא דווקא מפריע ובשיעור מוסיקה הוא פורח ושם הכול באמת טוב, המורה שם יכול להביא פן אחר לישיבה הזאת והוא לא נמצא - - -
יעקב מרגי: את כבר נותנת לנו שתי ציפורים במכה אחת, גם על מקצועות שלא במקצועות הליבה, כל הכבוד.
<נוי קריאף: זה באמת פוגע בהסתכלות על כל תלמיד.
<נוי קריאף: גם במהלך השיעורים תלמידים יודעים טוב מאוד מה המעמד של כל מורה בבית הספר וזה בא לידי ביטוי באופן שהוא יכול להעביר את השיעורים, ליחס שהוא מקבל ושמים לב.
<נוי קריאף: גם שמים לב ליחס בין המורים וזה דבר שיש ביניהם מעמדות, מי כן ומי לא.
<נוי קריאף: היא נתנה את הדוגמה של מסיבה שיכלה להיות עם חלק מהמורים, זה גם ההווי שיש בבית הספר וזה דבר שמאוד מאוד פוגע.
יעקב מרגי: אני מאוד מאוד מודה לך.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים בבקשה.
מסעוד גנאים: מאחר והשוויון, הצדק וההעדפה עם מי שצריך לדבר - - -
יעקב מרגי: איתן ברושי בבקשה.
איתן ברושי: אני חושב שהשאלה מה בסוף יוצא מדיון כזה.
איתן ברושי: אנחנו עדים פה לדבר שכאילו כולו מוסכם, אבל יש פה התרשלות בביצוע.
איתן ברושי: אני לא חושב שהאחריות, כל הכבוד שאתה לא במקומי אני הייתי כמה ימים ראש מועצה גדולה, עמק יזרעאל, אני חושב שהאחריות היא של הממשלה.
איתן ברושי: ראיתי שלשר החינוך יש כסף לתת לפרסים שגם מירי רגב נותנת והבעיה היא לא תקציב משרד החינוך - - -
יעקב מרגי: לא, הם רבים מי ייתן.
איתן ברושי: תאמין לי שהייתי גם מנכ"ל משרד - - -
יעקב מרגי: הם רבים מי ייתן.
יעקב מרגי: אתה יודע למה אני לא מצטרף למריבה שלהם, אמור להתקיים דיון, כי ממילא הציבור שאני מייצג לא מופיע בוועדה, לא כחברי וועדה ולא בין אלה שראויים לזכות בפרס.
יעקב מרגי: בכבוד, עכשיו הבעתי את ההרהורים שלי בקול.
איתן ברושי: אנחנו עוסקים בכל פעם בסוגיה חדשה.
איתן ברושי: אני חוזר לעניין.
איתן ברושי: אני חושב שיש כאן התרשלות בביצוע ויש פה דבר לא מובן.
איתן ברושי: מספר ילדי ישראל שעל פי "חוק חינוך חובה" הם עולים לכיתה א', המספר הוא ידוע משתי סיבות: אחת, יש תחזית דמוגרפית והיום יודעים להגיד כמה ילדים צפויים להיות כל שנה ושנה בכל יישוב, בכל רשות, לא רק במדינה.
<קריאה: הם נולדים שש שנים קודם.
איתן ברושי: רגע, עוד לא הגעתי לזה.
איתן ברושי: אמרתי שגם לפני שנולדים הילדים.
איתן ברושי: אדוני היושב, יש כלים לדעת כמה ילדים יהיו במערכת החינוך של ישראל בשנים הבאות גם לפני שהם נולדו.
איתן ברושי: על אחת כמה וכמה, מרגע שנולד ילד בישראל יודעים מתי הוא יעלה לכיתה א' ויודעים מתי הוא יהיה בגן.
איתן ברושי: לכן, כל הסיפור הזה שאנחנו עומדים בכל פעם לפני פתיחת שנת הלימודים מופתעים שחסרות כיתות, חסרים מורים – זו התרשלות בביצוע.
איתן ברושי: עם כל הכבוד לשלטון המקומי, הייתי שם, בכל אופן לדעתי זו האחריות של המדינה, "יש חוק חינוך חובה".
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, יכול להיות, בכל אופן אני לא זוכר שנקלעתי לסיטואציה של הדילמה הזאת.
איתן ברושי: ברור לי מה שאת אומרת נציגת מועצת התלמידים, ברור לי מה שסופר פה על משרד החוץ על נושא העסקת עובדי קבלן שהיא בעיה בחברה הישראלית ובמשק.
איתן ברושי: היא לא בעיה של מערכת החינוך בלבד, אבל כן לומר שהפתרון צריך להתחיל במערכת החינוך.
איתן ברושי: צריך פשוט להוציא את הנושא הזה מסדר היום.
איתן ברושי: אם יש לנו שותפות, ואני לא מבין איפה ארגוני המורים, יש להם תקציבים ללא מעט דברים, אני לא יודע למה הם לא מטפלים בזה.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, גם אחרי שקראתי את הדוח אני חושב שלא מדובר פה בתופעה שולית ולא בתופעה זמנית.
איתן ברושי: מדובר פה באירוע מתמשך ומחדל ששותפים לו רבים.
איתן ברושי: יכול להיות שהם נהנים מהסלחנות שאנחנו מפגינים ושאנחנו ממליצים, אנחנו קוראים.
איתן ברושי: אני חושב שאי אפשר לפתוח את שנת הלימודים הבאה עם התופעה.
איתן ברושי: אני מציע להביא לכאן את שר החינוך ואת המנכ"לית שלו ולומר להם: 'תציגו תכנית לפתרון הבעיה'.
איתן ברושי: לא משהו כללי כמו שפה.
איתן ברושי: הבעיה היא לא מחקר על מה שהיה אלא הנחיות למה שיהיה.
איתן ברושי: צריך לומר שלפי פרק זמן, אני לא רוצה לנקוב בו, אבל משהו כמו שנתיים לא צריכה להיות התופעה.
איתן ברושי: צריכים לחזור למערכת החינוך, יש למערכת החינוך מספיק תקציב.
איתן ברושי: שאלת העסקת מורים או אחרים בגופים היא חלק מהבעיה שהמדינה צריכה להקים, פרופסור יונה אולי יצטרף אלי, צריך להקים מחדש את המגזר השלישי.
איתן ברושי: המדינה לקחה את המגזר השלישי, הפכה אותו לאלה שעושים את תפקידיה ועכשיו צריך להקים אותו מחדש.
איתן ברושי: בעצם, אין סוף עמותות שמבצעות גם ברווחה, גם בחינוך את השליחות של המדינה.
<קריאה: לצמצם גם אותו.
איתן ברושי: ברור.
איתן ברושי: ותחזיר למדינה את תפקידה.
איתן ברושי: מה עשו, בואו נחזיר את מקצועות הליבה, ואתה אומר לא רק ליבה, ולהעביר את זה לגופים שמתפרנסים לא רע ולפעמים יותר מחברי כנסת, ניתן להם אחריות - - -
יעקב מרגי: התכוונת למנכ"לים.
איתן ברושי: התכוונתי למנכ"לים.
איתן ברושי: ניתן להם אחריות על מה שהמדינה השתחררה.
איתן ברושי: כאשר תקציב החינוך הוא שני בגודלו אחרי תקציב הביטחון.
איתן ברושי: אני לא יודע ושווה לבדוק כמה עודפים העבירו מתקציב החינוך בהעברות, עכשיו אני בוועדת כספים, כמה כסף נשאר לא מנוצל במשרד החינוך.
איתן ברושי: אני מניח שתופתע, אני מניח שתופתע - - -
יעקב מרגי: כל משרדי הממשלה.
איתן ברושי: אני מדבר כרגע על החינוך.
איתן ברושי: מעניין כמה כסף לא ניצל החינוך בשנת 2015 - - -
יעקב מרגי: אני אומר לך, החלק הארי - - -
איתן ברושי: בבינוי.
יעקב מרגי: יש חלק מהמשרדים זה מופיע כנותני שירותים.
יעקב מרגי: החלק הארי בתקציב משרד החינוך הוא כוח אדם בהוראה לכן אחוז, אבל אתה צודק.
איתן ברושי: בוא נעשה ספורט, נבדוק כמה כסף החינוך תרם לדברים אחרים כי הוא לא ניצל אותו.
איתן ברושי: סיכום, אני מציע החלטה.
איתן ברושי: אני צריך לצאת, אני מתנצל.
איתן ברושי: אני אומר שהוועדה תזמין לכאן את הבכירים ביותר ולא נציגים.
איתן ברושי: הטיפול צריך להיות בדרג הבכיר ביותר להציג תכנית של כמה זמן מסתיימת התופעה המבישה של עובדי קבלן במערכת החינוך.
יעקב מרגי: רמי אדוט מכון ון ליר, חקרת את התופעה הזאת?
<רמי אדוט: כן, כן.
<רמי אדוט: אני עובד במרכז חזן לחקר הפרטה ומיקור חוץ.
<רמי אדוט: ודוקטור ורדה שיפר חקרה והגישה גם ניירות ב-2013, חלקם גם נכנסו לחלק מהמסכים.
<רמי אדוט: אנחנו תומכים בקואליציה להעסקה ישירה בחינוך, נותנים לה גיבוי מחקרי.
<רמי אדוט: אני רוצה להגיד משהו וגם להציע.
<רמי אדוט: אני כרגע מסתכל יותר על מחקר מדיניות מאשר על מחקר התופעה עצמה.