GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: תקשיב, לגבי המגזר הבדואי - הוועדה תקיים ישיבה מיוחדת.
<זאב גולדבלט: יש כאן שני נציגים, דרך אגב, של המגזר הבדואי.
יעקב מרגי: סליחה, אז אני מודיע שהוועדה תקיים - -
חנין זועבי: - - - אז לא נחלק.
חנין זועבי: חאלס.
יעקב מרגי: - - ועדת החינוך תקיים ישיבה מיוחדת לסוגיית החינוך במגזר הבדואי ברהט.
יעקב מרגי: אנחנו יורדים לרהט ומקיימים שם ישיבה אבל אמרו לכם כבר, עורך המסמך אמר לכם שבטבלאות ובתרשים הראשון הבדואים כלולים.
יעקב מרגי: אני חולק עליך, - -
יוסף ג'בארין: לא, הוא התכוון לרשימה הזאת.
<סעיד יונס: אדוני היושב ראש, רק מילה אחרונה – אם כבר יוצאים - -
יעקב מרגי: אתה חכם.
יעקב מרגי: אמרת קודם "הערה", עכשיו "מילה".
<סעיד יונס: לומדים מכם, מה לעשות.
יעקב מרגי: זה אמירה לא דיפלומטית הייתי אומר.
<סעיד יונס: אנחנו נזמין את ועדת החינוך לעשות סיור במקום שתבחרו, בצפון או בנגב.
יעקב מרגי: אנחנו, לאור העדפת הדרום, ויצא לנו במקרה שאנחנו בכמה נקודות בדרום, החלטנו שלא מוסיפים רק לצפון.
יעקב מרגי: אנחנו לא נקפח את הצפון.
יעקב מרגי: סלמן מלקיה, בבקשה.
<זאב גולדבלט: מי שידבר זה סיף אל סייד כי סלמן מעביר לו את זכות הדיבור, ברשותך.
יעקב מרגי: אתם לא תהיו חברי כנסת בחיים.
<סיף אל סייד: שלום לכולם, בוקר טוב.
<סיף אל סייד: אני סיף אל סייד מישוב בדרום, ישוב שמוכר כבר 15 שנה.
יעקב מרגי: מה זה ישוב?
יעקב מרגי: זו עיר עוד מעט לקיה.
<סיף אל סייד: אפילו יותר.
<סיף אל סייד: זה כמעט 6,000 נפשות.
<סיף אל סייד: קודם כל, בואו נתחיל עם חברי הכנסת הערבים.
<סיף אל סייד: 1.
<סיף אל סייד: אני לא יודע מה התפקיד שלהם כל הזמן.
<סיף אל סייד: אני בן 36, 37.
<סיף אל סייד: אני רוצה לדעת, מכובדי חברי הכנסת הערבים במגזר הבדואי, אני סיימתי תיכון, לא יודע מה זה כפתור חשמל.
<סיף אל סייד: איפה הייתם?
יעקב מרגי: לא הבנתי את השאלה.
יעקב מרגי: סיף, אתה לא פונה אל חברי הכנסת הערבים, תפנה לוועדה.
יעקב מרגי: אני אפשרתי לך אבל בטעות - -
חנין זועבי: אנחנו אשמים.
יעקב מרגי: לא, לא, חנין, תני לי.
<סיף אל סייד: אדוני, אני פונה אליכם.
<סיף אל סייד: אנחנו מאד מאד סובלים בדרום, אף אחד לא מזכיר אותנו.
יעקב מרגי: דבר אתי על בתי ספר.
<סיף אל סייד: אני חבר בפורום, ראש ועד הורים בבית הספר "אלביאן" באל סייד.
<סיף אל סייד: חבר בוועד הורים בתיכון באל סייד.
<סיף אל סייד: יש לי חמישה בנים, שניים בגן.
<סיף אל סייד: הגן אצלנו צריך לשים שלט ולרשום עליו: אתר פסולת דודאים, לא גן.
<סיף אל סייד: באתי למשרד החינוך ולמועצה, והתקציב אצלם והכסף לא יודעים לאן הולך.
<סיף אל סייד: אני חוזר על המילה הזאת.
<סיף אל סייד: משרד החינוך, מדינת ישראל נותנים תקציב.
<סיף אל סייד: - -
<תמיר בן משה: באיזה ישוב?
יעקב מרגי: אל סייד.
<סיף אל סייד: - - אני לא בא לממשלה בטענות.
<סיף אל סייד: קודם כל, איפה הכסף שלנו ולאן הולך ולאן מגיע.
<סיף אל סייד: צריך לבדוק את זה בדיקה מהשורש.
<סיף אל סייד: באל סייד בית ספר שיש בו חמישה בתי ספר: תיכון וארבעה יסודי.
<סיף אל סייד: אני אומר לך, יותר מ-2,500 תלמידים.
<סיף אל סייד: חטיבת ביניים.
<סיף אל סייד: את האמת צריך להגיד – אני גם צריך לדעת להגיד תודה רבה למי שנותן ועוזר.
<סיף אל סייד: אם תמיד נבכה ונגיד שאין אין אין, יפסיקו לתת לנו.
<סיף אל סייד: אני, אישית, קודם כל בונה על משרד החינוך, ואני צריך שתעביר את זה למשרד החינוך.
<סיף אל סייד: אני כבר כמה חודשים מבקש פגישה עם מנכ"לית משרד החינוך ולא מצליח.
<סיף אל סייד: עם עמירה חיים בבאר-שבע ולא מצליח.
<סיף אל סייד: עם ניר שמואל, לא מצליח.
יעקב מרגי: אתה, יו"ר ועד הורים, אני רוצה לעזור לך.
יעקב מרגי: אתה יו"ר ועד הורים באל סייד, מבקש פגישה עם מנהלת המחוז בכתב?
יעקב מרגי: כתבת לה?
<סיף אל סייד: שלחתי באי-מייל.
יעקב מרגי: אתה יכול לשלוח לי את המייל הזה?
<סיף אל סייד: אני אשלח לך את המייל הראשון.
יעקב מרגי: עזוב מנכ"לית, אני מדבר עם המחוז קודם.
יעקב מרגי: לא עוברים לקומה שלישית לפני שעוברים את הקומה הראשונה, נכון?
<סיף אל סייד: אני רוצה להגיד לך: קודם כל מתחילים בחינוך, שוויון.
<סיף אל סייד: יש חינוך, יש מצב שיש שוויון.
<סיף אל סייד: אם אין חינוך בבית, איך נדבר על שוויון?
<סיף אל סייד: אז נשב בבית, יותר טוב.
<סיף אל סייד: אצלי בבית יש מקרר אצלי בבית, בניתי בית, השקעתי מיליונים, בסדר, יש לי, אין תלונות ברוך השם.
<סיף אל סייד: כשאני נוסע למיתר, הילד שלי שואל אותי, אומר לי: אבא, למה כאן יש בריכת שחיה?
<סיף אל סייד: מגרש כדורגל, תאורה בלילה?
<סיף אל סייד: למה אצלנו בישוב לא מגרש כדורגל, לא בריכת שחיה.
<סיף אל סייד: בלילה, אחרי - -
יעקב מרגי: אתה רוצה תשובה?
יעקב מרגי: ארנונה.
<סיף אל סייד: אני אשלם, תן לי.
<סיף אל סייד: אתה לא נותן לי כלום.
יעקב מרגי: בריכה ומגרש ספורט בונה ראש העיר.
<סיף אל סייד: תשמע, אני אומר לך, למה ניגשתי לזה?
<סיף אל סייד: בגלל החינוך.
<סיף אל סייד: הילד לא יודע מה זה חינוך, אז הוא שואל אותך.
<סיף אל סייד: אז אני לא יודע מה להגיד לו.
<סיף אל סייד: אז אני מחזיר את זה כאילו שאנחנו האשמים.
<סיף אל סייד: אני לא רוצה שהילד יתחיל - -
חנין זועבי: הסתה.
חנין זועבי: אתה לא רוצה להסית ולהגיד את הדבר האמתי.
<סיף אל סייד: כן.
<סיף אל סייד: אני נגד הדברים האלה.
<סיף אל סייד: אני כאילו לוקח את זה עלי, שאני אשם.
<סיף אל סייד: רוצים לחנך, דו-קיום.
<סיף אל סייד: תיכון באל סייד, יש הרשעה מלפני כמה חודשים - זה שמשרד החינוך ידע.
<סיף אל סייד: אני פונה לראש מועצת אל קסום, למזכיר – היום מחר, היום מחר, היום מחר.
<סיף אל סייד: התחלנו בבית ספר ב-1 בספטמבר ולא היו כיסאות.
<סיף אל סייד: התחלנו ב-2 בספטמבר.
<סיף אל סייד: למה?
<סיף אל סייד: דוחים, דוחים, דוחים.
<סיף אל סייד: משאירים את זה לדקה ה-90 ובסוף יש איחור.
<סיף אל סייד: אז אני אומר לו: למה לא מתחילים מעכשיו?
<סיף אל סייד: אין תשובה.
<סיף אל סייד: גנים אין לנו.
<סיף אל סייד: תבוא לגן - -
יעקב מרגי: אתם חלק ממועצה אזורית?
<סיף אל סייד: כן, אל קסום.
יעקב מרגי: מי ראש המועצה?
<סיף אל סייד: איציק תומר.
<סיף אל סייד: דווקא הוא מנסה לעשות - -
<תמיר בן משה: הוא ראש ועדה ממונה שם.
יעקב מרגי: תמקם לי את זה.
<סיף אל סייד: ליד חורה, צומת שוקת.
<סיף אל סייד: מול חורה.
יעקב מרגי: אז שכן ללקיה.
<סיף אל סייד: לא סיימתי.
יעקב מרגי: דיברת יותר מחבר הכנסת המציע.
<סיף אל סייד: - - לעניין של בתי הספר - מעבדות אין.
<סיף אל סייד: מחשבים אין.
<סיף אל סייד: תקציבים צריך לבדוק אותם טוב טוב לאן הולכים.
<סיף אל סייד: אני אומר לך, יש תקציבים, בדרך מתחלקים.
<סיף אל סייד: תבין איך שתבין.
<סיף אל סייד: התקציבים במועצות.
<סיף אל סייד: גם גני חובה, אני אומר לך שיש ילדים עדין בבית.
<סיף אל סייד: יש לנו גנים באל סייד שהתחילו לבנות לפני כמה חודשים.
<סיף אל סייד: אומרים שאין כסף.
<סיף אל סייד: יש כסף.
<סיף אל סייד: הממשלה נותנת כסף.
<סיף אל סייד: הכסף הולך בדרך.
<סיף אל סייד: נותנים סולר והסעות למועצת אל קסום בשנה 180,000,000 שקל.
<סיף אל סייד: ה-180,000,000 תן לי אותם, אני אעשה את אל סייד וכמה ששווים מזהב.
<סיף אל סייד: תן לי אותם.
<סיף אל סייד: תודה רבה.
יעקב מרגי: כדאי לך לפרוש בשיא.
יעקב מרגי: נציגת האוצר ומיד אחרי זה, השלטון המקומי.
<נועה היימן: אני רכזת חינוך באגף תקציבים.
<נועה היימן: אני רוצה להתייחס בדברים שלי לשני דברים: 1.
<נועה היימן: נושא כיתות הלימוד והנושא השני הוא תקצוב באופן כללי או פערי תקצוב באופן כללי של המגזר הערבי.
<נועה היימן: לעניין בינוי כיתות הלימוד – כמו שנאמר פה כבר על ידי קודמי, אכן יש בעיית קרקעות ותכנון מאד גדולה.
<נועה היימן: בסיור שערכנו לפני בערך כשנה עם הממונה על התקציבים, פגשנו הרבה מאד ראשי רשויות.
<נועה היימן: הם כולם העלו את סיפור הבינוי, וכשנכנסנו יותר לעומק, על מה בדיוק היתה הבעיה, כמעט כל פעם התשובה היתה בסופו של דבר קרקע ותכנון.
<נועה היימן: לכן, הוקם צוות על ידי צוות מקביל אלי, אז אני יודעת לתאר אותו רק בכלליות, ובאמת שווה בדיון המשותף אולי שייערך עם ועדת הפנים, שיגיע גם הרכז המקביל לי, שריכז את הוועדה - -
יעקב מרגי: את תדאגי שהוא יגיע.
<נועה היימן: אני אדאג שהוא יגיע.
<נועה היימן: אני אגיד קצת מה היה בצוות, אני חושבת שגם חלקכם מכירים אותו.
<נועה היימן: צוות 120 הימים, שהוקם מתוקף החלטת ממשלה בראשות הממונה על התקציבים ובהשתתפות כלל משרדי הממשלה הרלוונטיים וארגוני מגזר שלישי מהמגזר הערבי.
<נועה היימן: הצוות ניתח גם את הסיבות למחסור ביחידות דיור במגזר הערבי, במקטעי התכנון, הפיתוח והשיווק, והוא גיבש החלטות שאומצו בהחלטת ממשלה באוגוסט האחרון, בתכנית הכלכלית.
<נועה היימן: חלק מההמלצות האלה גם הגיעו בחקיקה בחוק ההסדרים האחרון ועברו בשבוע שעבר.
<נועה היימן: בין ההמלצות שעברו שם זה תקצוב תכנון ופיתוח ושיווק לשכונות בסטנדרט גבוה.
<נועה היימן: בנייה רוויה בישובים ערבי, תיקון תמ"א 35, על מנת להגדיל שטחי פיתוח בישובים ערבים.
<נועה היימן: הקמת ועדת גבולות בכל מחוז, במטרה להאיץ את הגדלת שטחן של הרשויות המקומיות הערביות - -
יעקב מרגי: כמה ימים עברו מאז שהוקם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא כולם מאמצים אותם ולא כולם מיישמים אותם.
<נועה היימן: אני מתארת מה נעשה על ידי הממשלה.
<נועה היימן: הוקם צוות.
<נועה היימן: המלצות הצוות עוגנו בהחלטת הממשלה.
<נועה היימן: כמובן שכמו כל דבר, הכל ייבחן ביישום.
<נועה היימן: הצוות הזה לא יהיה שווה שום דבר אם המלצותיו לא ייושמו אבל אנחנו בהחלט מנסים לקדם את ההמלצות האלה כי אנחנו מאד מעוניינים לפתור את הבעיה הזאת.
<נועה היימן: אז זה לגבי סיפור הפיתוח והקרקע.
<נועה היימן: אנחנו מודעים לבעיות ואנחנו מנסים לפתור אותם.
<נועה היימן: ההמלצות הובנו ונקווה שהם ייושמו עכשיו.
<נועה היימן: אז זה לגבי הכיתות.
<נועה היימן: מהנתונים שאני רואה פה, במחקר - -
יוסף ג'בארין: ההמלצות לא מתייחסות לבתי הספר ומוסדות חינוך.
<נועה היימן: הן לא מתייחסות באופן ספציפי למוסדות חינוך.
<נועה היימן: הן מתייחסות באופן כללי לפערי הקרקע והתכנון שנגזרים אחד מהשני, כמו שתמיר הסביר.
<נועה היימן: הבעיה היום היא – המחסום הוא לא חסם תקציבי.
<נועה היימן: החסם הוא חסם תכנוני.
<נועה היימן: ולכן, כדי לפתור את בעיית פערי כיתות הלימוד שאנחנו מודעים אליה, הדבר הראשון שצריך כדי לפתור את החסם הזה זה לפתור את בעיות התכנון.
<נועה היימן: לפתור את בעיית הקרקעות.
<נועה היימן: אני לא אומרת את זה כדי להתחמק מאחריות.
<נועה היימן: אנחנו לחלוטין מודעים לאחריות שלנו, גם בתוך עולם של תכנון ושיווק - -
יעקב מרגי: בואי אני אומר לך בכנות – כרגע הבעיה תקציבית, כפי שזה היה ברור ועולה.
יעקב מרגי: אני מאמין שברגע שיפתור – יכול להיות שיצופו בהמשך בעיות תקציביות אבל כרגע זו לא הבעיה.
יעקב מרגי: השאלה היא כזאת, יש לי שאלה, בישובים שלא מוכרים, בישובים הבדואים הלא מוכרים בפזורה הבדואית: איך הקמתם בתי ספר?
<תמיר בן משה: דרך המועצה.
<תמיר בן משה: איך אנחנו מכירים?
<תמיר בן משה: היות והקרקע לא בבעלות של אף אחד וגם לא של המועצה, כל הפתרונות שם, בגנים, כי בתי הספר הם אזוריים, הם על בסיס יבילים.
<תמיר בן משה: כלומר, הדרישה מגיעה אלי, בסופו של דבר, וחשוב שנבין כולם, דרך המועצה האזורית.
יעקב מרגי: שם אתה לא מבקש היתר בנייה.
<תמיר בן משה: לא, במבנה שאינו קבע, אין צורך במסמכי - -
יעקב מרגי: אם ראש רשות ג'סר א-זרקא בסדר?
יעקב מרגי: אומר לך: תשמע, אני כרגע לא מחכה לצוות 120 הימים, לא לתכנית מתאר, לא כלום.
יעקב מרגי: כרגע יש לי צורך, אני שם במגרש, יש לי מגרש שלא מיועד לבתי ספר, אני יכול לשים בו עכשיו בית ספר יביל.
יעקב מרגי: אתה תשתף אתו פעולה?
<תמיר בן משה: קודם כל אנחנו בודקים את הצורך.
<תמיר בן משה: במידה והוכר הצורך, בוודאי.
יעקב מרגי: תתמקד.
יעקב מרגי: אנחנו אחרי ההכרה בצורך.
יעקב מרגי: אני, ראש הרשות, באתי, בעל הבית השתגע.
<תמיר בן משה: אנחנו נלך ברשות כזאת לתכנית של בינוי קבע.
<תמיר בן משה: חבל לזרוק - -
יעקב מרגי: אין לו שטח שהוא יכול עכשיו ללכת לבינוי.
<תמיר בן משה: אין לנו בעיה, אנחנו עושים את זה.
יעקב מרגי: היתה חשובה לי גם ההבהרה הזאת.
<נועה היימן: שני דברים קצרים נוספים: מהנתונים שעולים מהמחקר של ה-מ.מ.מ.
<נועה היימן: באמת אנחנו רואים הבדל בין תכנית החומש הקודמת לתכנית החומש הזאת.
<נועה היימן: אני חושבת שבהחלט יש מקום לבחון לקראת בניית תכנית החומש ב-2017, שהדיונים האלה אמורים להתחיל בקרוב, את הסיבות לפערים בין שתי תכניות החומש, ואנחנו בהחלט נבדוק האם שריון, כחלק מחומש, משיג או לא משיג את מטרותיו.
<נועה היימן: נבחן מה הסיבות לשינויים.
<נועה היימן: יכול להיות שהסיבה זה התדלדלות עתודות קרקע שמובילה לזה ולא שריון אבל אנחנו נשקול את הנושא ונראה אם יש מקום לשריין.
<נועה היימן: זה דבר אחרון לגבי הפיתוח.
<נועה היימן: - -
יוסף ג'בארין: תמיר דיבר על 10%, זה פשוט נתון מדהים.
יוסף ג'בארין: גם אם יהיה תקציב, יהיה אפשר ליישם רק 10%.
יוסף ג'בארין: זה מבוי סתום בעצם.
<נועה היימן: אני יודעת.
<נועה היימן: הפתרון - -
יעקב מרגי: אנחנו נעשה ישיבה מורחבת.
<נועה היימן: הפתרון למסה ולפער זה בעיות קרקע ותכנון.
<נועה היימן: לחלוטין.
חנין זועבי: נועה, בגלל זה גם תכנית החומש הקודמת לא צמצמה פערים.
<אסף וויינינגר: היא גם לא יושמה בהתאם.
<נועה היימן: דבר נוסף קטן לגבי פערים בתקצוב באופן כללי: זה לא סוד שיש פערים בתקצוב בין המגזר היהודי למגזר הערבי בחינוך ובכלל.
<נועה היימן: כפי שחברי הכנסת יודעים, מכיוון שאנחנו יושבים אתם על זה לא אחת, ונציגי השלטון המקומי בוועדה שאנחנו הקמנו יחד עם הרשות לפיתוח כלכלי בראשותו של איימן סיף, אנחנו פועלים היום כדי לצמצם את פערי הצמצום בכלל ערוצי ההקצאה.
<נועה היימן: זה נכון לפיתוח ונכון לשעות לימוד.
<נועה היימן: זה נכון לחינוך בלתי פורמאלי, זה נכון להשקעה בעובדי הוראה על מנת לצמצם גם את פערי התקצוב וגם את הפערים - -
יעקב מרגי: אני שמח לשמוע את זה.
יעקב מרגי: השלטון המקומי, תעביר את המסר גם הלאה - -
יוסף ג'בארין: אבל מה משרד האוצר מציע כדי לטפל בבעיה?
יוסף ג'בארין: בגלל המסקנות של דוח 120.
יוסף ג'בארין: מה את לומדת?
<נועה היימן: אני לא מומחית לענייני תכנון וקרקע, אני אחראית על - - - ויש אנשים מקבילים אלי שמתעסקים בנושא הזה.
<נועה היימן: אני מציעה, כפי שהוצע פה, שיתקיים דיון יחד עם ועדת הפנים ויחד אתם כדי לדבר על המלצות 120 הימים ומה הן יכולות להשיג.
<נועה היימן: אמרתי שההמלצות אומצו, השאלה זה היישום.
<נועה היימן: ונבחן בחודש הבא לעשות את השריון, לראות אם זה אכן תורם ועובד.
<חיאם קעאדן: אני ממרכז השלטון המקומי, סמנכ"ל החברה הערבית.
יעקב מרגי: היה ראוי שיבוא לפה, יש לכם יו"ר ועדת חינוך במרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: איך קוראים לו? יורם אלוני.
<נועה היימן: יש את מיכל מנקס, שהיא ממרכז השלטון המקומי ואת גבי קמינסקי.
יעקב מרגי: לא, אני יודע מה שאני אומר.
יעקב מרגי: מאחר ואין לי ביטחון עצמי מופרז, אני חושב עשרים פעם לפני שאני אומר משהו.
יעקב מרגי: ראוי לא שיבואו לפה כשאני לא צריך אותם, בדיונים של לוקסוס, אני לא צריך אותם.
יעקב מרגי: תעביר להם את המסר.
יעקב מרגי: בכל מקרה, אנחנו מתכבדים בנוכחותך.
יעקב מרגי: בבקשה אדוני.
<חיאם קעאדן: קודם כל, - -
יעקב מרגי: על טאבלטים הם יודעים לבוא לפה.
יעקב מרגי: על לוקסוסים.
<חיאם קעאדן: אי אפשר להתכחש לעבודה שמ-2007, כולם רואים שיש מדיניות חדשה בבנייה במגזר הערבי.
<חיאם קעאדן: אחרי טכטנברג, יש התקדמות בקצב הבניה, יש צמצום בפערים, נבנו כיתות לימוד אם זה בזמנו של צרפתי, מי שהחליף אותו בתקציב וגם בזמנו של אדון תמיר אבל בכל זאת, הפער עדין עצום.
<חיאם קעאדן: במסמך שהוצג לפני אני רואה שרשום מחסור של 1,244.
<חיאם קעאדן: לדעתי האישית, זה הרבה יותר ממה שרשום כאן.
<חיאם קעאדן: - -
<אסף וויינינגר: לפחות.
<חיאם קעאדן: - - הכל על סמך כמה תלמידים בכל כיתה חישבתם?
<אסף וויינינגר: זה לא חושב על פי מספר תלמידים בכל כיתה.
<אסף וויינינגר: זה חושב על פי ההכרה בצורך של משרד החינוך.
יעקב מרגי: על פי הכרה בצורך.
<חיאם קעאדן: אני עשיתי בדיקה בשנה שעברה והגעתי ל-2,500 כיתות לימוד.
יעקב מרגי: לפי כמה תלמידים בכיתה?
יעקב מרגי: אני מחזיר לך את השאלה.
<חיאם קעאדן: 32 תלמידים.
יעקב מרגי: אתה יודע שמשרד החינוך התווכח אתנו פה, בוועדה.
<חיאם קעאדן: 40 תלמידים בכיתה היום לא יכולים ללמוד.
<חיאם קעאדן: זה לא כיתת לימוד.
<חיאם קעאדן: לא ניכנס לזה עכשיו.
<חיאם קעאדן: הייתי מבקש מתמיר - אני מסתובב הרבה ברשויות הערביות ואני שומע כל הזמן את הבעיה של מחסור בקרקע.
<חיאם קעאדן: את האמת, אני שומע את זה בכמה רשויות אבל היא עדין לא בעיה גורפת, ובהרבה יישובים אפשר להתקדם בבנייה.
<תמיר בן משה: אמרתי, 200 יחידות מתוך ה-2,000 בהכרת הצורך.
<תמיר בן משה: לא אמרתי שאין.
יעקב מרגי: 200 מתוך 2,000.
יעקב מרגי: 10%.
<תמיר בן משה: אם תשאל אותי מה הפער בתכל'ס, זה היום הפער.
<תמיר בן משה: תבדוק את הפער במגזר היהודי, מתוך 5,000, אפשר לקדם אלפיים ומשהו.
<תמיר בן משה: אז מה?
<תמיר בן משה: אני מתקצב אותם?
<חיאם קעאדן: אני התחלתי את דבריי, ואני אומר לך שמ-2007 ועד היום יש התקדמות אבל לפני זה, אני אומר לך 15 שנים, אני הייתי עד 2010 מנכ"ל – עד 2006 בית ספר אחד לא בנינו, גן לא בנינו למשך 10 שנים.
<תמיר בן משה: יש שינוי.
<חיאם קעאדן: - - היו הרבה הפגנות, הרבה דרישות, לא שתקנו, לא ישבנו בשקט, אבל מזה לא יצא כלום.
<חיאם קעאדן: אני אומר: אני מודה שיש, אני אומר תודה רבה, אני אומר שצריך להמשיך.
<חיאם קעאדן: עכשיו, על התקופה הזאת של השתיקה, של הקיפאון – יש תשלום יתר עכשיו.
<חיאם קעאדן: יהיו הוצאות כפולות עכשיו כי הרבה שנים לא עשו כלום.
<חיאם קעאדן: הרבה שנים לא נבנו כיתות לימוד, הרבה שנים לא נבנו בתי ספר חדשים.
<חיאם קעאדן: אז זה אחד הדברים.
<חיאם קעאדן: לגבי הבעיות במגזר הבדואי – הבעיות במגזר הבדואי הרבה יותר קשות וחמורות, אם זה בבדואים בצפון וגם באזורים בבתי ספר בדרום, שיש גם שם בעיות מאד חמורות, שגם ראיתי מקרוב.
<חיאם קעאדן: בזרזיר ובכל מיני ישובים, יש בתי ספר מאד ישנים שכל בן אדם שרואה אותם היה אומר ישירות שצריך להרוס אותם כבר ואי אפשר להתקדם.
<חיאם קעאדן: אני שוב מודה למר תמיר וכל הצוות שלך.
<חיאם קעאדן: אני מקווה שבשנים הבאות, באמת תתייחסו ותשקיעו יותר מאמצים על מנת לצמצם את הפערים האלה.
יעקב מרגי: מוחמד מג'סר א-זרקא.
<מוחמד גורבאן: שלום לכם, אני יושב ראש ועד הורים יישובי בג'סר כבר שמונה שנים.
<מוחמד גורבאן: אנחנו, מגיע לנו תקציבים אבל בדיוק לא התקציבים.
<מוחמד גורבאן: מגיע לנו קצת.
<מוחמד גורבאן: יש לנו בעיה, שאני שלחתי מכתבים למשרד החינוך בחיפה, לשר בזמנו, יש לנו בעיה.
<מוחמד גורבאן: התקציב מגיע.
<מוחמד גורבאן: לאן מגיע?
<מוחמד גורבאן: לא יודעים.
<מוחמד גורבאן: לשיפוץ - -
יעקב מרגי: תקשיב מוחמד, אני רוצה לעזור לך.
יעקב מרגי: כשאתה אומר "התקציב מגיע", אתה לא אומר כלום.
יעקב מרגי: אני אגיד לך למה?
יעקב מרגי: לאיזה תקציב אתה מתכוון?
<מוחמד גורבאן: התקציב לשיפוצי קיץ.
<תמיר בן משה: אתה יודע כמה תקצבנו את ג'סר?
<מוחמד גורבאן: אני יודע טוב מאד.
<מוחמד גורבאן: הגיע מיליון שקל.
יעקב מרגי: כמה בוצע?
<מוחמד גורבאן: בוצע אולי ב-180,000 שקל, לא יותר.
<תמיר בן משה: 20%.
יעקב מרגי: ואתם מעבירים על סמך ביצוע?
<תמיר בן משה: ההרשאה היא הרשאה לצאת להתקשרות.
<תמיר בן משה: תשלום הוא על מה שמביאים לנו חשבונות.
יעקב מרגי: אתם בודקים חשבונות?
<תמיר בן משה: בוודאי, יש מהנדסים.
<תמיר בן משה: רק על סמך זה משלמים את הכסף.
יעקב מרגי: שאלתי קודם אם אתם בודקים, אמרת שכן.
יעקב מרגי: עכשיו אני שואל אם אתם יודעים לבדוק.
יעקב מרגי: ירדת לסוף דעתי?
<תמיר בן משה: כן וכן.
יעקב מרגי: אז אל תפחד.
<מוחמד גורבאן: אני מפחד.
<חיאם קעאדן: הבדיקה נעשית דרך חברה חיצונית, קבלן של משרד החינוך שהוא היום בפגרה.
<מוחמד גורבאן: אני עוד לא סיימתי: אני מפחד.
<מוחמד גורבאן: למה אני מפחד?
<מוחמד גורבאן: שמונה שנים כבר אנחנו באותו - - - אין התקדמות.
<מוחמד גורבאן: בעיית חשמל, דלתות, שירותים.
<מוחמד גורבאן: הכל בטיחות אפס.
<מוחמד גורבאן: שלחנו מכתבים למשרד החינוך, למי לא שלחנו?
<מוחמד גורבאן: כלום.
<מוחמד גורבאן: רק תשובה: אנחנו העברנו כסף.
<מוחמד גורבאן: אתם בודקים איפה הכסף הולך?
<מוחמד גורבאן: אף אחד לא בודק.
יעקב מרגי: סליחה, תמיר, כמה תוקצבה ג'סר א-זרקא לשיפוצי קיץ, למרות שזה לא הנושא עכשיו?
<תמיר בן משה: על ידי היא תוקצבה ב-600,000 שקל למקיף, שהסמל מוסד שלו 348201, זה המקיף, על ידי 600,000 שקל על ידי ועל ידי אגף תקציבים.
<תמיר בן משה: עוד סדר גודל של מאה ומשהו - -
יעקב מרגי: 800 בערך.
יעקב מרגי: וכמה בוצע בפועל?
יעקב מרגי: לך לא הוגש, למשרד?
יעקב מרגי: אין לך אינדיקציה?
<מוחמד גורבאן: יש לי כל ההוכחות.
<מוחמד גורבאן: 180,000 שקל.
יעקב מרגי: בסדר, זה באוויר.
<מוחמד גורבאן: לא, איזה באוויר?
יעקב מרגי: בסדר, אמרת.
יעקב מרגי: מבחינתי זה באוויר.
<מוחמד גורבאן: אני הגעתי לכאן בשביל להגיד שיטפלו בזה.
<מוחמד גורבאן: שמונה שנים כבר אנחנו סובלים.
<מוחמד גורבאן: הכסף מגיע.
<מוחמד גורבאן: לאן הוא הולך?
<מוחמד גורבאן: אלוהים רק יודע.
יעקב מרגי: אמרת, ותאמין לי, כשאמרתי "באוויר", אני יודע מה אני אומר.
<מוחמד גורבאן: - - ואני סומך גם על - -
יעקב מרגי: זו פחות או יותר הזעקה שיצאה מאל סייד.
יעקב מרגי: תקשיבו, אני רוצה להגיד לכם: שלא יצא, חס ושלום, איזה רושם - להבא אל תוותר בחיים שלך.
יעקב מרגי: אתה יותר מבוגר ממני נראה.
יעקב מרגי: בחיים על תוותר על רשות דיבור.
יעקב מרגי: נתנו לך?
יעקב מרגי: בצבא למדו אותנו: נותנים לך – תיקח, מרביצים לך – תברח.
יעקב מרגי: עכשיו תחכה.
יעקב מרגי: תנו לי רגע.
יעקב מרגי: התחושה הזאת, שלא יצא רושם חס ושלום שרק במגזר, איזה תדמית על המגזר הערבי או הבדואי – הולך קטע שנרמז שחיתות או שיש חורים בצינור.
יעקב מרגי: עזבו, זה תחושה של כל אזרח מול העירייה שלו קודם כל.
יעקב מרגי: מי יותר, מי פחות, ויש כאלה שיש להם גם ידע מעבר לתחושה.
יעקב מרגי: אבל זאת תחושה שכמעט הולכת, עוברת בין כל האזרחים מול ראשי הרשויות שלהם.
יעקב מרגי: מטבע הדברים, כשהישוב קטן, כולם מריחים אותו דבר, כולם שומעים אותו דבר, בסך הכל זאת תחושה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להטיל דופי באף אחד אבל אין ספק שהטענות שלכם, צריכים לבדוק אותם ואנשים שיושבים פה שומעים, ואני גם אתייחס לזה בדברי הסיכום, ואני הייתי רוצה לדעת באמת ממשרד החינוך - -
<קריאה: אני רוצה - -
יעקב מרגי: רגע, אני אתן לך.
יעקב מרגי: מאחר ואתה לא תעמוד בהבטחה שלך למילה, אני אתן לך כמה משפטים.
יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לשמוע, ואני לא יודע אם זה הפורום שיכול לתת לי – אני חסיד של הרגולציה.
יעקב מרגי: לא הרגולציה שהורגת מרחוב סלאח א-דין בירושלים.
יעקב מרגי: רגולציה שבודקת באמת – נתת תקציב?
יעקב מרגי: בדוק ביצוע, דחוף ביצוע.
יעקב מרגי: רגולציה זה לא רק ברקס, קונטרול.
יעקב מרגי: רגולציה זה דחוף.
יעקב מרגי: לא ביצעת?
יעקב מרגי: נתתי לך, לא ביצעת?
יעקב מרגי: כשתבקש משהו אחר גם לא תקבל ממני.
יעקב מרגי: ככה אני נהגתי כשר.
יעקב מרגי: כשהייתי עושה מבחני תמיכה, הייתי מכניס ביצוע, רמת ביצוע של סעיפים אחרים.
יעקב מרגי: לא ביצעת טוב פה, לא תקבל פה.
יעקב מרגי: שיהיה אינסנטיב לראש הרשות לא רק מה שהוא רוצה.
יעקב מרגי: וזה נכון, בגלל זה יש כשל בבניית מעונות.
יעקב מרגי: המדינה רוצה לתקצב ולא בונים כי זה לא מעניין אותו.
יעקב מרגי: יותר מעניין אותו עכשיו מה שבוער לו, לא יודע איפה.
יעקב מרגי: וזה רגולציה.
יעקב מרגי: רגולציה לא רק באה לחנוק.
יעקב מרגי: רגולציה צריך לפקח, לדחוף, לדחוף תהליכים כי אם אני שר, קבעתי מדיניות וחילקתי על סמך זה את תקציב המשרד, ובסוף אני לא מיישם אותו – אני נכשלתי.
יעקב מרגי: זה שבקצה ראש הרשות לא יישם – אני נכשלתי, הרגולטור.
יעקב מרגי: לצערי הרב, לא כל משרדי הממשלה רואים את הדברים כך.
יעקב מרגי: והייתי רוצה באמת לראות כמה גודל האגף הזה שמטפל באוכלוסייה הערבית, הם רק 20% מהחברה הישראלית.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לדעת במשרד החינוך כמה פונקציות לא מבני העדה, מבני המגזר אני מתכוון.
יעקב מרגי: כמה פונקציות מטפלות בקטע הזה של לפקח שתהליכים זורמים לתוך המגזר הערבי.
<תמיר בן משה: קודם כל, בגלל ההכרה בפער הזה של הבקרה, הוקם מנהל רישוי בקרה ואכיפה, שיש בו אגף שלם שהתכלית שלו לרכז את כל תהליכי הבקרות שהמשרד מבצע.
<תמיר בן משה: מנהל חדש, אני בטוח שאתה מכיר אותו, שנה עם גור, מנהל המנהל, ואני בטוח שזה חלק מסוגיה שהמשרד מכיר בפער, ובשביל זה הוקם וירכז אליו את תהליכי הבקרה.
<תמיר בן משה: אצלי, במנהל הפיתוח, היתה המנכ"לית והצגתי לה מבנה של תחום חדש, תחום בקרה, ואנחנו הולכים לחזק את הבקרה בדיוק על הקטע הזה של הביצועים בפועל, שנראה שסוגיה כזאת לא תקרה בעתיד.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, וסליחה שאני מביא דוגמאות ממני: אני, במשרדי, בארבע שנים 2009-2013, נוצל כל תקציב פיתוח וההיפך.
יעקב מרגי: הרפרנטים שלי באגף תקציבים נדרשו אצלי לישיבות עבודה פעמיים, שלוש במהלך השנה להגדלת תקציב הפיתוח.
יעקב מרגי: כי דחפתי.
יעקב מרגי: אם אני מאמין במשהו, אתה לא מאמין – אל תתקצב.
יעקב מרגי: האמנת, תקצבת – תוודא ביצוע.
יעקב מרגי: ואני אתן, סליחה על הדימוי, אתן פטיש, מכות קצת לראש הרשות.
<קריאה: זה הדבר העיקרי, אדוני.
יעקב מרגי: תסיים מוחמד.
<מוחמד גורבאן: פה חבר'ה דיברו על הכיתות.
<מוחמד גורבאן: לצערי ג'סר א-זרקא שנים מבקשים.
<מוחמד גורבאן: יש לנו כיתות בתוך מקלט.
<מוחמד גורבאן: מקלט שלוש על שלוש, יש בו 36 ילד.
<מוחמד גורבאן: אין מיזוג, אין כלום.
<מוחמד גורבאן: אנחנו - -
יעקב מרגי: אפילו בעמידה לא נכנסים, עשיתי חשבון מיד.
<מוחמד גורבאן: זה הבעיה, זה המצוקה.
יוסף ג'בארין: בטבלה הזאת כתוב רק תשעה שהותרו.
יוסף ג'בארין: זה מה שאני אומר, שזה לא משקף.
יעקב מרגי: תודה מוחמד.
יעקב מרגי: עבד אל חכים, בקצרה.
יעקב מרגי: סיבוב שני.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בקצרה: קודם כל, העניין של מחסור בקרקע – בא נגיד שיש שתי אפשרויות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האפשרות הראשונה זה לבוא, ליזום תכניות מפורטות נקודתיות למגרש שבונים עליו, והיוזמה תהיה גם משרד החינוך וגם הרשות המקומית כי אם אתם נמצאים שם, זה יכול להתקדם יותר בוועדות המחוזיות כדי לאשר אותו כי זה שינוי ייעוד.
<תמיר בן משה: אנחנו נמצאים בוועדות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה נמצא אבל אתה לא יוזם את התכנית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה תהיה שותף לרשות ביוזמת התכנית, אתה תקדם אותה יותר מהר.
יעקב מרגי: עבד אל חכים, זה ההמלצות שלך, שיהיו בישיבה המשותפת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אדבר על העניין של רכישת קרקע – יש נושא שדיברת על הכסף, לאיפה הוא הולך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חשוב שתשמע: היום יש ניהול עצמי בבתי ספר יסודיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף ליום יום שלהם הולך למנהל לקופה של בית הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פניתי לשר החינוך והוא בכיוון של להעביר את זה גם לחטיבות הביניים ותיכוניים, רובם לפי רשויות ניהול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה גם יהיה ניהול עצמי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דווקא בכיוון הנכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הענין של הבטיחות בבתי הספר – לא לסמוך על אנשים של הרשות המקומית ואגיד לך למה: כי הם יגיעו ליום האחרון לפני פתיחת שנת הלימודים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ראש רשות לא ירצה שלא יפתחו את בית הספר אז לוחצים על זה ולוחצים על זה, הוא חותם ופותחים את בית הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם צריכים להגיע למצב לפחות שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים, שהאנשים שלכם בודקים את הליקויים בבטיחות ומאשרים אותם.
<חוסאם דיאב: אני מפקח על הוראת המדעים בחטיבה העליונה במגזר הערבי, וממונה על קידום הישגים לימודיים.
<חוסאם דיאב: נתבקשתי, כמו שאמרתי, להחליף את עבדאללה בדיון של היום, ואני מאד שמח על קיום הדיון כי זה מציב את הנושא הכאוב על סדר היום, ואני מאד שמח ששלושת חברי הכנסת המכובדים ותמיר ציינו את החסר המרכזי, שזה בעיות הקרקע.
<חוסאם דיאב: אני מאד מקווה שהוועדה שהוצעה כאן אכן תתמודד עם החסם הזה ותמצא את הפתרון, ואז נוכל להתגבר כי תמיר ונועה ציינו שהתקציבים קיימים אבל החסם זה הקרקע.
<חוסאם דיאב: דוקטור ג'בארין פנה לגבי הפדגוגיה - זה לא סוד שמשרד החינוך דוגל בקידום חינוכי מיטבי, ואחד מהסטנדרטים לקידום חינוכי מיטבי זה המוגנות של התלמיד.
<חוסאם דיאב: ברגע שבית הספר מטופח, טוב, חדש, יש בו חצר – כל הנושא - -
יעקב מרגי: אווירה בית ספרית טובה יותר.