GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד מעגן: אני רק רוצה לומר רק כמה מילים לגבי הבדיקה שעשינו מבחינת הוותק המקצועי - - -
יעקב מרגי: למה נדרשתם לזה בכלל?
<דוד מעגן: נעשתה פנייה ממשרד החינוך.
<דוד מעגן: ראש המידע לשעבר רצה להבין מה הרקע המקצועי תעסוקתי לפני ההסבה.
<דוד מעגן: ככלל זו פעולה מאוד בעייתית כי קשה מאוד לאתר את הרקע התעסוקתי של אדם באשר הוא.
<דוד מעגן: בכל מקרה מה שעשינו פה זו פעולה - - -
יעקב מרגי: תוכל להסביר לי במילים פשוטות.
<דוד מעגן: להגיד לך בגדול, אין לנו databaseשמאפשר לך לדעת מה הקריירה התעסוקתית של כל אדם ואדם.
יעקב מרגי: אבל של הפונים לפחות, של קהל היעד הפונה למקצוע זה.
יעקב מרגי: מכירים את הרקע.
<דוד מעגן: לא.
<דוד מעגן: אם אתה לא אוסף את הנתונים האלה אין לך אותם.
<דוד מעגן: אני תכף אסביר מה כן עשינו.
יעקב מרגי: תרד לסוף דעתי.
יעקב מרגי: משרד החינוך באמצעות המכללות להוראה, יש מחלה ואני לא מחדש.
יעקב מרגי: בכלל לגופים במדינת ישראל יש בעיה לאגור מידע, זה הולך ומשתבח, אבל דברים שמובנים מאליהם בתחום מאגרי מידע לא מתקיימים.
יעקב מרגי: אני שואל, משרד החינוך וממשלת ישראל, מדינת ישראל השקיעה ופנתה לערוץ לעודד הבאת מורים איכותיים מהתעשייה, מתעשיית ההייטק ומכל מיני תעשיות.
יעקב מרגי: היא הכינה תכניות הסבה והיא השקיעה בהן, אתה רוצה לומר לי שלפחות אלה שפנו אליה לא מאורגנים במקום מסוים?
יעקב מרגי: לא יודעים לנתח את חתך האוכלוסייה ואת הרקע המקצועי?
<דוד מעגן: אני מציע שלשאלה שלך יענו אנשי משרד החינוך מה יש להם ומה - - -
יעקב מרגי: אתה הרבה אצלי בוועדה?
יעקב מרגי: אני בדרך כלל חושב בקול.
יעקב מרגי: אתה תמשיך את הסקירה שלך.
<דוד מעגן: בכל זאת מה שעשינו כאן זו איזו פעולת קישור עם קובץ מפקד האוכלוסין של שנת 2008.
<דוד מעגן: במפקד האוכלוסין מעבר למפקד המלא של האוכלוסייה דגמו סדר גודל של 15%-20%.
<דוד מעגן: פנו אליהם בשאלון מורחב כולל שאלות על תעסוקה: משלוחי יד, ענפים כלכליים וכן הלאה.
<דוד מעגן: על מנת לתת איזשהו מידע בנושא של הרקע התעסוקתי של אותם מוסבים עשינו פעולת קישור עם אותו קובץ ממפקד אוכלוסין משנת 2008 לאותם אלו שקושרו.
<דוד מעגן: ציינתי את זה במסמך שהועבר למ.מ.מ, השלמנו את הרקע התעסוקתי שלהם.
<דוד מעגן: בגדול אומר שכ-10% מהמוסבים, אנחנו מדברים על סדר גודל של 10,000 בשנים 2010-2015, אם איני טועה, נכון שזה לא שמופיע במסמך - - - <קריאה:> מוסבים נכון לשנת 2015, במערכת החינוך יש 10,000 - - -
<דוד מעגן: אני מדבר על כול הסטודנטים שהתחילו הסבה להוראה במהלך השנים האלה, מצאנו כ-10%.
<דוד מעגן: מתוכם 94% היו מועסקים בשנת 2008.
<דוד מעגן: מבחינת משלוחי היד שיש להם זיקה, אני פרטתי את זה במסמך שהעברתי לממ"מ, מצאנו סדר גודל של 28% שיש להם זיקה כזו או אחרת או להוראה בחינוך או זיקה מדעית במקצועות מדעים-טכנולוגיים וכיוצא מכך.
<דוד מעגן: אני רוצה להדגיש שבין 2008 לשנת ההתחלה בהסבה בהחלט עבורו כמה שנים ובהחלט יתכן שאנשים שמצאנו אותם שינו למשלחי יד שיכולים בהחלט להיות הרבה יותר קרובים או בעלי זיקה להוראה.
<דוד מעגן: צריך לקחת את זה בחשבון.
<דוד מעגן: בנוסף רק עוד עובדה אחת, חלק מאלה שמצאנו, היו להם בעצם משלוחי יד בתחום מערכת החינוך.
<דוד מעגן: ואז התמיהה היא עוד יותר גדולה, למה הם היו זקוקים לעשות הסבה.
<דוד מעגן: ההסבר שלי, זה מחזיר אותי לתופעה שאנחנו מכירים מהעבר, שבוגרי אוניברסיטאות או מוסדות להשכלה גבוהה בשלב ראשון נכנסים למערכת, בעיקר לחטיבה העליונה, בגלל אילוצים, חסרים מורים למתמטיקה, למדעים וכן הלאה.
<דוד מעגן: בעצם בהמשך משלימים את ההכשרה שלהם להוראה.
יעקב מרגי: סוגיית ותק מקצועי היא לא נחלת משרד החינוך בלבד.
יעקב מרגי: כל משרדי ממשלה נדרשים לכך.
יעקב מרגי: במקומות עבודה ישנם נהלים ברורים, יש וועדות לאישור ותק.
יעקב מרגי: אם איני טועה יש גם תקרה מקסימאלית להכרה בוותק, יש ותק מקצועי.
יעקב מרגי: כעת אנחנו עוסקים בוותק מקצועי בלבד מבלי להיכנס לוותק צה"לי, ותק פנסיוני, ותק מקצועי בלבד.
יעקב מרגי: מי הפונקציה במשרד החינוך שנוגעת באישור תוספות הותק?
יעקב מרגי: את גם חלק מהוועדה שמאשרת?
<סוניה פרץ: שמי סוניה פרץ אני מנהלת אגף בכיר כוח אדם בהוראה.
<סוניה פרץ: זה האגף שמכיר ומטפל בהכרה בוותק בתחומים שונים ונושאים שונים.
<סוניה פרץ: בכללם גם בהכרה בוותק מעבודות קודמות.
<סוניה פרץ: קודם כל אני רוצה להגיד שמוסכם פה על כל השולחן, ואני לא חושבת שמישהו פה יחלוק על כך, שהמערכת זקוקה למורים איכותיים - - -
יעקב מרגי: עדיין?
<סוניה פרץ: תמיד.
<סוניה פרץ: תמיד אנחנו - - -
יעקב מרגי: עדיין יש מחסור במורים?
יעקב מרגי: איכותיים תמיד רוצים.
<סוניה פרץ: לא עניין של מחסור.
<סוניה פרץ: אנחנו תמיד נרצה שהמורים שיתקבלו למערכת יהיו מורים איכותיים.
<סוניה פרץ: זאת אומרת שזו הנחת מוצא שכרגע אף אחד לא יחלוק עליה.
יעקב מרגי: אני שואל, המדינה והמשרד יצרו פרויקט להבאת מורים.
יעקב מרגי: השאלה אם עדיין יש - - -
<סוניה פרץ: יש לנו תחומים שעדיין יש לנו בהם מחסור במורים.
יעקב מרגי: דווקא במסלולים מואצים.
<סוניה פרץ: אני לא יודעת אם דווקא במסלולים מואצים.
<סוניה פרץ: לגבי הכשרה נח תכף ירחיב.
<סוניה פרץ: יש לנו תחומים שאנחנו ידעים שבאופן קבוע יש לנו מחסור במורים: מקצועות המדעים, במקצועות הטכנולוגיה, מתמטיקה.
<סוניה פרץ: אלו תחומים שתמיד אנחנו צריכים לראות איזה תכניות יזומות אנחנו מקדמים כדי לגייס מורים.
<סוניה פרץ: כמו שאמרתי באמת השאיפה שלנו תמיד לייצר את התכניות שמגייסות את המורים האיכותיים.
<סוניה פרץ: אין ספק שיש פוטנציאל בגיוס מורים מקריירה שנייה כקבוצה איכותית בתוך המערכת.
<סוניה פרץ: בשנים האחרונות המשרד עשה כמה וכמה תכניות כדי לגייס מורים מתחומים שונים לטובת צרכי המערכת.
<סוניה פרץ: נח יפרט עליהן בהמשך.
<סוניה פרץ: לרגע אני רוצה קצת לפרט בנושא של הכרה בוותק.
<סוניה פרץ: בשנה האחרונה ברמת הטיפול שלנו בותק גם רעננו את ההנחיות בקרב המחוזות, אנחנו עוסקים כל הזמן גם בלימוד הפקידים כדי לדעת מהם הכללים, איך לעשות אותם בצורה נכונה ואיך להכיר בצורה שוויונית ומטיבה עם כל האנשים שמגיעים למערכת.
<סוניה פרץ: יש לנו במטה וועדה ארצית שמטפלת בכל מה שלא יודעים לטפל בו במחוז או ביוזמות שאנחנו יוזמים במטה.
<סוניה פרץ: תגברנו את העבודה של הועדה הזאת.
<סוניה פרץ: יתרה מזאת, גם הידקנו את הקשר עם המפמ"רים (מפקח מרכז מקצוע).
<סוניה פרץ: המפמ"רים זו האוכלוסייה המקצועית במשרד שיודעת מהם התכנים המקצועיים שמורה צריך ללמד.
<סוניה פרץ: לכן הקשר איתם הוא על מנת שהם - - -
יעקב מרגי: יש לי שאלה מעשית.
יעקב מרגי: מורה שבא מתחום הייטק, הוא נמצא בהייטק כי הוא מתמטיקאי, הוא לא עסק במתמטיקה.
יעקב מרגי: תבוא הוועדה ותאמר לו 'סליחה, אתה היית - - - <קריאה:> בפירוש כן.
יעקב מרגי: השאלה, מה היא תאמר לו במקרה כזה?
<סוניה פרץ: הכלל היום להכרה בותק מעבודה קודמת אומר כזה דבר, אנחנו צריכים לראות את הזיקה שבין המקצוע - - -
יעקב מרגי: אני אשאל במילים אחרות.
יעקב מרגי: האם במציאות כזאת זו זיקה או לא זיקה?
<סוניה פרץ: אני רוצה לומר לך מה הכלל ומשם - - -
יעקב מרגי: הכלל מובן לי, אני בא משם.
יעקב מרגי: במשרדי ממשלה אחרים מביא בנאדם אישור שהוא עבד במקום כזה וכזה, מכירים לו גם בלי זיקה למקצוע שהוא הולך לעבוד.
יעקב מרגי: אם הוא בא משירות המדינה הוא מביא את הותק המקצועי שלו.
יעקב מרגי: אני הולך עם הזיקה.
יעקב מרגי: השאלה עד היכן הוועדה הולכת בקטע הזה.
יעקב מרגי: אם היא תחפש ותק בהוראה הוא לא צריך להיות מוסב כי היה לו ותק.
יעקב מרגי: מהי הזיקה?
יעקב מרגי: זיקה היא מילה מאוד מופשטת.
<סוניה פרץ: אני אתן גם דוגמאות.
<סוניה פרץ: הזיקה צריכה להיות בין המקצוע שאליו הוכשר אותו מורה, עבודה בפועל שהוא ביצע והמקצוע שהוא מלמד בבית הספר.
<סוניה פרץ: אם יש זיקה מלאה בין שלושת התחומים הוא יקבל ותק מלא על כל שנות עבודתו קודם העבודה בהוראה.
יעקב מרגי: אני עכשיו באתי מההייטק, ניהלתי יחידת פיתוח ואני עם תואר ראשון, תואר שני במתמטיקה, לא עסקתי בהוראה ולא עסקתי באופן ישיר במתמטיקה ועכשיו אני מורה למתמטיקה.
<סוניה פרץ: אם לא עסקת באופן ישיר במתמטיקה לא יוכר לך ותק, אבל - - -
איציק שמולי: למה קוראים למסלול 'הסבה'?
איציק שמולי: הרי אתם - - -
יעקב מרגי: את מבינה למה.
יעקב מרגי: אני רוצה לעזור לך ולא בא בטענות.
יעקב מרגי: אני בכוונה נוגע בדוגמה שהבאתי כי מכאן יצא קול.
יעקב מרגי: אני מתפלא שדווקא כשיש מגמה לעודד זה שונה מעובד רשות המיסים שבא משירות קבע והיה רס"ר משמעת.
יעקב מרגי: למה הוא מקבל הכרה בותק המקצועי עד תקרה מסוימת לעומת מורה שאני מחמיר אתו כשאני רוצה להביא אותו למערכת?
יעקב מרגי: זאת השאלה.
<סוניה פרץ: אני רוצה להגיד משהו בעניין הזה.
<סוניה פרץ: אם תתנו לי רגע להשלים - - -
יעקב מרגי: אני הייתי מוכרח להכווין אותך כי גם השעון לא מתחשב בי ובך ויש לנו הרבה דוברים שיכולים לתרום לדיון.
<סוניה פרץ: אני אעשה את זה בקצרה.
<סוניה פרץ: קודם כל הרי אנחנו רוצים אנשים שבאו מהתחום המקצועי, הרי אנחנו רוצים מורים שילמדו מתמטיקה כי הם עסקו בזה בצורה כזאת או אחרת - - -
יעקב מרגי: אין לך אותם.
יעקב מרגי: אין לך אותם במערכת.
<סוניה פרץ: אבל אני מכשירה אותם.
<סוניה פרץ: אנחנו עושים כל מיני תכניות - - -
יעקב מרגי: למה שהם יבואו אליך?
יעקב מרגי: כדי להתחיל בשכר בסיסי עם ותק אפס אפס אחד?
<סוניה פרץ: אם אני מביאה עכשיו מהנדס למערכת והוא עשה הסבה אקדמית מהנדסה, הוא עסק כמהנדס בעבודתו והוא הגיע ללמד מתמטיקה – יוכר לו ותק.
יעקב מרגי: הוא פיתח רכיבים אנט-בקטריולוגים, עכשיו מה את רוצה ממנו?
יעקב מרגי: הוא החליט לבוא לתרום למדינה והצטרף למערכת החינוך.
יעקב מרגי: למה לא תכירו לו בוותק?
יעקב מרגי: כי הערך המוסף שלו, את הולכת לינוק אותו לתוך מערכת החינוך.
יעקב מרגי: למה לא תוכר הזיקה?
יעקב מרגי: נכון שזו זיקה משנית, אבל זה - -
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, הכרה בותק נותנת לו תוספת?
סופה לנדבר: אני רוצה להבין, הכרה בותק כמה תוספת בכל שנה?
יעקב מרגי: חברת הכנסת אנחנו עדיין לא הגענו לכמה.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו - - -
סופה לנדבר: אני רוצה להבין אם כדאי לו או לא כדאי לו.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו באם מכירים או לא מכירים.
<סוניה פרץ: העניין הזה מאוד תלוי לאיזו רפורמה הוא משתייך, לאיזה בית ספר - - -
יעקב מרגי: גברת סוניה, אני יודע שאת רוצה לפרוס ולתת לי תמונה מקיפה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול אותך, תתמקדי ברקע של הזיקה.
יעקב מרגי: אם לא הייתה בעיה בזיקה לא היינו מתכנסים היום לדיון.
יעקב מרגי: תני לי את הזיקה.
<סוניה פרץ: אני רוצה להגיד בעניין הזה משהו.
<סוניה פרץ: מכיוון שהעניין הזה עולה לא רק פה אלא עולה גם בדיונים אצלנו במשרד לאורך התקופה האחרונה, העניין הזה נמצא גם על שולחנה של המנכ"לית.
<סוניה פרץ: אנחנו בוחנים יחד אפשרות כדי לנסות ולמצוא כללים נוספים.
<סוניה פרץ: אבל צריך לזכור שכדי לשנות את הכללים או כדי לעשות משהו אחר בנושא הותק זה עניין תקציבי.
<סוניה פרץ: אנחנו חייבים פה את התיאום והשיתוף של משרד האוצר.
<סוניה פרץ: יושב כאן נציג משרד האוצר לצורך העניין הזה.
<סוניה פרץ: אני כן יכולה לומר שהנושא הזה נדון אצלנו, אנחנו בוחנים את האפשרויות- - -
יעקב מרגי: נתת לי את התשובה.
יעקב מרגי: הממונה באוצר והממונה על השכר באוצר בבקשה תן לי את נקודת המבט שלך לאור השאלות ששאלתי.
<אבי פרידמן: שמי אבי פרידמן.
<אבי פרידמן: אני רפרנט חינוך באגף ממונה השכר במשרד האוצר.
<אבי פרידמן: על מה שחשוב לי להמשיך את הדברים של סוניה, בגדול אנחנו רוצים מורים איכותיים במערכת, זה האינטרס של כולנו.
<אבי פרידמן: כל שינוי בהכרה בכללי ותק בעצם נובע מהיסטוריה ארוכה של הסדרים והסכמים קיבוציים.
<אבי פרידמן: יש לזה איזו עלות ואנחנו צריכים לבדוק את היחס בין העלות לבין התועלת.
<אבי פרידמן: ברור שבמקרים מסוימים הכרה בותק מועילה וחשובה למערכת.
<אבי פרידמן: במקרים כאלה בוודאי נשקול אותם בחיוב.
<אבי פרידמן: במקרים אחרים - - -
יעקב מרגי: למה זה שונה ממשרדי הממשלה האחרים?
<אבי פרידמן: במשרדי הממשלה האחרים יש גם כללי הכרה בותק שהם שונים.
<אבי פרידמן: לצורך העניין - - -
יעקב מרגי: אני לא יכול ללמד אותך איך חולבים פרה כי לא עשית את זה.
יעקב מרגי: איך מחשבים שכר?
יעקב מרגי: כן, כי זה המקצוע שלי.
יעקב מרגי: איך מחשבים ואיך מחשבים תלוש שכר אני יודע, זה המקצוע שלי.
<אבי פרידמן: כבוד היושב ראש, מהכללים שאני מכיר, מכירים בותק ויש גם בהכרה בותק במדינה הגבלות מסוימות.
<אבי פרידמן: זאת אומרת, אם בנאדם היה לצורך העניין בדירוג מנהלי במשך תקופה ועשה תואר אקדמי, לא בהכרח יכירו לו בכל הותק ואם בכלל.
<אבי פרידמן: לבנאדם שעסק במקצועות מסוימים במגזר הפרטי לא תמיד יכירו בכל הותק לכל הצרכים.
<אבי פרידמן: יש סוגים של ותק.
<אבי פרידמן: ההכרה בותק בהוראה זו הכרה שהיום היא באמת בזיקה למקצוע.
<אבי פרידמן: אפשר לחשוב קצת להגדיל את הזיקה.
<אבי פרידמן: צריך לראות מהם ההשפעות על המערכת.
<אבי פרידמן: ברור שאם אנחנו רוצים מורים טובים במערכת אנחנו צריכים - - -
יעקב מרגי: לפני שנעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת ולהמשיך את הדיון, יש מישהו שיכול לתת לי נתונים כמה פניות יש להכרה בותק, מה מגיעות וכמה מאשרים?
<סוניה פרץ: אני יכולה לומר כמה אנחנו מאשרים.
<סוניה פרץ: אני בדקתי, בשלוש השנים האחרונות אנחנו מאשרים בממוצע כ-250 עובדי הוראה בהכרה בותק- - -
יעקב מרגי: מתוך.
<סוניה פרץ: מתוך, זה נתון שעכשיו אני בודקת אותו.
<סוניה פרץ: מכיוון שאנחנו מאשרים ותק, כמו שאמרת, לאו דווקא בהסבה מקצועית אלא בעובדה קודמת בהוראה ובכל מיני דברים כאלה אני מנסה עכשיו לבודד - -
יעקב מרגי: לא חכמה שתאשרו ותק על מה שהציג לנו כאן נציג הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: מי שהכנסתם אותו כבעל תואר ראשון לפי זיקה למתמטיקה לעבודה במקצוע ההוראה ותוך כדי שהוא עובד נכנס להשתלמות מורים ולהכשרה ולהסבה בכדי לקבל את ההתמחות ואת תעודת ההוראה שלו, תודה רבה.
יעקב מרגי: אני הייתי מפשט את הבירוקרטיה ולא מקים בכלל ועדה.
יעקב מרגי: לא צריך לעבור דרך הוועדה.
יעקב מרגי: אני מדבר על אלה ואת אומרת לי 250.
יעקב מרגי: את מבינה מה את אומרת לי?
יעקב מרגי: אם אני אבודד מתוך ה-250 - -
<סוניה פרץ: לא.
<סוניה פרץ: כל ה-250 - - -
יעקב מרגי: מתוך כמה?
יעקב מרגי: את לא אומרת לי מתוך כמה.
<סוניה פרץ: מתוך כמה זה נתון שעכשיו אני בודקת אותו.
<סוניה פרץ: אני יכולה לומר שמתוך כמה מאות.
יעקב מרגי: אם אפשר תוך כדי דיון אני מאוד אודה לך.
<סוניה פרץ: תוך כדי דיון לא.
<סוניה פרץ: זה נתון שאני מנתחת אותו כמה זמן, גם התבקשתי על ידי הוועדה ואמרתי שזה נתון שאנחנו עוד בודקים אותו.
<סוניה פרץ: תוך כדי הדיון אני לא בטוחה שאוכל.
סופה לנדבר: יש לי שאלה, הכרה בותק לעולים חדשים זו אותה וועדה?
סופה לנדבר: אז יכול להיות שבתוך ה-250 - - -
יעקב מרגי: זה משהו אחר.
יעקב מרגי: היא אומרת שזה משהו אחר.
סופה לנדבר: עולה חדש שעבד במקצוע אין לו הכרה בותק.
סופה לנדבר: אין לו הכרה.
<סוניה פרץ: יש לו הכרה בותק מלא.
<סוניה פרץ: מי שהגיע מהוראה מחו"ל מקבל ותק מלא.
סופה לנדבר: זאת אומרת 100%.
יעקב מרגי: חברת הכנסת דוקטור ענת ברקו בבקשה.
ענת ברקו: אדוני היושב ראש אני מאוד שמחה על הדיון הזה כי אני חושבת שאנחנו נמצאים בסיטואציה שברור לנו שאדם שמביא היום, זה כבר לא ההוראה סטרילית של מורה תלמיד או מורה תלמידים.
ענת ברקו: ככל שהעולם החיצוני ושוק העבודה והדינמיקה של החיים נכנסים גם לכיתה יש לזה ערך מוסף עצום לתלמידים.
ענת ברקו: זה ברור ולכן האינטרס שלנו הוא שלא יהיו רק מורים שגדלו בסמינרים או באוניברסיטאות ויגיעו למערכת החינוך.
ענת ברקו: אני חושבת שנח מכיר את זה גם מהתחומים שאנחנו עסקנו בהם, אלא שיביאו את העולמות האחרים שלהם לתוך מערכת החינוך, יפתחו צוהר לעוד כל מיני כיוונים.
ענת ברקו: זה אינטרס של מערכת החינוך במיוחד כשמדברים על אנשים שהם מוכשרים.
ענת ברקו: הרבה פעמים הם באמת באים מתוך תחושה של שליחות ורצון לתרום לחברה ובאמת מתוך כוונה טובה.
ענת ברקו: צריך להקל עליהם בכל התהליך הזה.
ענת ברקו: לא לסבך ולא להפוך את זה לתהליך מתיש ומתסכל - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה לעזור לך, לא להקל עליהם.
יעקב מרגי: הרי זה נולד מצורך של המדינה.
ענת ברקו: נכון, ברור, ברור.
יעקב מרגי: אני לא מבין, יד אחת מקרבת ויד אחת מרחיקה?
איתן ברושי: מה אתה לא מכיר את זה מרגי?
איתן ברושי: מילא אני חדש, אבל אתה לא יודע?
איתן ברושי: במדינה אומרים שאין פה יד מכוונת ואין רגל מסיימת.
איתן ברושי: לא תוקעים גולים.
איתן ברושי: רק מכדררים פה.
ענת ברקו: כל אחד בחלקת האלוקים הקטנה שלו.
ענת ברקו: בכל אופן, מאחר וזה אינטרס של המדינה והאינטרס שלנו שהילדים יחשפו כמה שיותר לאנשים מהסוג הזה שבאים משוק העבודה, ממקומות אחרים ויביאו איתם את הערך המוסך - - -
איתן ברושי: ומה עם יוצאי צבא?
ענת ברקו: יוצאי צבא, בבקשה "נחשונים להוראה".
ענת ברקו: יש לנו כאן תכנית של חמש שנים שאנחנו עושים ביחד, נח ואני, משרד החינוך נענה לפנייה שלי לפני חמש שנים.
ענת ברקו: חבר'ה שהם יוצאי יחידות קרביות, תומכי לחימה, אנשי קבע יש לך גם כן, אבל אנחנו מחפשים גם מורים צעירים.
ענת ברקו: צעירים לתוך המערכת ובמיוחד במקצועות הללו: מדעים, אנגלית, לשון - - -
יעקב מרגי: אפרופו צעירים, מה-ממ"מ, הגיל הממוצע בתכניות ההסבה הוא 34.5.
ענת ברקו: בבקשה, נח מה הגיל הממוצע של התכנית שלנו?
ענת ברקו: 23-24, אנשים אחרי צבא.
ענת ברקו: זו תכנית שפתחנו אותה לפני חמש שנים ביוזמה שלי ומשרד החינוך נענה.
ענת ברקו: לא הייתי אז חברת כנסת.
ענת ברקו: 50% קצינים כבוד היושב ראש.
ענת ברקו: 50% קצינים, איזו נכונות, איזה רצון של מפק"צים מבה"ד 1 שבאים לתכנית מתוך רצון לתרום לחברה.
ענת ברקו: יאללה, תכירו בזה.
ענת ברקו: בקורס קצינים תכירו גם בעניין של הותק, תכירו בזה גם כן.
ענת ברקו: זו מנהיגות שמביאים אותה לתוך מערכת החינוך והיא מאוד חסרה שם, תאמינו לי.
יעקב מרגי: עומר גמרמן מ- ITAI.
יעקב מרגי: למה אתם מסבכים את החיים, איגוד התעשיות המתקדמות בישראל בבקשה.
יעקב מרגי: תתרום לי לדיון ואל תחזור על דברים שנאמרו.
יעקב מרגי: השאלה, בנקודת המבט שלך מה אתה מייצא לנו לתוך מערכת החינוך?
<עומר גמרמן: איגוד התעשיות המתקדמות בישראל הוא איגוד הגג של כל תעשיית ההייטק בישראל.
<עומר גמרמן: למעלה מ-600 חברות שחברות תחתינו.
יעקב מרגי: אם הם כל כך טובים למה אתם מוציאים אותם בגיל 40?
יעקב מרגי: מייצאים אותם מהייטק להוראה.
<עומר גמרמן: לא את כולם.
<עומר גמרמן: לא את כולם, הטובים ביותר נשארים.
יעקב מרגי: הצעירים ביותר נשארים.
<עומר גמרמן: אני בתפקיד שלי אחראי על שיתוף הפעולה בתחום החינוך המדעי-טכנולוגי בין התעשייה למשרד החינוך.
<עומר גמרמן: באמת, כאן בנושא של הדיון יש שאלה מאוד גדולה.
<עומר גמרמן: קודם כל ברור שיש בעיה כי אחרת משרד החינוך לא היה יוצא לפני כשבועיים בקריאה של שר החינוך לגייס מהנדסים להיות תומכי הוראה.
<עומר גמרמן: היום מה שקורה זה שמהנדסים שיוצאים להוראה מכירים להם בותק של שנה-שנתיים במידה ואין זיקה.
<עומר גמרמן: הדבר, שאני לפחות בשיחות עם מנהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, שאנחנו רוצים להצליח לעשות, שתהייה הכרה בין מהנדסים לכל תחום החינוך המדעי טכנולוגי.
<עומר גמרמן: זאת אומרת, אם מהנדס יוצא מתוך התעשייה למקצועות ההוראה אוטומטית יש לו זיקה לפיסיקה, יש לו זיקה למתמטיקה, יש לו זיקה למדעי המחשב, בסייבר, במקצועות האלקטרוניקה.
<עומר גמרמן: בכל המקצועות האלה הרי הוא נוגע במהלך העבודה שלו, הוא נוגע בהם ויש לו זיקה ברורה וגם בהכשרה של תואר שלו יש לו הכרה מאוד מאוד גדולה.
<עומר גמרמן: אלו לימודים מאוד מעמיקים בכל התחומים האלה ואין שום סיבה שמהנדס יגיע למקום הזה ולא יכירו לו בותק ויפגעו לו בשכר.
<עומר גמרמן: במיוחד שהוא מגיע ממקום של שכר מאוד גבוה לשכר ממוצע כשהוא מגיע למקום הזה מתוך שליחות.
יעקב מרגי: חברת הכנסת סופה לנדבר יש לך להוסיף?
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת אם לעולה חדש מגיע ומקבל הכרה, איך הוא עושה את זה?
סופה לנדבר: תוך כמה זמן הוא מקבל את ההכרה המלאה?
סופה לנדבר: אני יודעת שלא כולם מקבלים הכרה.
<סוניה פרץ: אם מורה מגיע למערכת עם האישורים ומציג אותם כמו שצריך, אז זה עניין של כמה ימים.
סופה לנדבר: מהי הפרוצדורה?
<סוניה פרץ: הוא צריך להגיע ולהביא את כל המסמכים, את האישורים על העבודה הקודמת שלו.
<סוניה פרץ: זה עניין של כמה ימים לבדיקת האישורים, לבדוק אותם.
<סוניה פרץ: זה לא סיפור.
סופה לנדבר: תוך כמה ימים הוא מקבל הכרה מלאה בותק.
<סוניה פרץ: אם הוא מביא את האישורים הנדרשים כן.
יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן ברושי בבקשה.
איתן ברושי: אני חושב שאחת הבעיות של מערכת החינוך היא העייפות של המורים ולפי דעתי חוסר הגמישות.
איתן ברושי: אני כמי שהיה ממונה על הנושאים האלה נתקלתי במציאות שקשה מאוד להעביר מורה מבית ספר לבית ספר ועוד יותר מנהל.
איתן ברושי: אתה מגיע למצבים שהמורים נשחקים.
איתן ברושי: אתם גם מציינים את זה ברצון לפרישה מוקדמת.
איתן ברושי: אתה מגיע למצב שמנהל או שהוא כבר לא יכול או שהמורים לא יכולים או שגם הילדים לא סובלים.
איתן ברושי: אין למערכת, הייתי אומר אדוני היושב ראש, למערכת עובדי המדינה אין לה גמישות.
איתן ברושי: היום זה 20 שנה לרצח רבין, רבין כינה לא פעם עובדי מדינה כמסמרים בלי ראש.
איתן ברושי: זאת אומרת שאי אפשר להוציא אותם, הם לא יכולים לצאת, הם תקועים.
יעקב מרגי: זה עודכן מאז.
יעקב מרגי: הם יוצאים יותר מהר ממסמר בלי ראש.
איתן ברושי: ראינו הבוקר בחברת חשמל מה זה מסמרים בלי ראש.
סופה לנדבר: אין במדינת ישראל אחריות אישית.
סופה לנדבר: אם הייתה אחריות אישית כמו בסין כשהרגו כמה - - -
יעקב מרגי: איתן, איתן, בוא תאמין לי נגעת בנקודה שצריכה לגרור תגובות.
יעקב מרגי: את חברת חשמל נשאיר לדיון אחר.
איתן ברושי: אני רוצה לדבר על חוסר הגמישות ולמה זה חשוב.
איתן ברושי: אני רציתי להעביר מנהל מבית ספר לבית ספר, זה היה מבצע ועוד יותר ממחוז למחוז.
איתן ברושי: מערכת החינוך צריכה לסגל מציאות - - -
יעקב מרגי: סליחה, מה זה אני רציתי.
יעקב מרגי: מי אתה?
איתן ברושי: כראש מועצה שממונה על החינוך.
יעקב מרגי: זו אחריות פדגוגית.
איתן ברושי: כשהיה צריך להעביר מורה או מנהל בית ספר ממקום למקום זה נתקל בקשיים גדולים.
איתן ברושי: כי אז היו אומרים 'אתה מנהל טוב, תהייה שלוש שנים בניסיון ונראה' אחרי שהוא היה כבר מספר שנים.
איתן ברושי: אין למערכת תרגולת ואין לה גמישות.
איתן ברושי: כתוצאה מזה, גם עובדי מדינה במשרד שלהם ובטח בין משרדים קשה לעבור.
איתן ברושי: אתה מגיע לאנשים שבגיל 25 התחילו ובגיל 65-67 ייצאו לפנסיה, בדרך הם שכחו בשביל מה הם באו.
איתן ברושי: כתוצאה מעייפות החומר ושחיקת האנשים המערכת מגיעה לפחות תוצאות.
איתן ברושי: אני חושב, אני לא כל כך מכיר את הדרג שמגיע ממשרד החינוך, הגיע הזמן שאחרי 7-8 שנים לתת למורה להחליף בית ספר ולמנהל להחליף מחוז ובטח ובטח בית ספר.
איתן ברושי: על ידי זה, זה כאילו התחלה חדשה, זה כאילו קליטה חדשה.
איתן ברושי: המציאות היא שאף אחד לא רוצה לזוז כי הוא לא יודע לאן הוא הולך.
איתן ברושי: עוד יותר, מעמידים אותו במבחן כאילו הוא נקלט מהתחלה – זה דבר שמאוד לא נראה לי.
איתן ברושי: אני אומר את זה לא בפעם הראשונה ואפשר ליזום מזה דיון – בעצם העניין של היכולת לרענן את מערכת החינוך בכאלה שהם לא רק בוגרי סמינר, גם עם מי שמביא אתו ניסיון מהחברה מחוץ למערכת החינוך.
איתן ברושי: ענת לכן גם שאלתי ולא התכוונתי קצינים זוטרים.
איתן ברושי: אני יודע על אלופים ואלופי משנה שגמרו - - -
ענת ברקו: לפני בית הספר הם הולכים להסבה.
ענת ברקו: אנחנו מדברים גם על צעירים.
איתן ברושי: אני מניח שגם הפוך.
איתן ברושי: תגידו לי אם אני טועה, מי שגמר את מערכת החינוך בהרבה שנים צפוי ולקוות שהמקום אליו הוא ייקלט ייתן ביטוי לניסיון ולוותק שלו.
איתן ברושי: אנשים לא יכולים לעבור ממקום למקום ולהיפגע.
איתן ברושי: בסוף גם צריך לחיות ממשהו.
איתן ברושי: לכן אני חושב שזה נכון לשני הכיוונים, אבל אתם כמי שמייצגים את החינוך חייבים להשתחרר מהכבלים שלא מתאימים לגמישות שאנחנו מתחייבים אליה מהמציאות המשתנה ומהיעדים של מערכת החינוך.
איתן ברושי: ככל שהיא תגוון את המרכיב האנושי היא תגיע לתוצאות יותר גבוהות גם במובן הערכי וגם במובן של הלימוד המקצועי.
איתן ברושי: לכן אני מציע אדוני היושב ראש, לראות איך מגלגלים מהדיון הזה עוד משהו ולא רק ברמה נקודתית.
איתן ברושי: אני לא יודע אם אפשר להעביר את זה לשר החינוך ולמנכ"לית, שר החינוך הזה יש לו רצון לעשות רפורמות.
איתן ברושי: אני חושב שהיכולת לשנות בית ספר ולנהל בית ספר אחר באותו מחוז או במחוז היא חלק מהיכולת לרענן את המערכת ולסגור פערים ששנים לא הבנתי למה הם קיימים.
יעקב מרגי: אין ספק שאחת התובנות שכבר הגענו, אם אני שומע בין השורות, שמשרד החינוך מוכן לחדד ולהרחיב את מושג הזיקה.
יעקב מרגי: אבל יש גם מגבלות תקציביות, שמענו מנציג הממונה על השכר באוצר.
יעקב מרגי: בהמשך נגיע - - -
איציק שמולי: שיקטינו את תכניות ההסבה.
איציק שמולי: זה סתם גורם למפח נפש.
איציק שמולי: אנשים נכנסים - -
יעקב מרגי: בהמשך נשמע על תכניות ההכשרה.
יעקב מרגי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לדוקטור יעל קשתן.
יעקב מרגי: אני אספר בינתיים בהומור, סיפר לי רב העיר באר שבע ז"ל, הוא היה תחת השלטון הקומוניסטי.
יעקב מרגי: במחשכים, בסתר היו מקיימים סדר פסח.
יעקב מרגי: יום אחד הוא ערך סדר פסח לקהילה, היה כל טוב בסדר הזה.
יעקב מרגי: שאלו אותו 'מה, השלטונות עוזרים לך בסדר פסח?'.
יעקב מרגי: הוא אומר להם 'מה, אתם לא יודעים, אנחנו דאגנו למצות והם דואגים כל השנה למרור'.
יעקב מרגי: מכללות, המשרד דואג למרור או למצות?
< יעל קשתן: שמי דוקטור יעל קשתן ואני מכשירה מורים כבר יותר מעשרים שנה.
< יעל קשתן: איפה?
< יעל קשתן: אני עובדת במכללת לוינסקי לחינוך ואני אחראית כבר שבע שנים על אלה שמתקשרים להוראה לעל-יסודי.
< יעל קשתן: אני רוצה לספר לכם - - -
יעקב מרגי: יש לכם גם תכניות הסבה?
<יעל קשתן: כן.
יעקב מרגי: תוכלי להתמקד רק בתכניות הסבה כי יש לנו הרבה מה לומר על התכנים של המכללות לחינוך ואיך הרגולטור מתקדם עם הזמן בקטע הזה.
יעקב מרגי: אני אבקש שתתמקדי בתכניות ההסבה.
יעקב מרגי: תאמיני לי, בשאיפותיי יהיה דיון עמוק, ארוך ומעמיק.
<יעל קשתן: אני אתמקד בהסבות.
<יעל קשתן: ב-20 שנה האחרונות חל מהפך עצום באנשים שבאים להוראה.
<יעל קשתן: לפני עשר שנים אנחנו לא יכולנו לחלום שהפרופיל הזה של האנשים יבוא להיות מורים.
<יעל קשתן: זה ממלא את הנפש.
<יעל קשתן: אני לא יודעת להסביר את זה, זה איזה רוח הזמן, ציד גיוס.
<יעל קשתן: יש לנו היום אנשים - -
יעקב מרגי: אפרופו database – מכללות לחינוך, תוכלו לקבל מהן database על הרקע המקצועי.
<יעל קשתן: באים אנשים, בעיקר האנשים שאנחנו מדברים עליהם כאן בדיון הזה, אנשים שעשו קריירה ראשונה מוצלחת ומזהירה.
<יעל קשתן: לא אנשים נכשלים שמגיעים להוראה כמו שפעם ראינו.
<יעל קשתן: אלא אנשים שבאמת אחרי שהם מיצו את עצמם בקריירה - - -
יעקב מרגי: המורים שלי היו כאלה שנכשלו?
סופה לנדבר: היום אתה סופר אקטיבי.
יעקב מרגי: היפר אקטיבי, לא סופר.
<יעל קשתן: אני לא רוצה לחזור על ביקורת, אני רוצה לחזור רק על הדברים הטובים.
<יעל קשתן: אחת התכניות שאני עומדת בראשן, באמת אחת התכניות המיוחדות האלה, להסבת אנשים שבאו אחריי קריירה מאוד מאוד מוצלחת.
<יעל קשתן: אנחנו מכשירים אותם להיות מורים למתמטיקה ולמדעים.
<יעל קשתן: זאת בדיוק האוכלוסייה.
<יעל קשתן: כולם באים ויודעים שהם הולכים לוותר על משכורת שמנה.
<יעל קשתן: הם יודעים שתהייה ירידה בתנאים שלהם ועדיין כשהם מקבלים את המשכורת הראשונה, היא 4,000 שקל, הם פונים אלינו בהיסטריה.
<יעל קשתן: זה לא דיון אקדמי, אלו אנשים שאני פוגשת, מדברת אתם.
יעקב מרגי: שיכרו להם רק ב-10 שנים, אני עוזר לך.
יעקב מרגי: תכיני רשימה בינתיים.
יעקב מרגי: רק שיציינו שאותו מורה מוסב יקבל 10 שנות ותק, אחוז על אחוז, הוא לא היה בא אליך בהיסטריה וזה אולי היה עונה לצרכים.
<יעל קשתן: נכון.
<יעל קשתן: אני רוצה לתת נימוק אחד ולהוסיף כאן בתור אדם שעוסק בחינוך כל השנים.
<יעל קשתן: חינוך הוא עבודה רב-ממדית מאוד.
<יעל קשתן: אני לא יודעת למה אדם שיש לו זיקה למתמטיקה, אבל בינינו שום דבר בעבודה שלו בהייטק לא הכשירה אותו להיות מורה, זה שיש לזה זיקה למתמטיקה זה על הנייר.
<יעל קשתן: לעומת זאת אדם שעסק בתקשורת במשך 15 שנים האחרונות ופיתח כישורים תקשורתיים עד כדי כך שהוא מרצה בעצמו במכללות לתקשורת, מכירים לו רק בשנתיים בהן הוא מרצה, אבל לא בכל השנים שהוא פיתח את עצמו מבחינה תקשורתית.
<יעל קשתן: אדם כזה הוא בן 50, הוא מורה בחסד והוא עומד בפני שוקת שבורה.
<יעל קשתן: בעצם הוא זה שמאחורי ושהניע אותי לבוא היום לפגישה הזאת.