GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמירה חיים: את זה אמרתי.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו הכי רחוקים והכי רחוקים מהכי רחוק.
<עמירה חיים: אנחנו לא מתנגדים שממשלת ישראל תחליט.
מאיר יצחק הלוי: אם את אומרת שאנחנו מקבלים הכול, אז איזו הצדקה יש לבקש?
מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מקבלים הכול.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך עוד פעם שאנחנו מקבלים בערך חמישה אחוזים ממה שאנחנו רוצים.
מאיר יצחק הלוי: אז בואי נגיד את הדברים.
מאיר יצחק הלוי: נכון, מקבלים אבל חמישה אחוזים.
מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה בגלל החמישה אחוזים לאבד את ה-95 אחוזים.
מאיר יצחק הלוי: אני מבקש כאן מאוד ברור ומאוד אסרטיבי תקנה מיוחדת לעיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: העיר אילת יותר רחוקה ממצפה במאתיים קילומטרים.
מאיר יצחק הלוי: זה מה שאני מבקש.
מאיר יצחק הלוי: תקנה מיוחדת לעיר אילת וזאת הבמה לבקש את זה.
<עמירה חיים: זה לא על השולחן שלנו.
<עמירה חיים: זה לא על שולחן משרד החינוך.
<עמירה חיים: אנחנו נשמח מאוד שכל עיר תקבל עדיפות לאומית.
<עמירה חיים: אני רוצה לומר שמאחר ואין תקנה מה משרד החינוך עושה בתוך הסעיפים בקשר עם הרשות המקומית ואני אשמח מאוד להרחיב את הסעיפים האלה אבל זה סעיף מול סעיף.
<עמירה חיים: בנושא של כוח אדם.
<עמירה חיים: נושא כוח אדם הוא נושא לא פשוט, מורכב וכאוב באילת.
<עמירה חיים: הדרך היא באמת ללכת ולייצר בתוך העיר אילת את המורים שייתנו מענה.
<עמירה חיים: אילת היא עיר גדולה, היא בסדר גודל כזה בדרך כלל מגייסת לעצמה את כוחות ההוראה שלה.
<עמירה חיים: אבל באילת זה קשה יותר בגלל האפיון של העיר וצריך לומר את זה.
<עמירה חיים: זו עיר של הרבה מאוד אנשים שהם נותני שירות.
<עמירה חיים: יש מחסור בפסיכולוגים, יש מחסור בכל המקצועות הפרה-רפואיים, יש מחסור במורים.
<עמירה חיים: מחסור במורים במהלך השנים האחרונות קיבל מענה לא מספיק אבל אנחנו מתקדמים מאוד מאוד יפה.
<עמירה חיים: פתחנו הכשרות מיוחדות לאנגלית, ללשון, לכל דבר ואני חושבת שאנחנו בכיוון הנכון.
יעקב מרגי: בתחום הרפואה הייתה מצוקה.
יעקב מרגי: קח את סורוקה, גם זה אילת.
יעקב מרגי: הייתה מצוקה של רופאים, עד שלא קיבלו החלטה אמיצה ונתנו מענקים לעידוד.
יעקב מרגי: השאלה אם גם בתחום ההוראה יש מענקים מיוחדים למורים.
<עמירה חיים: יש מענקים.
<עמירה חיים: תכף איתי הדר ייגע בזה.
<עמירה חיים: יש מענקים מיוחדים.
<עמירה חיים: כל מורה שמגיע לאילת, מקבל סל שהוא סל מיוחד שהוא לא קיים בשום מקום אחר בארץ.
יעקב מרגי: גם אילת יש לנו רק אחת בארץ.
<עמירה חיים: יש תמריצים, סל הטבות וכולי.
<עמירה חיים: כל צורך בעניין הזה, אם צריך, צריך להקשיב טוב לרשות.
<עמירה חיים: אם יש צורך בהטבות נוספות כדי למשוך עוד כוחות הוראה, צריך ללכת לזה אבל המאמץ הגדול צריך להיות בתקצוב של הכשרות פנימיות ולשם הולך התקציב.
יעקב מרגי: את מנהלת המחוז והשאלה אם יש פתיחות בהנהלת המשרד לסוגיות שנקראות אילת ולא בדברים קטנים, לא בתמריץ קטן, אלא באמת לתת מענה כמו שאמר ראש העיר לדלתות המיוחדות האלה ולייחודיות.
יעקב מרגי: או שאת נתקלת בקשיים.
יעקב מרגי: גם אם המשרד אומר שיש לו סדרי עדיפויות או בעיות תקציביות, זה לגיטימי.
יעקב מרגי: השאלה אם את נתקלת בסוגיות.
איתן ברושי: זאת שאלה לשר החינוך שלא נמצא כאן.
איתן ברושי: היא לא יכולה לעשות יותר.
איתן ברושי: היא עובדת מדינה.
איתן ברושי: את המדיניות קובע שר החינוך.
יעקב מרגי: אנחנו לא מצפים ששר החינוך ומנכ"לית משרד החינוך יעזבו את המשרד יום יום.
יעקב מרגי: יש כאן שלושה דיונים ביום סביב סוגיות חינוך ועוד לא התחלתי עם תרבות וספורט.
יעקב מרגי: אני לא ארתק אותם לכאן.
איתן ברושי: אתה עסוק בהגנת החי, בצער בעלי חיים.
יעקב מרגי: גם.
איתן ברושי: למדת משהו משר החקלאות.
יעקב מרגי: לא נרתק את שר החינוך ומנכ"לית המשרד לכאן.
<עמירה חיים: אתם מכירים אותי ויודעים שאני לא חוששת לומר את דעתי.
<עמירה חיים: אני רוצה לומר שבמהלך כל השנים – ואני פגשתי יותר מאשר שר אחד או שניים – תמיד העיר אילת הייתה בעדיפות מול משרד החינוך.
<עמירה חיים: תמיד.
<עמירה חיים: תמיד חיפשנו כל דרך.
<עמירה חיים: אני לא אומרת שלא צריך עוד, אני לא אומרת שלא צריך לחפש עוד דרכים, אבל בהחלט הייתה עדיפות וללא כל ספק גם אצל השר הנוכחי.
יעקב מרגי: אבל זה לא השר.
יעקב מרגי: אני הייתי שר.
יעקב מרגי: המאוויים שלי והרצונות שלי נתקעו לפעמים בדרג המקצועי.
<משה שגיא: המשפטי.
<משה שגיא: לא תקציבי אלא בעיקר משפטי.
יעקב מרגי: בגלל העדפה כזאת או אחרת.
יעקב מרגי: לכן אני נוגע בנקודות האלה.
יעקב מרגי: אם יש בעיות כאלה כמו שציין משה שגיא, לפעמים גם השר רוצה והמנכ"ל רוצה אבל יכול לומר הגורם המשפטי שהוא לא יכול להעדיף עיר כזו ואחרת.
<עמירה חיים: לומר שיש עדיפות ברורה לאילת, זה ברור, אבל כאשר אנחנו מחליטים על מספר סעיפים - הסעיפים האלה נסגרו עם שושני – שיועברו והרשות המקומית מבקשת סעיף נוסף, שנה שלמה של דיונים היו במשרד החינוך כדי להכניס את הסעיף של חינוך מיוחד שהם ביקשו.
<עמירה חיים: לא ויתרנו.
<עמירה חיים: הייעוץ המשפטי לקח אותנו קדימה, אחורה, אמר לא, אבל אנחנו מוותרים ואין לא.
<עמירה חיים: אם הרשות רוצה, אנחנו ניאבק על זה, אבל זה לא פשוט.
<עמירה חיים: אני אומרת את האמת.
<עמירה חיים: להכניס עוד סעיפים בתוך הקריטריונים היום במדינת ישראל יחד עם הייעוץ המשפטי הכול כך מורכב, זה לא פשוט אבל אנחנו לא מוותרים.
יעקב מרגי: ניתן את רשות הדיבור לאחד מחברי הכנסת ואחר כך נחזור לגורמים המקצועיים.
איתן ברושי: אני חושב שקודם כל צריך להודות לא למי שארגן את הישיבה אלא למי שחי באילת.
איתן ברושי: מי שחי באילת, אדוני ראש העיר, אנחנו כילדים גדלנו עם הנפת דגל הדיו.
איתן ברושי: אני מעריך את דור הנפילים, כמו שאמר היושב ראש, ואנחנו חייבים לעשות לפחות כמוהם.
איתן ברושי: זאת הצוואה שלהם.
איתן ברושי: לא לעשות פחות אלא לפחות כמוהם.
איתן ברושי: מהרמת הדגל באילת וממלחמת השחרור, אילת עברה דרך ארוכה אבל היא לא מספיק גדולה.
איתן ברושי: אדוני ראש העיר, אני מציע להציג בוועדות האחרות ובמליאה מהו החזון של העיר ומהי תכנית הגידול והצמיחה של אילת כי יש לנו כאן גם היבט דמוגרפי וגם גיאוגרפי.
איתן ברושי: אילת חזקה וגדולה, זאת לא שאלה של העיר אלא זאת שאלה של הממשלה, זאת שאלה קיומית למדינה ולא האינטרס של התושבים.
איתן ברושי: אתם לא באים לבקש טובות אלא אתם באים לדרוש את מה שאתם חושבים שהוא תנאי לביצוע המשימה.
איתן ברושי: המשימה היא עיר גדולה וחזקה.
איתן ברושי: אני מכיר גם את האיומים הביטחוניים ואת האיום על ניתוקה של אילת מהמדינה.
איתן ברושי: אילת היא מוצב קדמי של מדינת ישראל ולא שיגעון פרטי של ראש העיר.
איתן ברושי: אילת לא יכולה להתקיים מהחלטות חד פעמיות של הטבות מזדמנות אלא מתפיסה שלמה וכוללת שהממשלה לוקה בה.
איתן ברושי: הממשלה עשתה את התפיסה הזאת על יהודה ושומרון.
איתן ברושי: הממשלה לא עשתה את התפיסה הזאת על אילת ועל הדרום והצפון.
איתן ברושי: בשבוע הבא אנחנו יורדים לקברו של בן גוריון.
איתן ברושי: אני מניח שהממשלה תיקח הליקופטר גדול ותשתדל להיות בהרכב מלא כי באותו יום גם מצביעים על התקציב אבל לפעמים נדמה שממשלות – ואני עושה עכשיו חשבון היסטורי – שכל מה שהן עשו, ואולי זאת עושה יותר, הן ירדו פעם בשנה בהליקופטר לקבר וחזרו באותו הליקופטר וזאת הייתה התרומה לנגב.
איתן ברושי: עכשיו אתם אומרים כאן שזה לא מספיק.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד שזאת שאלה לאומית ולא שאלה פרטית אבל המדינה לוקה בהתייחסות לפריפריה, בעיקר למקומות הרחוקים והקשים כי בסופו של דבר, אני אגלה לכם סוד, יש בישראל כלל מאוד מעניין והוא שכל הנחלים זורמים לים וכל הכסף לתל אביב.
איתן ברושי: ככה זה.
איתן ברושי: עוד סוד אני יכול לגלות לך אדוני היושב ראש, אתה מנוסה אבל אני גיליתי עוד משהו מעניין בפיזיקה בישראל.
מרדכי יוגב: למה התנועה הקיבוצית לא ממקמת את עצמה בלוד?
איתן ברושי: תיכף אני אדבר על התנועה הקיבוצית ליד אילת.
איתן ברושי: אבל גיליתי עוד חוק מעניין בישראל.
איתן ברושי: בישראל שום דבר לא מגיע בגרביטציה אלא הכול בכוח המשיכה.
איתן ברושי: כנראה שלבד זה לא יתגלגל אליכם, חלק מהדברים שנאמרו כאן.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד לכם, האנשים שעוסקים בחינוך החינוך הוא המגנט הכי גדול שיכול להביא לצמיחה וגידול של אוכלוסייה בכל מקום, בטח במקומות הקשים.
איתן ברושי: לא מספיקה ההנחה במע"מ שהיא חשובה אלא הבן אדם שואל את עצמו מה המחיר שהוא יכול לשלם על הוויתור לחיות במרכז כדי ללכת למקומות הקשים כמו אילת ומה הוא מקבל.
איתן ברושי: החינוך הוא המגנט הכי חשוב.
איתן ברושי: זה גם המגנט וגם המכבש.
איתן ברושי: הוא מביא את האנשים והוא גם הופך אותם לקהילה.
איתן ברושי: חינוך הוא מגנט ומכבש.
איתן ברושי: הוא מביא את האנשים והופך אותם לקהילה.
איתן ברושי: לכן המרכיב, עמירה, של החינוך הוא הדבר המרכזי בגידולה של העיר לרבות האוניברסיטה.
איתן ברושי: עם כל הכבוד לפרופסור כרמי, זה לא נתון לשיקול דעתה אלא אלה משאבים לאומיים ולא שיגעון אישי של מישהו.
איתן ברושי: לכן מרכזיות החינוך בגידול העיר אילת היא מפתח.
איתן ברושי: הדבר השני אדוני היושב ראש שהוא תלוי במדינה ולא בעירייה זאת תעסוקה ברמת הכנסה של המאה ה-21.
איתן ברושי: לא בונים עיר מתקדמת על בסיס תיירות, גם חקלאות לצערי.
איתן ברושי: אלה דברים חשובים אבל הכנסה נמוכה.
איתן ברושי: אי אפשר לקיים רמת חיים גבוהה בשכר של תיירות.
איתן ברושי: הדבר הנוסף אותו אני אומר גם למשרד החינוך.
איתן ברושי: אני יודע שראש העיר לא מופתע ממה שאני אומר וגם מקפיד על כך.
איתן ברושי: ליד העיר אילת יש מועצה אזורית אילות, ערבה דרומית.
איתן ברושי: אנחנו מדברים גם על היבט גיאוגרפי וגם על היבט דמוגרפי.
איתן ברושי: אנחנו מדברים על עיבוי העיר כי זה המענה הדמוגרפי למקום הכי רחוק והכי חשוב באילת.
איתן ברושי: מפגש הגבולות על כל מה שמשתמע ממנו.
איתן ברושי: אני מקווה שבעתיד גם יהיה שיתוף פעולה בין-לאומי בעיר.
איתן ברושי: מצד שני גם תפיסה גיאוגרפית.
איתן ברושי: אילת לא תהיה מצדה.
איתן ברושי: אילת צריכה לראות ישובים לאורך הכביש שהגיע הזמן לסיים אותו, הגיע הזמן לסלול את הרכבת ולא לסגור את שדה דב עד שאין פתרון אחר.
איתן ברושי: שאלת הנדל"ן בתל אביב היא לא יותר חשובה מקיומה של העיר אילת, אבל למי היא יותר חשוב?
איתן ברושי: למי שבא משם ורוב חברי הכנסת גרים בתל אביב, רוב מקבלי ההחלטות גרים בתל אביב והם חושבים שכל החוכמה נולדה שם.
איתן ברושי: לעניין הקזינו.
איתן ברושי: זה לא סותר את הדיון בוועדת חינוך.
איתן ברושי: אני אומר שצריכים תעסוקה וחינוך.
איתן ברושי: לא צריך לפחד מהתמודדות עם השאלה כי היא קיימת ועדיף חוקי מאשר לא חוקי.
איתן ברושי: אם מדברים על שינוי דרמטי במצבה של העיר, צריכים מהלכים בלתי קונבנציונאליים ולא להיות שבויים בתוך תפיסות ישנות שלא הביאו לתוצאות הנדרשות.
איתן ברושי: הממשלה נדרשת, וזה כנראה יהיה אחרי התקציב, להחלטה מיוחדת.
איתן ברושי: אדוני ראש העיר, לבוא להחלטת ממשלה שאומרת כמה משפטים בנושא העיר לרבות גיבוי כספי ובתוך זה הקזינו שהוא לא בפני עצמו אלא הוא חלק מתכנית כוללת לחיזוק אילת, לחיזוק הערבה הדרומית ולביצור אחיזתנו בגבול שבין ירדן למצרים.
איתן ברושי: זאת שליחות לאומית וזה לא אינטרס פרטי שלכם.
איתן ברושי: תצליחו .
יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.
יעקב מרגי: מי אמר שפסו הציונים מהארץ?
יעקב מרגי: חזק וברור.
יעקב מרגי: יש לנו כאן נציגים מה-ות"ת, מל"ג, אוניברסיטת בן גוריון?
יעקב מרגי: יופי.
יעקב מרגי: ניתן לכם את רשות הדיבור בהמשך.
<קריאה: יש גם ממכללת לוינסקי.
יעקב מרגי: מבחינתי כולם יוכלו לדבר אם נשמור על נוהל של דקותיים-שלוש.
יעקב מרגי: שלא נלך אחרי איתן שהאריך אבל אני לא יכול לגבור עליו כי לא רק הרכבת הגיעה לאילת אלא גם הקולות נשמעו עד אילת.
איתן ברושי: אני מקווה שהם נשמעו קודם כל בירושלים.
איתן ברושי: כאן מחליטים.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני חוזר אליכם בקטע של פיתוח.
יעקב מרגי: חשובה לי סוגיית הפיתוח.
<משה שגיא: אני רוצה קודם כל להשלים את הנושא התקציבי.
<משה שגיא: המשרד מכיר בייחודיות של העיר בשני מרכיבים: האחד, בהיבט של ריחוק ממרכז הארץ, ריחוק גיאוגרפי, והשני, תנאי אקלים קיצוניים.
<משה שגיא: בשורה של נושאים המשרד הגדיל את ההשתתפות שלו באילת ונתן מענה למשל בנושא הסעות תלמידים, קיצר את הזכאות של המרחק לגבי תלמידים, משתתף בצינון בחינוך, בנושא של הריחוק אנחנו משתתפים בנושא של תמריצים לעובדי הוראה בהיקף של למעלה מעשרה מיליון שקלים, בנושא של שלוחה של מכללת לוינסקי, תמיכה נוספת של מיליון שקלים בשנה עבור המכללה.
<משה שגיא: אנחנו נותנים גם השתתפות בחטיבה העליונה בהיקף של חמישה מיליון שקלים.
<משה שגיא: זאת אומרת, היקף כולל של כעשרים מיליון שקלים בשנה אנחנו מתקצבים את העיר אילת בנושאים ייחודיים בגלל הריחוק שלה ממרכז הארץ ובגלל תנאים אקלימיים.
<משה שגיא: אין ספק שיש נושאים נוספים שלא קיבלו התייחסות מלאה ולדעתי בהחלטת ממשלה או כל פרוצדורה אחרת שתסדיר את זה תאפשר לנו לתת מענה.
יעקב מרגי: ות"ת.
יעקב מרגי: בעל המאה הוא בעל הדעה.
יעקב מרגי: לא תמיד במקרה שלכם, אבל בסדר.
יעקב מרגי: לא לשווא אמרתי בפתיח שצריך לתת לכם פרס ישראל על היוזמה הזאת להוריד את השלוחה של אוניברסיטת בן גוריון לאילת.
יעקב מרגי: השבוע הייתי בפגישה עם רבקה כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן גוריון, והבנתי מתוך דבריה את הקשיים.
יעקב מרגי: אמרתי בפתיח שדברים טובים, אנחנו אלופים בחיסולם או להפריע להם.
יעקב מרגי: אתם שומעים את הצורך ואת הייחודיות של העיר אילת.
יעקב מרגי: אנחנו באנו לכאן לא להקים גוף כלכלי עסקי.
יעקב מרגי: אנו באנו ארצה לבנות ולהיבנות בה, זה ההמנון ועם זה צעדו הציונים והחלוצים.
יעקב מרגי: אני אומר שלא באנו לארץ לפתוח עסק אלא באנו להקים מדינה.
יעקב מרגי: תקשיבו, אם מישהו חושב ששבעים שנים זה הרבה זמן בחיי מדינה, הוא לא מבין מה זאת מדינה.
יעקב מרגי: העיר אילת צריכה אתכם לצורך היציאה מהקופסא.
יעקב מרגי: אמר מי שאמר שזה משאב לאומי לגבי אוניברסיטת בן גוריון וזה לא עסק פרטי, אני לא נסחף עד כדי כך, אבל אין ספק שאוניברסיטת בן גוריון, כשמה כן היא.
יעקב מרגי: היא נושאת את שמו של בן גוריון עם החזון שלו והיא צריכה להיות חלק מהחזון הזה.
יעקב מרגי: כולנו נותנים לה כתף חמה ורוח גבית, שתמשיך להצליח ולשגשג.
יעקב מרגי: אין ספק שהיא צריכה להמשיך במפעל הזה.
יעקב מרגי: היה לי בבאר שבע רב, נשמתו עדן, רב אשכנזי.
יעקב מרגי: הייתי מספר לו על הקשיים.
יעקב מרגי: בזמנו מי שהביא אותו לארץ היה זלמן שז"ר, נשיא מדינת ישראל דאז, קרא לו ואמר לו שהוא רוצה שיעלה לארץ.
יעקב מרגי: הוא היה תחת המשטר הקומוניסטי.
יעקב מרגי: הוא סיפר לי שהוא היה מארגן סדר פסח לקהילה.
יעקב מרגי: שנה אחת הוא ארגן סדר פסח והקהילה ראתה שפע.
יעקב מרגי: אמרו לו, רבנו, סדר כזה, בטח השלטונות עזרו.
יעקב מרגי: אמר, כן, אתם לא יודעים?
יעקב מרגי: אני הבאתי את המצות והם דואגים למרור כל השנה.
יעקב מרגי: אם כן, יש ות"ת, יש מל"ג, יש ממשלה ואנחנו מצליחים למרות הכול.
יעקב מרגי: אני אומר שיש כאן סוגיה ואני רוצה לצאת מכאן עם אמירה.
יעקב מרגי: לא נכלה את הזמן.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים לצאת מכאן עם אמירה שהשלוחה באילת לא רק שתמשיך להתקיים אלא תמשיך ותתחזק ועוד תמונף.
איתן ברושי: תביא לכאן את פרופסור כרמי שתסביר למה זה לא קורה.
יעקב מרגי: יש את הרגולטור.
יעקב מרגי: בוא נשמע את הרגולטור.
יעקב מרגי: האוניברסיטאות והמכללות, גם הן נמצאות תחת השבט תרתי משמע של הגוף הרגולטורי והמתקצב שזה ות"ת-מל"ג.
יעקב מרגי: לכן נשמע אותם והאמירה שלהם תחייב גם את פרופסור רבקה כרמי.
<אמיר גת: בוקר טוב לכולם.
יעקב מרגי: לפי החיוך שלך אני אופטימי.
יעקב מרגי: בוא נראה לאן נגיע.
<אמיר גת: אני אחראי על תקצוב אוניברסיטאות וקרנות מחקר ב-ות"ת.
<אמיר גת: ות"ת מעורבת בעיר אילת מזה הרבה שנים.
<אמיר גת: נמנו כאן מספר מוסדות מאוד חשובים.
<אמיר גת: שני המוסדות העיקריים שאנחנו מתקצבים בעיר אילת הם קמפוס בן גוריון באילת והמכון הבין-אוניברסיטאי באילת.
<אמיר גת: בסך הכול מדי שנה אנחנו שמים באילת 27-28 מיליון שקלים.
<אמיר גת: עם התכנית מאה מיליון או בלעדיה, אנחנו שם כל הזמן.
<אמיר גת: לאורך השנים היו מספר לא מבוטל של ניסיונות.
מאיר יצחק הלוי: 27 מיליון שמתועלים לקמפוס בן גוריון באילת?
<אמיר גת: לא.
<אמיר גת: קמפוס בן גוריון והמכון הבין-אוניברסיטאי באילת.
מאיר יצחק הלוי: בבקשה תדייקו בפרטים.
מאיר יצחק הלוי: שאלתי שאלה מאוד מאוד ברורה.
מאיר יצחק הלוי: אם אתה נותן כאן דיווח, תדאג שהוא יהיה דיווח מדויק.
יעקב מרגי: תמשיך את הסקירה שלך.
<אמיר גת: אני חושב שדייקתי ואת זה חשוב לי להגיד.
<אמיר גת: אנחנו מתקצבים שני מוסדות אקדמיים גדולים באילת.
<אמיר גת: אמרתי את זה בפתח דבריי, אחד מהם זה המכון הבין-אוניברסיטאי והשני הוא הקמפוס באילת, בסדר גודל של 27-18 מיליון שקלים בשנה.
<אמיר גת: אנחנו שם כל השנים האלה.
<אמיר גת: אני אזכיר שמי שהביא את קמפוס בן גוריון לאילת, זאת הייתה ות"ת בתקופתי של נחמיה לב-ציון בתחילת שנות ה-2000.
<אמיר גת: לפני כן היא הייתה מכללה אזורית בעיר אילת עם בסביבות מאה סטודנטים, תקן אותי אם אני טועה, ואחרי שאנחנו הבאנו את בן גוריון, אחרי שבן גוריון הסכימה לרדת לאילת, הייתה איזושהי תקופת פריחה של המכללה והגענו לסביבות 700 סטודנטים.
<אמיר גת: בהמשך, לצערנו, מסיבות שונות, ירד מספר הסטודנטים.
איתן ברושי: מסיבות של ייבוש.
איתן ברושי: החליטו לייבש אותה ולכן ירד מספר הסטודנטים.
<אמיר גת: אני לא מקבל.
איתן ברושי: אני מדבר מדם לבי.
איתן ברושי: הם החליטו לייבש, אז המספר יורד.
איתן ברושי: זה ברור לגמרי.
איתן ברושי: סוגרים פעילות, אז זה מתייבש.
יעקב מרגי: תתייחס גם לקריאה שלי.
<אמיר גת: אני רוצה לומר ש-ות"ת, לפני כחודשיים בערך, החליטה, בלי קשר לפעילות בכנסת, שהיא עושה מאמץ נוסף אחרי מאמצים שונים שלא צלחו לצערנו בשנים האחרונות - אולי פרופסור טרכטנברג יוכל להרחיב - והיא החליטה שהיא עושה ניסיון נוסף.
<אמיר גת: לצורך העניין היא שכרה יועץ שיעשה עבודה וימפה את צורכי ההשכלה הגבוהה בעיר אילת, ימפה את האפשרויות וימליץ המלצות לגבי ההמשך.
<אמיר גת: לבד לא נוכל להרים את זה.
<קריאה: תציג את היועץ.
<אמיר גת: היועץ הוא פרופסור חיים גורן מתל חי והוא נמצא כאן.
יעקב מרגי: נאפשר לו אחר כך להתייחס.
<אמיר גת: אנחנו נראה את העבודה ונראה את ההמלצות אבל מעבר לזה, להרים כה דבר, זה לא פרויקט של ות"ת.
יעקב מרגי: נתתם ליועץ לוח זמנים לסיים את עבודתו?
<אמיר גת: תוך שלושה חודשים יוגש דוח ביניים ותוך כחצי שנה יוגש דוח סופי.
<אמיר גת: רצינו לעשות עבודה ממוקדת.
<אמיר גת: עד כאן.
<אמיר גת: אם יש שאלות, אני אשמח לענות.
יעקב מרגי: כל מגמה תיקבע רק לאחר סיום עבודת היועץ?
<אמיר גת: נכון להיום אנחנו מתקצבים את קמפוס אילת לפי מספרי סטודנטים.
<אמיר גת: בתקופה הזאת יש ירידה במספרי סטודנטים ולא רק בקמפוס באילת אלא בכלל המוסדות בארץ.
<אמיר גת: אם מחר יהיו בקמפוס אילת 800 סטודנטים, אני מבטיח לתקצב - - -
איתן ברושי: זאת בדיוק הטעות שלהם.
איתן ברושי: תעשו הפוך.
יעקב מרגי: אני מבקש, איתן, אף אחד לא הפריע לך.
איתן ברושי: אני שואל שאלה.
יעקב מרגי: אני אתן לך אחר כך לשאול.
יעקב מרגי: כל הדיון, מעל חמישים דקות, אנחנו מנסים לשכנע את עצמנו בתקווה שאתם תשתכנעו כמונו - אנחנו כבר משוכנעים – שההתייחסות לאילת צריכה לצאת מהנוסחאות ומהמשבצות.
יעקב מרגי: אם אתה אומר לי שאנחנו מתקצבים את אילת לפי מספרי סטודנטים, תודה רבה.
יעקב מרגי: זה מה שקורה כמעט בכל מקום.
מרדכי יוגב: הנקודה המרכזית כאן היא המתח שבין שתי הגישות.
מרדכי יוגב: אני מסכים עם כל מה שאמר חברי חבר הכנסת איתן ברושי.
מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש, ראש העיר אילת וצוותו, אנשי משרד החינוך לאגפיהם כי זאת ועדת חינוך אבל אין צורך להרחיב בייחוד של אילת.
מרדכי יוגב: די אם אני אספר שחוויתי את החוויה ביום של האובך הגדול, עת ניסיתי לרדת לאילת, עלינו על מטוס והורדנו ממנו.
מרדכי יוגב: מה אני לעומת מי שהיה צריך טיפול רפואי ייחודי?
מרדכי יוגב: יש כאלה שפעמיים ושלוש עולים בתל השומר, או מורה או מרצה שלא מגיע ומשבש את סדר הכיתה.
מרדכי יוגב: אלה מעגלים רחבים של הנגישות גם בכביש, גם ברכבת וגם בטיסה שהיא חיונית.
מרדכי יוגב: גם שער דרומי לים סוף.
מרדכי יוגב: הכול נאמר.
מרדכי יוגב: אני מציע שנלך לשורות התחתונות.
מרדכי יוגב: יש עוד תופעות ייחודיות.
מרדכי יוגב: אני באמת מעריך את מאיר יצחק הלוי כראש עיר.
מרדכי יוגב: חוויתי אותו בשלטון המקומי כיושב ראש הוועדה למניעת אלימות ואת האבק בייחודיותה של אילת כעיר מקלט לכל מיני אחרים ואיך הופכים את העיר לעיר שאזרחיה בונים אותה באופן החיובי ביותר.
מרדכי יוגב: אני אומר את זה באמת בהערכה גדולה.
מרדכי יוגב: אני מציע שנלך לשורות התחתונות, לאותה קריאה אליה כיוונתי של תקנה או החלטת ממשלה ייחודית לאילת בהיותה הרחוקה שברחוקות ולא עוד רחוקה על כל המשתמע מכך.
מרדכי יוגב: אותה קריאה בה אתה אומר לצאת מהמשבצות ולראות לא לפי מספר סטודנטים אלא להפך, לתת יותר כדי שיהיו יותר סטודנטים כי אחרת זה קשה.
יעקב מרגי: אני לא אציין שרים ולא אציין נושאים.
יעקב מרגי: בוועדת כספים הייתה יתרה בסוף שנה, יתרה שקראו לה קופה קטנה של כל חברי ועדת הכספים – אני מקווה שהתופעה הזאת הסתיימה – אומר לי חבר בוועדת הכספים שהוא יכול להעביר לי שני מיליון שקלים.
יעקב מרגי: אמרתי לו, סוף סוף מישהו מתייחס למשרד שלי, משרד לשירותי דת שהוא לא משרד אטרקטיבי והסכמתי להעברה.
יעקב מרגי: אמר לי שהוא ישים לי את זה באיזה סעיף כדי לא לזהות.
יעקב מרגי: שאל אותי איך אני הולך לחלק את הכסף הזה.
יעקב מרגי: אמרתי לו שיש תקנה, מעביר את הכסף לשם, נוספים שני מיליון שקלים והכסף מתחלק.
יעקב מרגי: הוא רוצה קהל ייעודי.
יעקב מרגי: אמרתי לו שאני לא יודע לתת לקהל ייעודי.
יעקב מרגי: ההוא ירד קומה אחת למחלקה המקצועית והביא לו.
יעקב מרגי: אני אספר לכם איך עושים את זה כי אולי אתם לא יודעים.
יעקב מרגי: באקדמיה צריך לעזור לכם, אלה שמדברים בשפת העם.
יעקב מרגי: הוא נתן לי תקנה ועל זה הייתי נותן לו פרס נובל.
יעקב מרגי: הוא אמר לי שאתן את זה רק לישובים שנמצאים בגובה מסוים מעל פני הים.
יעקב מרגי: כשרוצים לצאת מהקופסא, לצאת מהמשבצת, יודעים.
יעקב מרגי: תקנות, כתבו אותן בני אדם והם לא ירדו עם משה מסיני רק את הלכות משה מסיני אין לנו רשות לתקן למרות שיש כאלה שחושבים שכן, אבל לי אין.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו יושבים במקומות וחורצים גורלות.
יעקב מרגי: קצת גאווה עצמית כך שאם הגעת לתפקיד הזה, יש לך את היכולת לשנות ולקבל החלטות באומץ, ואתה יכול.
יעקב מרגי: רק רצון, רצון לצאת מהקופסא ולא לנסוע בשיירה.
מרדכי יוגב: ברשותך היושב ראש, אני אומר את השורות התחתונות ממש.
מרדכי יוגב: דיברנו על כך שנקרא מכאן להחלטת ממשלה או לתקנה ייחודית בשם כל חברי ועדת החינוך שאתה תחתים אותנו עליה.
מרדכי יוגב: אז חיזוק השלוחות האוניברסיטאיות, בין אם לוינסקי, בין אם אוניברסיטת בן גוריון ובין אם זאת השלוחה הנוספת.
מרדכי יוגב: אותו תמריץ.
מרדכי יוגב: אלה באמת החלטות פנים משרדיות במשרד החינוך, גם למורים וגם לתלמידים כאשר רואים את הריחוק הזה.
מרדכי יוגב: אני חושב שלמרות שזה לא התחום שלנו, אדוני היושב ראש, אני באופן אישי קבעתי פגישה עם שר התחבורה כי התוודעתי לסיפור הזה באתו יום בו הייתי אמור לרדת לאילת לפני כחודשיים ואני מדבר גם על הכביש, גם על הרכבת וגם על סגירת שדה דב כך שלא ייסגר ושיהיה לו תחליף.
מרדכי יוגב: מכיוון שיש כאן נגיעה גם לחינוך, ראוי שתהיה פנייה גם אל שר התחבורה כי זה בהחלט גורם פגיעה בתחום החינוכי.
מרדכי יוגב: חזק את אילת.
מרדכי יוגב: אני מצטרף לדברי כל חבריי ואומר שזאת משימה לאומית, חברתית וציונית וגם חינוכית.
ענת ברקו: שאלה.
ענת ברקו: האם הירידה של הצבא לנגב תהיה לה איזושהי השפעה על אילת?
יעקב מרגי: לגבי באר שבע זה לא מוכח, אז את רוצה שזה יהיה לגבי אילת?
<עמירה חיים: יש חמישה יישובי מטרה.
יעקב מרגי: אילת לא ביניהם.
יעקב מרגי: רכבת ישראל הזמינה קרונות חדשים כי היא הבינה שאולי לא יתווספו הרבה בתים באותם יישובי מטרה אבל הקרונות יהיו יותר עמוסים.
ענת ברקו: אנחנו יודעים שהעיר אילת היא מאוד רגישה בתחום של חשיפה לפיגועי טרור.
ענת ברקו: זאת אומרת, צריך לצפות פני עתיד ולדעת שהמקום יכול להגיע למצב שהוא יהיה אזור חשוף לירי של טילים וטרור.
ענת ברקו: התנסינו בזה בצורה כזו או אחרת אבל לא באופן שזה חלילה וחס עלול לקרות.
ענת ברקו: אני חושבת שצריך להקדים תרופה למכה וצריך להציע גם לחיילים משוחררים שהם למשל קהל שהיום מחפש את דרכו, מחפש הזדמנויות ואלה אנשים שיכולים להגיע כדי ללמוד ולהישאר בעיר אילת וכך לחזק אותה.
ענת ברקו: צאו עם איזה שהן תכניות אטרקטיביות לחיילים משוחררים.
ענת ברקו: אני נפגשתי עם הקרן להכוונת חיילים משוחררים - - -
מאיר יצחק הלוי: קמפוס בן גוריון אבל שיחזקו אותו ולא יהרגו אותו.
ענת ברקו: אפשר קמפוס בן גוריון.
ענת ברקו: אנחנו צריכים גם לעשות את החיבור.
מאיר יצחק הלוי: בינתיים רוצים להרוג אותנו.
ענת ברקו: לקבל לשם חיילים משוחררים שילכו ללמוד באילת ולהציע להם חבילת דיור.
ענת ברקו: תחשוב על זה.
ענת ברקו: תיפגש עם חמדה מארק, יושבת ראש הקרן להכוונת חיילים משוחררים.
ענת ברקו: אם אתם תציעו איזושהי חבילה כזאת, אני חושבת שיש הרבה מאוד אנשים שירצו בה.
יעקב מרגי: אם היא תפעל כמו שהיא קידמה את הרפורמה של המכינות - - -
מאיר יצחק הלוי: אם כל שנה חותכים לנו עוד ועוד, איך נעשה את זה?
ענת ברקו: אסור לפגוע בתשתית האקדמית שיש בעיר אילת.
ענת ברקו: עד שהגענו לזה, לקח הרבה מאוד שנים.
ענת ברקו: להרוס זה יהיה מאוד קל.
יעקב מרגי: פרופסור טרכטנברג, אותנו לימדו אותנו שמה שרואים מכאן, לא רואים משם.
יעקב מרגי: אתה ראית גם מכאן וגם משם ויש לך טביעות אצבע על מה שקורה באקדמיה.
יעקב מרגי: יצא שבנוסף להרבה בעיות, מיקדנו את הסוגיה של האקדמיה אבל אנחנו לא נזניח בדברי הסיכום שלנו – ויש לנו עוד חצי שעה איכותית – לעת בנקודות נוספות.
מנואל טרכטנברג: מאוד בקצרה.
מנואל טרכטנברג: כנגד מה שמקובל לחשוב, לאילת יש פוטנציאל גדול מאוד ולא רק בתיירות אלא גם בפן האקדמי מדעי, מחקרי.
מנואל טרכטנברג: בעניין הזה עסקתי במשך חמש שנים רצופות, מהיום הראשון בו נכנסתי לתפקיד יחד עם ידידי מאיר ואני חייב לומר שזה היה אחד העיסוקים הכי מתסכלים.
יעקב מרגי: איזה תפקיד?
יעקב מרגי: שלא יתבלבלו, תגיד איזה תפקיד.
מנואל טרכטנברג: יושב ראש ות"ת.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להסביר למה יש לאילת פוטנציאל כזה גדול ולמה זה מתסכל.
מנואל טרכטנברג: לאילת יש פוטנציאל גדול מאוד כי יש נכסים מחקריים אדירים שם שהם ייחודיים בעולם ואת זה צריך להבין.
מנואל טרכטנברג: התנאים שיש שם מבחינת חקר הים אפשריים וכיום חקר הים הוא אחד התחומים הכי חמים בעולם בתחום המחקרי.
מנואל טרכטנברג: יש תנאים מאוד ייחודיים והסיבה היא שהצוק שמהחוף נכנס פנימה לתוך הים, יורד במרחק של כמאתיים מטרים מהחוף לעומק של כ-900 מטרים.
מנואל טרכטנברג: לכן זה מאפשר מחקרים בעומק הים מהחוף, ניטור וכולי, דבר שלא קיים בשום מקום אחר בעולם.
מנואל טרכטנברג: המדענים בעולם היו מתים לבוא לשם ולעשות מחקר.
מנואל טרכטנברג: מסביב לזה אפשר לבנות – החלום הגדול ששמתי על השולחן ולא הצלחנו לממש – מרכז מחקרי ללימודים גבוהים וחקר הים, מרכז בינלאומי.
ענת ברקו: זה רעיון נהדר.
מנואל טרכטנברג: יש נכונות אדירה לשיתוף פעולה בין האוניברסיטאות בעולם.
יעקב מרגי: מה עצר את זה?
מנואל טרכטנברג: בנינו תכנית רחבה מאוד של מעגלים שמאיר מכיר אותה היטב, שיש לזה השלכות גם על סטודנטים בארץ ומהעולם.
מנואל טרכטנברג: זה יכול להיות מנוף נהדר.
מנואל טרכטנברג: לצד זה אפשר להקים – הייתי במגעים – בית ספר גבוה לתיירות בשיתוף עם שוויץ ואתה מכיר את המאמצים האלה.
מנואל טרכטנברג: לא רק זה אלא שאני אישית חיפשתי תרומות והייתי במגע עם פילנתרופ קנדי, לא אזכיר את שמו, שהיה מוכן לשים על השולחן סכום גדול מאוד של כסף לעניין הזה ושהמרכז הזה יהיה על שמו.
מנואל טרכטנברג: אלא מה, כולם רוצים עד שזה מגיע לכיס.
מנואל טרכטנברג: ממשלת ישראל, כשזה מגיע לכיס, לא מוכנה לשים את הכסף על השולחן.
מנואל טרכטנברג: זאת לא ות"ת.
מנואל טרכטנברג: שלא נתבלבל כאן.
מנואל טרכטנברג: זה פרויקט לאומי שדורש מימון ממשלתי.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לעשות הקבלה למשהו אחר שגם בו הייתי מעורב - הקמת בית ספר לרפואה, הפקולטה לרפואה בצפת של אוניברסיטת בר אילן.
מנואל טרכטנברג: איך זה קרה?
מנואל טרכטנברג: החלטת ממשלה חגיגית.
מנואל טרכטנברג: אני הייתי שם.
יעקב מרגי: אני הייתי שם.
מנואל טרכטנברג: אתה היית שם.
מנואל טרכטנברג: אמרו חצי-חצי.
מנואל טרכטנברג: האוניברסיטה תביא תרומות, אנחנו נביא את המצ'ינג.
מנואל טרכטנברג: מיליארד וחצי שקלים, חצי-חצי.