GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה ישראלי: אנחנו רוצים לראות איך מטפלים בחלק השלילי, אבל גם איך הופכים אותו לכלי ערכי.
<שרה ישראלי: אני רוצה לומר משהו למשרד החינוך.
<שרה ישראלי: אגב, אנחנו משתפים בכל הארץ את התכניות של אותם בתי ספר, כדי שילמדו אחרים.
<שרה ישראלי: רוצה לומר מספר דברים למשרד החינוך.
<שרה ישראלי: תראו, בסוף, ביום יום היועצת היא אחת הדמויות העיקריות שיושבת שם בבית הספר, כתוצאה מהעובדה שברשתות נעשות עבודות מאד לא פשוטות סביב נושא של חרם, בעיקר ביסודי.
<שרה ישראלי: אתם יודעים שאין תקן ליועצת בבית ספר יסודי?
<שרה ישראלי: אתם יודעים שבערך 40% מבתי הספר אין להם יועצות מבתי הספר?
<שרה ישראלי: אתם יודעים שהמנהל צריך להיות להטוטן ולקחת שעות מכאן ומכאן כדי שתהיה יועצת בבית ספר?
<שרה ישראלי: אז בואו תתחילו לטפל בעיקר.
<שרה ישראלי: עכשיו אני רוצה לומר משהו למשרד החינוך בעניין של צוותים ומורה ממונה.
<שרה ישראלי: אני מכירה את זה מעבודתי כמנהלת.
<שרה ישראלי: מרוב צוותים, מרוב מורה ממונה, אין למורה זמן מתי לעסוק בזה.
<שרה ישראלי: אתם צריכים להגדיר זמן בתוך מערכת השעות.
<שרה ישראלי: דבר נוסף זה סיפור ההורים, שהוא גם קצת סיפור צבוע.
<שרה ישראלי: פעם מורה אימא באה אלי לבית הספר ואומרת לי תשמעי ,קרה כך וכך אחר הצהריים, אני מבקשת שתטפלי.
<שרה ישראלי: כשאני שואלת את האמא – בת כמה בתך?
<שרה ישראלי: את יודעת שאת עוברת על החוק?
<שרה ישראלי: זה אחד.
<שרה ישראלי: בפעם השנייה באה אלי אמא ואומרת סליחה, מה את מטפלת, זה קרה אחר הצהריים, זה לא את.
<שרה ישראלי: זה המקום המורכב שמערכת החינוך נמצאת בו.
<שרה ישראלי: אני מבקשת ממשרד החינוך – אל תדברו בסיסמאות.
<שרה ישראלי: קחו את המורים, תעשו להם פיתוח מקצועי בנושא הזה, קחו את מערכת השעות, כמו שיהונתן אמר, ושימו בתוך המערכת, כמו שיש כישורי חיים, כמו שיש הרבה מאד תכניות, שימו את זה באופן קבוע על המפה.
<שרה ישראלי: בבקשה, אל תדברו בסיסמאות, ואנחנו מוכנים ליום שחושבים איפה שרק אפשר.
יעקב מרגי: הכפתור האדום, הגיעה שעתכם.
יעקב מרגי: תציג את הכפתור.
<יונתן דוכן: המון המון תודה על ההזמנה ועל קיום היום הזה.
<יונתן דוכן: שמי יונתן דוכן, אני מנכ"ל עמותת הכפתור האדום, העמותה שנאבקת בבריונות ברשת, מסירה תכנים אלימים מהרשת ומגישה סיוע לנוער שנמצא במצוקה עקב בריונות ברשת.
<יונתן דוכן: אנחנו נתקלים בפן הזה של בריונות בהרבה מאד היבטים.
<יונתן דוכן: מה שאנחנו יכולים להמליץ כדי להוריד את זה לפן הפרקטי ולפן החינוכי, הוא לתת לסגל ההוראה את הכלים להפוך לכתובת רלבנטית עבור התלמידים ואני אסביר מה זה אומר.
<יונתן דוכן: קיים פער אדיר בין העולם שהנוער שלנו חי בו, עולם ווירטואלי, לבין העולם שאנחנו, הדור ההורה ודור המורים והמחנכים, חיים בו.
<יונתן דוכן: הם חיים בעולם ווירטואלי, עולם שאנחנו רק אורחים בו, במקרה הטוב.
<יונתן דוכן: הפער הזה יוצר קצר רציני בתקשורת בין תלמידים וילדים לבין הורים ומורים.
<יונתן דוכן: צריך לתת להורים, ליועצים בבית הספר, למורים בבית הספר, את הכלים להפוך לכתובת רלבנטית.
יעקב מרגי: למה אתה מתכוון?
יעקב מרגי: אתה לא מתכוון שאנחנו נדבר באותו סלנג שלהם.
<יונתן דוכן: לא באותו סלנג, אבל כשנער בא ואומר פתחו נגדי קבוצת שנאה בפייסבוק, המורה, ההורה חייב לדעת מה זה אומר והוא חייב לדעת שיש לו כתובת.
<יונתן דוכן: הוא חייב לדעת שיש מי שיכול לטפל בזה.
<יונתן דוכן: יש בזה גורמי רווחה, יש גורמי אכיפה, יש אותנו שאנחנו מסירים את התכנים האלה מהרשת.
<יונתן דוכן: יש מה לעשות.
<יונתן דוכן: הבעיה היא שהרבה פעמים הורים ומורים לא יודעים שיש מה לעשות.
יעקב מרגי: כמה שנים אתם קיימים?
<יונתן דוכן: שנתיים וחצי.
יעקב מרגי: מערכת החינוך בפרישה רחבה מכירה אתכם?
יעקב מרגי: הורים, מנהלים, מורים?
<יונתן דוכן: בוודאי.
<יונתן דוכן: אנחנו בשיתוף פעולה עם משרד החינוך ואנחנו בשיתוף פעולה גם עם עיר ללא אלימות בהרבה ערים.
יעקב מרגי: בלוח המודעות של בית הספר יש איזה פרוספקט של הכפתור האדום?
<עינב לוק: זה אפילו מופיע בחוזר המנכ"ל, הטלפון.
יעקב מרגי: אני לא אוהב את חוזר המנכ"ל, אמרתי לך.
יעקב מרגי: חוזר מנכ"ל זה משהו למעלה.
יעקב מרגי: אני מדבר על רמת השטח.
יעקב מרגי: כשאני מדבר על לוח מודעות, אני רחוק מחוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: אני כבר אחרי חוזר מנכ"ל כמה שכבות.
<יונתן דוכן: אנחנו משתדלים להגיע לכמה שיותר בתי ספר בהרבה הרבה היבטים.
יעקב מרגי: תחשבו על הרעיון ואני אומר לך מידיעה.
מירב בן ארי: אני חושבת שזה לא רק בתי ספר, גם - - -
יעקב מרגי: סליחה, אתם לא מוכרים בכל בתי הספר, לא כל התלמידים מכירים אתכם.
יעקב מרגי: ואני אומר לך מידיעה, אם היו מכירים אתכם בפרישה רחבה, להרבה תלמידים הייתה כתובת, להרבה הורים ומורים הייתה כתובת.
<יונתן דוכן: אני מסכים לחלוטין, על זה אנחנו עובדים.
<יונתן דוכן: רגע ביום יום, מה שאנחנו עושים בפן הזה, בפן החינוכי זה להיפגש עם כמה שיותר מורים - - -
יעקב מרגי: סליחה שאני מפריע לך, זה על חשבון הזמן שלי, לא שלך.
יעקב מרגי: יכול להיות שאני מתפרץ לדלת פתוחה.
יעקב מרגי: יש תוכנות של משרד החינוך, בוא נעתיק פטנטים של העולם העסקי.
יעקב מרגי: מכירים את המנגינה של לבנת פורן?
יעקב מרגי: כל שאילתה שעשיתי – עלתה לי המנגינה הזאת.
יעקב מרגי: היא כמעט שכנעה אולי להיות חולה סוכרת, אני אומר לכם.
יעקב מרגי: אז דבר כזה, אנחנו במרחב הווירטואלי, משתמשים בכלי הזה.
יעקב מרגי: אני לא אוהב את הנודניקים שמופיעים כל שנייה, אבל אחרי כמה זמן – תק, שזה יעלה.
יעקב מרגי: תחשבו.
יעקב מרגי: תתחברו.
<יונתן דוכן: קודם כל תודה רבה.
<יונתן דוכן: מה שכן מתבצע היום זה שאנחנו כן מגיעים לבתי ספר, כן מדברים עם יועצים ומורים.
<יונתן דוכן: אנחנו מבינים את הפער, הפער קיים, הפער גדול ואנחנו פועלים כדי לצמצם אותו.
<יונתן דוכן: אז בעצם הקריאה שלי פה, הבקשה שלי, היא באמת בפן הפרקטי – לשבת עם מורים, הורים, להסביר להם מה זה מרחב ווירטואלי, ליצור בינם לבין התלמידים שפה משותפת בהקשר הזה ולהסביר להם שיש מענה ויש כתובת, כי אני מקבל המון פניות מיועצים ומורים, שמקבלים פניות מתלמידים ולא יודעים מה להגיד.
<יונתן דוכן: כנ"ל גם מורים.
<יונתן דוכן: תודה לכם.
יעקב מרגי: עודד פריד, בבקשה.
<עודד פריד: שמי עודד פריד, אני מנכ"ל האגודה למען הלהט"ב.
<עודד פריד: להט"ב – לסביות, הומואים, טרנסים וביסקסואלים בישראל.
<עודד פריד: אנחנו גוף שמייצג את הקהילה הגאה.
<עודד פריד: אנחנו מפעילים במסגרת האגודה את מרכז ניר כץ למאבק בלהט"בופוביה, ספציפית מאבק בלהט"בופוביה, גילויי להט"בופוביה, שנמצאים בכל מקום.
<עודד פריד: אני אדבר היום כמובן בהקשר של המרחב הווירטואלי ברשתות החברתיות.
<עודד פריד: כל פגיעה הכי קטנה, ממש, שנראית אולי זניחה ואולי לא רלבנטית ואולי סתם איזה קללה, בעבור אותו נער להט"ב או בעבור אותה נערה, זו פגיעה של ממש.
<עודד פריד: זה אובדן הביטחון האישי, זה עוד פעם השפלה וזו פגיעה מוחשית.
<עודד פריד: ואני מתחבר פה גם למה שנאמר מוקדם יותר על ידי חברי הכנסת, הפגיעות האלה הן לא רק בקרב נוער.
<עודד פריד: אני יודע שאנחנו יושבים בוועדת החינוך, שעוסקת בעיקר בצעירים ובנוער, אבל גם אנשים מבוגרים שחיים את העולם הווירטואלי ונחשפים לאמירות כאלה, חווים את זה כפגיעה.
<עודד פריד: אדוני יושב הראש, ביקשת להיות מאד מאד פרקטי ואני שמח לעשות את זה.
<עודד פריד: אנחנו עושים שיתוף פעולה עם חברה לניטור ברשת, כדי לא רק להמתין לאנשים שיגידו לנו שהם רואים פוסטים להט"בופובים, אלא ממש לגלות אותם בעצמנו ואני יכול להגיד לכם מבדיקה שערכנו כדי להגיע לדיון הזה עם נתונים, בשבוע האחרון היו כמעט 2,000 כאלה.
<עודד פריד: הוועדה קיבלה את נייר העמדה והוא מונח בפניכם, כמעט 2,000 פוסטים להט"בופובים ברחבי הרשת.
<עודד פריד: במרכז ניר כץ אנחנו עושים גם את השלב הבא ומעבר לקבלת הדיווחים ואיסוף הנתונים, גם נותנים את המענה לאותם אנשים שנפגעים, בין אם זה ברמת המענה הרגשי וכמובן ליווי, אם צריך גם משפטי, ואני אתייחס בהקשר הזה למשטרה.
<עודד פריד: בעקבות אירוע הרצח במצעד הגאווה בירושלים, הקמנו מבצע דיווחים לחודש ימים וקראנו לאנשים שמסתובבים בפייסבוק, לתייג את מרכז ניר כץ כשהם רואים פוסטים אלימים.
<עודד פריד: חלק מהדוגמאות נמצאות כאן.
<עודד פריד: אני לא יודע אם הפרוטוקול יספוג בכלל את הדברים שנאמרו.
<עודד פריד: הרשת סופגת הכל, אני לא חשוב שפרוטוקול הכנסת יכול לקבל את הדברים הנוראים שנאמרו שם.
<עודד פריד: האגודה ומרכז ניר כץ הגישו עשרות תלונות בהקשר הזה למשטרת ישראל.
<עודד פריד: אני מאד מאד מקווה שהם יידונו ולא ייפסלו מחוסר אשמה או מחוסר עניין.
<עודד פריד: לגבי המשך הפעילות, אנחנו מאד מאד נשמח שבכל הפעילויות האלה בבתי הספר ידונו גם בנושא הלהט"בופובי.
<עודד פריד: זה לעתים בכלל לא נתפס כאלימות, להגיד למישהו אה, "איזה הומו מזדיין בתחת", סליחה, את זה אפשר להגיד בפרוטוקול?
יעקב מרגי: לא היית צריך לומר את הסליחה.
<עודד פריד: זה נאמר ברשת.
יעקב מרגי: תבקש למחוק את זה מהפרוטוקול.
<עודד פריד: אז כבוד היושב ראש יבקש למחוק את זה מהפרוטוקול, אם זה לא המקום.
<עודד פריד: אני חושב שהדברים האלה נאמרים ונשמעים - - -
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על אלימות.
<עודד פריד: זו אלימות.
יעקב מרגי: אנחנו לא צריכים דוגמה.
יעקב מרגי: אפשר לבטא את מה שרצית בתיאור אחר.
<עודד פריד: בחרתי בביטוי הכי פחות אלים.
יעקב מרגי: אנחנו נמצאים בוועדת החינוך.
<עודד פריד: הכי פחות אלים שיכולתי, כדי להבהיר לכם את הצורה ואת האווירה שבה בני נוער וגם מבוגרים להט"בים חיים במרחב הווירטואלי, ולכן אני אומר ואסכם בזאת, מבחינת מסקנותינו, המלצותינו לפעילות.
<עודד פריד: רשאית, להתייחס לנושא הלהט"
<עודד פריד: בופובי בכל אותן הדרכות, בכל אותם מקרים שקיימים ולהתייחס גם בעניין של קמפיין יזום ברשתות החברתיות, לא רק להמתין שאנשים יפנו לאותם גורמים כדי להגיד הנה, כאן יש אלימות, אלא ממש ליזום קמפיין בעניין הזה.
יעקב מרגי: אחרונת הדוברים, לפני הסבב השני של ההשלמות על ידי משרד החינוך והמשרד לביטחון הפנים.
יעקב מרגי: עורכת הדין אורלי ארז, לחובסקי, בבקשה.
<אורלי ארז לחובסקי: שלום, תודה רבה.
<אורלי ארז לחובסקי: חבר הכנסת דב חנין הזכיר את הנושא של הסתה גזענית ואני רוצה להפנות זרקור קצת לנושא של הסוגיה הזאת, שרלבנטית, כמו שנאמר על ידי הדובר הקודם, רלבנטית כמובן לא רק לבני נוער, אלא גם למבוגרים, אבל אני חושבת שהרבה מאד בני נוער מתבטאים בצורה גזענית ברשת.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו מדברים כמובן על גזענות משני הסוגים – גם גזענות של ערבים כלפי יהודים, גם יהודים כלפי ערבים.
<אורלי ארז לחובסקי: המרכז הרפורמי לדת ומדינה הוציא דו"ח לפני מספר חודשים שהתמקד באופן ספציפי בהסתה כנגד האוכלוסייה הערבית ברשת, אשר כולל ממצאים מאד מאד קשים.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו שלחנו נייר עמדה לוועדה עם תקציר הדו"ח, ואני חושבת שכמו שנאמר פה קודם לגבי הנושא הכללי של בריונות, צריך להדגיש שהרבה פעמים, במיוחד בני נוער, לא יודעים שהדברים האלה הם לא חוקיים.
<אורלי ארז לחובסקי: היום הסתה לגזענות והסתה לאלימות במדינת ישראל היא עבירה פלילית והרבה פעמים אנשים לא יודעים שגם קללה כמו מוות לערבים, זו עבירה על החוק, זאת עבירה פלילית שבצידה עונש מאסר.
<אורלי ארז לחובסקי: אז אני חושבת שקודם כל יש פה בעיה של העדר מודעות וכמו שנאמר פה, בוודאי ובוודאי שהמפתח לטיפול בבעיה הוא החינוך.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו פה בוועדת החינוך ואנחנו מסכימים שחינוך הוא המפתח לבעיה.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו הצענו בדו"ח מספר המלצות לשינוי המצב.
<אורלי ארז לחובסקי: בין היתר המלצנו על הקמת רשות לשיח אינטרנטי בטוח, איזו שהיא רשות ממשלתית שתרכז את כל הטיפול בסוגיה, שהיום כל מיני גורמים עוסקים פה.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו יודעים שיש פה את יחידת הסייבר של המשטרה, משרד המשפטים הקים קו חם לדיווחים על הסתה באופן ספציפי וכמובן יש את כל הנושא החינוכי, ואנחנו חושבים שרצוי שיהיה גורם שירכז.
<אורלי ארז לחובסקי: כפי שנאמר פה, כל הנושא של הסתה דורש בעצם את אישורו של היועץ המשפטי לממשלה.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו חושבים שיש פה גם בעיית אכיפה, גם במובן של ניטור דפים מסיתים.
<אורלי ארז לחובסקי: נאמר פה לגבי התבטאויות להט"בופוביות, אבל אנחנו באמת עשינו ניטור של דפים שיש בהם הסתה גזענית.
<אורלי ארז לחובסקי: אני חושב שצריך לעשות פה מאמץ נכבד של המשטרה, כדי לנטר ולעקוב אחרי ההתבטאויות האלה; וכמובן בעינינו גם המדיניות הנוכחית של היועץ המשפטי לממשלה, היא מצומצמת, היא בעייתית.
<אורלי ארז לחובסקי: אני מסכימה עם חבר הכנסת דב חנין שיש פה בהחלט אכיפה סלקטיבית, ואנחנו חושבים שצריך לטפל בהקצנה ובהסתה, שהיא בלתי חוקית משני הצדדים.
יעקב מרגי: למי את מייחסת אכיפה סלקטיבית?
<אורלי ארז לחובסקי: אני מדברת שוב על אכיפה של התבטאות של ערבים כלפי יהודים, לעומת יהודים כלפי ערבים.
יעקב מרגי: כשאת אומרת שיש אכיפה סלקטיבית, לאיזה גורמי אכיפה את מייחסת את זה?
<אורלי ארז לחובסקי: אני מדברת גם על היועץ המשפטי לממשלה וגם על המשטרה.
<אורלי ארז לחובסקי: מדובר פה על צמד גורמים שצריכים לקבל החלטה על העמדה לדין וקני המידה שאנחנו רואים הם שונים.
<רוני דיין: שמי רוני דיין, מנהל אגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.
<רוני דיין: אני רוצה להשלים את המידע.
<רוני דיין: בעקבות שיח וסיכום שהיה בין מנכ"לי משרדי ממשלה, הוחלט למסד את התהליך שעשינו מול גופים שונים מחוץ למשרד והקמנו ועדה שנקראת ועדה בין משרדית שאני מרכז אותה, שחברים בה למעשה נציגים של משרדי הממשלה, המשטרה, צבא, עמותות, הורים, מועצת התלמידים ותלמידים.
יעקב מרגי: מתי היא התכנסה לאחרונה?
<רוני דיין: היא התכנסה לפני כחודשיים והישיבה הבאה בשבוע הבא.
<רוני דיין: כלומר זו ועדה - - -
<יהודית גידלי: מי ממשרדי הממשלה?
<רוני דיין: משרד הרווחה, משרד התקשורת, המשרד לביטחון הפנים, משרד המשפטים, הסנגוריה הציבורית.
<רוני דיין: כלומר, כל הגופים הרלבנטיים.
יעקב מרגי: מה הגדרת היעדים של הוועדה?
<רוני דיין: אנחנו אמורים להגדיר למעשה את המדיניות ואותה תכנית לימודית כמו שחבר הכנסת ברוש הזכיר אותה, כאשר ההכוונה שלנו באותה תכנית לאומית, היא לעבור מעבר למודעות שאנחנו כבר שנים רבות עובדים עם התלמידים, לעבור לפעולה יותר אקטיבית עם התלמידים, יותר יזמות של תלמידים, מעורבות שלהם, שיפסיקו להיות אלה שעומדים מהצד וצופים או שבלי משים, כי לא מכירים את החוק, גם משתתפים באיזו עבירה על החוק כזו או אחרת.
<רוני דיין: הקמה של צוות קבוצות תלמידים נאמני מחשב בתוך בתי הספר, שאמורים גם לטפל בנושא הזה של גלישה בטוחה, על כל המשמעויות שנובעות ממנה.
<רוני דיין: הוזכר פה נושא הגזענות.
<רוני דיין: לאחרונה שילבנו גם את הקבוצה שמטפלת במשרד בנושא הגזענות, כי הוא חל גם כן כבר על גבולות הרשת.
<רוני דיין: כלומר, יש פה פעולות רחבות מאד שאנחנו בעצם, עם כל הגופים השותפים, וגם הוזכר פה גם על ידי המשטרה וגם על ידי הכפתור האדום, אנשי יחידת להב והסייבר.
<רוני דיין: אנחנו יושבים ביחד, חושבים ביחד על הפתרונות, כאשר המטרה היא לא רק לעצב את המדיניות והתכנית, אלא יותר מזה, לחפש את אותם מעגלים שאנחנו נוכל לעשות בצורה של מניפה, להגיע ליותר אוכלוסיות שאינן מודעות.
<רוני דיין: אם שותפים איתנו חברות כמו אינטל וגופים אחרים, אנחנו כן מצפים שהמהנדסים באינטל יעשו במעגלים הפנימיים שלהם - כל אחד במקומו הוא - עוד מעורבות, הגעה למודעות יותר חזקה של ההורים וכדומה, ועל ידי זה נוכל להרחיב את השיח שלנו גם לגופים אחרים שעד היום לא הצלחנו להגיע אליהם או שהיה מאד קשה להגיע אליהם.
<רוני דיין: אז הפעולה של משרד החינוך, שהייתה מאד ממוקדת, עברה עכשיו גם למעגלים נוספים, שבהם אנחנו מגיעים לאוכלוסייה ולקהילה בכלל.
<רוני דיין: עוד הערה אחת.
<רוני דיין: חברת הכנסת שאלה אם יש לנו סנקציות וכדומה.
<רוני דיין: אז אכן יש סדרה שלמה של פעולות והנחיות למנהלים – מה עושים בבתי הספר כאשר מתרחשים אירועים כאלה ואחרים, הכל במסגרת הסמכות שיש - - -
יעקב מרגי: מה שמותר לכם, עד כמה שיש דבר כזה.
<גלעד בנט: שמי גלעד בנט, אני היועץ המשפטי של מערך הסייבר במשטרה.
<גלעד בנט: אני רוצה להעיר שתי הערות לגבי הדברים שנאמרו.
<גלעד בנט: אחת לגבי הסנכרון בין משטרת ישראל לבין עמותות במגזר השלישי וגורמים שהם חוץ משטרתיים, אשר אוספים מידע על אלימות רשתית.
<גלעד בנט: אנחנו נמצאים כרגע באיזו שהיא עבודת מטה רצינית שקשורה גם לתחום המחשוב.
<גלעד בנט: במהלך העבודה הזאת אנחנו מנסים, משתדלים לבנות איזו שהיא מערכת שתחבר בין רשויות המדינה, קרי – משטרת ישראל, משרד הרווחה, משרד החינוך ובין עמותות כמו העמותה לשמירת זכויות הפרט ואשנב.
<גלעד בנט: כפתור אדום כבר נמצאים בתוך העבודה הזאת.
<גלעד בנט: אנחנו עושים עכשיו מיפוי של כל הגורמים במגזר השלישי, שבעצם אוספים מידע שראוי שיינתן לו קשב לא רק ברמה הפלילית.
<גלעד בנט: צריך להבין שבריונות רשת היא לא עבירה פלילית, אבל משטרת ישראל, מתוך הנחה ומתוך הבנה שאירוע כזה יכול להתפתח באחת לסכנה לחיי אדם, ואגב, משטרת ישראל הצילה בשנה האחרונה 190 איש, על סמך איתור של מיקום של אנשים שהתבטאו ברשת על כוונתם להתאבד.
<גלעד בנט: כל שנה אגב זה סביב המספר הזה.
<גלעד בנט: אנחנו נמצאים בעבודה שוטפת, בעיקר מול כפתור אדום ואפילו אזרחים שפונים אלינו ומעבירים אלינו מידע.
<גלעד בנט: במערכת מחשוב כזאת יש הרבה ניואנסים, אלוהים בפרטים הקטנים, צריך להבין.
<גלעד בנט: דבר שני זה לעניין ההתבטאות של דב חנין ונציגת המרכז הרפורמי לדת ומדינה, פחות על אכיפה סלקטיבית, יותר לגבי המשמעות של הכמות שנמצאת שם בחוץ, כמות ההתבטאויות.
<גלעד בנט: יש באז מאד מאד גדול בנושא של מה זה עבירת הסתה.
<גלעד בנט: קודם כל אני חולק על ההערכה.
<גלעד בנט: להרתעה יש חשיבות מאד מאד רצינית בהיבט הזה, אבל האכיפה, המרכיב שלה במכלול, בנושא של מניעת אלימות רשתית, הוא קטן.
<גלעד בנט: צריך להבין.
<גלעד בנט: המכלול בכלל לא מנוטר על ידי משטרת ישראל.
<גלעד בנט: יש חכמת המונים.
<גלעד בנט: המון המון מידע נאסף בחוץ.
<גלעד בנט: גם אם משטרת ישראל לא תעשה שום דבר היום בנושא הניטור ורק תקבל מידע מהמגזר השלישי ומגורמים מבחוץ - - -
יעקב מרגי: כשלעצמו זה מאסה.
<גלעד בנט: בדיוק, כשלעצמו זה מאסה, שאנחנו לא נוכל לעולם לטפל בה בהכל.
<גלעד בנט: מה כן?
<גלעד בנט: צריך להבין, יש הנחיות של פרקליט המדינה.
<גלעד בנט: הנחיה מספר 1412 מדבר בצורה מאד מאד דווקנית על מה עומד כדי הסתה ברמה הפלילי והרף - - -
יעקב מרגי: לא, אני לא רוצה להרחיב.
<גלעד בנט: אני לא אדבר על זה.
יעקב מרגי: סליחה, תן לי, אני מצומצם בזמן ואני רוצה לתת את רשות הדיבור לעוד שני דוברים.
יעקב מרגי: זה דיון שצריך לעשות בוודאי לא בשולחן הזה.
יעקב מרגי: יש את ועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, זה לא זה.
יעקב מרגי: אנחנו באמת רוצים להתמקד בענייני מערכת החינוך.
<גלעד בנט: אני מסכים.
<גלעד בנט: משפט אחרון, אני רק רוצה להגיד שחשוב שלא לתת לשיח הפופוליסטי בעניין האכיפה כמראית פני כל, להכריע את הדיון הזה.
<גלעד בנט: הדיון הזה צריך להיות גם ברמה החינוכית, גם ברמה הרווחתית.
יעקב מרגי: גברת ליליאן ללום, מכללת הורים בראשון, בבקשה.
<ליליאן ללום: אני רק אדבר על העבודה של מכללת הורים בעיריית ראשון לציון.
יעקב מרגי: בתחום המאבק.
<ליליאן ללום: כל חודש לפחות יש לנו הרצאה בנושא ואני יכולה להגיד מעבר לזה, שלכל הסדנאות ובכל סדנה יש שני מפגשים שהם מקוונים בנושא התמודדות עם הבריונות באינטרנט, ידע להורים, השכלה כללית בנושא האינטרנטי.
<ליליאן ללום: זאת אומרת שהנושא עלה כבר לפני 5 שנים.
יעקב מרגי: ההורים מגלים עניין?
<ליליאן ללום: בוודאי, כי ההורים לא מכירים הרבה ממה שקורה ברשת ומופתעים.
יעקב מרגי: במשך כל הדיון הזה לא שמעתי על קבוצות דיון של תלמידים, על קבוצות דיון של מורים, על קבוצות דיון של הורים בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: אחד יכול לעזור לשני ולהביא את זה למודעות גבוהה.
יעקב מרגי: חבל שאני לא שומע על כך.
<ליליאן ללום: מה שאני יכולה להגיד הוא שהביקוש מצד המנהלים השתנה.
<ליליאן ללום: אם לפני כמה שנים זה היה גבולות סמכות, היום זה מה קורה ברשת, איך להתמודד עם הווטסאפ.
יעקב מרגי: איגוד האינטרנט, למרות האיחור שלכם, מצאנו עבורכם דקה אחרונה, לא יותר.
<יורם הכהן: שלום.
<יורם הכהן: שמי יורם הכהן, מנכ"ל איגוד האינטרנט.
<יורם הכהן: האיגוד מפעיל מזה שנתיים וחצי מוקד לאינטרנט בטוח, שבו אנחנו נותנים מענה אנושי לפניות.
<יורם הכהן: בשנתיים וחצי האלה קיבלנו כל שנה כמה אלפי פניות.
<יורם הכהן: אחד הנתונים המעניינים, זה ש-50% מהפניות זה של מבוגרים על מבוגרים.
<יורם הכהן: זאת אומרת זה לא רק ילדים.
<יורם הכהן: אנחנו כמובן מצטרפים לכל האמירות שעניינן חינוך הנוער, זה דבר מאד מאד חשוב.
<יורם הכהן: אני רוצה להתייחס דווקא לדוגמא של חברת הכנסת קורן, שממנה עולה ש - - -
יעקב מרגי: אין לך את הזמן הזה.
<יורם הכהן: לא, הבעיה יכולה להיות חינוך מבוגרים.
<יורם הכהן: זאת אומרת הילדים מקבלים מהבית כל מיני דברים.
<יורם הכהן: יש עניין של ללמד מבוגרים מה זה אינטרנט, אבל יש עניין גם של מה הילדים מקבלים בבית כדוגמא.
יעקב מרגי: רציתי לומר משהו לתלמידים בתחילת הדיון.
יעקב מרגי: חשוב שתפנימו ותעבירו את המסרים האלה.
יעקב מרגי: התלמידים כבני נוער משתפים את החברים בכל מיני אמירות בסטאטוסים, פייסבוקים, חושפים כל מיני דעות אישיות לכאורה, אבל יש בעלי מקצוע שיודעים לתרגם את הדעות האלה ואני אומר לכם שמפניות ציבור שמגיעות אלי ואני פונה בעקבותיהן לצבא, למערכות ההשכלה הגבוהה ואם זה לפעמים למשטרה – שואלים אותי אם אני רוצה לטפל בסוגיה הזאת, ואז הם מוציאים כל מיני אמירות מהפייסבוק ממזמן ממזמן.
יעקב מרגי: מישהו אמר זה המרחב הציבורי.
יעקב מרגי: מי שבוחר צריך לדעת, כמו שאף אחד לא הולך להתפשט במרפסת, צריך לחשוב פעמיים-שלוש-ארבע עם מי מדברים ברשת, עם מי מתחברים ברשת ומה אתה כן צריך לחשוף ומה לא, ואני משאיר את זה בחלל האוויר.
יעקב מרגי: תודה רבה לכל המשתתפים בדיון.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר מספר מילות סיכום: הוועדה רשמה בפניה את דיווח משרד החינוך על פעילותו בנדון, כולל כתיבת חוזר המנכ"ל ותוכניות לימודים.
יעקב מרגי: הוועדה רשמה בפניה את דיווח המשרד לביטחון פנים על פעילותו בנושא.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לבחון הפצה בלוחות המודעות של בתי הספר בדבר קיומו של הפעילות של עמותת הכפתור האדום, פעילות חשובה מאד.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למועצת התלמידים, יחד עם הסתדרות המורים, לשלב ידיים ולעשות קבוצות דיון ולהגביר את המודעות ולשתף יותר את התלמידים.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לראות הקמה של ארגון כזה, של קבוצת מתנדבים של בני נוער.
יעקב מרגי: כמו שיודעים להתנדב בקהילה, מתנדבים בשעות מסוימות.
יעקב מרגי: חבל שהשלטון המקומי לא נמצא כאן, הוא יכול להקצות את המתנ"סים לצורך כך.
יעקב מרגי: פשוט לשוטט בפייסבוק ולמצוא אמירות שגובלות או שיכולות להוביל לכך, ועל ידי זה נשפר במידת מה את האווירה ברשת ואת רמת האלימות ברשת.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 13 באוקטובר 2015, כשעל סדר היום מחסור במקומות לימוד לתלמידי כוכב יאיר-צור יגאל.
<שלמה קטן: כבוד יושב הראש, זה לא רק כוכב יאיר וצור יגאל, גם ילדי - - -
יעקב מרגי: אדוני יושב הראש ואדוני מכובדי ומלומדי, פה בשולחן הזה אנחנו מאד מנומסים.
יעקב מרגי: זו ועדת החינוך ומדברים רק ברשות דיבור.
יעקב מרגי: אז אל תאלצו אותי להיות הלא מנומס היחיד שישתיק אתכם.
יעקב מרגי: נקיים דיון מתורבת.
יעקב מרגי: הנושא של סדר היום, אני חוזר לטובת מי שלא שמע – מחסור במקומות לימוד לתלמידי כוכב יאיר-צור יגאל, ואין לי ספק שזה גם לכל היישובים הסמוכים, סמוך ונראה, מה שנקרא.
יעקב מרגי: אנחנו נחשף לבעיה.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר בגילוי נאות, הישיבה הזו הייתה צריכה להיות לפחות לפני כחודש, אלא שמה לעשות, הייתה בדיוק שביתתם של בתי הספר הנוצרים במאסה קריטית אדירה ועסקנו בה.
יעקב מרגי: חשבנו שאולי עם החגים ועם הזמן, אני אוחז בזה שלפעמים, לא תמיד - - - יש פה סדרן?
יעקב מרגי: לפעמים, לא תמיד, הזמן הוא התרופה הכי טובה.
יעקב מרגי: במיוחד בתחילת שנת לימודים דברים מסתדרים, אבל זה לא הסתדר.
יעקב מרגי: אני חייב לומר שהבעיה הופנתה אלי על ידי נציגות ההורים, אני רואה אותם כאן.
יעקב מרגי: מי שיזם את הנושא מול הוועדה, זו הייתה פנייה של חבר הכנסת איציק שמולי, שפנה אלי בכתב בנושא הזה.
יעקב מרגי: אני רק אסביר את סדר ההתנהלות בוועדה.
יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת איציק שמולי, שהוא היוזם של הדיון.
יעקב מרגי: לאחר מכן אנחנו נשמע אורח ולסירוגין חבר כנסת.
יעקב מרגי: אורח-חבר כנסת.
יעקב מרגי: אוטומטית, כל חבר כנסת שנכנס נרשם אוטומטית.
יעקב מרגי: כמובן נמצא איתנו ראש המועצה המקומית וחברי הכנסת המכובדים.
יעקב מרגי: אלפי מנשה כאן?
<שלמה קטן: כן, זה אני, המתפרץ.
<שלמה קטן: אני מתנצל.
יעקב מרגי: קטן?
יעקב מרגי: מר קטן.
<שלמה קטן: כן.
<שלמה קטן: שלמה קטן.
יעקב מרגי: אתה לא נראה קטן כל כך.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני יושב הראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש המועצה, תושבים.
איציק שמולי: תראו, העניין הזה, כפי שציין יושב הראש, הגיע לפתחנו - ותודה לך אדוני יושב הראש שהבאת את זה לדיון, למרות סדר היום הגדוש של הוועדה – הגיע לפתחנו לפני מספר שבועות.
איציק שמולי: למען האמת לפני החגים, כמו שאומרים.
איציק שמולי: מצב שבמדינה מתוקנת לא היה צריך לקרות.
איציק שמולי: מצב שבמסגרתו מה-1 בספטמבר ישבו בבית – ואתה תיכף תגיד לי את המספר – תלמידים רבים, מכיוון שיש איזה שהוא חוסר ודאות לגבי המשך לימודיהם, או ליתר דיוק – היכן הם יוכלו להמשיך את לימודיהם בשנים הבאות.
איציק שמולי: על פי הפנייה שאני קיבלתי, מזה הרבה שנים התלמידים כבדרך קבע לומדים בבתי הספר בעיר כפר סבא, תיכון על שם רבין ותיכון עמי אסף, אבל בשל איזו שהיא מחלוקת וגם ניסיונות תיווך שהיו, גם כשמשרד החינוך למיטב ידיעתי היה בתוכם - הוא היה בסוד העניינים – בסופו של דבר הודיעה עיריית כפר סבא להורים שהחל מהשנה הבאה הם לא יוכלו לרשום לשני התיכונים הללו – ואם שם יותר, אז תתקנו אותי – לא יוכלו לרשום את ילדיהם לאותם התיכונים.
<שימי אליאל: ארבעה תיכונים בכפר סבא ואחד בדרום השרון.
איציק שמולי: ארבעה, אוקיי.
איציק שמולי: תודה על התיקון.
איציק שמולי: יש פה שני דברים שאני רוצה, אדוני יושב הראש, להביא לפתחה של הוועדה.
איציק שמולי: הדבר הראשון נוגע לימים הללו.
איציק שמולי: כלומר, איך קורה מצב שבו ילדים יושבים בבית מה-1 בספטמבר, ההורים מנסים להקים קול צעקה ולכאורה הדבר הזה עובר מתחת לרדאר של משרד החינוך.
איציק שמולי: אני לא שמעתי התבטאויות של השר בעניין הזה.
איציק שמולי: לא שמעתי איך אתם מתכוונים לפתור את הבעיה ובעיקר לא שמעתי שזה על סדר היום של משרד החינוך.
יעקב מרגי: משרד החינוך נמצאים איתנו?
איציק שמולי: ואני חושב שצריך להבין שכאשר הורים ורשות מקומית מגיעים למצב שבו הם משביתים, הם לא עושים את זה מטעמים של כייף וברור שזה נטל מאד מאד גדול על ההורים.
איציק שמולי: זה אומר שיש מצוקה אמיתית.
איציק שמולי: ולכן זה די תמוה ואפילו חמור, אדוני יושב הראש, שמה-1 בספטמבר ועד – עד מתי שבתם?
איציק שמולי: עד כיפור?
<שימי אליאל: עד ה-20 בספטמבר.
<שימי אליאל: 600 ילד.
איציק שמולי: עד ה-20 בספטמבר – 600 ילד פשוט לא הלכו לבית הספר וזה דבר חמור לכשלעצמו.
איציק שמולי: הדבר השני, זה כמובן המצב הזה שבו הורים עומדים – לגבי הטווח הארוך – בחוסר וודאות מוחלט, לא יודעים מה הולך לקרות דה-פקטו בשנה הבאה עם הילדים שלהם.
איציק שמולי: לדבריהם, הפתרונות שמוצעים להם ברעננה או במקומות אחרים, הם פחות רלבנטיים בגלל המרחק ויש פה בעיה.
איציק שמולי: תראו, בסופו של דבר, אני הגעתי עכשיו משדולת הערבה וזה נכון שזו דוגמא קיצונית - - -
יעקב מרגי: דוגמא לא טובה.
יעקב מרגי: הם רוצים הרבה.
איציק שמולי: אבל בסוף אנחנו לא יכולים להסתכל רק על - - -
<קריאה: דוגמא טובה למעט ילדים.
איציק שמולי: אנחנו לא יכולים תמיד להסתכל רק על לב ליבן של הערים, ובפרט הערים החזקות.
איציק שמולי: אנחנו צריכים לדעת ולהסתכל בצורה מערכתית יותר על מה שקורה.
איציק שמולי: וכאשר יש קבוצה שמובלת על ידי הרשות, שמנסה להביע כבר שבועות ארוכים את הכאב שלה ואת הבעיה שלה וזה לא מוצא פתרון, אז אני קודם כל מודה לך, אדוני יושב הראש, שהעניין הזה מגיע לפתחנו.
יעקב מרגי: אני מקבל משכורת ב-1 בחודש ועכשיו שמעתי שרוצים להגדיל לנו קצת.
יעקב מרגי: יש כאלה שלא צריכים את התוספת הזאת, יש להם כנראה מקורות נוספים.
יעקב מרגי: תבדוק בוועדת האתיקה מה הם המקורות.
איציק שמולי: אז רבותי במשרד החינוך, מעבר לבעיה הקונקרטית, אני רוצה לשאול אתכם גם על התכנון ארוך הטווח.