GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אני לא מצאתי שר כלכלה או שר תמ"ת, ואני קדנציה חמישית בכנסת, שלא מדבר בשבח החינוך הטכנולוגי ובשבחן של המכללות הטכנולוגיות, אבל התקציב של מה"ט - - -
מנואל טרכטנברג: הולך ויורד.
<יוכבד אדיב-פנחסי: אז אנחנו מייחלים לשינוי.
<יוכבד אדיב-פנחסי: יש פה שינוי בתפיסה שמוביל אותה שולי, אנחנו שמחים ומברכים על כך, אבל איך אתה אומר?
<יוכבד אדיב-פנחסי: בסוף בואו נראה מה קורה בתהליך.
<יוכבד אדיב-פנחסי: מחר יש פגישה בין השר דרעי לשר כחלון, הישיבה הזאת הופיעה לנו בטיימינג מעולה, בתור קריאה מתוך הוועדה הזאת, טפלו במערכות האלה.
<יוכבד אדיב-פנחסי: כרגע כחלון הכניס את הנושא של השכלה טכנולוגית מה שנקרא מתקדמת, פעם ראשונה, לקווי היסוד של הממשלה.
<יוכבד אדיב-פנחסי: אנחנו עכשיו רוצים לפרוט את הקלף הזה ואני מעוניינת שהוועדה הזאת תקרא לשר כחלון, 'תפרוט את ההבטחה שלך'.
<יוכבד אדיב-פנחסי: דרעי יודע את העבודה, יודע מה אנחנו רוצים - - -
יעקב מרגי: שזה לא יהיה כמו קווי היסוד של חתירה לשלום.
<יוכבד אדיב-פנחסי: אנחנו קוראים מכאן לבצע, להעצים את המערכות האלה ברמה התקציבית ולבצע רפורמה מקיפה בכל העולם של ההשכלה הטכנולוגית.
<יוכבד אדיב-פנחסי: הכול צריך לשבת תחת בית אחד, צריכה לקום רשות שיודעת מה היא עושה ומתכללת מערכות, אם אתה מדבר על איגום משאבים, אם אתה מדבר על רציונל ואם אתה מדבר על תכנון עתידי.
<יוכבד אדיב-פנחסי: זה בתפיסת מדינת ישראל - - -
יעקב מרגי: אוטופיה.
יעקב מרגי: במדינת ישראל תכנון עתידי זה אוטופיה.
<יוכבד אדיב-פנחסי: אני מקווה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג.
יעקב מרגי: אני עוצר פה, אני לא לוקח את שאר התארים לשעבר.
מנואל טרכטנברג: טוב, אדוני היושב ראש, אני מברך על קיום הדיון הזה, זה נושא חשוב ובאמת החשיבות שלו היא מעל ומעבר למה שקורה עם המכללות הטכנולוגיות כי במדינת ישראל בשנת 2015 כמחצית מתוך כל מחזור גיל שמסיים תיכון מגיע לאקדמיה, אבל המחצית השנייה מופקרת.
מנואל טרכטנברג: כבר מדינת ישראל לא לוקחת אחריות על מחצית מתוך כל דור ואז התוצאה, אנחנו מתפלאים אחר כך שהפריון נמוך, שאנחנו לא רואים התקדמות של התעשיות המסורתיות וכו' וכו', מיעוט מגיע להיי טק וכל היתר מרימים ידיים.
מנואל טרכטנברג: הבעיה היא יותר רחבה, הבעיה היא, שוב פעם, שהמדינה לא לוקחת אחריות.
מנואל טרכטנברג: היא לוקחת אחריות על ההשכלה הגבוהה, לא על כל היתר, וזה שורש הרע.
מנואל טרכטנברג: מה שהם נאבקים, הם נאבקים עם אותם קשיים בגלל הגישה הזאת שיש חצי שמטופל והחצי השני?
מנואל טרכטנברג: שיסתדר.
מנואל טרכטנברג: ויש כן, יש במשרד הכלכלה, מכל המשרדים, יש שם את המכללות הטכנולוגיות.
מנואל טרכטנברג: לכן זה מלחמת מאסף, כל פעם על עוד קצת תקציב וזה.
מנואל טרכטנברג: אני לא אפרוש את כל העניין, זה נושא שמאוד מטריד אותי.
מנואל טרכטנברג: דרך אגב בדיוק לפני שנה, נזכרתי, אתם קראתם על זה בעיתון, אני הופעתי בפני הממשלה ודיברתי בטון כזה, אמרתי בדיוק אותם הדברים, אמרתי שלא יכול להיות שמחצית מכל מחזור גיל מופקר, לא יכול להיות ש - - -
יעקב מרגי: למה מחצית?
יעקב מרגי: זה הישג של העשור האחרון.
מנואל טרכטנברג: כן, היה הרבה פחות, נכון.
מנואל טרכטנברג: אמרתי שתואר אקדמי זה לא חזות הכול.
מנואל טרכטנברג: מה, כל בן אדם באשר הוא צריך תואר אקדמי כמו שהוא מוגדר כיום?
מנואל טרכטנברג: מה פתאום?
יעקב מרגי: ומה יעשה המאבטח שבתנאי הסף כבר מבקשים תואר אקדמי?
מנואל טרכטנברג: שנייה, תיכף.
מנואל טרכטנברג: קמה סערה באותו דיון ממשלתי וזה יצא החוצה ואתם הייתם ערים לזה וצעקות והאשמות הדדיות, 'מה אתה רוצה?
מנואל טרכטנברג: שהבן שלך יהיה פחח', כאילו שמה שמוצע במכללות הטכנולוגיות - - -
יעקב מרגי: זה היה בדיון הזה?
מנואל טרכטנברג: זה היה שם, אני עוררתי את כל המהומה הזאת.
מנואל טרכטנברג: זה לא יאומן.
יעקב מרגי: הוא אמר לו 'תשלח את הבן שלך ללמוד פחחות', זה הציטוט המדויק.
מנואל טרכטנברג: כן, זה אומר משהו על התפיסה.
מנואל טרכטנברג: מה, המכללות הטכנולוגיות זה פחחות?
מנואל טרכטנברג: ומה רע בפחחות, דרך אגב?
מנואל טרכטנברג: בכל אופן, מאוד בקצרה, אני חושב שצריך לקום מל"ג טכנולוגי, צריך לקום גוף מדינתי תחת אחריות המדינה שמרכז את כל האחריות גם של התכנים וגם הפדגוגית וגם התקציבית על המחצית השנייה, כאשר הנדבך המרכזי בתוך זה הן המכללות הטכנולוגיות, לא רק, כי יש גם ציבורים אחרים בתוך אותה מחצית שהראש שלהם או השאיפות שלהם הם לא בתחום הטכנולוגי דווקא, אלא הרבה יותר רחב.
מנואל טרכטנברג: לא תבוא ישועה מצירוף כבן חורג למל"ג.
מנואל טרכטנברג: זה לא יעבוד.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם כמי שהייתי שם, זה לא יעבוד, זה פשוט יהיה ההיפך, כלומר מה שאתה אמרת, בדיוק הביטוי הזה, לא הכרתי אותו, נהדר.
מנואל טרכטנברג: החינוך הטכנולוגי תמיד יהיה בן חורג, ולהיפך, הוא יופלה לרעה אם הוא יהיה שם.
מנואל טרכטנברג: צריך להרים ראש ולהגיד, בראש זקוף, מחצית מכל דור, מכל עולם הצעירים, שהוא יהיה מטופל במסגרת הזו.
מנואל טרכטנברג: איך לעשות את זה?
מנואל טרכטנברג: זה לפעם אחרת, אבל בעניין הזה אני אישית מתחייב לקדם את זה בכנסת הזאת.
יעקב מרגי: אני אסייע בידך.
<מעין חג'ג': אני אדבר במקום רם שפע, הוא בדיוק נאלץ לצאת.
<מעין חג'ג': אני מעין חג'ג', רכזת אקדמיה בהתאחדות הסטודנטים הארצית.
<מעין חג'ג': אנחנו קודם כל מאוד שמחים על הדיון הזה, אנחנו כהתאחדות מאוד מקדמים ופועלים לקדם את ההשכלה הטכנולוגית בארץ ואת זכויות הסטודנטים ההנדסאים.
<מעין חג'ג': בסך הכול אנחנו תומכים בדברים של יוכי, שנאמרו פה, ידוע, וזה משהו שגם עולה מהשטח, שיש תת תקצוב מטורף עבור הסטודנטים ההנדסאים.
<מעין חג'ג': הפערים שקיימים בפועל בין סטודנטים הנדסאים לבין סטודנטים אקדמאים, שכולם דיברו על זה פה ולא נרחיב, הם מהותיים ותהומיים.
<מעין חג'ג': אנחנו חושבים שמשרד הכלכלה ומה"ט לא עושים מספיק ושהם צריכים יותר לקדם את הנושא ולקחת את זה ולהוביל אותו.
<מעין חג'ג': יש דברים ברמה הבסיסית ביותר של זכויות סטודנטים שלא מתקיימים היום בהתאם לחוק זכויות הסטודנט, שלא מתקיימים היום במכללות ובמה"ט, ברמה של תקנות הריון ומילואים שעדיין לא אושרו בוועדת העבודה והרווחה, באפשרות של גבייה לאגודות סטודנטים, של הקמת אגודות סטודנטים, של כל הסדרת מערכת היחסים של מכללות טכנולוגיות עם אגודות סטודנטים.
<מעין חג'ג': ברוב המכללות הטכנולוגיות בארץ אין אגודות סטודנטים.
יעקב מרגי: יש לנו סטודנט פה, יושב ראש אגודת סטודנטים במכללה טכנולוגית, הוא ישלים אחרייך.
<מעין חג'ג': יש כמה בודדות, אבל הן קמות הרבה פעמים מסיבות היסטוריות, בשיתוף הרצון הטוב של המוסד.
<מעין חג'ג': אני בטוחה שדני ישמח לדבר אחר כך ולספר גם מהצד שלו.
<מעין חג'ג': אבל מבחינה חוקית, מנהלתית, בחוזר מינהל מע"צ, אין שום הסדרה של היחסים האלה.
<מעין חג'ג': יש קושי מאוד גדול בדברים האלה, סטודנטים לא מכירים את הזכויות שלהם, לא יודעים מה מותר להם, מה מגיע להם, וגם מהבחינה הזאת יש תחושה מסוימת שהם סטודנטים סוג ב' ואנחנו רואים את זה בחומרה.
יעקב מרגי: דני כפרי, יש לך - - -
<דני כפרי: שמי דני, אני יושב ראש אגודת הסטודנטים של המכללה הטכנולוגית באר שבע.
<דני כפרי: כמו שהיא אמרה, אנחנו אגודת הסטודנטים היחידה להנדסאים בארץ.
יעקב מרגי: אתה רק לומד או גם עובד למחייתך?
<דני כפרי: אני עבדתי עד לפני חצי שנה במפעלי ים המלח, עד המשבר האחרון, יצאתי ללימודי הנדסאי כימיה, בן 42 עם 5 ילדים.
<דני כפרי: רוב הסטודנטים להנדסאים הם בעלי משפחות, הם לא חבר'ה צעירים, הם באמצע החיים, הם עושים, כמו שאותי שלחו מים המלח, לעשות הסבה מקצועית, רובם הם כאלה.
<דני כפרי: רובם גם מחפשי עבודה, כך שכשהם נכשלים במבחן אחד במה"ט וצריכים לחכות חצי שנה או שנה למבחן הבא שלהם, למועד ב', מה שלא קיים באקדמיה, והם מוצאים עבודה, אז הם גם יעזבו את הדפלום ואז המכללה הטכנולוגית שהכשירה אותם לא תקבל כסף עליהם כי הם לא דופלמו.
<דני כפרי: אין לנו זמן לחכות בנתונים של היום עוד שנה למועד ב', מצאנו עבודה, אנחנו נעזוב את זה, נמשיך קדימה.
<דני כפרי: מה"ט בניגוד להנדסאים במשרד החינוך מקשים עלינו את האפשרות להיות מדופלמים.
<דני כפרי: אני לומד 1,600-2,000 שעות בכימיה, המקביל שלי בסמי שמעון או באוניברסיטת בן גוריון לומד את אותן שעות והוא הופך להיות מהנדס, עם אפס מכשולים, ואני צריך לעבור עוד ארבעה מבחנים של מה"ט בנוסף למבחנים של המכללה, עוד פרויקט.
<דני כפרי: ואני אומר לך את האמת, אם אני אמצא עבודה אני אפסיק את הלימודים, אני אמשיך קדימה.
יעקב מרגי: שולי, אתה שומע?
<דני כפרי: כשסטודנט בגיל שלי ויש לו ילדים - - -
יעקב מרגי: שולי, יש מסלול של הידברות, של ניסיון לתקנן את זה, להשוות לפחות מסלול?
<שולי אייל: אני חושב שהמכללות יכולות להעיד בעצמן לאן אני חותר.
יעקב מרגי: אתה חותר להשוואה?
יעקב מרגי: לפחות בפרוצדורות של הבחינה.
<שולי אייל: תן להם להתבטא, הם שמעו אותי בנושא הזה יותר מפעם אחת.
<שולי אייל: הם יודעים מה עמדתי.
<שולי אייל: אם זה היה בסמכותי, בוא נאמר שהם היו עכשיו מחייכים הרבה יותר.
<שולי אייל: יש מועצה ב-17 בחודש, מה עמדתי למועצה אני - - -
יעקב מרגי: מה זה המועצה הזו?
<שולי אייל: המועצה היא מועצה שהוקמה על פי חוק, מועצת ההנדסאים, יושב בראשה יובל רכלבסקי.
יעקב מרגי: למה היא לא מוזמנת?
<יהודית גידלי: אני שומעת על זה לראשונה.
<קריאה: הם שייכים למשרד הכלכלה.
<שולי אייל: לא, מועצה שהוקמה על פי חוק, היא משותפת למשרד החינוך, למל"ג, ל - - -
<יהודית גידלי: הוקמה מתי, איפה?
<קריאה: בחוק ההנדסאי לפני שנתיים.
<יהודית גידלי: חוק ההנדסאי לא אצלנו, אוקיי.
יעקב מרגי: לא משנה, מה זה קשור לא אצלנו?
<יהודית גידלי: לא, בסדר, לא יכולתי לדעת על קיומה.
יעקב מרגי: אז אני מבקש, להבא בדיונים הבאים.
יעקב מרגי: אז אני מבקש להביא את דברנו, אנחנו נוציא את זה גם בסיכום, אני חושב שלפחות בתקצוב הם לא דומים.
יעקב מרגי: כל הסדרה אחרת, אני מבין, הוועדות עובדות, משרד ראש הממשלה, הכול טוב ויפה, לפחות בקטע של הפרוצדורה של הדיפלומה.
<שולי אייל: אני משוכנע.
<דני כפרי: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד.
<דני כפרי: סטודנטים שלמדו לתואר ראשון ולא מוצאים את עצמם בעולם והם באים ללמוד הנדסאים, ויש הרבה כאלה אצלנו בבאר שבע, מכירים להם בלימודים, לפעמים שנה, לפעמים שנה וחצי, מהלימודים שלהם מבוטלים.
<דני כפרי: אם אני ארצה לעשות את ההיפך וארצה להיות מהנדס, אולי בחצי שיעור יכירו לי.
<דני כפרי: אין שום הכרה, אין שום דבר.
<דני כפרי: המדינה משקיעה פעמיים, פעם ראשונה ב - - -
יעקב מרגי: את מבינה, עד שהם יאשרו את התואר - - - יוכי, נכון?
יעקב מרגי: ד"ר יוכי, עד שאני אגיע לשאיפה הזו של להכיר בתואר אקדמי לפחות, לפחות אקרדיטציה, לתת ערך ללימודים האלה.
<קריאה: זה הפתרון.
<יוכבד אדיב-פנחסי: הוא אומר לך על נקודות זכות, אנחנו רוצים שהמל"ט, אותה מועצה שקראה לפרופ' טרכטנברג, תהיה לה הזכות לבוא ולהגיד, אנחנו מבצעים תארים בעולם טכנולוגי.
יעקב מרגי: גברתי, ראית כמה דקות נותרו לנו לדיון?
יעקב מרגי: הייתה לאמירה שלו תרומה מכרעת, אני אתן לכם עצה, אל תעזבו אותו, שבו איתו, תהיו שותפים.
יעקב מרגי: יש לו תפיסת עולם קצת בעייתית בקטע הזה, אבל הוא הולך לכיוון.
יעקב מרגי: שבו איתו, שתהיו חלק מהתהליך של הצעת החוק.
יעקב מרגי: שמעתם שהוא הולך להכין הצעת חוק, לכן שבו איתו, לוו אותו, אני מכיר איך חוק נולד, כדאי שתהיו חלק מזה.
<עידו חגאי: ברשותך.
יעקב מרגי: ברשותך, תן לי לנהל את הדיון.
יעקב מרגי: השעון מולי ואני רוצה להגיע בסוף למשהו בדיון, כי תאמין לי, התכלית זה לא הדיון.
<עידו חגאי: לא השלמנו את הצגת הנתונים כפורום.
יעקב מרגי: דני, סיימת?
<דני כפרי: זהו, תודה רבה.
יעקב מרגי: יש לנו דובר נוסף, מנהלת הקרן המשפחתית של משפחת קרסו נמצאת איתנו?
<עתר רזי אורן: כן, צהריים טובים.
<עתר רזי אורן: אני מנהלת הקרן המשפחתית של סטלה ויואל קרסו ואני מייצגת כאן גם את הפורום של כפרי הנוער שעומד בראשו אבי נאור, שני גופים פילנתרופיים.
<עתר רזי אורן: אני מרגישה שאנחנו הזבוב הקטן על הפיל הגדול.
<עתר רזי אורן: אני יושבת מול - - -
יעקב מרגי: איזה אבי נאור?
<עתר רזי אורן: מ"אור ירוק".
<עתר רזי אורן: קודם אני אשלים את האמירה שלי, הגופים הפילנתרופיים שציינתי, לתפיסתי, הם הזבוב הקטן על הפיל הגדול.
<עתר רזי אורן: משמע, מי שלפתחו האחריות לקדם את החינוך הטכנולוגי זה המדינה וכשאני אומרת המדינה בסופו של דבר זה איזה שהיא שותפות, איגום משאבים, כל הדברים שאמרת, אני מחזקת את דבריך, שותפות בין משרד הכלכלה למשרד החינוך.
<עתר רזי אורן: אנחנו רואים שבכל העולם זה עובד, שיש מטריצה אחת לקידום ושיתוף פעולה.
<עתר רזי אורן: לא יכול להיות שיש מסלול להתקדמות אחת במשרד החינוך ומסלול אחר במשרד הכלכלה.
<עתר רזי אורן: אני אקח ספציפית את תחום הרכב, לומדים רכב במשרד החינוך, זה אוטוטק, ולומדים רכב במשרד הכלכלה, זה אוטוטרוניקה.
<עתר רזי אורן: אמנם נתתי דוגמה מהחינוך הטכנולוגי, ואני שמחה שהדיון היום זה על ההשכלה הטכנולוגית - - -
יעקב מרגי: הסמנטיקה עושה משהו.
<עתר רזי אורן: עושה קרדיטציה אחרת, לימודים אחרים, מבחנים אחרים.
<עתר רזי אורן: אמרת, יש לכם מערכות נפרדות שלא מתואמות ביניהן - - -
יעקב מרגי: מה הקרן עושה?
<עתר רזי אורן: אנחנו התחלנו את הפעילות שלנו בתחילת השנה, אחד הדברים שעשינו זה לבוא וללמוד.
<עתר רזי אורן: קודם כל לראות מה השחקנים שיש, וכשאני אומרת ללמוד מה השחקנים שיש, זה עשרות דוחות, מחקרים, ניירות, כולכם מכירים את זה.
<עתר רזי אורן: בתחום הרכב ספציפית אנחנו מבינים עכשיו שצריכים לשלב ידיים בנושא של הכשרת מורים, טיוב תכניות לימוד, תשתיות פיזיות, תדמית והנושא של ההתמחות בתוך התעשייה.
<עתר רזי אורן: אנחנו מדברים על מקצועות טכנולוגיים, כמו שלהבדיל רופא, עובדת סוציאלית, כל המקצועות האלה, נדרשים לפרקטיקום, נורא מעניין שבחינוך הטכנולוגי נותנים תואר בלי ההזדמנות להתמחות.
<עתר רזי אורן: אותה התמחות שהיא נורא משמעותית כדי שהעובדים אחר כך ייקלטו בתעשייה.
<עתר רזי אורן: חשוב לציין את סוגיית הצורך, יש צורך גדול.
<עתר רזי אורן: אני אמנם מייצגת פילנתרופיה, משמע כסף פרטי של משפחות פרטיות, אבל מי שעומד בראש אותן קרנות זה אנשים שאת הונם עשו מזה שהם עבדו בתעשייה.
<עתר רזי אורן: לדוגמה יואל קרסו, יושב ראש של קרסו מוטורס, יש צורך גדול בחברות הרכב היום לעובדים.
<עתר רזי אורן: זאת אומרת אם אנחנו נקדם את הענף הזה, ודובר על זה הרבה, יש מי שיקלוט אותם בסופו של דבר.
<עתר רזי אורן: אבל בתוך כל הוועדות האלה הנציגות של המעסיקים היא יחסית מצומצמת.
<עתר רזי אורן: נכון, יושבת לשמאלי טל ואני סומכת את ידי על כל ההמלצות שהביאה, קראתי את כל הדוחות, אבל בסופו של דבר כשמתכננים את תכניות הלימוד, כשעוסקים בהכשרת המורים - - -
<שולי אייל: - - -המוסכים נמצא אותנו בכל התכניות האלה.
<עתר רזי אורן: בחלק הוא נמצא ובחלק לא.
<עתר רזי אורן: הראיה, שלא מתאימים את זה.
<עתר רזי אורן: מה שלומדים היום, התכניות שלומדים היום לא מותאמות למה שקורה היום בשטח.
יעקב מרגי: היום מכונאי שמגיע אחרי השכלה תיכונית, הרי אם הוא לא היה במסלול - - -
<שולי אייל: תלוי איפה.
יעקב מרגי: אומרים, לא תחסום שור בדישו.
יעקב מרגי: תלמיד שמסגרת הלימודים שלו לא הייתה משותפת לצבא והוא ירצה להתגייס לשירות משמעותי אחר, הוא יילך, הוא גמר תיכון, בא אלייך לתעשייה, לצורך העניין למוסך, הוא מותאם מציאות?
<עתר רזי אורן: אני חושבת שרוב האנשים סביב השולחן יודעים שלא.
יעקב מרגי: עדיין באותם - - -
<עתר רזי אורן: אמרתי, שלושת הרכיבים שכולם מכירים אותם.
<עתר רזי אורן: אני חדשה, הקרן שלנו חדשה בשולחן הזה.
<אורה חכם: תקימו מכללה.
<אורה חכם: לקרסו יש כסף, שיקים מכללה.
<עתר רזי אורן: אני יושבת מול סמל המדינה.
<עתר רזי אורן: לפני שפונים לפילנתרופיה פרטית, והרבה אנשים שאני מכירה כאן את האנשים ואנחנו נצטרף ונסייע - - -
<יוכבד אדיב-פנחסי: הוא לא צריך להקים מכללה.
<יוכבד אדיב-פנחסי: זה לא נכון.
<עתר רזי אורן: אבל לפני שאתם תפנו לפילנתרופיה לבוא ולעשות כדאי שתהיה תכנית של משרד החינוך, תכנית של משרד הכלכלה, שיהיו מתואמות ביניהן - - -
<שולי אייל: הן לא יכולות להיות מתואמות.
<קריאה: את מדברת על שני רבדים אחרים.
יעקב מרגי: גב' עתר, תקשיבי, אני מבין את הרציונל שאת מדברת עליו.
יעקב מרגי: ספרי לי כרגע עכשיו, הפילנתרופיה, איפה היא משתלבת פה?
<עתר רזי אורן: אז קודם כל הצטרפנו לפורום כפרי הנוער, הרעיון זה לראות איך מטמיעים את החינוך הטכנולוגי בתוך כפרי הנוער.
<עתר רזי אורן: אנחנו תומכים עכשיו בכפר הנוער הדסה נעורים, יש שם מרכז צמ"א, ריתוך ורכב, לראות איך משדרגים גם את החינוך הטכנולוגי וגם את המכללה אחרי הצבא.
<עתר רזי אורן: יש מקומות שאנחנו - - -
יעקב מרגי: יש מקומות שנכנסתם.
<עתר רזי אורן: ובנוסף הוקם עכשיו צוות פעולה של יבואני הרכב במטרה לקדם את החינוך הטכנולוגי.
<עתר רזי אורן: הפגישה התקיימה לפני כחודש.
<עתר רזי אורן: אני חושבת שאחד מעקבי אכילס שלנו - - -
יעקב מרגי: אני חושב שהרציונל הוא נכון, מתבקש, במיוחד, תעזבי את הצד הפילנתרופי, שתעשיית הרכב היא צרכן של אותו משאב אנושי, של אותו הון אנושי שאנחנו מדברים עליו.
יעקב מרגי: אני חסיד של שיתוף בתהליכים, זה חלק מהתהליכים.
יעקב מרגי: אני מייצר, סליחה שאני מדבר על בני אדם במושגים, אני מייצר מוצר, אני רוצה להתאים אותו, אני צריך לשאוף להתאים אותו למי שצריך להשתמש בו.
יעקב מרגי: כנ"ל מכונאי, המכונאי צריך לצאת מותאם לצרכים, לתעשיית הרכב.
יעקב מרגי: אני חושב שהרציונל נכון.
יעקב מרגי: אני לוקח את ההתפרצות של אורה חכם, למרות שאני לא אוהב התפרצויות, אבל אני לא יכול לכעוס עליה, לפעמים אני אעשה את זה, זו אזהרה לעתיד, אני לא יורד לקטע הזה 'תקימו מכללה', לא, הרציונל שהיא זרקה לך, מה שבקע מההתפרצות שלה, תהיו חלק מהתהליך, אל תחכו ש - - -
<עתר רזי אורן: קודם כל אני מברכת את האמירה שלך ובדיוק בגלל זה אנחנו יושבים כאן היום.
<עתר רזי אורן: יש את הפורום של המכללות הטכנולוגיות, שיוכי עומדת בראשו, ואני מקווה שנצטרף לפעילות שם, כל מה שאני אומרת זה שדקה לפני שאנחנו קופצים לפעילות, מה שעשינו, התחלנו ללמוד.
<עתר רזי אורן: אני חושבת שבגלל שהאתגרים הם כל כך גדולים בתחום הזה נדרש קודם כל ללמוד מה האתגרים שיש ואז בתוך המקומות האלה אנחנו, כקרן פילנתרופית, נצטרף.
<עתר רזי אורן: אבל קודם כל באתי לשמוע וללמוד מה המדינה, רשתות - - - ואנחנו נשמח לשתף פעולה עם כל אחד.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים להשלים את הדיון לקראת סיום.
יעקב מרגי: אני אתן לך להשלים את הסקירה, בקצרה.
יעקב מרגי: שולי, לאחר מכן, אני רוצה שתיתן לי את - - - וניתן למר פרץ, פעיל חברתי, לומר גם את דברו.
<עידו חגאי: עידו חגאי, מנכ"ל המכללה הטכנולוגית כנרת, חבר הפורום.
<עידו חגאי: אני רוצה להוסיף לדיון משהו ברובד של מדיניות, כי אנחנו יושבים פה בכנסת בירושלים.
<עידו חגאי: קודם כל, כפי שאמרת, המדינה עם כל הרפורמה, בשנתיים האחרונות אנחנו מתוקצבים לסטודנט 5,700 שקל, 60% מתקציב של ילד בגן ילדים בגיל 3-4, שנבין את הפרופורציות של המדינה.
<עידו חגאי: אנחנו עוסקים בלימודים ברמה אקדמית.
<יהודית גידלי: וכמה סטודנט?
<יהודית גידלי: לעומת סטודנט באקדמיה.
<עידו חגאי: סטודנט באקדמיה בין 20,000 ל-40,000 שקל.
<עידו חגאי: תכנית הלימודים, לא נרחיב בזה, היא אקדמית.
<עידו חגאי: אני רוצה, ברשותך היושב ראש, יש פרדוקס צמיחה.
<עידו חגאי: יצא עכשיו מחקר שאומר שהמדינה השקיעה בארבעה העשורים האחרונים, קידשה את ההשקעה בהון האנושי, הכפילה את כמות הסטודנטים באקדמיה והפריון עלה, על פי המחקר, ב-7%, והמחקר אומר חד משמעית, שכחו את ההשקעה בהון האנושי הטכנולוגי.
<עידו חגאי: פשוט.
<עידו חגאי: כל העולם בתחזיות שלו אומר שצריך לרכוש מיומנויות וכישורים, ההשכלה הטכנולוגיות זה הנדסה יישומית, practical engineering, זה השכלה של מיומנויות וכישורים.
<עידו חגאי: הפלא ופלא, לא מדברים במשרד החינוך, שהוא התשתית לסטודנטים שלנו, שמדינת ישראל מקנה במיומנויות והכישורים שלה, על פי מבחן פיזה, שנערך ב-64 מדינות, אנחנו במקום 40 מתוך 64 בעולם.
<עידו חגאי: זה יפה שזה במחקר, אבל הסטודנטים שבאים ללמוד אצלנו ויש להם בגרות מלאה, עם 3 יחידות מתמטיקה, פה יש גם בלוף, כי כדי לקבל זכאות, 3 יחידות מתמטיקה, היחידה הראשונה והשנייה זה חשבון, צוברים 100 נקודות מתוך 150, כדי שיוכלו לקבל את הזכאות.
<עידו חגאי: היחידה השלישית שהיא מתמטיקה, היא ציון נמוך ואז מגיעים אלינו סטודנטים שהמדינה לא נותנת להם אפילו את הכלים להתמודד עם הרמה הגבוהה של לימודי הנדסה יישומית ואז אנחנו מוצאים את עצמנו, המכללות מתגוננות, למה יש רק 40% מדופלמים.
<עידו חגאי: כלומר הנושא פה הוא מערכתי.
<עידו חגאי: אין ספק שצריך להקים פה מועצה להשכלה טכנולוגית שאנחנו, אגב, המכללות, הן משכן לא רק להשכלה הטכנולוגית של ההנדסאים, גם להכשרה מקצועית מודולרית, זה הבית וצריך לבנות את זה נכון כפי שזה בנוי בעולם, לתת לזה את המשאבים.
<עידו חגאי: המדיניות נקבעת, לצערנו, באוצר, שלא שותף פה לדיון, ואם המדיניות של האוצר הייתה כל השנים עידוד תעסוקה, ובנו לא צריך להשקיע, כי יש היום, אין אבטלה במדינה, אבל מרוויחים שכר מינימום - - -
יעקב מרגי: האוצר עסוק בהכנת תקציב לקראת אמצע נובמבר.
<עידו חגאי: אז המדיניות היא להשקיע בהון אנושי טכנולוגי, שאין ספק שיעלה את הפריון.
<עידו חגאי: לסיכום, אנחנו רואים תקווה, יש כיוון אצל השרים היום והבנה, משרד האוצר מבין היום שאנחנו לקראת מיתון ואם לא ישקיע במנוע צמיחה של הון אנושי טכנולוגי למדינה תהיה בעיה.
<עידו חגאי: אנחנו גאים להיות שקופים, צר לנו שגם מה"ט שקוף ואנחנו פועלים בכלל בלי פיקוח פדגוגי, אבל אנחנו מלאי תקווה - - -
יעקב מרגי: אבל בינינו היית מעדיף לא להיות שקוף.
<עידו חגאי: בוודאי, אבל אנחנו - - -
יעקב מרגי: אז אל תתגאה בזה.
<עידו חגאי: אבל אנחנו לקחנו אחריות על עצמנו ואנחנו מובילים ונקווה שיהיו בשורות טובות.
יעקב מרגי: שולי.
<שולי אייל: אני חייב להבהיר את מה שנאמר פה על סוגיית מקצועות הרכב.
<שולי אייל: יש הבדל מהותי בין תלמיד שיוצא ממשרד החינוך לבין תלמיד שיוצא ממשרד הכלכלה וזה חשוב להבהרה.
<שולי אייל: תלמיד ממשרד החינוך מוכוון בדרך כלל בגרות, ואם הוא נמצא בכיתה של מכונאות לא תמיד - - -
יעקב מרגי: פה זו הכשרה מקצועית פרופר.
<שולי אייל: לא תמיד יש בכיתה הזאת אפילו מנוע, שלא לדבר - - - אצלנו לעומת זאת ההכוונה היא לאו דווקא לבגרות, ההכוונה היא למקצוע, הוא לומד 18 שעות מעשיות ויומיים בשבוע, ב-י"א-י"ב הוא עובד במוסך.
<שולי אייל: לכן להגיד שהם לא רלוונטיים אחרי זה לעבודה במוסמך זה לא מותאם ולא בדוק.
<שולי אייל: זה נכון שאנחנו סובלים מירידה במגזר היהודי במעברים אלינו, כי ראשי מינהל חינוך בולמים בגופים מעברים לבתי הספר שלנו.
<שולי אייל: זו פגיעה מצד אחד.
<שולי אייל: לסיכום הסוגיה של המכללות הטכנולוגיות - - -
יעקב מרגי: כל עוד אתם קיימים, תקימו.
יעקב מרגי: אורה, אני איתך, ואני מברך על כך - - -
<שולי אייל: אני מוגבל ל-13,000 תלמידים, גם אם המדינה עכשיו תגדל בעוד - - -
יעקב מרגי: אז אני חוזר לשאלה שלי, יש עבודת מטה שאומרת מה הצורך של המשק הישראלי?
<שולי אייל: אני שמח ששאלת את השאלה.
<שולי אייל: כי כשהגעתי לתפקיד הייתי בטוח שיש לי איזה מצפן כזה, איזה תכנית עבודה שמישהו אומר לי - - -
יעקב מרגי: מאיפה באת לכלכלה?
<שולי אייל: מהצבא.
יעקב מרגי: זה עולם אחר, פלנטה אחרת?
<שולי אייל: לא, אבל אני אומר - - -
יעקב מרגי: בצבא יודעים, בצבא יש תכניות רב שנתיות.
<שולי אייל: בצבא יודעים לנתח מגמות וגם מייצרים תכניות, ואם לא מפריעים להם אז זה גם מתיישם.
יעקב מרגי: אז אני אומר לך שנחתת על פלנטה אחרת.
<קריאה: אין מחקרי תחזית בכלל במדינה.
<שולי אייל: אז אני אומר, עכשיו אנחנו מנסים לדוגמה בגיבוש תכנית ל-2016, את תהית גם, טל, שלראשונה שיתפתי פעולה וביקשתי מכל ההתאחדויות ומכל שירות התעסוקה ומרכזי הכוון, בואו נבנה ביחד את תכנית העבודה, כי עד אז זה לא היה ביחד, זה היה מישהו היה אצלי באגף בונה תכנית עבודה, על פי מה שהוא מבין, מה שחסר, מה שזה.
<שולי אייל: אין גוף שמכמת לנו באמת - - -
<קריאה: אתה צריך להגדיר 10 שנים, 5 שנים קדימה, לא רק מה שקורה עכשיו.
<שולי אייל: לכן לגבי המכללות, ואני שמח שאסף יושב פה, כי אסף הוא יושב ראש המועצה הפדגוגית בתוך מועצת ההנדסאים והוא אמור בשבוע הבא לגבש את ההמלצות לגבי מה יהיה בפורום הבא של המועצה, אני חושב שצריכה לעשות הקלה וסטודנט בן 42 שיקף את זה בצורה הכי נאמנה, שאם הוא יוצא למילואים אין לו מועדי ב' ואם הוא זה - - - ואלה הדברים שאני מחויב לטפל בהם ואני מתכוון לפעול בהם.
<שולי אייל: העלאת הרמה לא יכולה להיעשות ללא תקציב נוסף.
<שולי אייל: אם מנהל מכללה מרוויח פחות ממנהל תיכון ואם מרצה במכללה מרוויח פחות מ-50% ממרצה באקדמיה, לא נצליח לעולם להעלות את הרמה רק בסיסמאות ובזריקות מוטיבציה למכללות.
<שולי אייל: אני חייב לומר את זה.
<שולי אייל: זהו.
<בני פרץ: שלום, אני שומע את הדיון על הנושא הטכנולוגי, אדוני היושב ראש, היה צריך להיות פה גם שר הביטחון, הוא היה צריך לשבת פה, כי אני חושב שצה"ל יכול להוסיף למצב הטכנולוגי הנמוך פה.
<בני פרץ: בנושא בתי הספר, כדי להקים בכלל מכללות או לטפל במכללות, או להביא לרמה למכללה שלה, אנשים שילמדו הלאה, קודם כל צריך להתחיל בבתי הספר התיכוניים.
<בני פרץ: כדי להתחיל בבתי הספר, אי אפשר לשים, כמו שהוא אמר, 'לא רוצה מסגר והבן שלך זה', צריך שזה ישתלב כמו שהיה בעבר.
<בני פרץ: אני רוצה לראות שבתי הספר הייחודיים יקימו גם בתוכם, אלה שברחו מהאינטגרציה ומהניסיון לשלב את האדם הדל או האביון או החלש איתם, כדי שיראה אותם, ששם גם יקימו בתוך בתי הספר האלה ואז גם הרמה החינוכית והרמה ההשכלתית - - - ולא כמו שהוא אמר, במתמטיקה מגיעים ובקושי 3 יחידות ברמה נמוכה, לכן לא מגיעים אליכם.
<בני פרץ: אם משם לא מתחילים בגיאומטריה בבתי ספר, לדעת קודם כל, איך אני אומר, אדוני היושב ראש?
<בני פרץ: אני יושב גם עם שר החינוך, שלא יכול להיות שבבתי ספר הממלכתי בכיתות ג', כשמתחילים לעשות את לוח הכפל אומרים להם תביאו מחשבון במקום ללמד אותם את לוח הכפל בעל פה.
<בני פרץ: זה הנפל פה.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף משפט?
יעקב מרגי: אז אני מסכם.
יעקב מרגי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, אני חושב שזה תם ולא נשלם, אני אמשיך לעקוב, בסיכום תראו שאני מתכונן גם לעקוב אחרי הפגישות והסיכומים והוועדות שמתכנסות.
יעקב מרגי: הוועדה מברכת את צה"ל על תרומתו לחינוך הטכנולוגי וקוראת להעצים אותו ולהגדיל את המכסה שצה"ל מייצר, סליחה על הביטוי מייצר, אבל מספק לתעשייה ולמשק בישראל.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בלימודי ההנדסה ערך חשוב להתמודדות במחסור בהנדסאים ומהנדסים, כחלק מפתרון הבעיה הלאומית והכלכלית של מדינת ישראל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר ולשר הכלכלה להגדיל את תקציב מה"ט.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל את סיכום הפגישה שאמורה להתקיים בין שר האוצר לשר הכלכלה בנושא הזה.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל את החלטת מועצת ההנדסאים שתתכנס.
יעקב מרגי: אני מבקש, אם זה באמצעותך, אז באמצעותך, לקבל את זה.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידה את דוח קטריבס מיד עם סיום עבודתה בשנה זו, כפי שדיווחתם.
יעקב מרגי: שוב, תם ולא נשלם, מודה לכל מי שהשתתף בדיון הזה, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.
<אורה חכם: מה עם תקציב המכללות הטכנולוגיות?
יעקב מרגי: קראתי לשר האוצר ולשר הכלכלה להגדיל, ואני אפילו משפר, לאור הערתך, כשהשאיפה היא להשוות את התקציב שהמדינה משקיעה בסטודנט ללימודים אקדמיים לסטודנט להנדסאים.
איציק שמולי: לפני שברשות
איציק שמולי: כם נעבור לנושא הדיון רק הודעה פורמלית.
איציק שמולי: יש שינוי בהרכב הוועדה, ועדת המשנה לעניין צער בעלי חיים.
איציק שמולי: אני מבקש להביא לידיעת
איציק שמולי: כם כי ועדת החינוך, התרבות והספורט החליטה בישיבתה מיום 9 בנובמבר 2015 על שינוי בהרכב ועדת משנה לצער בעלי חיים, במקומה של חברת הכנסת ענת ברקו יכהן בוועדה חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.
איציק שמולי: הרכב הוועדה יהיה כדלקמן: חבר הכנסת שמולי, יושב ראש, חבר הכנסת ברוש, חבר, חברת הכנסת מירב בן ארי, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס וחברת הכנסת נורית קורן.
איציק שמולי: אין שינוי במנדט של הוועדה מבחינת ההסמכה שלה לעסוק באותם הנושאים שהיא הוסמכה בעבר.
איציק שמולי: הדיון הזה הוא כאמור דיון בעקבות הצעה לסדר שהייתה במליאה, הצעה לסדר של חברת הכנסת גרמן, אני הייתי גם שותף להצעה, עם חברת הכנסת זנדברג וחברים נוספים.
איציק שמולי: אני לא אדבר בשם כל החברים, תיכף חברת הכנסת גרמן תדבר בשם עצמה, אני נתקלתי בתופעה הזו של השמדה של כלבים משוטטים בעקבות תחקיר מקיף שהיה בעיתון 'ידיעות אחרונות'.