GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסעוד גנאים: תחילה, אתחיל בזה, אין ספק שהתקציב של משרד התרבות הוא לא רק נמוך, הוא מביש ומבייש.
מסעוד גנאים: אני מברך על זה, אם השרה באמת עושה למען, למשל, ביטול המצ'ינג ולתמוך בתרבות בפריפריה, כל מה שהיא עושה כדי לסדר את ענייני התרבות, אני מברך על זה.
מסעוד גנאים: אבל מה הבעיה?
מסעוד גנאים: הבעיה שהשרה מירי רגב כן עושה למען חיזוק גוף התרבות, אבל היא חונקת את הרוח שלה.
מסעוד גנאים: הרוח שלה זה החופש, חופש היצירה.
מסעוד גנאים: וגם זה מנוגד לחזון שהצגתם היום.
מסעוד גנאים: כאילו שהראשון הוא שלטון החוק או לפי החוק, אחריו זה החופש, זה פלורליזם, זה מגוון תרבותי וחברתי שצריך לבוא לידי ביטוי ביצירה התרבותית.
מסעוד גנאים: אבל בשם שלטון החוק את רודפת את אלה שיש להם דעה אחרת, למשל, בתיאטרון אל-מידאן, למשל, ההצגות שאת מבטלת.
מירב בן ארי: מה, מה זה דעה אחרת?
יעקב מרגי: אל תפריעי לו, מירב.
מסעוד גנאים: אני גם לא קראתי את החוק.
מירב בן ארי: סליחה, הוא הפריע לי כל הזמן.
יעקב מרגי: לכן אני לא רוצה שתחזירי לו אותו דבר.
מסעוד גנאים: לא הפרעתי.
מירב בן ארי: ותיאטרון אל-מידאן, עם כל הכבוד, למה צריך לממן?
יעקב מרגי: מירב, אין צורך להפריע.
מירב בן ארי: למה צריך לממן?
מירב בן ארי: למה אני צריכה לתת לזה?
מסעוד גנאים: אפילו אם תיאטרון אל-מידאן וכל תיאטרון אחר שמציג הצגות, יצירות תרבותיות אחרות שלא לרוחה, לא של השרה - -
מירב בן ארי: מה קשור רוחה של השרה?
מסעוד גנאים: - - ולא לרוחך, זה לא אומר שהמדינה לא מממנת אותו.
מסעוד גנאים: אם היא אומרת שהיא מדינה דמוקרטית באמת, ושהיא באמת מעודדת את הפלורליזם ואת חופש הביטוי.
מסעוד גנאים: אני מקווה, גם לא קראתי את החוק, שמעתי את ההצהרות של השרה - - -
מירי רגב: לפחות הראשון שאומר שהוא לא קרא את החוק.
מסעוד גנאים: אני מקווה שהשרה תחזור בה.
מסעוד גנאים: בסדר, אני אומר.
מירי רגב: הראשון שמדבר לעניין.
מירי רגב: תקרא את החוק ואז תחזור לדבר.
מסעוד גנאים: אני אומר מה לא צריך להיות.
מסעוד גנאים: אין תרבות בלי חופש ביטוי, בלי חופש יצירה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אלעזר שטרן, ולאחר מכן – חבר הכנסת אילן גילאון.
אלעזר שטרן: אני מתפלא למה צריך את החוק הזה.
אלעזר שטרן: זה היום יום השואה הבין-לאומי.
אלעזר שטרן: ביום ראשון השרה רגב התנגדה לתקצוב מוסדות בוועדת שרים, ככה נאמר לי.
מירי רגב: אני לא הייתי בוועדה, אבל זה בסדר, התנגדתי.
מירי רגב: כנראה רגבית אחרת הייתה שם והצביעה במקומי.
אלעזר שטרן: אני יודע ששלחת.
אלעזר שטרן: תיכף נדבר על זה.
מירי רגב: לא הייתי בוועדה, מה לעשות.
מירי רגב: התנגדה לחוק, כשלא הייתי שם.
מירי רגב: אבל כנראה שמותר לשקר.
יעקב מרגי: בבקשה, אלעזר.
יעקב מרגי: השרה, תני לו.
אלעזר שטרן: נאמר לי שמשרד התרבות - - -
מירי רגב: מותר לשקר בוועדה?
מירי רגב: לא, לא, הוא צריך לחזור - - -
אלעזר שטרן: אני יכול לדבר בלי - - -
מירי רגב: לא, השרה לא הייתה שם.
יעקב מרגי: השרה, תודה.
אלעזר שטרן: תגידי, את חושבת שאת בהתנתקות עכשיו?
אלעזר שטרן: מה ההתלהבות הזאת?
מירי רגב: לא, אני חושבת שאתה אולי שם.
יעקב מרגי: השרה.
יעקב מרגי: אלעזר, דבר.
אלעזר שטרן: השרה רגב ומשרד התרבות, נאמר לי שהתנגד להעביר בחוק, לתת אפשרות למוסדות שעוסקים בהנחלת השואה אפשרות לתקצוב בקריטריונים שהגשנו תחת ועדה.
אלעזר שטרן: ולא שהיא תוכל להגיד: אני, אני, אני, אני, אני, אלא שתהיה ועדה מסודרת שתתעסק בדברים.
אלעזר שטרן: ההצעה הזאת נפלה דווקא בשבוע של יום השואה הבין-לאומי בוועדת שרים.
אלעזר שטרן: עכשיו אני צריך להגיד למה יצאתי פה.
אלעזר שטרן: אני את האני, אני, אני הזה מכיר מההתנתקות, ראיתי את ההתלהבות שלה בהתנתקות.
אלעזר שטרן: כשאנחנו פינינו אנשים מהבתים בכאב, היא חגגה יותר משהיא חגגה במלחמת לבנון השנייה בהקשרים האלה.
מירי רגב: אתה איש חצוף, אתה בזוי, חצוף.
יעקב מרגי: אלעזר, אלעזר.
מירי רגב: ראש אכ"א של הצבא הזוי, בזוי, תתעסק לעניין, תתבייש לך.
אלעזר שטרן: תיכף אני אגיב.
אלעזר שטרן: הכול מצולם.
יעקב מרגי: אלעזר, אתה לא יכול להטיח דברים שלא מן העניין - -
מירי רגב: פשוט חוצפן.
יעקב מרגי: - - ושיישארו בלי תגובה.
אלעזר שטרן: שתגיב, אין לי בעיה.
יעקב מרגי: אז אל תשאל.
מירי רגב: לא, אני לא אגיב.
מירי רגב: לא אגיב, הוא לא שווה את התגובה.
יעקב מרגי: אל תשאל אם אתה יכול לדבר או לא.
יעקב מרגי: גמרת דקה וחצי מדברייך, דבר.
אלעזר שטרן: לא גמרתי.
אלעזר שטרן: יש לי עוד דקה וחצי.
מירי רגב: שיצא לתקשורת ויגיד את מה שהוא רוצה להגיד בתקשורת.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שתצהל, לכן דבר לעניין.
מירי רגב: חצוף כזה.
אלעזר שטרן: מה שאני אומר, שבאמת, אני מסתובב פה בהרבה ועדות בכנסת, עוד לא שמעתי אף שר שמציג רשימת תיקונים כתיקונים שלו, עוד לא שמעתי אף שר שמבטל את אנשי משרדו.
יעקב מרגי: אראה לך - - -
יעקב מרגי: אתה רוצה שאחזיר עכשיו את הגלגל של הסרט אחורה, כמה יהירות הייתה במהלך הקדנציה האחרונה כשהקודמת - - -
יעקב מרגי: ואנחנו ואני, ואני, ואני.
אלעזר שטרן: לא שמעתי.
מירב בן ארי: הוא לא זוכר.
אלעזר שטרן: אתה יודע שאני לא שמעתי.
אלעזר שטרן: אמרתי שאני לא שמעתי אף פעם.
יעקב מרגי: אז אני שמעתי.
אלעזר שטרן: אז אני לא.
אלעזר שטרן: דיברתי עלי.
אלעזר שטרן: אבל אני רוצה להגיד יותר מזה בתוך הסיפור הזה.
אלעזר שטרן: יש אנשי משרד, יש מנהלים, ראשי אגפים שעובדים משהו.
אלעזר שטרן: אז מצד אחד הכול תיקוני רגב - - -
יעקב מרגי: באת באיחור, היא פרגנה להם בתחילה.
מירי רגב: עזוב, נו, למה להגיד את האמת?
אלעזר שטרן: תן לי, אני אגיד לך, אני שמעתי.
מירי רגב: עזוב, תן לו, שלא ידע את האמת, אחר כך יראו תמונה שאני מפרגנת לאנשי לשכתי, והוא לא כאן.
מירי רגב: הרי הוא לא מחובר למציאות.
יעקב מרגי: בבקשה, אלעזר, תסכם.
אלעזר שטרן: מותר לדבר ככה כאילו?
יעקב מרגי: מותר.
אלעזר שטרן: גם אני יכול לדבר עליה אישית ככה?
יעקב מרגי: יש לך בשלוש דקות.
אלעזר שטרן: הדברים שלו זהו.
אלעזר שטרן: תראה, אז עוד פעם אני חושב שהיהירות הזאת והאני, אני, אני שעשתה נזק לצה"ל במלחמת לבנון השנייה כשהתנהגות תקשורתית-פוליטית - - -
יעקב מרגי: תזמין הצעה לסדר בוועדת החוץ והביטחון.
אלעזר שטרן: עכשיו אתה רוצה לדבר אתי רגע?
אלעזר שטרן: תן, אני אגיד לך.
יעקב מרגי: אני מייעץ לך.
אלעזר שטרן: והאני, אני, אני הזה שהוא קו ישר שהולך בין ההתנתקות, כמו שהיא דיבררה את צה"ל שם, היא שכחה רק לאן היא תלך אחר כך, כמו שהיא המשיכה במלחמת לבנון השנייה, שהיא הכניסה אנשים, העיקר שתוכל להגיד אני ויראו אותה בתקשורת, אותו דבר כאן.
אלעזר שטרן: החוקים האלה של יהודית-דמוקרטית, אנחנו תומכים במוסדות חרדים, ואני חושב שצריך לתת בישיבות, ולא בודקים אם הם מניפים את הדגל.
יעקב מרגי: אלה שלא נאמנים לא מתוקצבים.
אלעזר שטרן: ולא בודקים, סליחה - - -
יעקב מרגי: אתה עושה הכללה.
אלעזר שטרן: אלה שלא מניפים דגל, אמרתי לך.
יעקב מרגי: מותר לי להפריד כדי לתקן.
אלעזר שטרן: עלא כיפאק.
אלעזר שטרן: לא תומכים בישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
יעקב מרגי: אלה לא מתוקצבים.
אלעזר שטרן: אף שר לא ביקש לעצמו את הזכות שהוא יחליט איזה ישיבה נתמכת על-ידו ואיזה לא.
יעקב מרגי: החליטו, החליטו.
אלעזר שטרן: יש חוקים.
אלעזר שטרן: לא השר.
יעקב מרגי: השר ממפלגתך החליט שישיבה שלא תלמד ליבה – לא דגל, בר-מינן, ולא יום הזיכרון ולא העצמאות ולא נכבה – לא תתוקצב.
אלעזר שטרן: אבל הוא לא רצה - - -
יעקב מרגי: יש גבול - - -
אלעזר שטרן: אבל, סליחה, סליחה.
מירי רגב: צבוע, קנאי, איש קטן.
אלעזר שטרן: אבל יש דברים - מי עושה את זה?
אלעזר שטרן: האם עושה את זה החוק או עושה את זה שר?
אלעזר שטרן: מי שופט את הדברים האלה?
מירב בן ארי: סליחה, מה זה, השר - - -
מירי רגב: החוק עושה את זה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, בית-המשפט העליון - - -
יעקב מרגי: עומדת הזכות לשרה להשתמש בסעיפים שמופיעים בחוק.
מירב בן ארי: אבל זאת מדיניות.
יעקב מרגי: רגע, מירב, את מפריעה לי.
יעקב מרגי: אני עונה לך.
יעקב מרגי: דקה ממני נתתי לך.
יעקב מרגי: אני פה, רבותי, אני אומר לכם, יש פה אנשים שפיתחו רדיופוביה על דברים שלא היו ולא נבראו.
מירי רגב: וואו, עוד מונח לשטרן.
מירי רגב: מסכן, נפל לו חוק אחד, חוק שני.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, תקשיבו, לא באתי לסנגר על השרה, באתי ללמוד היום, בשונה.
אלעזר שטרן: - - - עליה, נו.
יעקב מרגי: השרה לקחה את חוק יסודות התקציב, קראה ממנו ארבעה או חמישה סעיפים.
אלעזר שטרן: מתיקון של מיכאל בן ארי.
מירי רגב: אבל הוא קיים.
מירי רגב: החוק קיים.
מירי רגב: פשוט, אתם מבינים מה היה לנו - - -
יעקב מרגי: רגע, ארבעה או חמישה סעיפים מחוק יסודות התקציב, היא לא ממציאה דבר חדש.
יעקב מרגי: היה לך.
יעקב מרגי: ישבת בקואליציה שהייתה לך שרת משפטים - לעקור, למחוק את זכר תיקון בן ארי.
יעקב מרגי: היא משתמשת בחוק קיים.
יעקב מרגי: רק לדייק לטובת הפרוטוקול, אתה יודע, מילא יש לעג לאינטליגנציה, הפרוטוקול מתייסר, אתה יודע, הוא מתעקם, דברים פה נאמרים בלי שנקראו.
יעקב מרגי: ואמרתי בתחילת הדיון, אני אומר לכם, חבל שלא הזמנתי את מר שמעוני העורך של הספר "גדר חיה", הייתי מבקש ממנו לקרוא שוב את דברי הלעג האומנותיים שלו לאלה שלא קראו את הספר והביעו דעה.
אלעזר שטרן: מה שאני רוצה לומר, שגם הדוגמאות שנתת על מקצועות הליבה, אני מזכיר לך שבית-המשפט העליון דחה את העתירה הזאת.
יעקב מרגי: רק הזכרתי לך עובדות שהיו בעבר.
אלעזר שטרן: לא הזכרת כלום.
יעקב מרגי: שאלת שאלה, הזכרתי לך.
אלעזר שטרן: אגיד למה לא הזכרת טוב.
אלעזר שטרן: בגלל שאני דיברתי על יהודית ודמוקרטית, ולפחות במה שראיתי בעיניים, וכנראה שלא קראתי כמו כולם את החוק, כי אנחנו מחפשים את זה - - -
יעקב מרגי: אף אחד לא קרא, אל תדאג, כי הוא עוד לא יצא החוצה.
אלעזר שטרן: נכון, אבל זה כאילו נעשה.
יעקב מרגי: אבל מה לעשות, זאת מירי רגב.
אלעזר שטרן: תזכיר לי מה זה.
יעקב מרגי: אז אפשר למלא חדשות מאתמול, מתעסקים בביצה שלא נולדה, והררי גבעות, ולגרום נזק.
אלעזר שטרן: מי מוליד את הביצה?
אלעזר שטרן: מי מוליד אותה?
סתיו שפיר: מי הוליד את זה?
סתיו שפיר: למה היא הודיעה לפני שיצא?
יעקב מרגי: היא סך הכול הודיעה שמחר תודיע בסקירה שהיא תיתן בוועדת החינוך התרבות והספורט - - -
סתיו שפיר: ואז היא אומרת - - -
אלעזר שטרן: למה היא הביאה את זה?
אלעזר שטרן: תאמין לי, אתה חכם.
אלעזר שטרן: אני מכיר אותך, אתה חכם.
סתיו שפיר: למה היא מודיעה לפני שזה יצא?
יעקב מרגי: יאללה, קדימה.
יעקב מרגי: אדוני, תסכם.
אלעזר שטרן: היא רצתה לקדם אותך?
יוסף ג'בארין: אדוני היושב-ראש, אנחנו יצרנו את הכותרות?
יעקב מרגי: ברוך הבא, אדוני, חזרת?
יוסף ג'בארין: אני מסתובב.
יוסף ג'בארין: היא משכה את הכותרות.
יוסף ג'בארין: זה בסדר יום לפני הדיון.
יעקב מרגי: ואתם קפצתם קפיצת ראש לזה.
יעקב מרגי: בסדר, כל אחד והבחירה שלו.
יעקב מרגי: יש כאלה שקופצים קפיצת ראש לבריכה ריקה, בסדר.
מירב בן ארי: יאללה, בואו נתקדם.
אלעזר שטרן: אמרתי רק דבר אחד, ובזה אני מסיים את דברי.
אלעזר שטרן: כשהתרבות הזאת של זימון דיון בוועדת החינוך והודעה שהיא הולכת להגיד משהו, העיקר כדי שאנחנו כאילו נהנה מהכותרות, ואני עוד לא חיוויתי את דעתי על החוק.
יעקב מרגי: אני רק מקנא במקצועיות שלה.
אלעזר שטרן: שנייה, אני יודע.
אלעזר שטרן: אז אמרתי לך, אנחנו, צה"ל ומדינת ישראל, על מה שהיא עשתה, על ההתלהבות כמו פה באפליה הזאת כבר שילמנו מחירים.
יעקב מרגי: שמענו זאת.
אלעזר שטרן: המצביעים שלה לא זוכרים, אבל יזכרו לה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע לי כשאילן מדבר, כי אני שותה בצמא את החריזה שלו.
אילן גילאון: אני רוצה להתחיל בגילוי נאות, אם תרשה לי, אני דווקא אוהב את שרת התרבות, מירי, אני אוהב אותה.
מירי רגב: אני אתך, אני אתך.
מירב בן ארי: מירי, יש לך פה הצהרת אהבה.
אילן גילאון: עין, עין.
יעקב מרגי: עין, הוא עשה לך גם תנועה שתראי בעין.
מירי רגב: הנה, זהו.
מירי רגב: קצת תחמושת להגיד כמה דברים מעניינים עוד מעט על האלוף במילואים שטרן.
מירי רגב: אי-אפשר, בכל זאת, שיהיו כאן כמה דברים מעניינים.
יעקב מרגי: עד עכשיו לא היה משעמם, תחסכו לנו את זה.
אילן גילאון: אבל יש לי יותר מתחושה, האמת, אני יודע שאת אוהבת להיות מאוד איכותית ואקסקלוסיבית, ואני אוהב אותה כי היא אותנטית, - - - והיא כנה, ואני אוהב אותה.
אילן גילאון: ואני חושב שיש לה פוטנציאל אדיר, אבל את שוכחת כמה דברים, לדעתי.
אילן גילאון: את שוכחת את התפקיד שאת נמצאת בתוכו.
אילן גילאון: תראי, מירי, את כבר לא - - -
יוסי יונה: - - - להיזהר מהמחמאות שלו.
אילן גילאון: השרה רגב, את כבר לא פעילה זוטרה בליכוד מהדרום, ואת לא דוברת המשרד, ויש לי יותר מתחושה, אגב, זה לא אקסקלוסיבי לגבייך, לגבי כל הממשלה שלך, שאתם לא מנהלים מדיניות, אתם מנסים כל הזמן לסמן שטח.
אילן גילאון: אצלנו בשכונה הילדים קראו לזה: אני קובע כי זה הבית שלי, אני קובעת כי אני השרה.
אילן גילאון: הרי כל התהליך הזה, כפי שאת הצגת אותו, מיותר לחלוטין, כי ממה נפשך?
אילן גילאון: הרי אם את צריכה חוק מיוחד כדי שחוקים שקיימים נגד חתירה נגד אושיות המדינה שקיימים למכביר, ישנם חוקים, מה את צריכה חוק נוסף?
אילן גילאון: אבל את כשרת תרבות, ושרת תרבות ותרבות היא היכולת לאפיין כל תרבות באופן ספציפי ואת המיקס הגדול ביותר בין התרבויות האלה, כדי לייצר תרבות ישראלית אחת.
אילן גילאון: מה שאני לא מבין, השרה רגב, איך את מספיקה לריב ולהסתכסך עם כל האנשים כל הזמן, איך את בכל ברית מילה רוצה להיות הנימול, ובכל הלוויה המת, אבל כל הזמן.
אילן גילאון: זאת אחת הבעיות שיש לך כאן.
אילן גילאון: מה שלדעתי את לא מבינה, שתרבות זה המקום שבו אנשים אוחזים – תעשי את עצמך לא מקשיבה, וגם אל תקשיבי.
מירי רגב: אני מקשיבה לך מאוד.
אילן גילאון: לא, בסדר גמור.
אילן גילאון: אה, את יודעת לעשות שתי פעולות בבת אחת.
מירי רגב: אני מקשיבה לך.
מירי רגב: הבנתי, הממשלה שלנו, וזה.
מירי רגב: ברור, אנחנו נשים.
מירי רגב: בשונה מגברים אנחנו יכולות לעשות גם וגם.
יעקב מרגי: אילן, אני מקשיב.
אילן גילאון: לא, זה חשוב לי, כי אני אומר את זה מתוך פצעי אוהב, חשוב לי.
אילן גילאון: חשוב לי שתהיה לי תרבות, שיהיה רמיקס של כל התרבויות במדינה זאת.
אילן גילאון: אבל חשוב לי גם להבין, כפי שתרבות היא אותו מקום שבו אנשים אוחזים בדגלים ולא דגלים אוחזים באנשים.
אילן גילאון: ולבוא עם חוק כזה זה למעשה זלזול מוחלט באינטליגנציה הכוללת של הציבור במדינת ישראל, שהוא לא יודע מה טוב ומה רע.
אילן גילאון: ולכן, אני אומר, את יכולה להצליח מאוד, והיום התפקיד שלך – תירגעי, את כבר השרה, אין לך מה לפחד.
מירי רגב: מה אתה אומר.
אילן גילאון: ומה שאתם משדרים כאן, ואת במיוחד, זה זה שאתם צריכים להכניע משום שאתם החזקים.
אילן גילאון: זה סימן לחולשה, וממש ממש לא סימן לכוח.
אילן גילאון: כוח זה היכולת לפזר כוח, חולשה זה הצורך המתמיד כל הזמן לאסוף כוח.
אילן גילאון: את הרבה מעבר להתמודדות בתוך מרכז המפלגה שלך והפריימריז שלך.
אילן גילאון: את יכולה להיות שרת התרבות של מדינת ישראל.
אילן גילאון: לכן, החוק הזה מיותר, הוא בא לסמן שטח.
אילן גילאון: והוא, את האמת, אדוני, מעורר בי את השאלה בסופם של הדברים - פטריוטים או אידיוטים?
יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחרון הדוברים.
יעקב מרגי: וניתן לשרה להגיב על כל הדברים.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, הנתון שהעלית בהצגה שלכם, שמדינת ישראל בסולם התקציבים לתרבויות היא במקום האחרון ממש צריך להדאיג את כולנו ואת שרת התרבות, ואת צריכה להילחם על כך שזה לא יכול להיות שאנחנו במקום האחרון בעולם מהבחינה הזאת.
יוסי יונה: המערבי.
אוסאמה סעדי: המערבי, כמובן.
אוסאמה סעדי: זה בעניין התרבות באופן כללי.
אוסאמה סעדי: בעניין התרבות במגזר הערבי - נפגשנו עם כבוד השרה כמה פעמים, אפילו הצלחנו לגייס 5 מיליוני שקלים, וחילקנו את זה בערך ל-87 עמותות וארגונים במגזר הערבי, ואנחנו פועלים על מנת לגייס עוד תקציבים לחינוך ולתרבות הערבית.
אוסאמה סעדי: ושמענו מהשרה שהיא עומדת להגדיל את התקציבים למגזר הערבי.
מירי רגב: החמאתי גם קודם לאחמד טיבי שבא יחד אתך לדיון.
אוסאמה סעדי: וכמובן שאנחנו מברכים על כך.
אוסאמה סעדי: אבל אני פה יודע שהצעת החוק הזאת אפילו עוד לא התחילה לרקום עור וגידים, ומדובר בהצהרת כוונות, והחוק עוד לא הגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה, ועוד לא קיבל את ההתייחסות של היועץ המשפטי לממשלה, כפי שהעליתי בהצעה לסדר בתחילת הדיון הזה.
אוסאמה סעדי: אבל אני כבר מתריע, אדוני היושב-ראש, וגברתי השרה, מספיק לעשות כותרות, צריך לעבוד, צריך לקדם את התרבות.
מירי רגב: חצי שנה אנחנו עושים מהפכות.
אוסאמה סעדי: אבל לא, את היום שרת תרבות ולא הצנזור הראשי במדינת ישראל על תרבות.
יעקב מרגי: תודה, אוסאמה.
יעקב מרגי: אין לנו זמן לסיכום.
אוסאמה סעדי: התפקיד שלך, עם כל הכבוד, לא לבחור אם הצגה מסוימת או מחזה מסוים – ואני פה מאתגר את כולכם, איך שאמרה, אתם לא קראתם את הצעת החוק הזאת, אבל אני אומר אפילו את המחזה שכל כך דיברו עליו "הזמן המקביל" של תיאטרון אל-מידאן, אולי רובכם ככולכם לא ראיתם.
אוסאמה סעדי: ראיתי את המחזה, אין בו שום - יש מסר פוליטי, אבל אין שום הסתה.
יעקב מרגי: אוסאמה, תודה.
אוסאמה סעדי: אם שרת התרבות תתחיל לבדוק בציציות של כל מחזה ושל כל תיאטרון אם זה מסית או לא מסית, אם זה טרור, לא טרור, אז לאיפה הגענו?
יעקב מרגי: השרה, אם אפשר בחמש דקות כדי שנסכם.
מירי רגב: אסכם את הדברים.
מירי רגב: ראשית, תודה רבה על ההערות, ובהחלט רשמתי לי להתייחס אליהם, לעיקרים נגיע בסוף, נתחיל מהקל אל הכבד.
מירי רגב: ראשית, אני לא חושבת שיש שר שעובד בדינמיות כזאת לשינוי חקיקה, לשינוי תיקונים, ולשינוי קריטריונים.
יעקב מרגי: חכי, אקרא לאלעזר שישמע את זה.
מירי רגב: לא, תיכף, תיכף.
מירי רגב: כפי שאנחנו עושים במשרד.
מירי רגב: באמת, עבדנו ופעלנו לפי המדיניות שאני מובילה.
אילן גילאון: שרה אקטיבית והמשרד פסיבי.
מירי רגב: רגע, בוודאי, משרד תרבות פסיבי.
מירי רגב: עד היום בנושא תרבות הוא היה פסיבי, ועכשיו הוא יהיה אקטיבי, ואני שמחה על כך.
מירי רגב: זאת המדיניות שאני מובילה, לא אנחנו.
מירי רגב: כשאומרים אנחנו, אומרים: רגע, מי אחראי?
מירי רגב: אני אחראית לטוב, לרע – ולטוב, דרך אגב, שותפים כולם, לרע רק אני אחראית.
מירי רגב: אני לא נוהגת לדבר באנחנו.
מירי רגב: מה זה אנחנו?
מירי רגב: מי זה אנחנו?
מירי רגב: אני והתולעים?
מירי רגב: אנחנו זה גוף.
מירי רגב: משרד מיישם מדיניות של ממשלה.
מירי רגב: משרד מיישם מדיניות של שרה.
מירי רגב: וכשאני מנחה את המדיניות, זאת אני מנחה את המדיניות, לא אנחנו מנחים מדיניות.
מירי רגב: ולכן, אני פועלת לשנות את המדיניות, ואני שמחה שצוות משרדי מיישם אותה.
מירי רגב: הגדלת התקציב - דיברנו עליה, היא משימה של כולנו.
מירי רגב: הגדלתי את התקציב, לא מספיק, הודעתי על כך לשר האוצר, צריך לעשות יותר.
מירי רגב: כל סוגיית המוזיאונים של השואה, התקציב שלהם הוגדל כבר ב-2016, חלק מתיקוני רגב 2016, איך שתקראו לזה.
מירי רגב: הוגדל תקציב המוזיאונים, המקדם שלהם כבר עלה מ-1.5 ל-2.5, כך שאף אחד אל יתייפייף לי כאן באיזה חוק שמביאים לוועדת שרים לחקיקה.
מירי רגב: אני לא מדברת, אני עושה.
מירי רגב: תקציב המוזיאונים לשואה הוכפל, נקודה.
מירי רגב: אין ביטול של קריטריונים, זה לשאלתו של דב חנין, יש שינוי של קריטריונים.
מירי רגב: מה לעשות שהקריטריונים היו מתאימים בעיקר למוסדות במרכז הארץ, ואנחנו צריכים לתת ביטוי לצדק תרבותי גם בפריפריה, גם במגזרים, ולכן יש שינוי של קריטריונים.
מירי רגב: יוסי, דיברת על המטרופולין, על הפריפריה, אתה ועוד כמה חברים.
מירי רגב: אנחנו רוצים ליצור רכבת של מוסדות תרבות מהפריפריה שמגיעים למרכז הארץ וממרכז הארץ לפריפריה.
מירי רגב: זאת רכבת – חבל ששטרן איננו פה – אולי רגבת, אבל זאת רכבת, זה מה שאנחנו רוצים לעשות, זאת המדיניות שאני מובילה.
מירי רגב: שאנשים ייסעו דו-כיוונית - האומנים מהפריפריה יגיעו למרכז, והאומנים מהמרכז יגיעו לפריפריה.
מירי רגב: זאת היכולת שלנו ליצור את הרב-תרבותיות, ולהביא את הקולות מהפריפריה למרכז.
מירי רגב: כשהוזמנתי להגיע להבימה לצפות בתיאטרון של המעבדה מדימונה זה שימח אותי, בדיוק כמו שהבימה מגיעים לדימונה.
מירי רגב: אז כך זה צריך להיות, רכבת או בשמו של שטרן, רגבת.
מירי רגב: וכך אנחנו נמשיך לעשות.
מירי רגב: זאת מדיניות שאני מובילה, ואנשי משרדי מיישמים אותה.
אילן גילאון: שלא תהיה רכבת בגרב, וזה הכי גרוע.
מירי רגב: כן, יכול להיות.
מירי רגב: תקנת ירושלים והשכונות, דיברת על זה, מירב.
מירי רגב: תראי, לירושלים יש תקנה מיוחדת כתקנת ירושלים.
מירי רגב: חשוב לנו לחזק את ירושלים כבירתנו.
מירי רגב: בכל אירועי הטרור הוספתי תוספת תקציב משמעותית לתקנת ירושלים, משום שמוסדות - - -
<יוסי שרעבי: 5 מיליון.
מירי רגב: 5 מיליון.
מירי רגב: משום שמוסדות - - -
יעקב מרגי: אלעזר לא עומד בזה, הוא יצא.
מירי רגב: רגע, ועוד לא הגעתי אליו.
מירי רגב: משום שמוסדות התרבות בירושלים פשוט לא הצליחו לשרוד בתקופה של הטרור, אנשים לא הגיעו, לכן היה לי ברור שאנחנו צריכים לחזק את המוסדות בירושלים.
מירי רגב: ירושלים גם תקבל תמיכה במסגרת ביטול המצ'ינג באותן שכונות שנכון יהיה לסייע, בדיוק כמו שדרום תל-אביב תקבל תמיכה.
מירי רגב: ותל-אביב, כמו שאת יודעת, ממש לא זקוקה לביטול המצ'ינג, אבל כשאני מסתובבת בדרום תל-אביב, ואני רואה מה קורה עם דרום תל-אביב – והם ראויים גם לפסטיבלים וגם ליוזמות וגם לפעילות תרבות – אז החלטתי להחריג את דרום תל-אביב, להביא את זה לאישור של הייעוץ המשפטי, וגם דרום תל-אביב יקבלו את מה שמגיע להם בתור שכונה בעיר גדולה, אבל שכונה שאנחנו צריכים לטפל בה ולסייע לאותם אזרחים, גם ותיקים וגם חדשים שהצטרפו לשכונה.
מירי רגב: לגבי המדיניות - דיברתי עליה.
מירי רגב: כל התיקונים יוצגו בצורה מסודרת, אני רוצה להתייחס לחוק ולשטרן.
מירי רגב: תראו, חבל, יש כנראה סיפור לא גמור בין שטרן לביני, והוא החליט להביא את זה לכאן.
מירי רגב: אבל זה נכון, הייתי דוברת צה"ל, אני גאה על כך שהייתי דוברת צה"ל, הייתי דוברת צה"ל בשתי תקופות קשות לחברה הישראלית, בתקופת ההתנתקות ובתקופת מלחמת לבנון השנייה.
מירי רגב: אני שמחה שמדינות בעולם באות ללמוד את המדיניות שהובלתי באירועים האלה.
מירי רגב: כאבתי יחד עם עם ישראל את כאב ההתנתקות, ועד היום אנחנו כואבים אותו.
מירי רגב: רק שאני לא הייתי ראש אכ"א.
מירי רגב: דוברת צה"ל לא ממציאה מציאות, היא לא יכולה לשנות מציאות, היא לא קוסמת.
מירי רגב: עשיתי עבודה – אני חושבת יחד עם אנשי, אנשי מילואים, אנשים בסדיר ובקבע – מצוינת.
מירי רגב: מצוינת.
מירי רגב: וגם קיבלנו על זה - גם הוועדות שבדקו את דובר צה"ל אמרו את האמירות האלה.
מירי רגב: אבל מה לעשות, כדוברת צה"ל היינו צריכים לנקות שבוע ימים אחרי ששטרן דיבר כראש אכ"א, זאת הייתה הבדיחה במטכ"ל.
מירי רגב: ומה לעשות, שכששטרן סוגר את עיתון "במחנה" אחרי ראיון עם קצין הומו, כששטרן - - -
יעקב מרגי: תשאירי לי איזה דקה לסכם.
מירי רגב: לא, סליחה.
מירי רגב: סליחה.
מירי רגב: שטרן ביטל את מוסד היועצת המשפטית של הצבא, שטרן הדליף ליאיר לפיד מסמכים צבאיים מתיקים אישיים - - -
אילן גילאון: טוב, זה לא - - -
מירי רגב: לא, לא, לא.
מירי רגב: וננזף על-ידי הרמטכ"ל.
אילן גילאון: הוא לא נמצא פה.
מירי רגב: אבל הוא תקף אותי, אני צריכה להגיב.
אילן גילאון: בסדר, אבל תגיבי במסיבת עיתונאים, - - - על החוק.
אילן גילאון: זה לא יפה.
מירי רגב: ולכן, כדוברת צה"ל הייתי צריכה להסביר את הדברים ששטרן עושה.
אילן גילאון: זה לא יפה לאף אחד - - -
יעקב מרגי: אילן, הוא קיבל את זה ביושר.
מירי רגב: ולכן, כשאדם מתנהג - - -
יעקב מרגי: הייתי מגן עליו אם הוא היה כאן, אבל הוא קיבל את זה ביושר.
מירב בן ארי: הוא אמר לה דברים אישיים.
יעקב מרגי: תני לי, תני לי.
יעקב מרגי: כדי שלא יישמע שאני יושב פסיבי, אז תקשיבו, ניסיתי להביא אותו לכך שלא ישים את זה, הוא שם את זה על השולחן, הוא יקבל תגובה ראויה.
יעקב מרגי: אם הוא היה ראוי, אם הוא היה באמת חושב - - -
אילן גילאון: יאללה, אז נשמע כבר.
אילן גילאון: אנחנו יוצאים - - -
מירב בן ארי: אבל הוא ירד לפסים אישיים, אמר לה - - - , מה אתה מצפה?
מירי רגב: ולכן, כשאדם מדבר מתוך קנאה, תסכול, אז לא נותר לי אלא ממש באמת בעניין הזה לרחם עליו, ולהגיד לו: תלמד את הפרטים לפני שאתה בא ותוקף.
סתיו שפיר: מה זה השטויות האלה?
סתיו שפיר: נו, באמת.
מירי רגב: ודבר אחרון לגבי החוק.
מירי רגב: דיברתם פה רבות לגבי החוק, יש איזה חוסר הבנה, וחבל לי שהיא בקרב חברי הכנסת, כי יש חוסר הבנה של חברי הכנסת, ודרככם גם לציבור, ואני רוצה להבהיר את זה כאן.
מירי רגב: אין לי שום כוונה להתעסק עם ביקורת, עם התנגחות, עם צנזורה.
סתיו שפיר: זה כל מה שאת עושה.
אילן גילאון: למה את צריכה את החוק?
מירי רגב: אין לי שום כוונה כזאת.
סתיו שפיר: זה כל מה שאת עושה: צנזורה והפחדה, ולצאת נגד אומנים ולצאת נגד מוסדות תרבות.
יעקב מרגי: לא, חברי הכנסת, תודה רבה.
יעקב מרגי: זאת דעתך, והשרה מצהירה.
סתיו שפיר: כל מה שאת עושה.
יעקב מרגי: חברת הכנסת סתיו שפיר, להצהרה של חבר כנסת או של שר בוועדת הכנסת יש ערך, אם את רוצה לכמת את זה, והדבר האחרון - - -
יעקב מרגי: רגע, תני לי לדבר, לא הפרעתי לך.
יעקב מרגי: אם אתם באמת רוצים לגמור עוד על מה שנשאר בכנסת הזאת אז תזלזלו גם בהצהרה.
יעקב מרגי: אני מייחס חשיבות, והפרוטוקול מייחס חשיבות להצהרה של שרה.
יעקב מרגי: שרה באה ואומרת ביושר, לא נעים לכם, מה לעשות - - -
סתיו שפיר: את מה שהיא אומרת לתקשורת - - -
יעקב מרגי: רגע, זה מעקר לכם, לכל אלה שיצאו בהודעות לתקשורת, מעקר להם את הארס.
יעקב מרגי: אבל מה לעשות - - -
סתיו שפיר: היא יצאה בהודעות לתקשורת.
יעקב מרגי: מבחינתי כיושב-ראש ועדה - - -
סתיו שפיר: היא יצאה בהודעות לתקשורת, באיומים על אומנים, זה מה שהיא עושה.
יעקב מרגי: רגע, את לא מקשיבה לי.
יעקב מרגי: אני לא מעביר מיליונים כאן, סתיו, תעצרי.
מירב בן ארי: זה לא ניסן סלומינסקי, את מתבלבלת.
יעקב מרגי: יושבת כאן שרה, עם כל הכבוד, אני לא מזלזל, כל חברי הכנסת שבאו והרביצו פה הצהרות פופוליסטיות, חלקם, ויצאו החוצה ולא חיכו לתשובת השרה, אני ממתין פה בפרוטוקול, יושב בסבלנות, כדי לשמוע הצהרה, ודעתי תנוח מכך.
יעקב מרגי: אם השרה אומרת שהיא לא מתכוונת להיות הצנזורית, דעתי נחה מכך, ואל תזלזלו בזה.
מירי רגב: לא גמרתי, תנו לי רגע לדבר.
אילן גילאון: רק אני שואל שאלה.
אילן גילאון: איפה בחוק הקיים את לא מכסה את כל מאווייך בחוק הזה?
יעקב מרגי: היא אמרה, היא אמרה.
יעקב מרגי: היא בסך הכול רוצה להעביר - - -
מירי רגב: אילן, אם היית בתחילת הדרך – ולכן, אילן, תקשיב, אני לא מוכנה לזה, אתם לא - - -
יעקב מרגי: תני לי דקה, אני רוצה לסכם.
אילן גילאון: את יודעת מה, בסדר, תמשיכי.
מירי רגב: זה מראה על חברי כנסת שלא לומדים את החומר, וצר לי להגיד את זה, כי אני לא רוצה לזלזל במעמדו של חבר כנסת.
יעקב מרגי: תני לי לסכם.
סתיו שפיר: את לא מפרסמת את החוק.
סתיו שפיר: את רק מדברת.
סתיו שפיר: לא פרסמת את זה.
סתיו שפיר: את רק מוציאה הודעות לעיתונות ולא מפרסמת.
סתיו שפיר: איזה צביעות.
יעקב מרגי: סתיו שפיר, תודה רבה לך.
יעקב מרגי: יש לי דקה לסכם.
מירי רגב: הצעת החוק לא באה להביא חוק חדש, היא לא מתעסקת לא עם ביקורת ולא עם דעות שונות ולא עם ניגוח של מוסד כזה ואחר, זה לא מעניין אותי.
מירי רגב: הצעת החוק הזאת אומרת: חופש הביטוי הוא ה-DNA של חברה ישראלית ושל חברה דמוקרטית.
מירי רגב: אבל חופש הביטוי הוא לא מעל חוקי מדינת ישראל.
מירי רגב: אם יש מוסד תרבות שחותר נגד מדינת ישראל, אני לא אעביר לו מימון.
מירי רגב: מדוע?
מירי רגב: משום שהחוק הזה נמצא בחוק יסודות התקציב.
מירי רגב: חברי כנסת שיושבים בוועדת הכספים, חוק יסודות התקציב מאפשר לשר האוצר - - -
אילן גילאון: את ממשיכה לסמן את השטח, זה מה שאת עושה.
יעקב מרגי: אילן, אילן, 11:00, אני רוצה לסכם.
אילן גילאון: היא ממשיכה להראות לנו כמה היא חזקה - - -
מירי רגב: לכן, חופש הביטוי זה לא חופש המימון.
יעקב מרגי: אילן, חייבים להיות במליאה.
אילן גילאון: בסדר, זה חלק מהחוק.
מירי רגב: ביקורת כן, התנגחות כן, חופש ביטוי בכל תחום שהוא כן.
אילן גילאון: לא מכובד, החקיקה הזאת היא לא מכובדת.
מירי רגב: בכל מה שקשור לחתירה כנגד מדינת ישראל - מוסדות תרבות הם לא מעל החוק, נקודה.
יעקב מרגי: רבותי, אני, א', מודה לשרה על הסקירה - - -
אילן גילאון: אני לא אוהב לעשות אנלוגיות - -
יעקב מרגי: אילן, אילן, תודה.
אילן גילאון: - - אבל הדבר הזה הוא תופעה מסוכנת - -
יעקב מרגי: אמרת זאת בתחילת דבריך, תודה.
אילן גילאון: - - מאוד מאוד מאוד.
יעקב מרגי: אילן, אני בסיכום, אנחנו אחרי הזמן.
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לשרה.