GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: למה את מפחדת מזה?
<נעמה כרמל: לא, כי בעצם אנחנו מפחדים שהציונים שלנו ייפגעו - - -
עודד פורר: היא תביע עמדה והיא תקבל ציון יותר נמוך.
<נעמה כרמל: בדיוק, וזה לא אמור להיות ככה.
יעקב מרגי: אבל רציתי שהיא תאמר את זה.
ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה בעולם.
ג'מאל זחאלקה: אין, באחריות.
יעקב מרגי: ג'מאל, שמענו את ההערה שלך.
אורן אסף חזן: אולי אצלכם בביר זית אין כזה דבר.
עודד פורר: לך זה לא קרה, כי אתה - - - יותר גבוה.
ג'מאל זחאלקה: זו זילות של האקדמיה.
יעקב מרגי: היא שמעה אותך בקשב רב.
<נעמה כרמל: בתור סטודנטית באוניברסיטה העברית זה קורה.
<נעמה כרמל: אנחנו התהלכנו במסדרון וד"ר כסיף קרא לנו 'ניאו נאצים'.
יעקב מרגי: אני אוציא אותך בסוף.
יעקב מרגי: אתה אצלי על הכוונת, אתה מפריע לי.
ענת ברקו: בתוך האוניברסיטה הוא קילל אתכם?
<נעמה כרמל: באוניברסיטה העברית.
יעקב מרגי: אם רק תיתנו לה להתבטא לא יהיו שאלות.
ענת ברקו: מה למשל?
<נעמה כרמל: הוא צעק לנו 'חלאות'.
ענת ברקו: אה, אז הוא לא קילל?
ענת ברקו: 'חלאות' זה לא קילל?
אורן אסף חזן: את הגשת עליי תלונה כשאמרתי לך שאני קורא לך 'חלאה'.
אורן אסף חזן: חלאה זה לא קללה?
יעקב מרגי: תנו לה, בבקשה, לסיים.
<נעמה כרמל: זהו, זה מה שאני אומרת.
<נעמה כרמל: זה לא אמור להיות ככה, במיוחד ב - - - תודה רבה.
ג'מאל זחאלקה: מה, 'את צודקת'?
ג'מאל זחאלקה: זה לא עובדה שמרצים נותנים ציונים נמוכים - - -
יעקב מרגי: זה לא צריך להיות ככה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא עובדה.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר - - -
יעקב מרגי: תודה, אמרת.
מרדכי יוגב: תראה מי החברים של ד"ר כסיף תבינו מי הוא ומי זה ג'מאל זחאלקה.
יעקב מרגי: ענת ברקו ברשות דיבור, בבקשה.
ענת ברקו: מי היה יודע מי הוא ד"ר כסיף אלמלא הקללות האלה והשיסוי הזה?
ענת ברקו: מי היה יודע מי הוא?
ענת ברקו: איזה מחקר הוא עשה, ד"ר כסיף?
ענת ברקו: אפשר לשמוע ממך, אדוני ראש החוג?
ענת ברקו: איזה מחקרים הוא פרסם?
ענת ברקו: מה ה - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני מבקש לא להפריע, זכותה לשאול.
ענת ברקו: אני רוצה לומר שאלו שאין להם שום אמירה אקדמית בשם החופש האקדמי מתייחסים כך לסטודנטים.
ענת ברקו: איך יכול להיות, וזה אצלך באוניברסיטה ולא בביר זית, באוניברסיטה העברית, העברית, ככה מתייחסים לסטודנטים.
ענת ברקו: ומה זה משנה מאיפה הם?
ענת ברקו: לקרוא לסטודנטים חלאות, לדבר על ניאו נאצים.
ענת ברקו: אני שמעתי מהבת שלי יום אחד שמרצה עולה ומקלל את ראש הממשלה.
ענת ברקו: זה חלק מהחופש האקדמי.
ענת ברקו: זה כל כך אקדמי לדבר בשפה כזו.
ענת ברקו: אני יודעת מה זה חופש אקדמי.
ענת ברקו: הדבר הנוסף, אלה שקוראים לחרמות נגד מדינת ישראל ולאחר מכן מביאים מענקי מחקר ומבקשים שייתנו להם כסף כדי לחקור באוניברסיטה.
ענת ברקו: איזה מחקרים הם כבר יכולים להפיק?
ענת ברקו: הם רוצים שיחרימו את האוניברסיטה שהם מלמדים בה והם מקבלים בה משכורת, אבל הם ימשיכו לקבל משכורת ולטייל בעולם.
ענת ברקו: לוגיקה הם לא למדו, זה בטוח, משהו לא מסתדר פה.
ענת ברקו: לכן מה שאני חושבת, שזה די מוזר שאתה אומר, אדוני ראש החוג, שזה לא עניינה של האוניברסיטה.
ענת ברקו: עניינה של האוניברסיטה שמרצה לא יתבטא באופן כל כך לא מכבד.
ענת ברקו: אפשר לחלוק והמרחב האקדמי נותן חופש למגוון דעות, צריך גם לדעת איך להגיד אותן.
ענת ברקו: אם יש לו מה להגיד הוא יכול להגיד אותן בכל צורה שהיא.
ענת ברקו: ואם יש מרצים שקוראים ל-BDS נגד מדינת ישראל זה כבר לא חופש אקדמי, אלא עבודה נגד המדינה, ברמה הכי הכי ירודה.
ענת ברקו: סטודנטים פוחדים להיכנס עם מדים לאולמות של הרצאות?
ענת ברקו: זה לא יעלה על הדעת פה.
ענת ברקו: אנחנו שולחים אותם על פי חוק לשרת בצבא ויש מרצים שאומרים להם 'אתם לא תיכנסו עם מדים'.
ענת ברקו: אני יכולה להגיד לך שאת רוב ההשכלה האקדמית שלי אני עשיתי כשהייתי במדים וזה לא קרה, הדבר הזה.
ענת ברקו: יש איזה שהיא זילות באקדמיה, ביחס לאנשים שגם ממלאים את חובתם למדינה.
ענת ברקו: לכן אני חושבת שאם באמת האוניברסיטה העברית - - - וזה חוזר על עצמו, אם אתה חושב, הקדמת ותיארת את הסיטואציה ואת הסטטוס המיוחד שהמרצה המכובד נמצא אצלכם באוניברסיטה והוא משתמש בשמה של האוניברסיטה, בשמה המהולל של האוניברסיטה העברית, אז בבקשה, תעשו מעשה.
ענת ברקו: זה מתבקש.
יעקב מרגי: עזריאל, סטודנט, תציג את עצמך.
<עזריאל צפה: עזריאל צפה, חבר מועצה מאגודת הסטודנטים בר אילן.
<עזריאל צפה: אני קיבלתי הזמנה הבוקר, שיניתי את כל סדר היום שלי בשביל להגיע לפה, לטובת הסטודנטים.
יעקב מרגי: איזה מועצה?
יעקב מרגי: אמרת חבר מועצה.
<עזריאל צפה: חבר מועצה של אגודת הסטודנטים בבר אילן.
<עזריאל צפה: יש לנו מועצה לאגודת הסטודנטים.
איציק שמולי: תגיד מועצת הסטודנטים.
איציק שמולי: אתה יודע כמה מועצות יש?
<עזריאל צפה: אז אני פשוט הלכתי לאחרון העיתונאים, הלכתי דווקא למערכת 'הארץ', וליקטתי כמה דברים שקרו בבר אילן מ-2007 עד 2015.
<עזריאל צפה: אני אתחיל מ'צוק איתן', משהו שקרה לא מזמן.
יעקב מרגי: תצליח בשתי דקות?
<עזריאל צפה: אני אצליח בשתי דקות.
<עזריאל צפה: היה מרצה למשפטים בשם חנוך שיינמן, הוא שלח מייל לסטודנטים ואמר, ואני מצטט, 'אני בטוח שהמלחמה מוצאת אתכם במקום בטוח ושאתם ומשפחותיכם והקרובים לכם אינם בין מאות האנשים שנהרגו, האלפים שנפצעו, או עשרות האלפים שבתיהם נהרסו או שנאלצו לעזוב את בתיהם במהלך או כתוצאה ישירה מהעימות האלים ברצועת עזה וסביבתה'.
<עזריאל צפה: סוף ציטוט.
<עזריאל צפה: כנגד המרצה הזה נפתחה ועדת בדיקה - - -
ג'מאל זחאלקה: מה לא נכון במה שהוא אמר?
יעקב מרגי: רגע, ג'מאל, אל תפריע לו.
אורן אסף חזן: אתה בקריאה ראשונה, אל תפריע.
יעקב מרגי: ג'מאל, אל תפריע לו.
ג'מאל זחאלקה: צריך לתת לו - - - הוא בבדיקה?
יעקב מרגי: ענת, סליחה.
ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיזם, מה שאתה עושה.
יעקב מרגי: תן לו, הוא לא סיים.
ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיזם.
יעקב מרגי: ג'מאל זחאלקה, אני קורא אותך פעם ראשונה.
יעקב מרגי: אני קורא אותך פעם ראשונה.
אורן אסף חזן: קראת אותו כבר, מרגי.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אל תעזרו לי.
ענת ברקו: שישמור את הדעה שלו, את מי זה מעניין?
ענת ברקו: מה זה מעניין?
<עזריאל צפה: תלמידים רבים יצאו נגד זה, יצאו גם לעיתונים ונפתחה ועדת בדיקה.
<עזריאל צפה: אני ממשיך הלאה, סגן שר הביטחון, מתן וילנאי, אמר לבר אילן בשנת 2011, אני מצטט, 'אני חושש שצה"ל יצטרך לבחון את קשריו עם אוניברסיטת בר אילן אם היא תמשיך להעסיק את הלל וייס'.
<עזריאל צפה: פרופ' הלל וייס אמר דבר כזה, ואני מצטט, בראיון לגלי צה"ל, הוא איחל מוות למח"ט יהודה ושומרון, לו ולאמא שלו והאוניברסיטה פיטרה אותו.
<עזריאל צפה: ב-2012, כשאני הייתי במכינה, בשיעור אנגלית, באה המרצה, נשמור את שמה במערכת כי היא התנצלה, ובגלל שהיא התנצלה לא ננקטו נגדה כל צעדים מהאוניברסיטה, היא אמרה משהו נגד חיילי צה"ל.
<עזריאל צפה: אני אישית נכה צה"ל, נפצעתי במוצב בהר דב, היא אמרה משהו נגד חיילי צה"ל בסגנון ואני אצטט גם אותה, 'חיילי צה"ל ונכי צה"ל עושקים את המדינה'.
יעקב מרגי: מי אמרה את זה?
יעקב מרגי: מה היא באוניברסיטה?
<עזריאל צפה: היא הייתה מרצה לאנגלית במכינה.
יעקב מרגי: אצלכם בבר אילן?
<עזריאל צפה: כן, אני הייתי נוכח בשיעור.
<עזריאל צפה: זה לא מהעיתונות.
יעקב מרגי: שומו שמים.
<עזריאל צפה: ואני אסיים ככה, במקרים שמניתי עכשיו הבעיה מתחילה כאשר מרצים מלמדים, בעיקר במחלקה כמו מדעי המדינה, ובמקום לעשות דיון הולם בקורס הם מטים את הדיון לצד מאוד מסוים וסטודנטים רבים מצרים על כך אך נרתעים מעוצמתו של המרצה ו - - -
יעקב מרגי: תתחילו לגדל מרצים.
יעקב מרגי: במקום להיות כלכלנים ורואי חשבון תגדלו גם בימין מרצים, שיהיו לכם פרופסורים שלשונם משוחררת.
אורן אסף חזן: אבל הם לא מקיימים הסתה, זה ההבדל.
<עזריאל צפה: אני יכול לסיים?
יעקב מרגי: תודה, משפט אחרון.
<עזריאל צפה: משפט אחרון.
<עזריאל צפה: ולכן הם מעירים להם.
<עזריאל צפה: לעניות דעתי, חופש הביטוי הוא לא חופש השיסוי.
איציק שמולי: תגיד, אתם מנטרים גם אמירות נגד שמאלנים או רק נגד ימניים?
<עזריאל צפה: הם עושים - - -
איציק שמולי: אתה יכול לשלוח לוועדה כמה אמירות?
<עזריאל צפה: - - - אמירות נגד ההתנתקות, אותו מרצה פוטר.
<עזריאל צפה: מרצה מדהים.
אורן אסף חזן: הכיבוש.
יעקב מרגי: אורן.
חנין זועבי: אני לא רוצה שהוא - - -
יעקב מרגי: היא ביקשה יפה.
איציק שמולי: גם הוא לא רוצה שאת - - -
יעקב מרגי: תעמוד בזה.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, זה שבכנסת רגילים לסתימת פיות - - -
ענת ברקו: במיוחד לך סותמים את הפה.
ענת ברקו: ממש במיוחד לך.
עודד פורר: גברת שעולה על משט טרור - - -
אורן אסף חזן: - - - נגד חיילי צה"ל - - -
עודד פורר: והיא מדברת על - - -
יעקב מרגי: ענת, את בפעם ראשונה.
חנין זועבי: - - - לא תמיד מצליחים, לא יצליחו.
חנין זועבי: אבל אני מתפללת - - -
אורן אסף חזן: לא, אני רק תוהה - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה להוציא אותך.
אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין.
חנין זועבי: אני מתפלאת מנציגי האקדמיה שלא באים להגן בצורה מאוד חדה, מאוד ברורה, על אי של חופש ביטוי, על האחריות של האקדמיה, על השליחות של האקדמיה, להרתיע מפני פשיזם, להרתיע מפני גזענות - - -
אורן אסף חזן: אני מתפלא שאת לא מגנה על הפלסטינים שעזרא נאווי הסגיר למנגנוני ה - - -
יעקב מרגי: חבר הכנסת אורן חזן.
יעקב מרגי: ראשונה, זה היה הכנה.
יעקב מרגי: אתה חוזר לראשונה בתנאי שאתה לא מפריע יותר.
אורן אסף חזן: אני פשוט מתפלא.
חנין זועבי: אז אני חוזרת, כאשר הוא - - -
יעקב מרגי: אני לא לקחתי לך.
יעקב מרגי: יאללה, בסדר, תחזרי.
חנין זועבי: אני אחזור על הדברים שלי.
עודד פורר: גם אם תגידי אותם מאה פעם הם לא יהיו נכונים.
חנין זועבי: בכנסת, בזירה הפוליטית חברי כנסת, כמו חברי הכנסת שאתם מקשיבים להם, לא מבחינים בין גזענות לבין להרתיע מפני גזענות.
חנין זועבי: הם לא מבחינים בין להרתיע - - -
אורן אסף חזן: להרתיע מפנייך זה לא גזענות.
חנין זועבי: בין להזהיר מפני פשיזם לבין פשיזם, להזהיר מפני - - -
ענת ברקו: את מומחית בפשיזם.
חנין זועבי: להזהיר מפני אנטישמיות לבין להיות אנטישמי.
חנין זועבי: בכנסת לא מבחינים, אבל באקדמיה כן מבחינים.
חנין זועבי: אנשי הרוח הם לא כמו חברי הכנסת, לא צריכים להיות כמו חברי כנסת - - -
ענת ברקו: ואת שייכת ל - - -
אורן אסף חזן: את, חנין, שייכת גם ל - - -
מרדכי יוגב: יש לה רוח במפרשים של הספינות - - -
יעקב מרגי: חברת הכנסת ענת ברקו, את רוצה להצטרף למועדון של המורחקים?
יעקב מרגי: אורן, אתה לא עונה לה.
יעקב מרגי: חנין, יש לך דקה לתכנים שלך, עזבי אותם.
חנין זועבי: אתה לא מגן על הדברים שלי.
יעקב מרגי: דברי.
יעקב מרגי: אני מגן עלייך.
יעקב מרגי: את פונה אליו, את גוררת תגובה.
חנין זועבי: פה לא במקרה מרצים מחרימים, סטודנטים מחרימים ולא באים להציג את התמונה שהיא דווקא ההיפך ממה שמציגים כאן.
חנין זועבי: דווקא האמירות הגזעניות כלפי הפלסטינים, המרצים, יש אווירה של פחד, מרצים פוחדים, אתם חייבים להבין שמרצים - - -
יעקב מרגי: גברתי, את פטורה משלוש קריאות.
יעקב מרגי: תוציא אותה, בבקשה.
חנין זועבי: וסטודנטים - - -
אורן אסף חזן: תן לה, תן לה.
יעקב מרגי: לא אתן.
יעקב מרגי: למען תראו אתם ותיראו.
יעקב מרגי: בבקשה להוציא אותה.
יעקב מרגי: אין קריאות ביניים כאן.
אורן אסף חזן: אמרת שתיתן להם הזדמנות להגיב.
אורן אסף חזן: תעשה לה ביטול.
יעקב מרגי: יש להם הרבה נציגים שיגיבו, אל תדאג.
חנין זועבי: דווקא הסטודנטים ומרצים שרוצים לממש את השליחות שלהם, שהיא להיות ביקורתי כלפי החברה, לא להיות מנותק מהמציאות והמציאות היא כן מציאות של פשיזם, היא כן מציאות של גזענות וזו השליחות.
חנין זועבי: וצריכים לתת צל"ש על אלה שיש בהם אומץ, אומץ לה - - -
אורן אסף חזן: אנחנו נסדר להם - - -
יעקב מרגי: אל תסדר כלום.
יעקב מרגי: אתה הבא בתור בחברי הכנסת.
חנין זועבי: באווירה גזענית - - -
אורן אסף חזן: אנחנו - - -
יעקב מרגי: אורן, אתה לא מפריע, אתה לא תדבר.
חנין זועבי: - - - האוניברסיטה.
חנין זועבי: ואתם, נציגי האוניברסיטה, זו השליחות שלכם ואנחנו צריכים - - -
יעקב מרגי: חנין, זהו, תודה.
חנין זועבי: האווירה הפשיסטית - - -
חנין זועבי: - - - לאווירה - - -
יעקב מרגי: את לא מקשיבה לי, פעם שנייה.
יעקב מרגי: חנין, את רוצה שאני אוציא אותך, נכון?
עודד פורר: זה מה שהיא רוצה, שתוציא אותה.
חנין זועבי: - - - אתם פשיסטים - - -
יעקב מרגי: אל תפריע לי, תודה.
אורן אסף חזן: ואת פלסטינית שמחפשת - - -
יעקב מרגי: חנין זועבי, פעם שלישית.
יעקב מרגי: את רוצה לצאת, מה אני אעשה לך? לא רציתי, את רוצה לצאת.
יעקב מרגי: אל תוציא אותה.
חנין זועבי: - - - מה האווירה הזו פה?
חנין זועבי: אווירה של הפחדה.
יעקב מרגי: חנין זועבי, פעם שלישית, תוציא אותה.
יעקב מרגי: נא להוציא את חנין זועבי - - -
חנין זועבי: אבל אני - - -
יעקב מרגי: אז תשתקי.
עודד פורר: אבל את לא מקשיבה ליושב ראש.
יעקב מרגי: אל תנהל.
אורן אסף חזן: שתנוח דקה בחוץ.
יעקב מרגי: לא, אתה תנוח עוד מעט.
יעקב מרגי: רבותיי, עם כל הכבוד - - -
אורן אסף חזן: לי אין בעיה, אבל יש גבול - - -
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, הכנסת היא אי של שפיות ואי של דמוקרטיה.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, זה המקום היחיד שאפשר לדבר.
יעקב מרגי: ההבדל בינינו לבין האקדמיה, שלנו יש ועדת האתיקה.
אחמד טיבי: לנו יש את חזן, זה ההבדל.
יעקב מרגי: אחמד טיבי, ברוך הבא.
יעקב מרגי: לא צריך, למה?
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לפוצץ את הדיון.
יעקב מרגי: אם הייתי רוצה כותרות הייתי מרחיק בפתיח שניים-שלושה והייתי מקבל כותרות פה בדיון.
יעקב מרגי: לא רוצה להרחיק.
יעקב מרגי: ההבדל בינינו לבין - - - לכם יש על מה להסתתר, במשרד החינוך מסתתרים מאחורי החופש הפדגוגי, לכם המל"ג ואתם, האוניברסיטאות, חיים קלים, החופש האקדמי.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כמו שאתם יודעים בקנאות לייצר קורסים ובחינות, מל"ג, והאוניברסיטאות, כדי להעשיר את הקופה, כדי למתג את האוניברסיטה, עם הקשיים, וככל שיש יותר קשיים יש מיתוג יותר גדול, אפשר למתג את האוניברסיטה ואת הקמפוס גם לטוהר האווירה הטהורה, טהרת הדיון וטהרת הלשון.
יעקב מרגי: אפשר גם למתג את האוניברסיטה, לא הכול על מזבח החופש האקדמי.
יעקב מרגי: שיסוי לא נכנס בשום קטגוריה בחופש האקדמי, הן לימין והן לשמאל.
יעקב מרגי: ורבותיי, כשאני אומר חכמים היזהרו בדבריכם, הכוונה גם לימין וגם לשמאל.
יעקב מרגי: שלא ילין, מי שמרים את הדיון ואת השיח הציבורי לספרות גבוהות, שלא יתלונן שהוא חוטף גם בספרה גבוהה.
אחמד טיבי: אני רק הגעתי כי ראיתי את הכותרת.
אחמד טיבי: אני שואל האם דנים רק בהצהרות האחרונות של - - -
יעקב מרגי: הכותרת היא כזו, מאחר שהדיון הוא על פי ההצעות לסדר של חברי הכנסת, אז מה שכתוב, הנה הנושא.
יעקב מרגי: תנוח דעתך.
אחמד טיבי: השאלה אם זה כולל למשל הצהרה של אקדמאית כמו זאת - - -
יעקב מרגי: לא, אחמד.
יעקב מרגי: בזמנך תזכיר אותם, את כל ההצהרות.
אחמד טיבי: לא, הצעה לסדר.
יעקב מרגי: עניתי לך, דנים בכל ההצהרות.
אחמד טיבי: אבל זה הצעה לסדר.
יעקב מרגי: אמרתי לך, קיבלתי את ההצעה לסדר שלך.
אחמד טיבי: אתה לא יודע מה אני הולך להגיד.
יעקב מרגי: אתה מדבר אחר כך, כל ההצעות לסדר תזכיר אותן.
אחמד טיבי: יש לי דיון בוועדת הפנים.
אחמד טיבי: לא, אבל תשאל מה רציתי להגיד.
יעקב מרגי: אז אני אומר, כל ההצעות לסדר - - -
<קריאה: היא תלמד להתאפק.
אחמד טיבי: '
אחמד טיבי: הדבר היחידי שיכול להרתיע מחבל פלסטיני הוא הידיעה שאם ייתפס אחותו או אמא שלו תיאנס'.
יעקב מרגי: לא ראוי לתגובה.
<קריאה: נו באמת.
אחמד טיבי: מה זה באמת?
אחמד טיבי: זה אמר ד"ר מרדכי קידר.
אחמד טיבי: זה אמר מרצה.
אחמד טיבי: אמר או לא אמר?
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, דינו של אחמד טיבי להיות בקריאה ראשונה.
ענת ברקו: - - - שיפטרו אותו.
יעקב מרגי: ענת ברקו, תודה.
חנין זועבי: זו תמונה חלקית.
חנין זועבי: יש הרבה כאלה - - -
יעקב מרגי: דניאל אוחנה.
חנין זועבי: לא הביטויים של - - -
עודד פורר: זה בדיוק מה שנאמר כאן, טפלו בכל האמירות האלה בתוך האוניברסיטה.
עודד פורר: אבל שיטפלו בזה.
עודד פורר: הם לא מטפלים.
יעקב מרגי: תנו גם לאורחים לדבר.
אחמד טיבי: לא הייתה סערה כזאת.
יעקב מרגי: אורן, אתה הולך לדבר אחריה.
אורן אסף חזן: תן לה גם ואז אני אדבר.
<דניאל אוחנה: אני מסיימת השנה תואר במדעי הרוח והחברה במכללת ספיר.
<דניאל אוחנה: השנה התחלתי ללמוד באוניברסיטה העברית חינוך וזו הסיבה שהוועדה הזאת מאוד חשובה לי ודברים שחוויתי על בשרי במהלך לימודיי במכללת ספיר, אחד מהם היה אירוע מכונן, אפשר להגיד, בחופש הביטוי ובפוליטיזציה במכללת ספיר.
<דניאל אוחנה: מה שהיה, היה הייד פארק, במה פתוחה, בכיכר המרכזית של המכללה ואני הגעתי בתור נציגה של 'אם תרצו' בתוך רכזת תא של 'אם תרצו' לדבר על הטיה פוליטית באקדמיה, בתכנים של הקורסים.
יעקב מרגי: זה הפריע לך, את לא חייבת לענות לי, גם כשעשו במגמה לאמנות אנשים עירומים עם תפילין על הראש?
<דניאל אוחנה: מאוד הפריע לי, כן.
<דניאל אוחנה: מה שקרה, אני הגעתי לדשא, לכיכר קצת באיחור לדבר, וחיכיתי שיזמינו אותי לבמה.
<דניאל אוחנה: איך שאמרו את השם שלי, אני הייתי עם חולצה של 'אם תרצו', 'דניאל אוחנה', התחלתי לשמוע מאחוריי קריאות 'פשיסטית', 'חתיכת פשיסטית', 'בגלל אנשים כמוך הייתה שואה', 'צריך להעיף אותך מכאן', אני מסתובבת, חשבתי סטודנטים מתא אחר אולי, ואני ממש נדהמת לגלות מולי מרצה, הגב' אורית יקותיאלי, מרצה להיסטוריה במכללה.
<דניאל אוחנה: שנה אחרי אני הייתי צריכה ללמוד אצלה.
יעקב מרגי: אל תספרי את כל הסיפור.
<דניאל אוחנה: קודם כל הייתי בהלם, אני נורא פחדתי לעלות - - -
חנין זועבי: אי אפשר להזכיר שמות כשהם לא פה, לא נוכחים.
אורן אסף חזן: זה חופש הביטוי.
עודד פורר: יש חופש ביטוי.
עודד פורר: את רוצה להגיד נאצים ואנטישמים והערות כאלה, אבל אי אפשר להזכיר שמות.
עודד פורר: זה אי אפשר.
חנין זועבי: אי אפשר, היא לא פה.
יעקב מרגי: בבקשה, תסיימי, מה עשית?
<דניאל אוחנה: הייתי בהלם, זו הייתה פעילות ראשונה שלי בתור פעילה ואני ממש פחדתי לעלות לבמה.
<דניאל אוחנה: רק אחרי שיחות עם הצוות, אמרתי 'אוקיי, אני עולה' ובאמת כל הזמן שעליתי ודיברתי היא לא הפסיקה לצעוק.
<דניאל אוחנה: עברה בחורה בדואית, חברה שלי לכיתה, והיא אמרה לה, 'את רואה את דניאל?
<דניאל אוחנה: היא רוצה לזרוק אותך מהארץ ששייכת גם לך' וממש ככה התחילה להתסיס את האווירה.
באסל גטאס: מה זה, רכילות?
יעקב מרגי: סליחה, באסל גטאס, ברוך הבא.
עודד פורר: זה עדות, היא שוברת שתיקה עכשיו.
עודד פורר: זו עדות חשובה.
יעקב מרגי: דניאל, שאלתי שאלה, לא ענית לי.
אורן אסף חזן: - - - תפסת צבע מהשטח.
יעקב מרגי: מרגע זה את סיימת את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: שאלתי האם התלוננת?
<דניאל אוחנה: כמובן, התלוננתי, שלחנו מכתב למל"ג וגם לנשיא ומה שקיבלתי תשובה מהנשיא, 'תקשיבי, אנחנו מחשלים אותך פה באקדמיה'.
יעקב מרגי: כן, מה שלא הורג אותך מחשל אותך.
יעקב מרגי: הבנתי, תודה.
<דניאל אוחנה: רק חשוב לי להגיד לחברת הכנסת חנין זועבי שזו הפחדה ש - - -
יעקב מרגי: את לא יכולה לפנות לחברת כנסת.
חנין זועבי: אני לא חושבת - - -
יעקב מרגי: חבר הכנסת אורן חזן, בבקשה.
יעקב מרגי: אתה רוצה?
יעקב מרגי: אז אני נותן לחבר כנסת אחר.
יעקב מרגי: רויטל סויד, בבקשה.
חנין זועבי: התמונה היא הפוכה.
<דניאל אוחנה: אף אחד לא עלה לדבר אחריי.
רויטל סויד: התמונה שאנחנו שומעים פה היא עגומה, מאוד, לשני הכיוונים.
רויטל סויד: כשהגעתי לדיון הזה באתי מתוך תובנה שהדיון יהיה גם לגבי ההתבטאויות המאוד מאוד אומללות, בלשון המעטה, של ד"ר כסיף ושל פרופ' עמירם גולדבלום, אבל אני חייבת לומר, את חוק עמותות, חוק השקיפות, של איילת שקד, אני חושבת שהוא חוק חשוך, חושבת שהוא חוק לא דמוקרטי וחושבת שהוא חוק שאסור שיהיה, מחד, מאידך, האופן שבו הושמעה הביקורת הוא אופן שאני אינני יכולה לקבל אותו, לא כשהיא נשמעת ממרצים באוניברסיטה, שהם בעיניי סמכות, ולא כשנשמעת ביקורת הפוכה מצד רבנים, שהם בעיניי סמכות רוחנית, כשהם מעידים ההיפך - - -
יעקב מרגי: אבל לרבנים יש חוקים, פה חופש אקדמי, אי אפשר לעשות להם כלום.
רויטל סויד: בוא נאמר כבר עכשיו, כל הדברים - - -
<קריאה: שמה חופש רבני.
יעקב מרגי: חקרו אותם.
רויטל סויד: כל הדברים שנאמרים, גם על ידי אנשי אקדמיה וגם על ידי אנשי הרוח, הרבנים, חוסים תחת חופש הביטוי.
רויטל סויד: אלה לא דברים שאסור לומר אותם, אבל לא אומרים את זה נערים, אומרים את זה אנשי סמכות, אומרים את זה אנשי אקדמיה, רבנים, נבחרי ציבור, שחלק מהם יושבים פה איתנו עכשיו מסביב.
רויטל סויד: איפה האחריות שלנו מול הנוער?
רויטל סויד: מול הילדים?
רויטל סויד: מול הסטודנטים?
רויטל סויד: סטודנטים צריכים לפחד במדינת ישראל?
רויטל סויד: וזה לא משנה אם משמאל או מימין.
רויטל סויד: אני שומעת פה גם מה שאת אומרת וגם מה שאתה דיברת לגבי הדברים שנאמרו בזמן מהלך מבצע 'צוק איתן'.
רויטל סויד: זאת בושה וחרפה.
רויטל סויד: אני רוצה לומר לכם, חבריי חברי הכנסת, אתם יודעים מי אמור להוות דוגמה לכל זה?
רויטל סויד: אנחנו.
רויטל סויד: אנחנו פה.
רויטל סויד: כי אנחנו לא מהווים דוגמה.
רויטל סויד: יש לנו חופש ביטוי, זכותנו לבקר באופן ענייני ולומר את הדברים הכי קשים, גם בצד ימין וגם בצד שמאל, אבל השאלה היא איך אנחנו מבקרים ואיך אנחנו מדברים.
רויטל סויד: ושלא נתפלא אחר כך שאנחנו מגדלים דור אלים גם בצד הזה וגם בצד הזה.
יעקב מרגי: ליאת הלבץ.
<ליאת הלבץ: תודה רבה, חבר הכנסת.
<ליאת הלבץ: קודם כל אני חייבת להצטרף לדברים של חברת הכנסת סויד.
<ליאת הלבץ: לשבת כאן ולראות את השיח מתנהל כאילו אנחנו באמצע סיטואציה ב'אח הגדול', שהם ככה צורחים שם אחד על השני, זה פשוט לא נעים.
<ליאת הלבץ: זה מביך להיות אזרחית במדינה שככה נבחרי הציבור שלה מדברים ו - - -
יעקב מרגי: אחרי תוכחת המוסר של חברי הכנסת, ומאחר שהדיון - - -
<ליאת הלבץ: לא, אני אומרת - - -
יעקב מרגי: את התאחדות הסטודנטים שמענו לגבי שכר הלימוד, שמענו אתכם - - - תאמרי לנו גם מה דעתכם על הנושא הזה.
<ליאת הלבץ: זה מתחבר גם לזה.
יעקב מרגי: זה שלא מפריע לכם שחולבים אתכם כבר כמה שנים, אין לי בעיה, אל תנהלו מאבק, אבל לפחות בנושא שהתכנסנו אליו היום - - -
<ליאת הלבץ: בשבוע שעבר - - -
יעקב מרגי: בבקשה, בואי נראה.
יעקב מרגי: קיבלתי את תוכחת המוסר, זה מתאים לי לדברי הפתיחה.
יעקב מרגי: עכשיו לנושא שהתכנסנו, בבקשה.
<ליאת הלבץ: הנושא שכאן התכנסנו, אני חייבת לומר, אנחנו חס וחלילה לא תומכים או מחזקים את הדברים שנאמרו והדברים פה שהסטודנטים גם השמיעו מהמרצים שלהם, אבל בסופו של דבר האקדמיה היא אי של חופש ביטוי.
<ליאת הלבץ: נכון, לא חופש שיסוי, נכון, צריך להיזהר בדברים, נכון, בסופו של דבר האנשים האלה הם סמכות - - -
עודד פורר: את אומרת שהתאחדות הסטודנטים תומכת במה שאמר - - -
אורן אסף חזן: תני לי להבין, שאלה לי - - -
יעקב מרגי: לא, היא עוד לא סיימה.
יעקב מרגי: היא תסיים.
יעקב מרגי: היא שמעה אותך.
יעקב מרגי: תבהירי.
אורן אסף חזן: - - - הצגה - - -
<ליאת הלבץ: אני התחלתי את הדברים שלי מזה שאני אומרת שאנחנו לא תומכים, אנחנו מגנים את השיח הזה, מכאן או מכאן, לא משנה, אנחנו מגנים.
<ליאת הלבץ: חד משמעי.
<ליאת הלבץ: אבל עם זאת לומר שבסופו של דבר חברי הכנסת הם אחרים, השיח הזה נוצר מאיפה שהוא, הוא מגיע לא מאיזה ריק.
<ליאת הלבץ: וכששיח פה בבית הנבחרים, וכשחברי הכנסת - - -
יעקב מרגי: את בטוחה שזה מבית הנבחרים?
יעקב מרגי: התאים באוניברסיטה הם תאים סטריליים?
<ליאת הלבץ: אני לא אומרת שזה רק, אני אומרת שבסופו של דבר הדוגמה האישית היא חשובה וזה קריטי.
ענת ברקו: כל היום על ערוץ הכנסת - - -
יעקב מרגי: סליחה, ענת.
<ליאת הלבץ: חברי הכנסת הם דוגמה.
יעקב מרגי: אבל בואי תקשיבי, מעבר לזה שאת סטודנטית את גם התאחדות הסטודנטים, אתם גוף שיש לו מעמד וסטטוס.
יעקב מרגי: יש לאקונה כלשהי בשיח הציבורי בתוך הקמפוסים?
<ליאת הלבץ: כן.
יעקב מרגי: בין המרצים לסטודנטים, בין התאים לבין - - -
<ליאת הלבץ: זה בדיוק מה שאני באה לומר.
<ליאת הלבץ: אנחנו מייצגים את הסטודנטים וזה בדיוק מה שאני באה לספר פה, על הסטודנטים, שאולי לא מכירים, זה שיש אפשרות, במידה שסטודנט מרגיש שיש איזה שהיא פגיעה באמת בעבודות שלו, בציונים שלו, כל דבר כזה, יש ועדות משמעת.
<ליאת הלבץ: היה פסק דין בבית משפט שנותן לכם, כסטודנטים, את האפשרות להגיע - - -
אורן אסף חזן: יש מקום כזה ב - - -
יעקב מרגי: אורן, לא.
יעקב מרגי: נתת לה זכות דיבור, אל תפריע לה.
אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין, שתחדד, שלא תלך סחור סחור.
<ליאת הלבץ: אני לא הולכת סחור סחור.
<ליאת הלבץ: אני אומרת שסטודנט יכול להגיע לוועדות המשמעת האלה, ביחד עם עורך דין ולהיות מיוצג על ידי עורך דין ולעמוד - - -
<ליאת הלבץ: לעמוד מול המרצה ומול ה - - -
יעקב מרגי: אתם עשיתם מה שכנראה המל"ג לא עושה, והם ישיבו לי בסוף אם הם עשו.
<ליאת הלבץ: יש נציגים של האגודות בכל הקמפוסים שדואגים שהסטודנטים יידעו את הזכויות שלהם והסטודנטים צריכים לדעת את הזכויות שלהם ולעמוד על שלהם, בצורה חד משמעית.
אורן אסף חזן: אדוני היושב ראש, אולי די, מספיק עם היפות נפש הזאת.
אורן אסף חזן: יש פער עצום בין חופש ביטוי שמתבטא בשטויות כמו כיבוש מיבוש, לבין אמירות קיצוניות שמתירות דם, נקודה.
אורן אסף חזן: צריכה לצאת מפה אמירה אחת חד משמעית, לא משנה ימין ושמאל, אין מקום ולא צריך שיהיה, לא עכשיו ולא בעתיד, למרצים כאלה באקדמיה, נקודה.
<ליאת הלבץ: מהבית הזה יוצא שיח כזה.
יעקב מרגי: סליחה, ליאת.
אורן אסף חזן: את אל תחנכי אותנו.
אורן אסף חזן: תעצרי.
אורן אסף חזן: אני חייב לענות לה.
יעקב מרגי: תענה לה, מותר לך.
אורן אסף חזן: לא מזמן הוגשה תלונה על ידי חנין זועבי שאני קראתי לה 'חלאה' ואני נענשתי על זה.
אורן אסף חזן: היא היום אמרה שחלאה - - - היא הלכה, חבל.
אורן אסף חזן: אז אל תחנכי אותנו, פה יודעים גם להעניש, ואני אגלה לך סוד, גם - - -
יעקב מרגי: ליאת, את לא מגיבה.
אורן אסף חזן: אבל הפער בין זה לבין ההגנה הבלתי מתפשרת שאין לה התחלה ובטח שלא רואים את הסוף שבה, שבה מרצים יכולים להגיד מה שבא להם עד כדי פגיעה של ממש, שגם תוביל בסופו של דבר לפגיעה של ממש, היא צריכה להיעצר.
אורן אסף חזן: אני היום בבוקר הייתי באולם הזה בדיוק, בדיון של ועדה לענייני שקיפות ובוועדה דנו האם ייתכן שהרשויות בהתיישבות מממנות תג מחיר, פשעי שנאה וכן הלאה.
אורן אסף חזן: באו ויצאו בקריאה שלא יכול להיות מצב שבו מקום שמקבל מימון מהמדינה יממן גופים שאולי בדרך כזו ועקיפה - - - חשוב לציין באוזני כולם, נאמר בצורה חד משמעית, על ידי כל הגורמים, משטרה, משרד הפנים, פרקליטות, חינוך, שאין ולא היה ואין קשר בין ההתיישבות, בין הגורמים המממנים שבה, בטח ובטח לא לאף פשע שהוא.
אורן אסף חזן: עכשיו תגידו לי אתם, אנחנו באים כשזה נוח, בצד השמאלי, וכן, אני נכנס פה לענייני שמאל וימין, אני נכנס, מספיק עם ההצגה המטופשת הזאת.
אורן אסף חזן: לא שמעתי עד לרגע זה אף חבר כנסת מהשמאל או מהמרכז שבא ומתנער מעזרא נאווי.
אורן אסף חזן: הוא כל כך צדיק שהוא עשה דין מויסר על הפלסטינים.
אורן אסף חזן: התולדה של אנשים שכמותו, שמקומם מאחורי סורג ובריח, זה קשור לשיח שמתחיל פה, וכשמרצה מרשה לעצמו לדבר בצורה כזו - - - אני לא מדבר בכלל על כבוד מלכות, על עם אחד, על אחדות, מינורי.
יעקב מרגי: לסיכום?
אורן אסף חזן: לסיכום, אין מקום שבו מרצים ישתמשו בכיסא שלהם מחד כדי לכפות על סטודנטים לשמוע אידיאולוגיה קיצונית כזו או אחרת, כמו שראינו לא מכְּבר באוניברסיטת בן גוריון, כמו שאנחנו רואים גם היום במקומות אחרים, ובטח ובטח שאין מקום, אדוני הפרופסור, זה נכון שאם יש בעיה פלילית אז צריך להגיש תלונה, אבל השאלה הפלילית לא קשורה אליך בכלל.
אורן אסף חזן: אתה המראה של האקדמיה בישראל ואם אתה מאפשר ונותן גב לאמירות כאלה, בין אם נאמרו בכיתה ובין אם נאמרו ברשת החברתית, די עם התמימות, הרי אתה לא תמים, אם אנחנו לא נצא מפה בקריאה ברורה, אני מודיע לך שאנחנו נשלם על זה מחיר כבוד.
יעקב מרגי: ואני לא מרגיש מאוים.
אורן אסף חזן: אני גם לא.
אורן אסף חזן: שלחו לי הודעות, שלחו לי - - - אבל זה לא קשור.
יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לתת את רשות הדיבור לפרד לנדאו, עם מצגת, שאנחנו נראה את הביטויים שנאמרו.
יעקב מרגי: אנחנו לפעמים רצים בשגרה, איך קוראים לך מהמועצה?
<עזריאל צפה: עזריאל צפה.
יעקב מרגי: עזריאל צפה, אפילו כשהוא נושם את זה, הוא התאמץ לקרוא ולהכין, בואו תראה - - -
<עזריאל צפה: תקפו אותי פה.
יעקב מרגי: נבהלת.
יעקב מרגי: אתה לא נראה לי מבוהל.
יעקב מרגי: נראה קצת במצגת, אבל טלגרפית, בלי נאומים אחרי כל מסך.
<פרדריק לנדאו: תודה רבה, אדוני.
יעקב מרגי: מצגת ודבר יחד עם המצגת.
יעקב מרגי: בלי דברי פתיחה.
<פרדריק לנדאו: כמו שכולם כאן - - -
יעקב מרגי: כנראה, אדוני, לא הבנת.