GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן-דגו: משרד הקליטה הקים אותם והם לא היו עובדי משרד הקליטה, נכון.
סופה לנדבר: הם לא היו עובדי משרד העלייה והקליטה.
<זיוה מקונן-דגו: זו בדיוק הסוגיה, שמשרד החינוך הקים את מרכז ההיגוי, ומרכז ההיגוי, כשלקח את המגשרים האלה, הם לא הפכו להיות במהלך 20 השנה האלה עובדים של משרד החינוך.
מרדכי יוגב: את מדברת על הישארותם עובדי קבלן.
<זיוה מקונן-דגו: וגם כשעובדי מרכזי הקליטה שהם הקבלנים של הסוכנות היהודית והם לא העובדים של זה, זו שיטה שבה מאות עובדים אקדמאים ומצליחים יוצאי אתיופיה נשארים במנגנונים האלה, ובסוף פולטים אותם כי אף מערכת לא מסוגלת לקחת עליהם אחריות כעובדים מן המניין.
מרדכי יוגב: עכשיו נשמע את חבר הכנסת ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: שלום, אני בחרתי על פני אינספור אפשרויות היום להיות דווקא פה בדקות האלה, ואני רץ לוועדת הכספים, כי אני מאוד מחשבי את הקליטה השלמה שלכם ושל מי שאנחנו קוראים "יוצאי אתיופיה".
איתן ברושי: שתי נקודות – האחת, שעדיין לא העלינו את כולם, והשנייה, שעוד לא השלמנו את מהלכי ההתערות והקליטה בחברה הישראלית.
איתן ברושי: צריך לומר: אחוז בזה וגם מזה אל תנח ידך.
איתן ברושי: צריך לעשות כל מאמץ, כל מאמץ, יותר מאשר עשו עד היום כדי להביא את מי שנשאר שם, וצריך לעשות מאמץ יותר גדול כדי לקלוט באמת את מי שהגיע לכאן.
איתן ברושי: עוד בטח יכתבו ספרים ויהיו חקירות על הפער הזה בין העלאת יהודי יוצאי אתיופיה במהלך הרואי, ויש על זה סרטים וספרים, לבין לא מעט קשיים מיותרים שיש כאן בקליטה.
איתן ברושי: אני גם יכול לומר בשם התנועה הקיבוצית, וזה ידוע שיש לנו את תוכנית תל"מ, שבה נמצאים למעלה ממאה יוצאי אתיופיה בוגרי צבא במספר רב של קיבוצים בשילוב של לימודים, עבודה ומגורים, ואנחנו גאים בכך.
איתן ברושי: אני חושב שלטפל בדבר לא שגרתי בכלים שגרתיים, ולצערי, בדיון הזה זה אולי מתנהל טיפה הפוך, אבל מבחינתי, מה שאומרים אנשי העדה ומה שאומרים החברים על-פי ההתנהלות בדיון הזה, נראה שהם התערו והם מנוסים, יודעים להציג ולהיאבק על דעתם – בעיני, שיקול דעתם של האנשים המוסמכים מתוך העדה גובר על השיקול הפקידותי וגם על תהליכים שמותר לנו לחרוג מהם, כי מדובר פה על דבר לא שגרתי.
איתן ברושי: אי אפשר להביא שגרה של כוח אדם ומכרזים שמתעלמת מהמציאות שבה אנחנו פועלים ועל-פי שיקול דעתי היא גם בפיגור מסוים, או לוקח יותר מדי זמן.
איתן ברושי: לכן, אם יש פתרון למשרד החינוך שיכול לשלב את המסורת ואת העובדים שעובדים פה הרבה מאוד שנים עם הפיכתם לתנאים יותר נכונים – גם הכנסת יודעת לעשות דברים שהם לא רק על-פי השגרה, ורק בימים האחרונים וכמעט כל יום יש פה לפנים משורת הדין הצעת חוק פטורה, וכל מיני פטנטים עושים כשרוצים.
איתן ברושי: בכלל, כשהממשלה רוצה היא כמעט יכולה הכול.
איתן ברושי: כמעט יכולה.
איתן ברושי: "כמעט" זו מילה חשובה בעברית, אבל כמעט יכולה הכול.
איתן ברושי: ולכן, אני כל-כך מחשיב את מה שאומרים האנשים שבאים משם ויודעים מה קורה, ואני מוכן לכופף גם חלק מהנהלים, בטח את דעת הפקידים, שלפעמים נדמה להם שהם יודעים יותר טוב מאלה שעוסקים בזה, וזה לא התחום היחידי.
איתן ברושי: אני הולך מפה לוועדת הכספים, וגם שם הפקידים של האוצר יודעים יותר טוב, אבל מובילים אותנו לפעמים לדברים לא טובים.
איתן ברושי: אני לא יודע איך אפשר לסכם דיון כזה שהוא יותר הצהרות, אבל צריך להביא את זה לדיון נוסף, צריך ליזום פה משהו אקטיבי, שלא אנחנו נהיה חתומים על שגיאה היסטורית.
מרדכי יוגב: מיכל, בבקשה.
<מיכל אברה סמואל: שמי מיכל אברה סמואל, מנכ"לית "פידל".
<מיכל אברה סמואל: באנו עם מצגת ורצינו להציג את מודל העבודה שלנו ואת מודל העבודה המאוד-משמעותי לשילובם של מגשרים חינוכיים-חברתיים לתוך המערכת.
<מיכל אברה סמואל: בחזון של "פידל" שהכשירה וליוותה ומלווה מגשרים חינוכיים-חברתיים כפרופסיה לאורך שנים, זה היה מתבקש ממשרד החינוך לקחת את מודל העבודה שלנו, של ההכשרה האקדמית, שבו קיבלו נקודות קרדיטציה שאיפשרו להם להגיע לאוניברסיטה ולהיות עובדים מקצועיים, אקדמאים, בתוך מערכת החינוך ומחוצה לה.
<מיכל אברה סמואל: יש לנו הרבה הישגים בעבודה היומיומית שלנו.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שהמגשרים עושים עבודת קודש שאין כמוה.
<מיכל אברה סמואל: והיום אני יכולה לראות את המגשרים נמצאים בזירה החינוכית כמשפיעים, היא משמעותית וחשובה.
<מיכל אברה סמואל: אני קוראת שאם המשרד רואה, וחשוב שהוא יראה את המגשרים כפונקציה חשובה ויקלוט אותם בתוך המערכת.
<מיכל אברה סמואל: יחד עם זאת, המקום שבו המגשרים נמצאים היום אחרי 20 שנה של הכשרה וליווי ועבודה, זו התנהלות שגם מי שהיה אמון בתחום הגישור הוא לא עשה את העבודה כמו שצריך.
<מיכל אברה סמואל: ואני חושבת שאם יש מכרז, אנחנו כ"פידל" נשתתף בגישור ובמכרז.
<מיכל אברה סמואל: המכרז בהחלט לא עונה לצרכים.
<מיכל אברה סמואל: יחד עם זאת, אי אפשר שתקופה כל-כך ארוכה כל הנושא של הגישור יהיה על מאזניים אחד בלבד - - -
<מיכל אברה סמואל: וכשבוחנים את השילוב של תלמידים יוצאי אתיופיה - - -
מרדכי יוגב: מיכל, לי חסרים נתונים.
מרדכי יוגב: אני מודה.
מרדכי יוגב: אולי נשמע אותם בעוד רגע ממשרד החינוך.
מרדכי יוגב: אבל אנחנו לא נוכל לראות את המצגת.
<מיכל אברה סמואל: אני רוצה להגיד נתונים: אנחנו הכשרנו 144 מגשרים חינוכיים-חברתיים.
<מיכל אברה סמואל: היום 80% מהם בוגרי תואר ראשון, 60% עוסקים בתחום הגישור, 30% עוסקים בתפקידים בכירים בכל מיני אגפים שונים.
<מיכל אברה סמואל: זה מבחינתנו יעד מרכזי ש"פידל" היום גם הציעה למשרד החינוך ומציעה למשרד החינוך להמשיך את תוכנית הגישור בהכשרה כפרופסיה להמשך.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שאנחנו צריכים לעבוד על מיצוב של תפקידי גישור בתוך משרד החינוך, ולהפוך את זה לפרופסיה של גישור רב-תרבותי או רכז הורים שייתן מענה לתוך בתי-הספר.
<מיכל אברה סמואל: "פידל" במודל העבודה של ההכשרה שלה נותנת מענה - - -
מרדכי יוגב: תודה, תודה.
מרדכי יוגב: אני מודה לך.
מרדכי יוגב: יש פה מישהו מחברי הכנסת שרוצה לפני משרד החינוך?
סופה לנדבר: אני רוצה אחרי משרד החינוך.
<עירית בירן: קודם כל, אני רוצה להגיד שעבודת המגשרים היא עבודת קודש.
<עירית בירן: אין בכלל ויכוח על עבודת המגשרים.
<עירית בירן: אני חושבת שלאורך השנים היינו זקוקים לעבודת המגשרים ונזדקק להם גם בקליטות הבאות.
<קריאה: אז מה העניין לשים אותם?
<עירית בירן: אנחנו לא יכולים להגיד מילה אחת רעה על מה שהם עשו לאורך השנים וגם לא היום.
<עירית בירן: גם בוועדת הקליטה העליתי את זה ואני מעלה עוד פעם, והמנכ"לית שלנו פרסמה את זה – אנחנו מזמינים את המגשרים כקבוצה, כבודדים, לבוא ולהצטרף לתוך מערכת החינוך הישראלית.
<עירית בירן: אני בטוחה שיימצא שיבוץ לכל מגשר, ומתוך ה-76 או 78 מגשרים שיש כרגע ובסוף אוגוסט א יהיה להם חוזה כי הם עבדו בחוזה מסוים, יימצא מקום- - -
ענת ברקו: אתם מתחייבים על זה?
ענת ברקו: אתם מתחייבים שתמצאו מקום לכל אחד ואחת?
<עירית בירן: אנחנו נמצא מקום.
ענת ברקו: זה משמח.
<עירית בירן: אלה שיש להם תואר ותעודת הוראה – יהיה יותר קל, אלה שלא – ייבנה מהלך כדי להשלים להם את ההשכלה כדי שהם יוכלו להיכנס לתוך בתי-הספר.
<עירית בירן: אנחנו התחייבנו בדרך החדשה לקליטה של עוד 300 בני הקהילה לתוך מערכת החינוך - - -
אברהם נגוסה: > את צריכה להבהיר: בתוכנית מדובר על 300 מורים.
אברהם נגוסה: זה מורים - - -
<עירית בירן: אנחנו רוצים לקלוט אותם כעובדי חינוך במערכת החינוך.
<עירית בירן: מחנכים, ומורים ומובילים בתוך בתי-הספר, ושיעזרו לנו לעשות את השינוי.
מרדכי יוגב: רגע אחד, אני מבקש שתיתנו בבקשה לעירית לומר את דברה.
<עירית בירן: הסיפור הזה של צורך במכרז הוא חוק, ואנחנו עברנו על הוראות החוק.
<עירית בירן: החוק מבקש כל ארבע שנים לצאת למכרז.
<עירית בירן: הוא הוארך לעוד שנה ועוד שנה, והיום אנחנו בשנה השישית.
<עירית בירן: זה אומר שהאנשים האלה המשיכו לעבוד עם הסכם שנגרר משנה לשנה.
<עירית בירן: יגידו לך נציגי האגודה שגם יהיו בעיות כלכליות, שהם לא קיבלו את התקציב שהם היו אמורים לקבל כדי לשלם את השכר, כי זה נערך והיה קושי עם הייעוץ המשפטי - - -
<איתן מורן: אני חייב להגיד תגובה.
<איתן מורן: אפשר?
<עירית בירן: אוקי.
<איתן מורן: אנחנו שילמנו ב-15 השנים האחרונות – שיקום מישהו אחד ויגיד משהו אחר – את המשכורת בזמנו, במועדו, לפי ההסכם עם משרד החינוך.
<עירית בירן: בצורה הכי מכובדת שאפשר לעשות, כן.
<איתן מורן: ועוד משהו שצריך להגיד: ב-31 באוגוסט, אם לא תצא קריאה – ואני קורא לאדוניה היושב-ראש להוציא קריאה חד-משמעית למשרד החינוך: אני לא מכיר מסלול של קליטה כרגע של מגשר למשרד.
<איתן מורן: אני לא מכיר.
<איתן מורן: אני מכיר מסלול של קליטה של מורה.
מרדכי יוגב: דצמבר, התכוונת.
<איתן מורן: לא, לא.
<איתן מורן: בסוף שנת הלימודים הזו יפקע החוזה.
<עירית בירן: 31 באוגוסט.
סופה לנדבר: אפשר להגיד את תנאי המכרז - - -
סופה לנדבר: לא, אבל שתסביר לנו את תנאי המכרז.
מרדכי יוגב: חברים, אנחנו מבקשים לשמוע.
<איתן מורן: כל ההתקשרויות עם האגודה לקידום החינוך נעשו כחוק בהארכת התקשרות בסמכות חשכ"לית משרד החינוך.
<איתן מורן: תהליך אחד שלא הוזכר בו: היתה חקיקה - - -
סופה לנדבר: אתה נכנסת לה באמצע.
סופה לנדבר: תיתן לנו לשמוע - - -
<איתן מורן: אבל היה תהליך של חקיקה של הוועדה - - -
סופה לנדבר: לא, אבל תיתן לנו לשמוע.
סופה לנדבר: יש לי שאלה למשרד החינוך: בתנאי המכרז זה הכרחי השכלה חינוכית?
<עירית בירן: המגשרים במכרז החדש, זה שיצא אתמול לפרסום - - -
<קריאה: הוא יצא.
<עירית בירן: לא, כי אני שמעתי קולות שרוצים לעצור.
<עירית בירן: בגלל זה אמרתי.
<עירית בירן: הוא מכרז שמדבר על מגשרים לאותה אוכלוסיה של תלמידים עולים, שעלו, לא נולדו ילידי הארץ, והורים שעלו בשנים האחרונות.
<עירית בירן: אנחנו בצפי - - -
סופה לנדבר: אנחנו מבינים לאיזו אוכלוסיה.
סופה לנדבר: אני שואלת אותך משהו אחר - - -
<עירית בירן: סליחה, אני לא יכולה לענות - - -
סופה לנדבר: אני שואלת אותך:
סופה לנדבר: בתנאי המכרז - - -
<בני אדמסו מלסה: - - - זה בגלל הצעקות האלה, מנצלים אותנו.
<בני אדמסו מלסה: בשביל מה?
<בני אדמסו מלסה: אני רוצה שכל עדה תקבל עזרה מהמדינה, המדינה שלי והעם שלי.
<בני אדמסו מלסה: שייתנו לכולם.
מרדכי יוגב: ידידי, אני לא מכיר את שמך.
מרדכי יוגב: ידידי, הכול טוב.
מרדכי יוגב: אנחנו נצטרך להוציא את מי שיפריע, כי אנחנו רוצים לסיים את הדברים בדקות ספורות - - -
<בני אדמסו מלסה: אה, סליחה.
מרדכי יוגב: ונשתדל לברר את העניין.
מרדכי יוגב: אני מניח שהוא לא ייגמר היום.
מרדכי יוגב: גם זה נכון.
אברהם נגוסה: > אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה.
מרדכי יוגב: חברת הכנסת סופה לנדבר.
סופה לנדבר: אני שואלת, תנאי המכרז הזה מכריחים להיות עם השכלה גבוהה.
סופה לנדבר: אז כולם יכולים להשתתף ולהתקבל?
אברהם נגוסה: > יש פה אי הבנה.
מרדכי יוגב: שאלה חברת הכנסת סופה לנדבר, וקיבלת תשובה.
מרדכי יוגב: קיבלת תשובה?
אברהם נגוסה: > לא קיבלה תשובה - - -
מרדכי יוגב: עירית, רוצה להוסיף?
<עירית בירן: אני רוצה להוסיף כמה דברים.
<עירית בירן: הסיבה שאנחנו זקוקים למכרז, היא כי יש שינוי.
<עירית בירן: רוב המגשרים, רוב העבודה היתה ביישובים הוותיקים.
<עירית בירן: הקליטה של השנים האחרונות היא ביישובים אחרים.
<עירית בירן: הניוד של מגשר שעבד לאורך השנים בנתניה לעבודה בצפת או לעבודה בערד, איפה שייקלטו או איפה שנקלטים, מחייב משהו יותר פתוח, משהו יותר גמיש.
<עירית בירן: לצערנו או לשמחתנו, אנחנו רוצים קצת לפזר – מרכזי הקליטה עובדים היום במקומות אחרים, הדיור הזמני או הקבוע של חלק מהמשפחות מחייב להיצמד - - -
<זיוה מקונן-דגו: אבל מה זה קשור?
<זיוה מקונן-דגו: מה הקשר בין העולים החדשים לבין הגישור?
<זיוה מקונן-דגו: מה הקשר?
<עירית בירן: הוא מחייב לתת שירות לילד ולמשפחה.
מרדכי יוגב: לא יהיה יותר.
מרדכי יוגב: לא נוכל - - -
<קריאה: תנו לחבר הכנסת אברהם לדבר - - -
<קריאה: אין לה מושג מה קורה בשטח, לאישה הזאת.
מרדכי יוגב: חברים.
מרדכי יוגב: פעם שנייה.
מרדכי יוגב: עוד פעם אחת – בחוץ.
מרדכי יוגב: את תסיימי, בבקשה.
מרדכי יוגב: הבהרת את דברייך.
מרדכי יוגב: אחרי זה אם לנועה יש עוד משהו להוסיף, ואחר-כך חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: > אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה - - -
מרדכי יוגב: בסדר, עוד דקה.
מרדכי יוגב: תן לה רק לסיים את דבריה.
מרדכי יוגב: עירית.
<עירית בירן: אני רוצה להסביר למה אנחנו פיצלנו את זה - - -
מרדכי יוגב: הסברת על הגמישות ועל מקומות קליטה חדשים.
<עירית בירן: גישור למקומות קליטה חדשים והפיצול לשישה מחוזות, כי משרד החינוך עובד היום בפיזור למחוזות ולתת יותר מקום וכוח לנהל את העניינים בצורה יותר דיפרנציאלית ויותר מתאימה לפי הצרכים של כל איזור ואיזור.
<עירית בירן: משרד החינוך עובד כמחוזות ולכן המחוז בנוי - - - אם גוף יפנה, ויש כאן, אני בטוחה, סביב השולחן עוד כמה גופים שרוצים לפנות, וכן יזכה בשני מחוזות, זה יהיה יופי.
<עירית בירן: אם הוא יזכה רק במחוז אחד, זה גם יופי.
<עירית בירן: הרעיון הוא לפצל ולתת יותר גמישות ויכולת להגיע לשירות עד הילד, עד המשפחה ועד מקום החינוך שנותן תשובה לאותם ילדים שהם במרכזי הקליטה, לאותן משפחות שנקלטו בשנים האחרונות.
<עירית בירן: יש עוד שתובה אחת למה שנאמר.
<עירית בירן: אמרו שזה רק ענייני כסף, ואני רוצה להגיד שבשנה האחרונה יש שינוי בין פתיחת מכרזים במשרד החינוך וניתן יותר משקל לאיכות ופחות משקל להצעות התקציביות.
<עירית בירן: זה חשוב להגיד.
<קריאה: עדיין 40% זה - - -
אברהם נגוסה: > יש לי שאלה לגבי התוכנית החדשה.
אברהם נגוסה: אני מכיר את התוכנית הזאת.
אברהם נגוסה: כשאת אומרת במסגרת התוכנית הזאת הם יכולים להגיש, ואנחנו נקלוט אותם, זאת טעות והטעיה, מכיוון שבתוכנית מפורט שם שקיבלתם תקציב לגייס 300 מורים.
אברהם נגוסה: זה לא לקלוט את המגשרים.
אברהם נגוסה: אם שיניתם, אני אשמח.
אברהם נגוסה: אם שיניתם, אז תסבירי לנו.
<עירית בירן: החלטת המנכ"לית היא לפתוח את הדלתות לקלוט כל מגשר שמעוניין להיכנס למערכת החינוך - - -
אברהם נגוסה: > איך?
<עירית בירן: מצדי שהם יבואו, וכבר אמרתי את זה בוועדת הקליטה בפעם הקודמת כשהיית נוכח – אמרתם, או תבואו כרשימה משותפת, אתם רוצים, תפנו כבודדים.
<עירית בירן: אנחנו נקיים צוות שידבר איתם לקלוט - - -
אברהם נגוסה: > אני רוצה לדעת איך – לעבור הכשרה כמורים, את מתכוונת?
<עירית בירן: כאנשי חינוך במערכת החינוך.
<קריאה: זה בלתי יישומי, מה שאת אומרת
מרדכי יוגב: עירית סיימת את דבריך?
מרדכי יוגב: נועה, את רוצה להוסיף?
מרדכי יוגב: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה.
<זיוה מקונן-דגו: יש פה הטעיה.
<זיוה מקונן-דגו: יש פה הטעיה חמורה.
מרדכי יוגב: חברת הכנסת ענת ברקו.
<דוד מהרט: היא מדברת על מורים.
<זיוה מקונן-דגו: גם אין לה 300.
<זיוה מקונן-דגו: מאיפה 300?
<זיוה מקונן-דגו: - - -
מרדכי יוגב: ידידי, דוד, שמענו פה הבטחה משרדית.
ענת ברקו: קודם כל, אני לא ידעתי שיש פונקציה מהסוג הזה.
ענת ברקו: ואני שמחה לשמוע שיש פונקציה שעוסקת בגישור ובעצם מרככת את המפגש בין התלמידים לבין הדרישות הלימודיות, לבין הקטע של ההסתגלות לבין האינטראקציות החברתיות, ואני בהחלט חושבת שזה כלי שהוא אדיר.
ענת ברקו: בנוסף על זאת, יש כאן גם את המשתנה התרבותי, השפתי, שהוא היתרון העצום של האוכלוסיה שיושבת פה.
ענת ברקו: ולכן, לאור המצוקות שאנחנו רואים, ואני הייתי שואלת אם יש פונקציה כזאת בצבא, למשל.
ענת ברקו: כי בצבא, למשל, אנחנו רואים חבר'ה שמתחילים ב"פול" גז, ואחר-כך, כתוצאה מהמצוקות הללו, אין את הריפוד הזה.
ענת ברקו: משתדלים, אבל לא תמיד זה - - -
<זיוה מקונן-דגו: הגישור זה להורים.
<זיוה מקונן-דגו: לא לילדים.
מרדכי יוגב: טוב, אנחנו פשוט לא נוכל.
מרדכי יוגב: נצטרך לסכם.
ענת ברקו: אני רוצה רק שאלה.
<קריאה: למה רק להורים?
<קריאה: זה צוות חינוכי, הורים ותלמידים.
ענת ברקו: הרצף הוא לא רק התלמיד.
ענת ברקו: אני בטוחה שהמגשרים הללו גם נכנסים למשפחות, וגם מגיעים וגם מבקרים בבתים.
ענת ברקו: זה לא מסתיים בבית-ספר ובתלמידים.
ענת ברקו: ואני חושבת שהיתרון היחסי זה לא שמדובר רק בקביעות בעבודה.
ענת ברקו: מדובר בניסיון מצטבר שלא יסולא בפז.
ענת ברקו: אין לו תחליף לניסיון הזה, למקצועיות שאתם רכשתם במשך השנים.
ענת ברקו: ואני חושבת שגם אם יש מכרזים, ואני מפנה את זה למשרד החינוך, ואני בטוחה שלצורך מינהל תקין, אתם בסך-הכול משתדלים ועושים עבודתכם נאמנה, וזקוקים לזה.
ענת ברקו: לפעמים יש צורך שהוא ספציפי, הוא ייחודי.
ענת ברקו: צריך לראות איך מכניסים עוד גופים, אבל מצד שני, לוקחים את אלה שיש להם את הניסיון של 15 ו-20 שנה ככאלה שהם מוקדי ידע כדי להשתמש בהם קדימה.
ענת ברקו: ולנסות לראות, לתת להם את תנאי העבודה שיאפשרו את ההעסקה שלהם גם באופן מכבד, כי בסופו של דבר, אם הם לא יעשו את העבודה, אז אנחנו באמת נמצא את המספרים עולים – זה לא מספרים, זה בני אדם – באובדנות, באלימות, בעבריינות, בסמים, בפשיעה.
מרדכי יוגב: ענת, אנחנו צריכים קצת לקצר.
מרדכי יוגב: אני נותן לכם ממש 20 שניות.
<מרים יצחק: היתה לי תחושה שאני מבינה, אבל היום יותר מבוססת ההבנה שלי למה השטח נראה כמו שאני רואה אותו – כי משרד החינוך מנותק מהשטח לגמרי, לגמרי.
מרדכי יוגב: טוב, הבנו.
מרדכי יוגב: הבנו, מרים.
<מרים יצחק: תודה.
<בני אדמסו מלסה: שמי בני מלסה.
<בני אדמסו מלסה: אני מתנדב.
<בני אדמסו מלסה: אכן גם פניתי לכבוד השר באמצעות עורך-דין אורי בוסקילה.
<בני אדמסו מלסה: הוא קיבל מכתב, אני מאמין שאתה מכיר אותו.
מרדכי יוגב: הבת-ימי?
<בני אדמסו מלסה: כן.
<בני אדמסו מלסה: שלושה דברים: אל"ף, אני מבקש ממך, חבר הכנסת מוטי, ברשותך, אישית, תקדיש לי זמן להראות לך איך אנחנו לא יודעים לדרוש מהמדינה.
<בני אדמסו מלסה: יש פה אזרחים מאוד טובים.
<בני אדמסו מלסה: משרד החינוך עובד - - -
מרדכי יוגב: אני לא יכול.
מרדכי יוגב: תעשה: אחת, שתיים, שלוש.
מרדכי יוגב: אין יותר.
<בני אדמסו מלסה: אחד, אנחנו לא מסכימים שהתפיסה העולמית של האגודה הישראלית – אני רוצה שתיגש עכשיו לאשקלון - - -
<קריאה: מה יש לך? - - -
<בני אדמסו מלסה: שנייה, נשמה.
<בני אדמסו מלסה: אני לא נגדך.
מרדכי יוגב: אני חייב לסיים.
<בני אדמסו מלסה: אני אומר דבר אחד.
<בני אדמסו מלסה: יש סטודנטים שנולדו פה וגדלו פה וצריכים את העזרה הזו.
<בני אדמסו מלסה: זה אחד.
<בני אדמסו מלסה: שתיים, כל המגשרים, זה לא ערכי גם שמדינת ישראל שבאופן אוטומטי יפלטו אותם.
<בני אדמסו מלסה: וכמו שאמרנו, הם עובדים על כבוד השר, הוא לא יודע את האמת.
<בני אדמסו מלסה: תודה.
מרדכי יוגב: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, דקה.
מרדכי יוגב: ואנחנו נסכם.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק את ידיכם גם באמירה וגם אני מקווה בסיכום תקיף שאתה תוכל להוציא מכאן, בקריאה ברורה שלא יתכן שיהיו מגשרים מכל סוג, אבל ודאי ובוודאי יוצאי אתיופיה, שיהיו מחוץ למערכת, יהיו מועסקים בהסדרי העסקה שהם פוגעניים, שלא נפלס להם דרך, השתלבות בתוך המערכת.
מנואל טרכטנברג: והפגיעה הזאת בהם מתגלגלת הלאה גם למטופלים.
מנואל טרכטנברג: אז קריאה חד-משמעית לקלוט אותם.
מנואל טרכטנברג: זה ייטיב עם המערכת, עם התפקיד שלהם וגם עם העתיד של העדה כולה.
סופה לנדבר: אני רוצה רק משפט אחד.
סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי, במשך שנה שלמה משרד העלייה והקליטה, יחד עם נציגי יוצאי אתיופיה עבד על מסמך המלצות לכל משרדי הממשלה, יחד עם משרדי הממשלה.
סופה לנדבר: אני חושבת שהישיבה היום מיותרת בגלל שאם במשרד החינוך, שגם הוא השתתף סביב השולחן העגול, ושם ישבו כל הנציגים האלו ורבים יותר, שהמליצו את הדברים, איך הם רוצים למצוא את המקום בחברה הישראלית.
סופה לנדבר: אני חושבת שאת המסמך הזה צריכים לאמץ על-ידי משרד החינוך.
סופה לנדבר: ולדעתי, הישיבה הזאת היתה מיותרת אם היו מאמצים את המסמך הזה - - -
<קריאה: כבר אימצו את זה.
<קריאה: אימצו את זה.
סופה לנדבר: אני לא צריכה עזרה.
<קריאה: אנחנו דורשים דיון נוסף, אדוני היושב-ראש.
סופה לנדבר: אתה תתחיל עכשיו מהתחלה את הדברים.
אברהם נגוסה: > לא, אנחנו במקום אחר.
סופה לנדבר: באיזה מקום אתם?
מרדכי יוגב: חבר הכנסת אברהם,אנחנו מסכמים.
סופה לנדבר: אומנם אתה מבין שאתה יוצא אתיופיה ואני לא, אבל אני חושבת שיוצאי אתיופיה – אתה לא – עבדו על המסמך הזה, עבדו בוועדות - - -
מרדכי יוגב: סופה, אנחנו לא רבים בינינו.
סופה לנדבר: אנחנו לא רבים.
סופה לנדבר: אני פשוט רוצה להסביר.
סופה לנדבר: הם עבדו על ההמלצות, עבדו על שילוב בחברה הישראלית - - -
<קריאה: כל אחד מומחה על העדה הזאת.
סופה לנדבר: על המון דברים.
סופה לנדבר: הם אימצו את הדבר הזה, ולא יכול להיות שמשרד החינוך - - -
<קריאה: חברת הכנסת לנדבר, זה לא נכון מה שאת אומרת.
מרדכי יוגב: אנחנו מסכמים את הדברים.
מרדכי יוגב: אין לנו זמן יותר, ואנחנו גם צריכים לפנות את החדר.
<קריאה: אבל משפט, מילה - - -
<קריאה: יש פה אמירה מטעה.
מרדכי יוגב: אנחנו מסכמים כך: ראשית, ועדת החינוך, התרבות והספורט קיימה היום ישיבה בשני תתי-נושאים.
מרדכי יוגב: האחד, שילובם של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, נושא שכמעט ולא הצלחנו לגעת בו, ולכן הוועדה תקיים דיון נוסף בנושא שילוב תלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.
מרדכי יוגב: נמצאת פה מנהלת הוועדה, יהודית והיא תדאג לזה גם על דעתו של היושב-ראש.
מרדכי יוגב: בנושא המגשרים, אני רוצה לומר משפט מקדים.
מרדכי יוגב: הקליטה של יהדות יוצאי אתיופיה היא ערך גדול והיסטורי – אין מה להוסיף הרבה – והיא היתה מורכבת יותר, ועדיין יש בה אתגרים, גם בקליטה המתמשכת הנוכחית של חדשים מקרוב באים, וגם בדור שני, ואי אפשר להתעלם מכך.
מרדכי יוגב: אני סבור, ופה אני אומר גם למשרד החינוך ולכל משרדי הממשלה, והיתה גם החלטת ממשלה שהוביל חבר הכנסת אברהם נגוסה, וכך מצופה מכולנו.
מרדכי יוגב: גם נשמע פה ברוח של חברי הכנסת שדיברו לפני, שכל משרדי הממשלה, אבל אולי בראשם משרד החינוך, משרד העלייה והקליטה ומשרד הרווחה, יובילו תהליכים של שילוב.
מרדכי יוגב: כך גם נעשה ומשתדלים, וזה נוגע גם לקליטה מקצועית וגם להעסקה כעובדי קבלן.
מרדכי יוגב: אני סבור כמו כולנו, וביטאתם את זה אתם, שעבודת המגשרים היא עבודת קודש.
מרדכי יוגב: יש פה גם ארגונים נוספים.
מרדכי יוגב: ויחד עם זה, מתוך שב-21 באוקטובר, בישיבה שהתקיימה פה, היתה פנייה של יושב-ראש הוועדה למשרד החינוך, או אם נאמר לפני כן מה שנאמר פה בתמצית, שמרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה קיים כבר מעל 26 שנה, אנשים עובדים פה 10, 15 ו-20 שנה, כ-70 עובדים ב-165 בתי-ספר, ונגיעה בכ-10,000 תלמידים יוצאי אתיופיה, וחוות-דעת אחת ששמענו מהשטח מיושבת-ראש מועצת התלמידים.
מרדכי יוגב: הוועדה קראה גם בעבר, ב-21 באוקטובר, בישיבה שהשתתפתי בה, להקפיא את המכרז.
מרדכי יוגב: אתם המשכתם עם ביורוקרטיה שאני אומר פה בסוגריים: היה חוק שיזם אותו חבר הכנסת עמרם מצנע בכנסת הקודמת ואני הייתי שותף לה, ונדמה לי שאימץ אותה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי וחברים נוספים.
סופה לנדבר: איזה חוק?
מרדכי יוגב: החקיקה הזאת היתה שבתוכניות חינוכיות ייחודיות יהיה רשאי שר החינוך בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת החינוך, להחריג את המכרז ולדון בו לגופו של עניין.
מרדכי יוגב: זה עבר קריאה טרומית בכנסת הקודמת.
מרדכי יוגב: זה נעצר כי הכנסת התפזרה.
מרדכי יוגב: ונדמה שלי שעכשיו זה נמשך בהליכים.
מרדכי יוגב: ואנחנו נצטרך אולי לראות, גם בסיוע ועדת הקליטה שתתכנס בשבוע הבא, איך ניתן להאיץ דבר שכזה כדי לדון בו לגופו של עניין, ולא להשליך אחרי הגו מרכז היגוי שכולם מציינים שהוא פעל היטב.
מרדכי יוגב: ולראות אם ניתן לעצור.
מרדכי יוגב: זו קריאתנו המשותפת פה כרגע כוועדה, ואני אקריא אותה: להחריג את המכרז הזה ולהקפיא אותו.
מרדכי יוגב: עשיתם את זה לשנה אחת.
מרדכי יוגב: הוא יצא אתמול בכל זאת.
מרדכי יוגב: ככה יצא שהוא יצא לפרסום יום לפני הוועדה.
מרדכי יוגב: לא חושב שמישהו התכוון פה לגנוב את דעתה של הוועדה, אבל זה נראה חריף.
מרדכי יוגב: מכיוון שבמכרז הזה הארץ תחולק לשלושה מחוזות, ויש פה הפרטה של בגוף המקצועי כפי שנשמע פה, ויש פה גם אי יכולת של אותו גוף שפעל עד עכשיו, כי מקסימום נוכל לזכות בשני מחוזות, וגם אז.
מרדכי יוגב: ולעומת זה, בצד השני, המוסרי, של קלטת אנשים לא כעובדי קבלן – אני סבור שאם אתם תקלטו אותם כעובדי משרד החינוך, הרי שתוכלו להתנות להם שעובדת מנתניה תהיה חייבת לנסוע - - - אמי, שתחיה לחיים ארוכים, היתה מנחת לשון, ונסעה מחיפה עד קרית-שמונה, נצרת עלית, רמת הגולן, ובית-שאן ותענכים.
מרדכי יוגב: היתה יוצאת בחמש בבוקר ועומדת באוטובוס לגליל, גם בגיל 60 ו-65 שנה.
מרדכי יוגב: והדבר הוא אפשרי.
מרדכי יוגב: וקליטתם, בין אם כמגשרים או מחנכים, ועל גביהם, על בסיס הפרישה ועל בסיס החיים הנדרשים, אתם תמשיכו לנהל את העניין בתוך משרד החינוך.
מרדכי יוגב: חוק חובת המכרזים הוא חשוב, אבל הוא כנראה לא מתאים למיזמים החינוכיים הייחודיים האלה, כמו זה.
מרדכי יוגב: ואנחנו מבקשים כן להקפיא אותו, וכן להמתין ולהחריג אותו בחוק שהוא בתהליכי חקיקה כרגע.
מרדכי יוגב: ואנחנו קוראים לכם כך לעשות.
מרדכי יוגב: ואנחנו קוראים לכם גם לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי, ופה זה פרטני.
מרדכי יוגב: זה שהמנכ"לית הבטיחה הבטחה כללית זה איננו מספיק.
מרדכי יוגב: ולכן בוועדת מעקב נוספת נצטרך להתייחס לזה גם באופן פרטני: אם המכרז הוקפא, אם ניתנת היכולת לשלב את 70 עובדי המרכז ולקלוט אותם בהסכמים אישיים, אם כמגשרים, אם כעובדי מערכת החינוך, וזו קריאתה של כל הוועדה.
מרדכי יוגב: אני שאלתי קודם גם חברי כנסת שיצאו אם הם כך סבורים, שאלתי אותם אחד-אחד.
מרדכי יוגב: ואנחנו נודה לכם על הטיפול הזה ואנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הדבר הזה, עם תמיכה בקידומה של אותה חקיקה להחרגה.
יעקב מרגי: 11 בנובמבר 2015, כ"ט בחשון תשע"ו.
יעקב מרגי: הנושא: הלנת שכר למורים רבים בשל תקלה טכנית.
יעקב מרגי: מיוזמתו של חבר הכנסת איציק שמולי.
יעקב מרגי: בבקשה איציק תציג לנו את הבעיה, ממדיה ואופייה.
איציק שמולי: תודה לך שקבעת את הדיון הזה בבעיה שהיא באמת דחופה, היא גם חשובה, גם דחופה וגם רחבת היקף.
איציק שמולי: אנחנו מדברים אדוני היושב ראש על מאות מורים שבמהלך חודש ספטמבר, בחודש שעבר הופתעו מאוד לגלות שתלושי השכר נמוכים באופן משמעותי ממה שהיה אמור להיות בפועל.
איציק שמולי: אלו מורים שעובדים במשרות מלאות.
איציק שמולי: אנחנו ראינו במו עיננו וגם תכף נקרין פה, יש פה בעיה טכנית שתכף נתבגר עליה, את תלושי השכר של מורים שעובדים במשרה מלאה וזכו לתלושי שכר של 100 שקל, 10 שקל, 1,000 שקל.
איציק שמולי: אתה יודע, זה לא עומד בקנה אחד עם מה שאומר החוק בישראל.
איציק שמולי: אני לא מטיל דופי ולא חושב שמישהו במשרד החינוך פועל מתוך כוונת זדון.
איציק שמולי: הרי לא אחת מגיעים לוועדה ומדברים איתנו כמה חשוב המרכיב האנושי וכמה חשוב לטפח ולחזק אותו, אבל חברים יקרים מאחורי כל האמירות היפות האלו יש בסוף גם מציאות.
איציק שמולי: לא משנה אם המעשה הוא בשוגג או שהמעשה הוא בכוונת מכוון.
איציק שמולי: בסוף התוצאה היא כואבת באותה מידה.
איציק שמולי: מורה שעובד חודש שלם ומשרד החינוך שולח לו תלוש שכר הביתה של 10 שקל.
איציק שמולי: אגב אדוני היושב ראש, נתקלנו גם בתלושי שכר של מינוס בתלוש השכר.
איציק שמולי: זאת אומרת, המורה צריך לשלם כסף למשרד החינוך.
איציק שמולי: אלו תופעות שצריך להתגבר עליהן.
איציק שמולי: בהתחלה בינך וביני היה גם דין ודברים על כך שאמרנו 'בוא ניתן למשרד החינוך צ'אנס'.
איציק שמולי: אתה אמרת שיכול להיות שיש פה בעיה טכנית, - - -
יעקב מרגי: של חודש ראשון.
איציק שמולי: של חודש ראשון, יכול להיות שזאת תקלה שקרתה רק בחודש ספטמבר, בוא נראה מה יהיה באוקטובר.
איציק שמולי: חיכינו לחודש אוקטובר, אתם במשרד החינוך צריכים להעריך את הסבלנות שלנו מכיוון שאנחנו קיבלנו כל כך הרבה תלונות.
איציק שמולי: אדוני.
איציק שמולי: אני מאמין שגם נכנסתם לקבוצת הפייסבוק של אותם מורים ללא שכר והתרשמתם מזה בעצמכם.
איציק שמולי: צריך להזכיר, חודש ספטמבר הוא החודש של החגים במדינת ישראל שממילא הילדים בבית וההוצאות הן יותר גבוהות.
איציק שמולי: לא, אנחנו אמרנו 'נחכה עוד קצת ואולי הבעיה תיפתר באוקטובר' והבעיה לא נפתרה באוקטובר.
איציק שמולי: גם בחודש אוקטובר המשיכו להגיע אלינו תלושי שכר של מורים שעל אף העובדה שהם עובדים במשרות מלאות הם מקבלים תלושי שכר של מאות שקלים.
איציק שמולי: זה לא חוקי.
איציק שמולי: משרד החינוך, אני אומר שוב, גם אם אין פה כוונת זדון חלילה, בסוף התוצאה היא תוצאה שלא מסדרת, היא לא עומדת בחוק הקיים היום במדינת ישראל.
איציק שמולי: יותר מזה, היא פשוט מכרסמת במשאב הכי חשוב שלכם במערכת והוא המורים.