GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנואל טרכטנברג: ראש הממשלה בעצמו היה צריך להתערב כדי למצוא חמישה מיליון שקלים כדי להעביר לפרויקט הזה.
מנואל טרכטנברג: ממשלת ישראל, ברגע שגוזרים את הסרט או מקבלים החלטה, נעלמת ולא קיימת.
יעקב מרגי: בגזירת הסרט היו כמה שרים.
מנואל טרכטנברג: היו.
מנואל טרכטנברג: אחר כך כולם נעלמו.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם שהתכנית ישנה והיא תכנית נהדרת שיכולה לקרות, כולם רוצים את זה.
מנואל טרכטנברג: אותו פילנתרופ, אפשר להעיר אותו מחדש.
מנואל טרכטנברג: כל מה שצריך לקרות זה שממשלת ישראל ולא ות"ת – התקציב של ות"ת הוא במתכונת מסוימת והוא לא יכול לזוז ממנה – כפרויקט לאומי תשים חמישים מיליון שקלים לעניין הזה והעסק הזה יקרה.
מנואל טרכטנברג: אם זה לא יקרה, אני חושש מאוד שגורלה של אילת מבחינת ההשכלה הגבוהה לא יהיה טוב מכיוון שהמוסדות – האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בן גוריון והמכללה – לא יהיו מוכנות לממן את האקסטרה שזה מצריך כדי לקדם את זה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה שתצא מכאן קריאה מאוד ברורה.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, אילת היא לא קזינו.
יעקב מרגי: אתה איחרת.
יעקב מרגי: אמרנו זאת בפתיחה ונחזור על זה בסיכום.
מנואל טרכטנברג: אילת היא לא קזינו אלא היא מחקר, אפשר להביא לשם – עשינו חישוב – 3,000 סטודנטים מהעולם ומהארץ.
מנואל טרכטנברג: אפשר לעשות שם משהו מדהים.
מנואל טרכטנברג: זה לא הרבה כסף.
מנואל טרכטנברג: אני לא מאלה שבא בדרישות תקציביות מוגזמות.
מנואל טרכטנברג: אפשר לעשות את זה.
מנואל טרכטנברג: צריכה לצאת קריאה כזאת לממשלה שתתקצב בחמישים מיליון שקלים.
ענת ברקו: יש כאן הערת ביניים שאם זה לא יקום באילת, זה כנראה יקום בירדן.
מאיר יצחק הלוי: הערה.
מאיר יצחק הלוי: פרופסור מנואל טרכטנברג מלווה את הנושא האקדמי כבר הרבה מאוד שנים.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להבהיר שאותה ייחודיות עליה מדבר פרופסור טרכטנברג, מדברת גם על חקר הים, גם על תחום של אנרגיה סולרית, על תיירות, מלונאות ונופש, על הנושאים הססמולוגים, על הנושאים הגיאולוגיים.
מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה בעולם שבעיר לא יקום מרכז.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, אני רוצה להגיד משהו ואני מצטער אם זה יישמע בוטה.
מאיר יצחק הלוי: ההקמה של קמפוס אקדמי, גם לוינסקי, זאת לא איזושהי גחמה של דמויות כמו אמיר יצחק הלוי או כמו פרופסור כרמי אלא זה עניין קיומי לחייה האיכותיים של העיר אילת ולא פחות מזה.
מאיר יצחק הלוי: אני לא מוכן להתנצל כאן ובטח לא על חמישים מיליון שקלים שאנחנו נקרוס ונחזור אחורה שלושים שנים.
מאיר יצחק הלוי: לא עולה על הדעת.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר לאנשי ה-ות"ת.
מאיר יצחק הלוי: אנשי ה-ות"ת יודעים גם לתעדף.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה לאנשי ה-ות"ת ואני מפנה מבט גם לממשלת ישראל.
מאיר יצחק הלוי: חברים, תבינו שמדובר כאן בעניין לאומי קיומי.
מאיר יצחק הלוי: זאת לא איזו אפיזודה שקפצה כאן על מישהו.
מאיר יצחק הלוי: זה צורך.
מאיר יצחק הלוי: אפרופו, בעניין הזה הושקעו כבר מאות מיליוני שקלים, אם זה על ידי בניית מעונות, אם זה על ידי מלגות, אם זה הכשרת שטח.
מאיר יצחק הלוי: הקצינו את כל השטח לטובת האקדמיה.
מאיר יצחק הלוי: אי אפשר לזרוק את כל העבודה הזאת בגלל שיקול של עוד עשרים מיליון שקלים או עוד שלושים מיליון שקלים.
מאיר יצחק הלוי: זה לזרוק עיר שלמה ולכך אנחנו נתנגד.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לבקש ממך אדוני היושב ראש, תוביל החלטה שמנחה את מי שצריך להנחות עד ממשלת ישראל, שיהיה צורך לחזק את האקדמיה באותם מעגלי טרכטנברג, כך אני קורא לזה.
מאיר יצחק הלוי: לחזק אותם כדי שימנפו את כל מערכת החינוך שלנו מעלה מעלה וישימו את העיר במקום הראוי לה.
יעקב מרגי: דוקטור גניאל, בבקשה.
<דרורי גניאל: אני משנה למנכ"ל וראש מינהל שח"ק בעיריית אילת.
<דרורי גניאל: אני חושב שנאמרו דברים רבים, חשובים וטובים ואני רוצה להוסיף ולומר שאין דבר יותר בלתי שווה מחלוקה שווה לבלתי שווים.
<דרורי גניאל: אילת לא שווה לשום מקום אחר.
יעקב מרגי: תמיד ידעתי שאנשי אקדמיה מסבכים בשפה.
יעקב מרגי: אמרנו את אותם דברים אבל בלשון העם.
יעקב מרגי: תחזור על הדברים.
<דרורי גניאל: אני חוזר ואומר שאין דבר יותר בלתי שווה מחלוקה שווה לבלתי שווים.
<דרורי גניאל: אני רוצה לומר שצביר האפיונים המיוחדים של העיר הם כאלה שלא ניתנים לערעור.
<דרורי גניאל: כל עיר מיוחדת במשהו ובאילת ההצטרפות היא מאוד גדולה.
<דרורי גניאל: אני חושב שגם מהזווית האקדמית, החיבור של זה אל החינוך העל יסודי ואל החינוך היסודי, כמו שאתה אמרת, הנושא הוא לאומי והוא לא אילתי פנימי.
<דרורי גניאל: כל מה שהועלה כאן, הוא כדי לתמוך את העיר הזאת כפרויקט לאומי של מדינת ישראל ולא כאיזה אירוע איזוטרי כזה או אחר של עיר אחת.
<דרורי גניאל: לכן החבירה של אקדמיה, חינוך, קיום, מרחק.
<דרורי גניאל: העובדה שכרגע הגיעו ונכנסו לכאן חברים רבים מאילת שיצאו ב-5:00 בבוקר כדי להגיע לבירת הנצח.
<דרורי גניאל: המרחק הזה, הבדידות הזאת.
יעקב מרגי: אני אגלה לך משהו.
יעקב מרגי: לקח להם להגיע לבאר שבע פחות זמן מאשר לקח להם מבאר שבע לירושלים.
יעקב מרגי: אני עושה את זה כל יום.
יעקב מרגי: אני נוסע 25 דקות לשער הגיא ומשער הגיא שעה וחמש דקות.
<דרורי גניאל: אתה צודק אדוני.
<דרורי גניאל: היה לי פעם אוטו כזה.
יעקב מרגי: אהבתי.
יעקב מרגי: אני אעביר אזה לאחראי על התחבורה בכנסת.
יעקב מרגי: ממלא מקום ראש העיר, מר אלי לנקרי.
<אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת.
<אלי לנקרי: אני קודם כל רוצה להתחבר ולברך על המסר המאוד ברור של חברי הכנסת בדברים שלהם, מסר שאומר שאילת חזקה היא אינטרס לאומי מובהק ואינטרס אסטרטגי של מדינת ישראל.
<אלי לנקרי: בתחילת דבריך אדוני היושב ראש התייחסת למאפיינים המיוחדים של העיר אילת, הריחוק הגיאוגרפי, הבדידות הגיאוגרפית, גודל השוק, תנאי האקלים.
<אלי לנקרי: כל אלה מייצרים את אותן הוצאות מיוחדות שיש לעיר אילת וזה עובר כחוט השני בכל הוצאה ממשק בית דרך כל עסק באילת, דרך העירייה וכולי.
<אלי לנקרי: ברשותך, אני רוצה לחזור במשפט אחד לעניין התקנה עליה אנחנו מדברים היום.
<אלי לנקרי: אני חושב שאין חולק על כך ששיתוף הפעולה עם משרד החינוך הוא שיתוף פעולה יוצא מן הכלל.
<אלי לנקרי: הבעיה היא לא שם.
<אלי לנקרי: הם רוצים לשתף פעולה, הם רוצים לסייע אבל ידיהם כבולות ואין להם יכולת לסייע לנו מעבר למה שהם מסייעים היום.
<אלי לנקרי: אני אזכיר עכשיו שאנחנו לפני הקמה של בית ספר והעלות הנוספת שיש לעיר אילת לבית הספר הספציפי הזה היא שישה מיליון שקלים ואין לזה פתרון.
<אלי לנקרי: בעבר, לפני שנים אחדות, אני אזכיר למשרד החינוך, היה אזור גיאוגרפי נוסף שקראו לו אזור גיאוגרפי ח'.
<אלי לנקרי: הוא כלל את אילת ואת אילות.
<אלי לנקרי: הדבר הזה נמחק.
<אלי לנקרי: זאת אומרת, עם השנים הייתה רגרסיה.
<אלי לנקרי: לא קרה שום דבר שמחזק אלא ההפך, הייתה נסיגה וכללים ותקנות שאז היו ברורים, היום כבר לא ברורים ולא קיימים.
<אלי לנקרי: מכאן החשיבות הגדולה של התקנה עליה אנחנו מדברים עת אנחנו מראים עבודות כלכליות שמראות באופן ברור ואין על זה חולק שההוצאות הנוספות רק בתחום החינוך הן 16 מיליון שקלים שנובעים מהמאפיינים המיוחדים של העיר אילת ו אני לא אחזור על הסעיפים שציינו שגורמים לכך.
<אלי לנקרי: משפט אחד לגבי האקדמיה.
<אלי לנקרי: כמו שפרופסור טרכטנברג ציין, באמת זיהינו את היתרונות היחסיים שיש לעיר אילת בנושא האקדמיה ופרופסור טרכטנברג בהחלט סייע לנו בנושא הזה.
<אלי לנקרי: דיברנו על ביו טכנולוגיה ימית ודיברנו גם על תיירות כמחקר והקמת בית ספר גבוה למלונאות ותיירות באילת, ולא רק דיברנו אלא גם הבאנו את בית הספר הטוב בעולם לאילת.
<אלי לנקרי: הבאנו אותו לפרופסור טרכטנברג בתפקידו כיושב ראש ה-ות"ת, את בית הספר EHL בלוזן שרוצה להקים באילת בית ספר.
<אלי לנקרי: מה יותר טוב מזה?
<אלי לנקרי: באנו לשותפים הטבעיים שלנו, לאוניברסיטת בן גוריון.
<אלי לנקרי: אמרו, כן.
<אלי לנקרי: אבל מעבר לאמירת כן, לא קרה שום דבר.
<אלי לנקרי: כלומר, הם אמרו כן, רוצים אנחנו, אבל כאשר דובר על כסף, כסף אין.
<אלי לנקרי: כלומר, רצון טוב יש אבל מעבר לזה, להוציא את זה לפועל, לא.
<אלי לנקרי: אנחנו היום תקועים ותקועים עם זה כמו שאנחנו תקועים עם מכון מחקר ואקדמיה לנושא של ביו טכנולוגיה ימית ועוד הרב נושאים כאלה.
יעקב מרגי: מנהלת אגף בינוי ותקצוב, משרד החינוך, אילנית שושני.
יעקב מרגי: שמעת את הזעקה שעולה ועל פער של שישה מיליון שקלים לבית ספר.
יעקב מרגי: אני אומר לך כנבחר ציבור שאם ראש העיר לוקח את זה מתוך תקציבו הוא, הוא פוגע בדברים אחרים.
איתן ברושי: הם צריכים לקבל תקציב כמו איטום אקוסטי שנותנים למיזוג למי שבונה בית ספר ליד שדה תעופה.
איתן ברושי: הם חייבים מיזוג ולא בגלל שהם רוצים אלא כי אין להם ברירה.
איתן ברושי: המשמעות היא מיליוני שקלים עזרה לבית ספר אותו בונים.
איתן ברושי: אני בניתי בית ספר כזה.
יעקב מרגי: יכול להיות שאנחנו מתפרצים לדלת פתוחה.
איתן ברושי: יכול להיות שהם לא יודעים.
מאיר יצחק הלוי: הם יודעים.
איתן ברושי: אם הם יודעים, שיעשו.
מאיר יצחק הלוי: עוזרים לנו.
איתן ברושי: לא מספיק.
<אילנית שושני: שלום לכולם.
<אילנית שושני: התייחסות לגבי הנושא של בינוי מוסדות חינוך.
<אילנית שושני: אני עברתי בעיון על המסמך שכתבתם והבשורה בעניין הזה היא שהכלים קיימים במערכת.
<אילנית שושני: זאת אומרת, צריך התגייסות נוספת של משרד האוצר לעניין הזה והדברים יכולים להיות פתורים.
יעקב מרגי: לא נמצא כאן רפרנט חינוך במשרד האוצר.
<אילנית שושני: לנושא של תוספת מרחק לבנייה חדשה.
<אילנית שושני: אכן בשנת 2012, ועדה משותפת עם משרד האוצר קיבלה קיזוז משמעותי.
<אילנית שושני: זאת אומרת, ממצב של 35 אחוזים תוספת לבנייה חדשה, כיום עומדים על 10 אחוזים.
<אילנית שושני: התוספת קיימת ומעוגנת במערכת.
<אילנית שושני: תוספת אקלימית קיימת ומעוגנת במערכת.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה במלים פשוטות.
יעקב מרגי: אם אגף התקציבים ייתן מענה, התקנה מאפשרת לכם לצאת?
<אילנית שושני: אמת.
איתן ברושי: באיזה אחוז מימון?
<אילנית שושני: כל הכלים נמצאים במערכת.
<אילנית שושני: תוספת מרחק יכולה לחזור, אם נעשה ועדה משותפת, להיקפים גדולים יותר כדי לצמצם עלויות.
<אילנית שושני: התוספת האקלימית שהיום הוא על עשרה אחוזים, יכולה לקבל תפנית אחרת.
מאיר יצחק הלוי: תחזירו את אזור ח' למפה.
<אילנית שושני: אזור ח' מקבל עשרה אחוזים.
<אילנית שושני: אני יכולה לומר שברמת מקרו, אמנם הזרקור כאן הוא על אילת, נושא של עלויות בנייה חדשה במדינת ישראל, אלה עלויות בחסר.
<אילנית שושני: זאת אומרת, החסר הוא בין 15 ל-20 אחוזים.
<אילנית שושני: הסוגיה היא לא סוגיה שנמצאת רק לגבי אילת.
<אילנית שושני: חבל אילות, ערבה תיכונה, ודאי שנמצאים במצב אחר.
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה אחרת.
יעקב מרגי: אתם בניצול מלא כל שנה בסעיפי הבינוי?
<אילנית שושני: כל כיתות הלימוד שאנחנו מקבלים מתוקצבות עד הסוף, במאה אחוזים.
יעקב מרגי: אתם לא מעבירים משנה לשנה עודפים מחויבים?
יעקב מרגי: הכול יוצא?
<אילנית שושני: בהרשאה להתחייב.
<אילנית שושני: אנחנו מוציאים את מלוא התקציב.
יעקב מרגי: רשות שלא מממשת את ההרשאה הזאת אחרי שנה, שנתיים ושלוש, מה אתם עושים עם זה?
<אילנית שושני: בבינוי, אני מודה שאנחנו אכן נותנים לרשויות יותר טווח ניצול.
יעקב מרגי: את יודעת שהאוצר את זה.
<אילנית שושני: אגב, הרשויות סופגות את העלויות בהתאם.
יעקב מרגי: הייתי שם וידעתי להתמודד עם זה.
יעקב מרגי: אני חושב שרשות שקיבלה הרשאה להתחייב, וזה כבר על סמך התקדמות מסוימת, ושנתיים לא מימשה אותה, רשות כזו צריכה להינזף ולהחזיר את ההרשאה הזאת ולבטל אותה.
יעקב מרגי: צריך הסכם עם האוצר.
יעקב מרגי: אני מכיר את הגישה של משרדי הממשלה כלפי ביטול התחייבויות כי האוצר לא אוהב להחזיר לכם, צריך משאים ומתנים והוא לוקח את דמי הכיס שלו.
יעקב מרגי: אבל בשביל זה אנחנו כאן.
יעקב מרגי: אם יושבים לי עכשיו מעל שנתיים עשרות מיליוני שקלים בהרשאה להתחייב, זאת נקודת כשל שצריך לטפל בה והיא יכולה לתת לכם מענה.
<אילנית שושני: הנושא של הרשאה להתחייב הוא נכון אבל השולחן הזה לא מסייע לנו כי מה שאנחנו מדברים כאן כרגע - - -
יעקב מרגי: בכל מקרה את מוגבלת.
<אילנית שושני: אלה תוספות על אותו מפתח עלות.
<אילנית שושני: אני רוצה לציין שאילת נמצאת אצלנו - בנושא הבלאי שצוין במסמך הזה - בנושא של חיזוק מבנים לרעידות אדמה, כך שכל המבנים שלה נמצאים אצלנו בעדיפות לאומית לחיזוק.
<אילנית שושני: אני מקווה שנרים את הכפפה ביחד ונעשה את זה על הצד הטוב ביותר.
יעקב מרגי: מפריעים לך או עוזרים לך להתפתח באילת?
<רותי דקל: אנחנו אופטימיים.
יעקב מרגי: תשמרי על זה כי זה מום עובר.
<רותי דקל: אני באמת רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת וליידע.
<רותי דקל: אני לא יודעת עד כמה כל הנוכחים כאן יודעים בכלל על קיומה של מכללת לוינסקי שקיימת כבר הרבה מאוד שנים ובתשע"ב גם קיבלה את האישור הזמני של ה-מל"ג שאומר שאנחנו אכן קיימים כישות עצמאית ואפילו קיבלנו אישור ללימודי תואר שני.
<רותי דקל: אנחנו המכללה שבעצם מכשירה את כוח האדם של העיר ואנחנו מאוד גאים בכך.
<רותי דקל: אנחנו גם רואים בזה מחויבות מאוד מאוד גבוהה ולכן שיתופי הפעולה שלנו עם בתי הספר הם מאוד פוריים.
<רותי דקל: אנחנו עובדים בהדדיות.
<רותי דקל: בתי הספר שלנו שותפים מלאים בהכשרת המורים, כך שאנחנו בהחלט מצמצמים את הפער בין האקדמיה לבין השדה בעזרת העבודה המשותפת שלנו.
<רותי דקל: יתרה מזאת, אנחנו גם מלווים את המורים לאחר סיום לימודיהם ועוסקים גם בליווי המורה החדש, גם בהשתלמויות, גם בדרגות הקידום.
<רותי דקל: למכללה אכן יש מקום מאוד מאוד משמעותי בכל הנושא של כוח ההוראה באילת בחינוך היסודי.
ענת ברקו: בעצם אילת מספקת לעצמה את המורים?
<רותי דקל: בבתי הספר היסודיים.
<רותי דקל: בואי נאמר שאם אני נכנסת היום לבתי הספר יסודיים כדי להעביר איזושהי השתלמות או הדרכת מורים, יש חדרי מורים שאני רואה שישים, שבעים ושמונים אחוזים מהמורים שהם בוגרי המכללה לדורותיהם.
<רותי דקל: יותר מזה, גם הרבה מאוד בוגרי המכללה תפסו עמדות מאוד משמעותיות בניהול חינוכי ופדגוגי במשרות כאלה ואחרות, בין אם זה בעיר וגם בערבה.
מאיר יצחק הלוי: חשוב לציין שגם כאן
מאיר יצחק הלוי: משרד החינוך משתף פעולה בחיזוק מכללת לוינסקי אבל אנחנו לא מסתפקים בזה.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו רואים בזה כור היתוך שמייצר את כוחות ההוראה ולכן צריך להמשיך ולחזק את מכללת לוינסקי גם על ידי יצירת מסלולים נוספים.
יעקב מרגי: לא סתם שאלתי אם מפריעים לך או מסייעים לך.
יעקב מרגי: יושבים כאן גם נציגי ה-ות"ת ויושב כאן גם מנואל טרכטנברג ואני אומר את זה בחיוך.
יעקב מרגי: מכללות לחינוך עוברות תקופה לא קלה מול ה-ות"ת.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם שהיום יש לי פגישה עם יו"ר ה-ות"ת ויש נקודה אחת שאני רוצה לשים עליה דגש.
יעקב מרגי: אני לא אומר שכל מכללות החינוך, יש להן זכות קיום עצמאי.
יעקב מרגי: אני מכיר את הגודל, את הייחודיות וכולי, אבל אין ספק שההחלטה הזאת לא יכולה להתקיים ברוחב.
יעקב מרגי: אי אפשר להעלים את המכללות לחינוך.
יעקב מרגי: את החלשות, צריך לומר להן עד כאן, אבל לחזקות צריך לתת.
יעקב מרגי: צריך לראות איך מחריגים את זה אבל זאת לא נקודה לדיון.
<רותי דקל: משפט אחרון.
<רותי דקל: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו כאן לגבי הבאת כוחות חדשים וצעירים לעיר.
<רותי דקל: בימים אלה אנחנו עמלים על תכנית חומש ובהחלט יש את העניין הזה של איך להביא את החבר'ה הצעירים.
<רותי דקל: אנחנו רוצים לפתח עכשיו כמה תכניות מצוינות לחבר'ה שהיו בשנת שירות ובתפקידי פיקוד והדרכה בצבא ולבנות עבורם מסלול ייחודי באילת.
ענת ברקו: עשינו את זה בבר אילן.
יעקב מרגי: לפני נציגת מועצת התלמידים הארצית ותושבת אילת, אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת עודד פורר שישב בסבלנות ובקשב רב.
עודד פורר: מה שהקפיץ אותי זה הסיפור של פרופסור טרכטנברג.
עודד פורר: אני חושב שזאת שערורייה.
יעקב מרגי: מה שהוא אמר?
עודד פורר: מה שהוא סיפר.
עודד פורר: אני אומר את זה כמי שכיהן כמנכ"ל משרד ממשלתי ואני אומר את זה גם לך עכשיו, ראש העיר.
עודד פורר: שמע, זה פרויקט שמשנה מצב.
עודד פורר: זה פרויקט שמשנה מצב של עיר.
עודד פורר: זה משהו שאתה יכול אתו ללכת ולחזור חזרה לישוב שלך ולשנות את המצב.
עודד פורר: חמישים מיליון שקלים במונחים של ממשלה, זה לא כסף, על אחת כמה וכמה שאתה אומר שאתה כבר מביא להם את חמישים מיליון השקלים הנוספים.
עודד פורר: זה הקפיץ אותי כי זה פרויקט שבשנייה אחת זה שווה שישה משרדי ממשלה שצריכים להיות שותפים כאן כי זה משרד החינוך, זה משרד התיירות, זה משרד החקלאות, זה משרד הקליטה ברמה של סטודנטים, זה משרד הכלכלה ומשרד המדע.
איתן ברושי: מתי בפעם האחרונה הצלחת לראות שיתוף פעולה בין כל כך הרבה משרדים?
יעקב מרגי: אל תהיה פסימי.
איתן ברושי: אני לא פסימי.
איתן ברושי: זאת עובדה.
עודד פורר: אני אומר לך שאתה צריך למצוא שר אחד או מנכ"ל אחד שייקח את זה.
עודד פורר: החלטת ממשלה, חמישים מיליון שקלים, מחר בבוקר זה יכול לקרות והפרויקט הזה יהיה.
עודד פורר: המדינה שהיום משקיעה מאות מיליוני שקלים כדי להילחם בחרם, צריכה להתבייש שהיא לא שמה חמישים מיליון שקלים כדי להקים מרכז מחקר באילת ואפשר לעשות את זה.
יעקב מרגי: ניתן את רשות הדיבור לדור הצעיר.
<ליאל זנו: שלום לכולם.
<ליאל זנו: אני יושב ראש מועצת הנוער בעיר אילת ונציגת העיר במועצה הארצית.
<ליאל זנו: אני ילידת אילת, תלמידה בעיר מאז אני מכירה את עצמי.
<ליאל זנו: אני רוצה להציף בוועדה בעיה בה אני נתקלת כל שנה וכל הנוער שלנו נתקל בה וזאת הבעיה שנוגעת לטיולים השנתיים.
<ליאל זנו: אני באמת חושבת שזה משהו שהוא הכרחי.
<ליאל זנו: העלות לתלמידים אילתיים של טיולים שנתיים היא גבוהה בעשרות אלפי אחוזים מאשר העלות לתלמיד במרכז.
<ליאל זנו: אנחנו כנוער שממילא חי בעיר שהיא מאוד מבודדת, מאוד מופרדת מהשאר, רוצים להכיר את הארץ שלנו.
<ליאל זנו: אנחנו רוצים לשמוע עליה, אנחנו רוצים ללכת בה, אנחנו רוצים לראות את הנופים שלה ולהכיר אותה, אבל העלות המאוד מאוד גבוהה של הטיולים האלה, מאוד פוגעת בנו גם כדי להכיר את הארץ שלנו וגם כדי לאהוב אותה.
<ליאל זנו: הרי כדי לאהוב את הארץ, אתה חייב קצת יותר מזיקה אליה, אתה צריך ללכת בה, צריך להכיר אותה.
<ליאל זנו: אנחנו כתלמידים שחיים בעיר מרוחקת, לא מכירים אותה באמת עד שאנחנו לא יוצאים ממנה לטיולים שנתיים.
<ליאל זנו: אני חושבת שזה אינטרס משותף גם של הממשלה, וגם של העירייה לעשות צעד בנושא.
<ליאל זנו: לא יכול להיות שיש בני נוער שלא יוצאים לטיול שנתי בגלל העלות שלו.
<ליאל זנו: לא יכול להיות שיש בני נוער שמשלמים אלפי שקלים כדי לצאת ליומיים טיול שנתי וזה בניגוד לתלמידים במרכז שמשלמים כמה מאות שקלים, נהנים, לא מבזבזים כביכול יומיים על נסיעה ומכירים את הארץ יותר טוב.
<ליאל זנו: אנחנו צריכים לשבת ולחכות לאיזשהו נס שיגיע.
<ליאל זנו: אנחנו צריכים להרים את הכפפה ואני באמת מאמינה שזה צריך לבוא מכאן, מהוועדה הזאת ולהראות שגם אנחנו כבני נוער יכולים וצריכים לצאת מהעיר ולהכיר את המדינה.
<ליאל זנו: אני מבקשת להציף את זה למצוא פתרון.
מנואל טרכטנברג: משפט.
מנואל טרכטנברג: הצעה קונקרטית בנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: אני מציע לפנות להנהגה החדשה של קרן קיימת לישראל בבקשה שקרן קיימת לישראל תאמץ את הטיולים השנתיים של התלמידים.
יעקב מרגי: הצעתך התקבלה.
מנואל טרכטנברג: אני לא פוטר את הממשלה מאחריות.
מנואל טרכטנברג: אני אפנה אבל אני רוצה שתצא מכאן קריאה כזאת.
יעקב מרגי: התחייבנו לשמוע את היועץ של ה-ות"ת לעניין העיר אילת ואני מבין שהוא גם מייצג את מכללת תל חי.
יעקב מרגי: אני רוצה שתתמקד בשאלתי.
יעקב מרגי: תאמר לנו מה נתבקשת לבדוק ואיזה מסקנות התבקשת להגיש.
<קריאה: לא, הוא לא התבקש להגיש מסקנות.
<חיים גורן: אני שמח שמנו אמר את מה שהוא אמר כי זה נתן את התמונה מבחינת ההשכלה הגבוהה, לתפיסתי.
<חיים גורן: זאת עבודה שנעשתה, זאת הייתה עבודה מדהימה וחבל שהיא נסתיימה והפסיקה.
<חיים גורן: אני מסכים לכל מילה.
<חיים גורן: אני נתבקשתי לסקור את מצב ההשכלה הגבוהה באילת על כל המוסדות, להגיש דוח על המצב הקיים והמלצות להמשך.
<חיים גורן: אני יכול להמליץ מה שאני חושב לנכון ואת הכיוון שאני חושב לנכון.
<חיים גורן: התחלתי את העבודה בסך הכול לפני שלושה שבועות וכבר נפגשתי עם חלק מנשיאי האוניברסיטאות.
<חיים גורן: בסוף השבוע הזה אני אבלה בעיר אילת.
<חיים גורן: הקשבתי טוב למה שנאמר כאן, הקשבתי טוב למסר שיצא מהוועדה ואני גם ארשה לעצמי להזמין את עצמי ליושב ראש הוועדה להמשך דיון על רעיונות.
איתן ברושי: קודם כל, אני מברך את אלה שהצטרפו לדיון.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד, אדוני ראש העיר, שאנחנו ועדת חינוך, תרבות וספורט ולא רק ועדת חינוך.
איתן ברושי: אני פניתי כבר בראשית דרכי בכנסת, אני חדש – לא בנושאים אלא בכנסת – לשרת התרבות והספורט כדי שתיתן מענקים וסיוע גדול לעיר אילת.
יעקב מרגי: השעון מאיץ בי.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שאנחנו גם תרבות וספורט ולכן יש לתת סיוע לתרבות ולספורט, לרבות שאלת ההסעות לקבוצות הספורט ובנושאים של הספורט.
איתן ברושי: מילה אחת ביקורת גם לידידי מנו ולחברי האקדמיה.
איתן ברושי: אתם מייצגים את הפער בין אמר לעשה שהוא תק פרסה.
איתן ברושי: אתם לא שואלים כמה תלמידים אתם רוצים שיהיו במכללה אלא אתם אומרים שמה שראש העיר יביא, אני אתקצב.
איתן ברושי: כאילו זאת מכללה בתל אביב.
איתן ברושי: אתם צריכים להגיד הפוך.
איתן ברושי: אתם צריכים להגיד שאתם רוצים להכפיל את מספר התלמידים באוניברסיטה באילת, ניתן סיוע יותר גדול כדי להכפיל את התלמידים.
איתן ברושי: זה הפער בין עובדי מדינה שלא תמיד מבינים את רוח המפקד לבין מה שאנחנו אומרים, ואנחנו באים מהעשייה.
איתן ברושי: חסר לכם הפרק של העשייה כדי להבין מה משמעות ההחלטות שלכם.
איתן ברושי: שנו את התפיסה.
איתן ברושי: לא מה ראש העיר מביא אלא מה הממשלה רוצה.
איתן ברושי: אם הממשלה רוצה, היא צריכה לתת יותר.
יעקב מרגי: משפט סיכום לנציג סיעת הצעירים באילת.
<מתן בארי: שני משפטים.
<מתן בארי: בוקר טוב לכולם.
<מתן בארי: אני נציג של סיעת צעירי אילת.
<מתן בארי: נמצאים כאן גם חברים צעירים מהמפלגה.
<מתן בארי: אילת היא עיר מרוחקת וכל בן נוער שנכנס לעיר בגיל 15 ו-16 חולם לגור בה ובגיל 21-22, הצעירים האילתיים מדירים רגליהם מהעיר ובורחים לחפש אקדמיה במקומות אחרים, וחבל.
<מתן בארי: הצעירים האילתיים סטטיסטית, איך שלא תנתח את זה, מתחילים את החיים מאוחר יותר לעומת צעירי המדינה.
<מתן בארי: הלימודים עולים להם יקר יותר.
<מתן בארי: אנחנו מתחננים להרחבת אקדמיה בעיר, מתחננים לתקציבים ומתחננים לכוח צעיר בעיר.
<מתן בארי: תודה.
יעקב מרגי: אני מודה, ממש מודה.
יעקב מרגי: לראות את תושבי אילת, את מנהלי בתי הספר, זה מעמד מרגש.
יעקב מרגי: אין ספק שתם ולא נשלם אלא אנחנו נמשיך בנושא.
יעקב מרגי: דלינו נקודות לסיכום בדיון הזה.
יעקב מרגי: תבינו שזה דיון רציני ואנחנו נמשיך לפמפם – סליחה על הביטוי הלא אקדמי – כדי שמישהו כאן באמת יצא מהקופסה או מהמשבצת וכך אני פותח את דברי הסיכום.
יעקב מרגי: קודם כל, אני מודה לראש העיר, מודה לחברת הכנסת נאוה בוקר שארגנה את היום הזה בכנסת, מודה לכל חברי הכנסת ולאורחים.
יעקב מרגי: יש לי כאן ידיד יקר, הרב משה אלמקייס, סגן ראש העיר.
יעקב מרגי: בתום הדיון הגיעה הוועדה למסקנות הבאות: אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב באופן שוויוני אנשים לא שוויוניים.
יעקב מרגי: הוועדה מברכת על הרצון הטוב שיש במשרד החינוך להיענות לבקשות ולצרכים הייחודיים והייעודיים בכל תחומי החינוך של העיר אילת.
יעקב מרגי: הוועדה פונה לשר החינוך ולשר האוצר לתקן תקנה מיוחדת לעיר אילת בדומה לתקנה שקיימת בסעיפים מסוימים לעיר ירושלים כעיר הבירה.
יעקב מרגי: תקנה זו תסדיר את הפערים בתקציב הנוכחי מבחינה ייחודית, ייעודי וחוקת העיר אילת.
יעקב מרגי: הוועדה פונה ל-ות"ת להמשיך את המתווה, תכנית מאה מיליון שקלים לטובת פיתוח הקמפוס שתכליתו פיתוח וקידום קמפוס בן גוריון באילת.
יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה את הודעת ות"ת כי מינתה יועץ למיפוי צרכיה האקדמיים של העיר אילת.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידיה את דוח הביניים של היועץ שיוגש תוך שלושה חודשים ואת הדוח הסופי שיוגש תוך שישה חודשים.
יעקב מרגי: אם אפשר לקצר את הזמן, טוב.
יעקב מרגי: זאת לא הלכה למשה מסיני ולא חייבים להיות שישה חודשים.
יעקב מרגי: הוועדה פונה למשרד החינוך, לסמינרים לחינוך, לדאוג להצמחת דור מורים בעיר.
יעקב מרגי: הוועדה פונה למשרד החינוך להגדיל את תקציב הטיולים לתלמידים באילת בתוספת של מאתיים שקלים במקום מאה שקלים כפי שמתוקצב היום.
יעקב מרגי: הוועדה פונה לממשלה לממן את המיזמים שתוכננו להקמת מרכז מחקרי בין לאומי לחקר הים, והקמת בית הספר הבין לאומי לתיירות.
יעקב מרגי: הוועדה פונה לקרן קיימת לישראל לאמץ את הצעתו של חבר הכנסת מנו טרכטנברג לממן את הטיולים של התלמידים באילת למען יכירו את כל הארץ ויטיילו לאורכה ולרוחבה כיתר התלמידים בארץ.
יעקב מרגי: אני אומר, רבותיי, כל זה בנוסף לקריאתי לממשלה לקיים דיון מיוחד על העיר אילת ולקבל החלטה, הצעת מחליטים ייחודית, לעיר אילת כי אם לא, אני אומר לכם חברי הכנסת ואדוני ראש העיר, צריך להתחיל לעבוד על חקיקת חוק העיר אילת.
יעקב מרגי: הנושא שעל סדר היום הוא קידום אידיאולוגיית דאעש במערכת החינוך של חברי הכנסת מאיר כהן, מירב בן ארי, חיליק יחיאל בר, אורן אסף חזן.
יעקב מרגי: כדרכנו בקודש בנוהלי העבודה, חברי הכנסת המציעים לפי סדר הצגתם יפתחו ולאחר מכן נפתח את הדיון.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להקדים ולומר שהדיון הזה, אני מאוד מקווה שהוא לא יתפתח לדיון מדיני, כאילו אנחנו נגד החברה הבדואית.
מאיר כהן: יש לי אך ורק דברים מאוד ברורים לומר על הפזורה הבדואית, על המצב הקשה שלה וברשותך בדקות שאתה נותן לי אני רוצה לפתוח במסקנה שעולה מהעובדה שאני חי בנגב כבר חמישים שנים.
מאיר כהן: עליתי בן שבע ממרוקו ב-1962 ומאז אני בנגב.
יעקב מרגי: אולי עלינו באותה אנייה.
יעקב מרגי: באיזה חודש?
מאיר כהן: פברואר.
יעקב מרגי: אני הייתי תינוק.
יעקב מרגי: גם אני עליתי בפברואר ויכול להיות שהיינו באותה אנייה.
מאיר כהן: מאז אני מכיר את הנגב ואני רוצה לפתוח ולהגיד שלבי לבי על המצב הקשה בו נתונה הפזורה הבדואית בנגב.
מאיר כהן: להערכתי, להוציא משרד החינוך – ואני קרוב לעשייה שלו בנגב בפזורה הבדואית – ולקשיים אתם המשרד מתמודד ובהצלחה והיות ואני בא ממשרד החינוך, מחוז דרום, אני יכול לציין בסיפוק גדול מאוד שיש לי שבחים לומר על משרד החינוך אבל לצערי אין לי את אותם שבחים לומר לשאר המשרדים.
איתן ברושי: מה עם משרד הרווחה?
מאיר כהן: משרד הרווחה לאורך כל השנים פעל שם ופועל אבל אין הנחתום מעיד על עיסתו.
מאיר כהן: הייתי שר הרווחה וכל דבר שאני אומר, יישמע בבחינת מישהו שרוצה להלל את עצמו.
מאיר כהן: לכן נשאיר את משרד הרווחה בצד.
מאיר כהן: ובכל זאת, בחודשים האחרונים בסיוריי בישובים הבדואים, ותבינו, אני מסוגל לנסוע לערוער ולשבת בבית קפה שם כי אני מרגיש שם מאוד בטוח ומרגיש טוב, ואני נוסע לרהט ויושב בבית קפה ברהט, ואני נוסע לחורה ויושב בבית קפה בחורה.
מאיר כהן: אני מרגיש שאלה שכניי ואלה חבריי.
יעקב מרגי: אחת התכניות שלי למושב הזה היא ישיבת הוועדה בעיר רהט.
מאיר כהן: רעיון מצוין.
מאיר כהן: ובכל זאת, ככל שאני נמצא שם, אני מגלה תופעה ואני שומע אותה מאנשים במקום, מראשי רשויות, מראשי משפחות, מראשי שבטים, ואני אצטט – בלי ציון שם כי בכל זאת יש שם התחזקות של התנועה האיסלאמית, יש חשש ויש פוליטיקה כמו בכל מקום – בכיר במגזר הבדואי בדרום.
אוסאמה סעדי: התנועה האיסלאמית או דאעש?
מאיר כהן: תכף אני אגיד הכול.
מאיר כהן: אני אגיד הכול.
יעקב מרגי: בואו נסכם שמרגע זה קריאות ביניים, גם לחברי כנסת.
יעקב מרגי: מי שאורח אצלי בוועדה ולא מתמיד, שידע זאת.
אורן אסף חזן: תזמין קבוע, אני אבוא קבוע.
יעקב מרגי: אין קריאות ביניים בוועדת החינוך, גם לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אפשר להגיש תלונה נגדי ליושב ראש הכנסת.
יעקב מרגי: אני מודיע חגיגית שאין קריאות ביניים בוועדת החינוך גם לחברי הכנסת.
אורן אסף חזן: אפשר לעשות ועדה לחינוך מיוחד.
מאיר כהן: אני לא חושב שהפגישה הזאת צריכה להיות התנגחות.
מאיר כהן: אין שום עניין של התנגחות.
מאיר כהן: יש התחזקות של התנועה האיסלאמית בשטח ויש אנשים שחוששים להגיד את דברם ולכן הם פונים אלי ופונים לאנשים אחרים ומספרים על כך שצעירים בישוב, כולל צעירים שנמצאים במערכת החינוך, יושבים היום ומדברים בפרהסיה, ויכוחים שלמים, סביב האידיאולוגיה של דאעש.