GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דרור גנון: אני מקווה שנוכל להתקדם ויהיה מה שנקרה מערכת הסעה נפרדת.
יעקב מרגי: נציג ההורים, אתה מבין, מסתמא גם רמת בית שמש ג', נכון?
<אורי אוהלי: לא.
<אורי אוהלי: אני גר ברמת בית שמש א'.
<אורי אוהלי: אבל אנחנו מייצגים את כולם.
יעקב מרגי: אם אתה מייצג, תעביר את המסר להורים מרמת בית שמש ג', הרי הם מחנכים את הילדים ברשתות האלה.
יעקב מרגי: הם הוזמנו ואף אחד לא מצא לנכון להגיע, כי אני מבין שהזמן עובד לטובתם.
יעקב מרגי: אם הם יקבלו תקצוב פר קפיטה והם יקבלו את זה רטרואקטיבית מסוף ספטמבר כשהם לא הפעילו כלום.
יעקב מרגי: אני אקרא למנכ"לית.
יעקב מרגי: אין דבר כזה, גוף שלא ביצעה משימה לא יקבל תמורתה כלום.
יעקב מרגי: אני אעמוד על כך כי לא יתכן להפקיר תלמידים כאלה כשיודעים שזה תשלום רטרואקטיבי, הרי הם לא נוסדו שנה ראשונה.
יעקב מרגי: החינוך העצמאי לא פועל שנה אחת, הוא יודע שזה תהליך שלוקח עד סוף דצמבר והוא יודע שמשרד החינוך בסוף יאשר רטרואקטיבית, הוא יודע שחלק גדול מהתלמידים האלה עונים לקריטריון, והם עומדים בגלל שהמרחק הוא מעל 3קילומטר אם אני לא טועה.
יעקב מרגי: תלוי.
יעקב מרגי: אז יש מימון מסוים.
יעקב מרגי: גרירת הרגלים הזאת לא ברורה לי וההורים צריכים לדעת את זה.
יעקב מרגי: אנחנו נביא את זה לידי ביטוי בדברי הסיכום.
יעקב מרגי: נציגי התלמידים, מועצת התלמידים, נכון.
יעקב מרגי: שמעת את הדיון, נראה לך?
יעקב מרגי: מה אתה אומר על כל מערך ההסעות לבית הספר?
<יובל פלג: אני יובל פלג ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<יובל פלג: מועצה אזורית גזר.
יעקב מרגי: איך קוראים לראש המועצה האזורית שלכם?
<יובל פלג: פטר וייס.
יעקב מרגי: פטר וייס המיתולוגי.
<עדן סניור: ואני עדן סניור, אני מהמחוז ההתיישבותי, כמו יובל.
<עדן סניור: אני ממושב נורדיה, זה בלב השרון.
יעקב מרגי: מאזור נתניה, אל תגידי נתניה.
<עדן סניור: אנחנו רוצים לדבר על "חוק חינוך חובה".
<יובל פלג: קודם כל מערכת התחבורה הציבורית.
<יובל פלג: היום יש מצבים לא פשוטים גם אם הם דרך המציאות האקטואלית כמו שציינת, וגם אם זה דרך העומס התחבורתי וכל מיני בעיות לוגיסטיות.
<יובל פלג: מצב התחבורה לא תמיד עונה בהלימה למצב התלמידים והצרכים שלהם.
<יובל פלג: לפי דעתנו יש מקום לטפל בזה למרות שאנחנו מאוד מעריכים את העבודה של משרדי הממשלה והכנסת.
<יובל פלג: אנחנו כן רוצים להתמקד במחירי התחבורה הציבורית ביחס לתלמידים.
<יובל פלג: כשפעם "חוק חינוך חובה" חייב תלמידים ללמוד עד כיתה י', בהתאם לכך חוקקו תקנה לפיה כל תלמיד שנוסע לבית הספר שלו בטווח מסוים זכאי להחזרי כספים.
<יובל פלג: חייבים לארגן לו איזה מיניבוס, אוטובוס, מונית, החזרי קבלות.
<יובל פלג: בכל אופן, כשהגדילו את חוק חינוך חובה עד כיתה יב' לא שינו את התקנה בהתאם.
<יובל פלג: זאת אומרת, שתלמידים בכיתות יא', יב' צריכים לרכוש לעצמם כרטיסי אוטובוס כדי להגיע או שילכו ברגל.
<יובל פלג: הם מחויבים לשלם לעצמם, לא תמיד יש מי שיחזיר להם.
<יובל פלג: אצלנו למשל יש תלמידה שגרה באורנית, היא צריכה לנסוע לאזור השרון בכל יום והיא לא מקבלת החזר - - -
יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד, אני הייתי בכיתה ט' לפני שהוארך "חוק חינוך חובה חינם" עד כיתה יב'.
יעקב מרגי: בית הספר המקיף שלי היה רחוק מהבית שלי, הייתי הולך בחורף, בקיץ, בסתיו ואביב מרחקים ברגל, מרחקים ואף אחד לא טרח להוציא תשלום.
יעקב מרגי: גם אז זה לא יושם במלואו.
יעקב מרגי: כמו שזה חורק היום זה חרק אז.
<עדן סניור: היום אנחנו מגיעים למצב - - -
יעקב מרגי: אתם ברי מזל, לכם יש את האוטובוסים הצהובים.
<עדן סניור: היום תלמידים לומדים אפילו במרחק של נסיעה, בערך של 20 דקות נסיעה וזה לא מתאפשר ללכת ברגל.
<עדן סניור: לדעתנו בגלל זה צריך לתקן את הסעיף.
<עדן סניור: יש ילדים עם בעיות כלכליות שלא מסוגלים לממן לעצמם, גם לא צריכים לממן את הנסיעה לבית הספר בכיתה יא' ו-יב' - - -
<דרור גנון: תלמידים שהמשפחות שלהם מסוגלות - - -
יעקב מרגי: את יודעת מה הוא אמר, בואי אני אגיד לך מה הוא אמר.
יעקב מרגי: אני אקל עלייך.
יעקב מרגי: היא מסיעתו של שר האוצר והיא חברת כנסת ה-פעילה בוועדה.
יעקב מרגי: יובל אומר, מתי תוקן החוק, באיזו שנה?
יעקב מרגי: בזמנו חוק חינוך חינם היה עד כיתה י' - - -
מירב בן ארי: לא, עכשיו זה הוראת שעה לכיתה יא' ו-יב'.
מירב בן ארי: לא תוקן החוק.
מירב בן ארי: זה צו.
יעקב מרגי: התקנות לגבי ההסעים היו צריכים במקביל.
יעקב מרגי: הוא טוען בצדק, סוגית ההסעות וזכאות תלמיד להסעות לפי התנאים של משרד החינוך, שגם הם יורחבו עד יא', יב', הם לא תוקנו.
יעקב מרגי: הצו הוא עד יב'- -
מירב בן ארי: מה, זו חקיקה רגילה או תקנה?
יעקב מרגי: תקנה.
יעקב מרגי: זה צריך להיות בחוק.
יעקב מרגי: כדי ששר החינוך יאמר אני מתנגד לחוק, אני עושה את זה בתקנות - - -
<יובל פלג: מעבר לתלמידים שהם במצב כלכלי סוציו אקונומי נמוך, לפעמים, גם אם זה לא בשטחים שדיברנו עליהם, אין אף סיבה שתלמידים ממשפחות כלכליות אמידות יגיעו למצב שהם צריכים לשלם לעצמם על ההסעות לבית הספר.
<יובל פלג: רק זה שנאפשר את זה למצב חינמי נממש את "חוק חינוך חובה חינם'".
מירב בן ארי: מה אתם אומרים, שתלמידים - - -
יעקב מרגי: יא', יב' אין להם הסעה מאורגנת.
<יובל פלג: הם רוכשים לעצמם כרטיסי נסיעות.
מירב בן ארי: רגע, אתה אומר שממרחק מסוים.
מירב בן ארי: אם הנסיעה היא בתוך העיר ה- - -
יעקב מרגי: מה שחל על כיתה ט', י' שיחול גם על יא', יב'.
מירב בן ארי: מה אתם אומרים, אתה משרד החינוך?
מירב בן ארי: שמה, ש- - -
<שי קלדרון: זה דבר של תקנות.
<שי קלדרון: זה לא דבר של העברה ברמת מחוז.
יעקב מרגי: אנחנו נעביר מסר לשר באמצעות דברי הסיכום.
יעקב מרגי: אם לא, תמיד יש לנו אפשרות לחוקק.
יעקב מרגי: אתה באת מ"גזר" ואת באת מ"נורדיה" ותרמתם את - - -
מירב בן ארי: אה, זכרתי שאת מנורדיה.
מירב בן ארי: את לומדת ברופין אמרת?
<עדן סניור: בקריית מ- - -
מירב בן ארי: מעל כמה קילומטר מגיע?
<שי קלדרון: עד כיתה ד' זה 2 ק"מ, מכיתה ה' ומעלה זה 3 ק"מ.
מירב בן ארי: היום מכיתה ה' עד י' זה 3 ק"מ.
<דרור גנון: מה-1 בינואר יתחשבו גם בכם.
<דרור גנון: כל התלמידים שעד גיל 18 או עד סוף יב', אצלנו זה עד סוף יב', גם אם עברתם את גיל 18 תוכלו לנסוע בכל המדינה בכל התחבורה ציבורית ב-50%.
<דרור גנון: כלומר, הכרטיס שלכם לא יהיה רק בעיר, תוכלו לנסוע בכרטיסיה בכל מדינת ישראל - - -
מירב בן ארי: מי אדוני?
<דרור גנון: אני דרור גנון ממשרד התחבורה.
מירב בן ארי: הנה דרור פתר את הבעיה.
יעקב מרגי: לא, זו הנחה בתחבורה ציבורית.
מירב בן ארי: שנייה, תתעכב על זה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את מועצת התלמידים, מה שאתה אומר, שמה-1 בינואר 2016 כל התלמידים שנוסעים גם ככה עם ה"רב קוו".
מירב בן ארי: היום זה עירוני אז זה עובר גם לבן עירוני.
<דרור גנון: בין עירוני בכל הארץ.
<עדן סניור: עניין ההנחה מבורך, אבל בכלל תלמידים לא מצליחים גם בהנחה של 50%.
מירב בן ארי: זה עניין אחר.
יעקב מרגי: תודה רבה, נציג ההורים.
<אורי אוהלי: לפרוטוקול כי זה חשוב, גם התכתבנו על זה בפתק.
<אורי אוהלי: אחת הבעיות, הוא העלה כאן בעיה לאומית, משרד התחבורה מסבסד אוטובוסים שהם לסבבים קצרים של בוקר כדי לפתור מצוקות תלמידים ונוצרת מעמסה תקציבית.
<אורי אוהלי: מאידך גיסא, משרד התחבורה, הידיים שלו קשורות, הוא לא יכול לעשות קווי א' – קווים קצרים על קווי השרות הקיימים, שישרתו בצורה יותר ממוקדת צרכים של מוסדות חינוך.
<אורי אוהלי: במידה ותהייה גמישות בתקנות או בחקיקה למשרד התחבורה לבצע קווים כאלה חלק מהבעיות תיפתרנה במסגרת תח"צ (תחבורה ציבורית).
<אורי אוהלי: תודה.
<דרור גנון: אבל זה לא במסגרת האחריות שלנו.
<דרור גנון: אני אסביר, קודם כל, אמרתי, אנחנו נותנים לכלל הציבור תחבורה ציבורית ולא רק לתלמידים.
<דרור גנון: על פי תקנות התעבורה בחוק צריך לעלות כל אדם באשר הוא רוצה לשלם, לכן אין הגבלה אצלי בין תלמיד לבין נוסע רגיל.
<דרור גנון: שתיים, אנחנו ניתן את כל הקו במלואו כי אולי אני ארצה לשפר שירות גם לנוסעים אחרים שמשתמשים בקווים האלה ושתהיינה להם גמישות שירות.
יעקב מרגי: אתה לא יכול, אתה לא יכול להחליף את משרד החינוך ובטח לא את החינוך העצמאי.
<אורי אוהלי: אני רוצה להבהיר את כוונתי, זה לא לייצר הסעה מיוחדת.
<אורי אוהלי: הוא בא ואומר: 'אני רוכש 4 אוטובוסים בשביל שעות העומס'.
<אורי אוהלי: אני בא ואומר לו: 'אתה תעשה קו א'', לא נכנס כרגע לפרטים, כל רשות במקומה - - -
יעקב מרגי: הוא לא יכול.
<אורי אוהלי: הוא יגדיל לעצמו את הסבב ובכך יפתור לתלמידים את המצוקות.
יעקב מרגי: קיי.
יעקב מרגי: רבותיי, אי אפשר שלא להזכיר, לא מזמן בית שמש כיכבה בכתבה לגבי ההסעים של החינוך המיוחד.
יעקב מרגי: אנחנו בשבוע הזה מדברים הרבה הרבה על ילדים עם מוגבלות.
יעקב מרגי: שמעתי גם את התגובה של העירייה בזמנו, בצדק, עירייה שאומרת: 'כן צודק וכן צודק, כן צודק' בסוף היא פושטת רגל ואחר כך באים בטענות.
יעקב מרגי: היא לא יכולה לממן מצד אחד דברים שאין לה שיפוי ממשרדים.
יעקב מרגי: אני כן קורה לרגישות יתר.
יעקב מרגי: אני אומר לך בכנות, לא יכולתי לקבל את התגובה במלואה.
יעקב מרגי: אני מזהה עם עיקרון התגובה, אבל לא יכול לקבל כי העירייה עושה גם דברים אחרים מעבר לזה שהם לא משופים מכוח הארנונה.
יעקב מרגי: האוכלוסייה הזו של אותה אוכלוסייה נזקקת שאנחנו מחויבים כחברה לתת את הסיוע, את הדחיפה ואת הליווי, דווקא היא הראשונה שזכאית לקבל מאותם תקציבים שהם לא בהכרח משופים.
יעקב מרגי: חלק גדול משופה, מה שלא משופה יכולה העירייה.
יעקב מרגי: זה לא נראה טוב למרות שהתגובה מבחינת הפרוטוקול, העירייה עשתה, העירייה לא כשלה.
<מנחם ברוכמן: אני רוצה להגיב על זה.
<מנחם ברוכמן: מערך ההסעות באגף החינוך בעיריית בית שמש היה בגירעון גדול.
<מנחם ברוכמן: יחד עם משכ"ל (חברה למשק וכלכלה) בדקנו אותו לעומק.
<מנחם ברוכמן: נכון להיום אנחנו יכולים לדעת מי נוסע ולמי לא מגיע לו על פי החוק, אז הרשות המקומית מתחילה לאט לאט, לפי גודל התקציב שיש לה, להוסיף עוד ועוד הסעות לילדים שאין לנו עליהם מימון ממשרד החינוך.
<מנחם ברוכמן: למשל, את כל ילדי חוץ שלומדים בירושלים שלא נמצא להם מקום בבית שמש, השבוע הזה אנחנו מתקצבים את כולם, זה 220 אלף שקל בשנה.
<מנחם ברוכמן: העברנו את התקציב הזה.
<מנחם ברוכמן: אותם הבודדים שיש - - -
יעקב מרגי: אמרתי לך מלכתחילה, העירייה פעלה כחוק, רק שאני אומר, צריכים רגישות - - -
<מנחם ברוכמן: נכון להיום יש לנו יכולת לדעת מה העלות של זה ואנחנו נושאים בזה ועושים את זה.
<יובל פלג: אנחנו רוצים להגיד שאפשרי לפעול בתוך העירייה ולצאת לידי חובה, לפעול כחוק, על הנייר לא כושלים, אבל אנחנו רואים המון מחויבות מצד הרשויות המקומיות לנוער.
<יובל פלג: יש פעולה רצינית לטובתנו.
<יובל פלג: לפעמים זה באמת לא מתאפשר, אבל אנחנו כן מבקשים לפעול בנושאים האלה גם אם זה בחינוך המיוחד שזה במיוחד, ובשביל ההסעות של הנוער.
<יובל פלג: ברגע שאנחנו מדינה שהיא מעודדת את החינוך ומקדשת את הילדים שלנו, אנחנו צריכים להראות שפועלים למען זה.
<יובל פלג: אנחנו באמת מבקשים להשלים את הנעשה.
יעקב מרגי: לאור הממצאים לפחות או יותר אני יוכל.
יעקב מרגי: את רוצה לדבר, בבקשה.
יעקב מרגי: אני לפני סיכום כי הדברים ברורים מאוד.
<תמר זוסמן: לצערי אני הגעתי קצת באיחור בגלל הפקקים.
<תמר זוסמן: אני נציגת ההורים.
<תמר זוסמן: אפשר לומר שאני פועלת בזה ארבעה וחצי חודשים, עוד לפני שעברתי לבית שמש.
<תמר זוסמן: כשהגעתי לבית שמש נוכחתי לדעת שהמצב יותר נורא - - -
מירב בן ארי: את נציגת של כל ועד ההורים של בית שמש?
<תמר זוסמן: של כל ההורים של הרמה ומשכנות - - -
יעקב מרגי: רמה ג'.
יעקב מרגי: הוא מנציגות ההורים - - -
<אורי אוהלי: העירונית, כאילו.
<תמר זוסמן: המצב, אני לא יודעת עד כמה - - -
יעקב מרגי: בואי אני אחסוך לך גברתי.
יעקב מרגי: אני אדבר בכלי ראשון.
יעקב מרגי: כדי שלא יתקררו הדברים הלוהטים שלי אני אסביר.
יעקב מרגי: התגלתה לנו פה תמונת מצב.
יעקב מרגי: אני חשבתי שבאמת יש לקונה, התקנות לא נותנות להם זכאות, המרחק הוא לא מרחק.
יעקב מרגי: אמרתי, בואו נראה איך בוועדה הזאת אנחנו נביא לכך שילדים לא יצטרכו להיות מטורטרים בתחנות אוטובוסים עמוסות יחד עם בוגרים, ליפול, להידחס והידחף, גם העלויות של ההורים.
יעקב מרגי: פה בדיון קצר וענייני, מתברר לי שחלק מהתלמידים מרמת בית שמש ג' יהיו זכאים לשיפוי להסעה לרמה א', לרמה ב' לפי המרחקים ולפי הגילאים – זה נוהל קבוע של הרשתות, במקרה הזה החינוך העצמאי, מכיר את זה, יודע שזה נגמר לקראת סוף דצמבר.
יעקב מרגי: כנראה החינוך העצמאי, הזמן עובד לטובתו.
יעקב מרגי: למה הוא לא עשה כלום ארבעה חודשים, הוא יודע שב-1 בינואר הוא יקבל שיפוי מה-1 בספטמבר.
יעקב מרגי: אתם ההורים טורטרתם, דאגתם, נחרדתם לשלום ילדיכם כל יום, בוקר, צהריים וערב, אבל למישהו זה לא בוער.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לך בצורה הכי כנה, את שמה את הילדים שלך בגוף שמחנך את הילדים שלך בחוסר אחריות, או שקטע הכספי מעניין אותו יותר מחינוך ילדייך.
יעקב מרגי: זו המסקנה שאני מגיע אליה, אלא אם כן.
יעקב מרגי: אני אקרא בסיכום פה למשרד החינוך לא להעביר לחינוך העצמאי את התשלום מה-1 בספטמבר עד 31 בדצמבר.
יעקב מרגי: החינוך העצמאי ידע שזה הנוהל, היה יכול להעביר מערך הסעות במשך ארבעה חודשים, הוא לה היה מתמוטט.
יעקב מרגי: הוא לא היה מתמוטט.
יעקב מרגי: ב-1 בינואר אומר משרד החינוך, שעל אותם תלמידים זכאים הוא היה מקבל.
יעקב מרגי: את הכללים הוא מכיר, את המרחקים הוא יודע, את הנוהל עבודה של משרד החינוך הוא מכיר – לא היום נוסד החינוך העצמאי, נכון?
יעקב מרגי: את מבינה מי היה פה בחוסר מעש?
יעקב מרגי: זה לא העירייה.
יעקב מרגי: משרד התחבורה התנדב, מנסה לתגבר, תגבר והבטיח לתגבר עוד.
יעקב מרגי: משרד החינוך אומר ביושר: 'זה הנוהל, אני מחכה'.
יעקב מרגי: ככה מחכים חודשיים מול משרד הפנים, מול העירייה ועושים ביחד עבודה.
יעקב מרגי: בסוף דצמבר - - -
<תמר זוסמן: לפי דבריך התקציב להסעות יהיה לחינוך העצמאי.
יעקב מרגי: אם אני חוזר על דבריך, לפי הזכאות ולפי הכללים, יקבל מה-1 בספטמבר רטרואקטיבית.
יעקב מרגי: אני אוודא שהם לא יקבלו את זה רטרואקטיבית מה-1 בספטמבר כי הם לא ביצעו הסעות.
יעקב מרגי: אם הם היו מבצעים הסעות אנחנו היינו תובעים פה שזה יגיע אליהם ביושר ובצדק.
יעקב מרגי: מאחר והם לא ביצעו, הם ידעו, אני אומר לכם הם ידעו.
יעקב מרגי: לאחרונה כל מה שקשור להסעות של החינוך העצמאי לוקה בחסר, יש שם מלחמות על גבם של התלמידים, יש מלחמות מול משרד החינוך על התעריפים וכנראה הזמן עובד לטובתם.
יעקב מרגי: אם יש להם פער של 30%, הנה הם קיבלו את זה בחינם, יקבלו מה-1 בספטמבר וזה בדיוק שליש שנה.
יעקב מרגי: את מבינה איפה אנחנו?
יעקב מרגי: הדיון היום פה זה לסדר את הדברים ואני לא יכול לבוא בטענות לעיריית בית שמש כי היא לא יכולה להפעיל מערך הסעות על מה שהיא לא משופה.
יעקב מרגי: גם ראש העיר יתבע ממשרד הפנים על הוצאת תשלום שאין לה כיסוי.
יעקב מרגי: מצד השני אומר משרד החינוך: 'אני עושה את עבודתי, לא שניתי השנה ומשנה שעברה', כל שנה זה מתנהל ככה.
יעקב מרגי: היחיד שלא פעל כמו שצריך זו רשתות החינוך, הבעלות על בתי הספר שיודעים שזה הנוהל.
יעקב מרגי: אני אומר את הסיכום.
<פיני קבלו: אפשר בבקשה משפט אדוני?
<פיני קבלו: היו לי שיחות עם ראש העיר.
<פיני קבלו: אני מבין את המצוקה של ראש העיר מול הלחץ של התושבים.
<פיני קבלו: אנחנו כשלטון מקומי באמת מגבים אותו, מחזקים אותו במאבק הזה.
<פיני קבלו: אני חושב שמשרד החינוך צריך להיות קצת יותר גמיש, ער יותר למצוקות ולדברים שקורים בכל מיני ישובים.
<פיני קבלו: לא להיות מקובעים באותן מסגרות קבועות של ההסעות שבדרך כלל מקשות על ראשי הרשויות או מנהלי החינוך לפעול.
<פיני קבלו: לכן ראש העיר במצוקה כזאת.
<פיני קבלו: אני הייתי באמת קורא מכאן - - -
יעקב מרגי: פיני, אתה לא היית בתחילת הדיון, במקרה הזה של בית שמש, הרי הזכאות למימון היא לא לעירייה, היא לבעלות, החינוך העצמאי, ככה שאני אפילו לא יכול להכניס לשולחן העבודה את ראש הרשות בכלל, הוא לא בתמונה בכלל.
יעקב מרגי: גם אם הזכאות תוכח בסוף השנה היא מול החינוך העצמאי, מול רשתות החינוך.
יעקב מרגי: התקציב מועבר ישירות.
יעקב מרגי: זה הסדר שהוא לא כמו בחינוך הממלכתי שעובר לעירייה והעירייה מפעילה את מערך ההסעות.
יעקב מרגי: זה לא דומה בכלל.
יעקב מרגי: ועדת החינוך, התרבות והספורט קיימה היום ישיבה, דיון דחוף בעניין מצוקת ההורים ברמת בית שמש ג' בכל סוגית ההסעים במערכת החינוך, בגלל המצוקה ומחסור בבתי ספר יעודים בשכונה.
יעקב מרגי: בתום הדיון הגיעה הוועדה למסקנות הבאות: הוועדה רשמה לפניה את הודעת נציג משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שהמשרד יצר קשר עם משרדי ממשלה אחרים כדי לסקור את ממדי סוגיית הסעי תלמידים ברחבי הארץ.
יעקב מרגי: עבודת הצוות אמורה להסתיים עד סוף שנת 2015.
יעקב מרגי: המשרד יכין החלטת ממשלה שבעקבותיה תוקם וועדת שרים וועדת מנכ"לים שתבדוקנה את יישום הנושא.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להעביר את כספי ההסעות רק למי שביצע אותן בפועל.
יעקב מרגי: אין סיבה להעביר כספים לרשתות חינוך באופן רטרואקטיבי אם לא ביצעו את ההסעות בפועל למרות שזה עבור קפיטה, כלומר, לפי תלמיד.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת להאריך את תקנות ההסעות התלמידים עד סוף כיתה יב' בהתאמה להארכת חובת הלימודים עד סוף כיתה יב' ולהביא את זה בתקנות.
יעקב מרגי: הוועדה רושמת בפניה בסיפוק את הודעת משרד התחבורה, שהחל מה-1 בינואר 2016, ההנחה לתלמידים ב"רב קו" תהייה 50% בנסיעות בין עירוניות, בכל הארץ.
יעקב מרגי: לא רק עירוניות אלא גם בין עירוניות בכל רחבי הארץ עם אותו כרטיס.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה, חומרה רבה, את היעדרותם של נציגי רשתות החינוך פה כשהסוגיה הזאת נוגעת אליהם.
יעקב מרגי: הם קיבלו הזמנה והם לא הגיעו.
יעקב מרגי: הם הפקירו את ההורים, הם הפקירו את התלמידים.
יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחר ההתפתחויות בנושא הזה.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 25 בינואר 2016, ט"ו בשבט התשע"ו, שעה 10:00.
יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: שימוש בתקשורת אלחוטית וחשיפה לקרינה בבתי הספר והטמעת הטבלטים והשלכותיהם במערכת החינוך.
יעקב מרגי: הוועדה כבר קיימה, מי שיודע, מי שזוכר, דיון בנושא השאלת ספרים בבתי הספר וחיוב הורי תלמידים לרכוש טבלטים כעזרי לימוד ב-30 ביוני 2015.
יעקב מרגי: לרענן לעצמי את הזיכרון, ומי שירצה ליהנות על הדרך, אני אקרא את נקודות הסיכום בדיון הקודם, שלהערכתי הוא תם ולא נשלם.
יעקב מרגי: היה דיון שרק הציף את הבעיה.
יעקב מרגי: לא הצלחנו לצאת ממנו לדברים תכליתיים.
יעקב מרגי: לא ישבתי בחוסר מעש מאז, ואני אעדכן אתכם.
יעקב מרגי: "הוועדה מצאה כי בנושא השימוש בטבלטים משרד החינוך פועל בניגוד לחוק ולאישורי ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא תשלומי הורים ולהוראות מנכ"ל משרד החינוך.
יעקב מרגי: קניית טבלטים בצורה הקיימת כיום אינה מקובלת על הוועדה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להפסיק את מיזם הטבלטים לאלתר.
יעקב מרגי: " כנראה הייתי נוקשה בפעם שעברה.
יעקב מרגי: "הוועדה קוראת למשרד החינוך ליישם את מיזם הטבלטים באופן מדורג, בצורה מבוקרת ומאוזנת עם ליווי מחקרי.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך תשובה מידית על ההיקף הקיים בשימוש בטבלטים במערכת החינוך.
יעקב מרגי: הוועדה פונה למבקר המדינה שיבדוק את הפעלת מיזם הטבלטים על-ידי משרד החינוך ויישום חוק השאלת ספרים בבתי הספר.
יעקב מרגי: " חמש נקודות הסיכום היו פועל יוצא של רוח הדברים שהיתה בוועדה.
יעקב מרגי: לא קיבלנו תשובות.
יעקב מרגי: נשאלו שאלות ולא קיבלנו תשובות.
יעקב מרגי: אני רוצה לעשות סדר לפני שאני אפתח את הדיון ואני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת ולאורחים – ויש הרבה אורחים שביקשו לדבר – יש כמה סוגיות בדיון הזה.
יעקב מרגי: הסוגיה הראשונה שתפקידנו לבדוק היא האם משרד החינוך פועל בהתאם להנחיות, בהתאם להוראות, בהתאם לכללים ולחוקים.
יעקב מרגי: סוגיה שנייה – סוגיית הקרינה שעולה וצפה.
יעקב מרגי: איך כתוב עם יוסף הצדיק בפתרון החלום?
יעקב מרגי: לאלוקים פתרונים.
יעקב מרגי: בקדנציה הראשונה שלי כבר הייתי שותף לדיון – זה היה ב-2003 למי ששואל – לגבי הקרינה המייננת, והיו מהנדסים שטענו בכה ומהנדסים שטענו בכה, עד כמה היא מזיקה, לא מזיקה, באיזה טווחים, כמויות.
יעקב מרגי: וסוגיה שלישית, שהיא לא פחות חשובה – גם אם משרד החינוך פועל על-פי ההנחיות ויש ההסכמה הנדרשת לפי ההוראות, מה קורה עם אותם ילדים שאין להם מענה.
יעקב מרגי: שמענו פתרונות כאלה בפעם שעברה, שמאלתרים להם מחשבים צמודים לקיר והם עם הפנים לקיר ומשתמשים במחשבים.
יעקב מרגי: אם כן, איך זה נעשה?
יעקב מרגי: אם רוכשים עבורם, איך זה נעשה?
יעקב מרגי: פיתחנו לאחרונה גם פרנויות בקשר באשר לסוג התעשיות שמתפתחות סביב יוזמות ופיילוטים.
יעקב מרגי: ראינו לאחרונה את סוגיית המסעות לפולין, כנראה נצטרך לקיים דיון ונשמע שוב ביתר שאת את אלה שטוענים לגבי הגיל, וגם כאן אנחנו, כנבחרי ציבור, צריכים לוודא שאכן לא מתפתחת תעשייה סביב הנושא הזה.
יעקב מרגי: שוב, לא שמעתם ממני מילה אחת אם אני נגד, לא נגד.
יעקב מרגי: ודאי יש עניין של סוגיות פדגוגיות שצריכות להיבחן, איך המורה משתלב עם הטבלט, איך הטבלט משתלב עם המורה, על כל ההשלכות.
יעקב מרגי: בדיון הזה אנחנו חיים בצילה של עתירה לבית המשפט העליון, לכן אנחנו במסגרת מגבלות.
יעקב מרגי: בדרך כלל אנחנו יודעים מה מגביל אותנו ומה לא מגביל אותנו, לכן אני לא מזהיר, אבל כדאי לאלה שירצו להשתמש בזה לחשוב פעמיים ולהגיד לי: לא יכול בגלל שיש מגבלה.
יעקב מרגי: אנחנו נדע להסתדר ולהבין.
יעקב מרגי: כמובן צריך את עזרתכם, לא להישען רק על בינתנו.
יעקב מרגי: תעשו את זה במידה ובמשורה כי הדיון יצטרך להתקיים, ואנחנו נקיים דיון מעמיק ככל שאפשר ולמרות זאת.
יעקב מרגי: לא נדרוך על כללי הסוביודיצה, אבל נלך בין הכללים כדי לקיים דיון מעמיק.
יעקב מרגי: כפי שבדרך כלל אנחנו נוהגים – חבר כנסת ואורח.
יעקב מרגי: מי היה הראשון מבין חברי הכנסת ולא הספקתי לרשום?
מרדכי יוגב: אני.
יעקב מרגי: אתם רוצים להקשיב קודם?
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לשמוע את משרד החינוך.
יעקב מרגי: משרד החינוך, יש לנו את מנהל הפרויקט.
<עופר רימון: אני מנהל מינהל תקשוב, טכנולוגיה ומערכות מידע.
<עופר רימון: אני אחראי על כל הנושאים הטכנולוגיים במשרד, ובכלל זה הכנסת מחשבים לבתי הספר, ספרים דיגיטליים וכיוצא בזה.
<עופר רימון: אני אחראי למשל על אליפות הסייבר הישראלית שפועלת כרגע, ויותר מרבע מיליון תלמידים במדינת ישראל משתתפים בה על מחשבים ניידים, על טבלטים, על הכול.
<עופר רימון: אנחנו רואים ברכישת מיומנות דיגיטליות דבר חיוני לעידן שבו אנחנו נמצאים.
<עופר רימון: העולם הולך קדימה, אי-אפשר להשאיר את מערכת החינוך מאחור.
<עופר רימון: זה פעם אחת.
<עופר רימון: בשנת הלימודים תשע"ה יצאנו בתוכנית תקשוב חדשה, עדכון של התוכנית הקודמת.
<עופר רימון: 1,600 בתי ספר בדגם בסיסי, 200 בדגם מתקדם, כששם נתנו גם מענק לרכישת אמצעי קצה לתלמידים.
<עופר רימון: כל בתי הספר בתוכנית התקשוב מקבלים תמיכה טכנית ופדגוגית, אינטרנט בפס רחב, חבילת תוכן דיגיטלית, שבחלקה מחליפה את הצורך בקניית ספרים, ובכך היא עצמה מקלה את הנטל על ההורים.
<עופר רימון: בתי הספר שבדגם מתקדם קיבלו מענק, כמו שאמרנו, 100,000 שקל לצורך הצטיידות, והם, בתי הספר, בחרו בדרך הרכישה שמתאימה להם.
<עופר רימון: דרך אגב, יושבים כאן לא מעט מנהלי בתי ספר, קרנות וארגונים ששותפים למהלכים שלנו.
<עופר רימון: אני מציע שתשמעו גם אותם, תשמעו מה קורה באמת בשטח.
<עופר רימון: חשוב לשמוע מה השטח אומר, מה הצרכים של השטח.
איציק שמולי: עופר, מה זה הדגם המתקדם?
<עופר רימון: בדגם בסיסי רוב בתי הספר עובדים במודל שהמורה עומד מול כיתה, אבל לתלמידים אין אמצעי קצה.
<עופר רימון: בבתי ספר בדגם מתקדם נתנו את התקציב כדי שגם יהיו אמצעי קצה לתלמידים, זה יכול להיות מחשבים ניידים או טבלטים.
<קריאה: מי רוכש אותם?
מירב בן ארי: זה 1,600 - - -
<עופר רימון: דקה, חבר'ה.
יעקב מרגי: תנו לו שנייה אחת, נאסוף את השאלות.
מירב בן ארי: רק 1,600 תלמידים בדגם המתקדם ו-200 - - -
<עופר רימון: 1,800 בתי ספר, מתוכם 200 בדגם המתקדם.
<עופר רימון: היום מתוך 1,800 בתי ספר בתוכנית התקשוב – ביקשת מאתנו לתת מספרים כמה בפועל משתמשים באמצעי קצה – היום במדינת ישראל מבדיקות שעשינו 1,800 בתי ספר בתוכנית התקשוב, בערך שליש כבר נמצאים במצב שחלק מהתלמידים עובדים עם אמצעי קצה, בערך 600 בתי ספר.
<עופר רימון: זה יכול להיות כיתה אחת, זה יכול להיות שכבה שלמה, זה יכול להיות כמה שכבות בבית ספר.
<עופר רימון: ומתוך 1,800 בתי ספר שלא בתוכנית התקשוב כבר 7%-10% מבתי ספר במדינת ישראל עובדים תלמידים עם אמצעי קצה.
<עופר רימון: אלה הבדיקות שעשינו לבקשת יושב-ראש הוועדה.
<עופר רימון: משרד החינוך – מאוד חשוב – לא כופה על בתי ספר להיכנס לתוכנית.
<עופר רימון: הכניסה נעשית מרצון ויש לנו רשימות אין-סופיות של בתי ספר שרוצים להכניס טבלטים ומחשבים לבתי ספר.
<עופר רימון: משרד החינוך גם רואה חשיבות בכניסה זהירה ובטוחה לתוכנית, וכך אנחנו מנחים את בתי הספר.
<עופר רימון: מבחינה פדגוגית כל המנהלים והמורים שנכנסים לתוכנית עוברים השתלמות, נבחר רכז תקשוב בית הספר ואנחנו מלווים אותו, מדריכים אותו.
<עופר רימון: אני מדבר על הפיקוח.
<עופר רימון: אנחנו נותנים תמיכה פדגוגית גם מרחוק וגם מקרוב – מרחוק באמצעות מוקד טלפוני, ומקרוב באמצעות רשת של מדריכים שפרוסה בשטח ומגיעים לבתי הספר.
<עופר רימון: בנושא בריאות ובטיחות – אנחנו פועלים בהתאם להנחיות שאנחנו מקבלים ממשרד הבריאות ומהמשרד להגנת הסביבה.
<עופר רימון: למשרד להגנת הסביבה יש תקן לגבי קרינת RF, תדר רדיו.
<עופר רימון: כרגע תקנות המשרד להגנת הסביבה מדברות על 40 מיקרו.
<עופר רימון: בבדיקות שעשינו בבתי ספר, ועשינו בדיקות ביותר מ-2,300 בתי ספר – אני לא חושב שיש תקדים לבדיקת נושא בטיחות שנבדק בתקופה כל-כך קצרה במספר גדול כל-כך של בתי ספר – עשינו שם בדיקת קרינה.
<עופר רימון: הקרינה הגבוהה ביותר שמצאנו היתה פחות מ-2 מיקרו, שזה 1 חלקי 20 מהתקן של המשרד להגנת הסביבה.
<עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו לא רק בודקים את הקרינה, אנחנו גם בודקים שבתי ספר מיישמים את ההנחיות שנתנו להם, שהן לא קשורות לקרינה, אלא הן קשורות למה שנקרא "זהירות מונעת", ואם אתה לא צריך שתהיה קרינה, אל תפעיל אותה, ואם מורה עומד מול כיתה, אז לא צריך להשתמש ברשת אלחוטית.
<עופר רימון: גם אם הקרינה לא עוברת את הסף המותר, עדיין אנחנו מנחים את בתי הספר שלא להשתמש שלא לצורך, ולא רק שאנחנו מנחים, אנחנו גם בודקים.
<עופר רימון: מנחים אותי שהמספרים שהבאתי הם מהמפגש הקודם, אנחנו כבר נמצאים ביותר מ-2,700 בתי ספר שעשינו בהם את בדיקות הבטיחות.
<עופר רימון: הייתי בכנס באירופה.
<עופר רימון: כל המדינות באירופה מפעילות את הנושא של ה - - - הייעודי, ילדים מגיעים עם טבלטים לבתי ספר.
<עופר רימון: זה כבר קורה באירופה, כולם רצים עם זה קדימה.
<עופר רימון: יש לנו ועדה בין-משרדית שכל המשרדים שותפים בה.
<עופר רימון: פרסמנו חוזר לנושא של איך משלבים ציוד כזה בבתי ספר בצורה זהירה ובטוחה.
<עופר רימון: לא רק שאנחנו בודקים את זה, אלא אנחנו מפעילים גם תוכנית חינוכית בבתי ספר, כי זו היתה הדרישה של משרד הבריאות, לא רק לבדוק אלא לוודא שהילדים יודעים מה זה קרינת ELF, מה זה קרינת RF, מה ההבדלים ביניהן.
<עופר רימון: דרך אגב, רוב הסכנות שאנחנו מוצאים לא מגיעות מקרינה אלחוטית אלא מקרינת חשמל, משנאים, מארונות חשמל, ואז צריך לפעמים לחשוב – אני לא בטוח, צריך לבדוק את זה – שלא תמיד המחשב הנייח הוא יותר בטוח.
<עופר רימון: יכול להיות שהוא יותר בטוח מבחינת קרינה אלחוטית, אבל אני לא בטוח מבחינת קרינת החשמל והשנאים שלו, זה גם דבר שצריך לבדוק.
יעקב מרגי: עופר, דקה ותסכם.
<עופר רימון: אני אסכם את החלק שלנו.
<עופר רימון: הוגשה עתירה לבית המשפט העליון בנושא הזה.
<עופר רימון: אנחנו חושבים שהטכנולוגיה - - -
מירב בן ארי: גבי סלומון – זאת הכוונה?
מירב בן ארי: מי זה הסלומון הזה?
מירב בן ארי: הוא הורה?
<עופר רימון: לא.
<עופר רימון: פרופ' גבי סולומון ז"ל, הוא נפטר לפני כמה שבועות - - -
מירב בן ארי: לא היה כתוב בסיכום מי זה.
יעקב מרגי: אחד שואל, אחד עונה.
יעקב מרגי: לא מקהלה.
יוסף ג'בארין: מה היתה דרישת העתירה?
<עופר רימון: לירן, אתה רוצה להגיד בקצרה על מה העתירה?
יעקב מרגי: רק מה נושא העתירה.
יוסף ג'בארין: פרופ' סולומון הוא חתן פרס ישראל לחינוך לדעתי.
<קריאה: כן, זה הוא.
<לירן שפיגל: שלום, אני מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.