GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו צריכים לבקש דיון נוסף על הטיפול בילדים ובנוער הנושר לא רק עם האגף העוסק במלאכה, אלא עם מדיניות משרד החינוך.
מרדכי יוגב: יכול מנהל האגף להגן על אגפו, אבל אנחנו רוצים לתפוס את ההגדרות.
מרדכי יוגב: אומרת הגברת טרי שיש רק 660.
מרדכי יוגב: היו שנים שעבדתי בירושלים עם נוער בסיכון.
מרדכי יוגב: אני זוכר שראיתי קב"ס אחד, שלמה חסידים.
מרדכי יוגב: כשהבאתי נער, הוא אמר לי: "הוא צולע, יש לו פגיעה ברגל".
מרדכי יוגב: אמרתי לו: "זה מה שאתה רואה?
מרדכי יוגב: " הוא אמר לי: "יש לי אלף".
מרדכי יוגב: היום בעידן המחשבים כל ילד כזה, ואני אומר למנהל האגף, צריך להופיע.
מרדכי יוגב: כמו שבמשרד החינוך יודעים כמה כיתות יש בכל הארץ, כך ה-x ילדים של ביקור סדיר יכולים להיות במחשב.
יעקב מרגי: יש, זאת לא הבעיה.
מרדכי יוגב: כל אחד והסיווג שלו.
<אבי קמינסקי: יודעים את זה.
מרדכי יוגב: אני חושב שעבודת הקב"ס חשובה ביותר.
מרדכי יוגב: הם גדרו את עצמם כקצין ביקור סדיר או מנהל ביקור סדיר אם הוא לא מבקר באופן סדיר בבית ספר.
מרדכי יוגב: התוך בית ספר הוא ליועצות, למנהלים ולמורים.
מרדכי יוגב: ההפרדה הזאת היא שאלה נוספת, אם היא נכונה או לא נכונה.
<אורלי טרי: אין הפרדה.
מרדכי יוגב: כיוון שטיפלתי ישירות בכ-20 בני נוער באופן פרטני, אז אי הטיפול בשלב הזה עולה ויעלה למדינה הרבה יותר בשלב הבא.
מרדכי יוגב: הטיפול בשלב הזה יביא אותם לתורמים יותר.
מרדכי יוגב: כל אחד שמצליחים להציל ולהביא להעשרה ולהכשרה ולהיות יותר מסגרתי - - 660 זה מספר נמוך מאוד להיקף ארצי, זה מבהיל אותי.
מרדכי יוגב: צריך לדרוש ממשרד החינוך לקיים דיון עומק בסוגית כל הטיפול בילדים ונוער בסיכון, מה הוא המענה, בטח בכל הקשור לקב"סים ותפקידם, התקן שיהיה לגבי כמות התלמידים המנותקים במועצה.
מרדכי יוגב: עוד חוויה קטנה כסיפור.
מרדכי יוגב: הייתי סגן ראש מועצת בנימין.
מרדכי יוגב: ביקש ממני עצה האחראי על הנוער במועצה אזורית חבל יבנה.
מרדכי יוגב: כששאלתי אותו כמה ילדים מנותקים יש לו, הוא אמר לי 4, בשעה שאצלנו נרשמו 400.
מרדכי יוגב: אמרתי לו - אשריך.
מרדכי יוגב: ביחידות קטנות של מושבים או קיבוצים, אולי לא יותר מ-6,7.
מרדכי יוגב: מה התקן שנכון שיהיה?
מרדכי יוגב: מה נכון שיהיה שכרם לאור עבודתם?
מרדכי יוגב: אני חושב שקודם כל צריכה להיעשות העבודה בתוככי משרד החינוך, במשאבים של משרד החינוך ביחס הנטען לנוער נושר או לנוער שבצד, אחר כך אם לפרוץ גדרות או לא לכיוון של משרד האוצר.
מרדכי יוגב: אם אתה שואל, מה התפוקות הנדרשות?
מרדכי יוגב: בהחלט גם זה כדיווח.
מרדכי יוגב: בעיני זה דיון חשוב מאוד מה ההקצאה לחבורת הנוער הזאת שקשה לה יותר כדי להביא אותה למקומות גבוהים יותר.
מרדכי יוגב: בסוף צריך לראות את הילד דרך הקב"ס.
יעקב מרגי: אנחנו רואים את הילד בהתחלה, את הקב"ס בסוף.
מרדכי יוגב: שהקב"ס יוכל לעזור לו יותר.
<אבי קמינסקי: החובה הראשונית והבסיסית שלנו זה קיום חוק חינוך חובה.
<אבי קמינסקי: כל נושא הרישום והשמתו של התלמיד בתוך מוסד חינוכי נופל על כתפי הרשות המקומית על פי חוק.
<אבי קמינסקי: מנהל אגף חינוך הוא הרשם הראשי באותה רשות מקומית.
<אבי קמינסקי: אנחנו נזעקים ונזעקנו לעניין ככאלה שמחויבים לקיים את חוק חינוך חובה על כל המשתמע מכך.
<אבי קמינסקי: תפקיד הביקור הסדיר הוא תפקיד מאוד משמעותי בתוך רשות החינוך המקומית.
<אבי קמינסקי: הוא בעצם תפקיד של סנסור שבא.
<אבי קמינסקי: אנחנו יודעים, על פי מה שנמסר לנו על ידי הקב"סים, שהם מגיעים לבתי הספר יותר מאשר מנהלי אגפי החינוך.
<אבי קמינסקי: מתוקף העניין שלקב"ס יש מספר בתי ספר מוגבל על פי כל אמות המידה, וגם לנו יש נושאים נוספים, הוא סנסור מאוד משמעותי סביב העבודה של החלק הפחות מיינסטרים של בית הספר.
<אבי קמינסקי: בתפקוד הנורמטיבי של תלמיד, על כל המשתמע מכך, לקב"ס אין הרבה מה לעשות מאשר ליצור את האווירה, ליצור איזה שהוא מומנטום של החזקת התלמיד בצורה מסודרת, בצורה חינוכית, בצורה ראויה בתוך מוסד חינוכי.
<אבי קמינסקי: אנחנו, לצערנו הרב, נמצאים בבתי ספר - אני לא רוצה להגיד את המילה "שוליים" – עם אותם תלמידים שזקוקים לסיוע שלנו.
<אבי קמינסקי: הסיוע שלנו בא לידי ביטוי בכמה דברים: או באמת בעזרה וסיוע לימודי, כאשר יש מערכת נוספת כמו החינוך המיוחד, כמו יועצות, כמו שירות פסיכולוגי.
<אבי קמינסקי: .
<אבי קמינסקי: כדי לומר ולסבר את האוזן, מדינת ישראל לא מקצה שירות פסיכולוגי לתיכונים.
<אבי קמינסקי: לכיתות י' עד י"ב אין פסיכולוגים במדינת ישראל.
<אבי קמינסקי: זאת התמונה.
<אבי קמינסקי: התמונה היא שיש רק ב-17% מבתי הספר התיכוניים פסיכולוגים.
<אבי קמינסקי: יש יועצות וכמובן גם קב"סים, על כל המשתמע מכך.
<אבי קמינסקי: הקב"ס הופך להיות איזה שהוא מישהו מתוך בית הספר שנמצא בחוץ אבל הוא בעצם בתוך בית הספר.
יעקב מרגי: הוא יותר במועצה או ברשות המקומית?
<אבי קמינסקי: ממש לא.
יעקב מרגי: הוא בבית ספר כשצף משהו.
<אבי קמינסקי: הוא מטפל והוא הסנסור של בית הספר.
<אבי קמינסקי: בית הספר בא ואומר לקב"ס: יש לי מצוקה, הילד כזה וכזה, מה עושים.
<אבי קמינסקי: ברגע הזה הקב"ס הפך להיות אינטגרטור משמעותי, ציר משמעותי לחיבור של התלמיד לכל הצרכים שלו.
יעקב מרגי: אבי, אני איתך.
יעקב מרגי: גם אתה מחזק ואומר שהוא בבית ספר אחרי שהמנהל או היועצת פנתה ואמרה.
<סער הראל: גם.
יעקב מרגי: אין משהו יזום שלו.
<אבי קמינסקי: יש.
<סער הראל: לפעמים גם יזום של הקב"ס.
<אבי קמינסקי: הקב"סים נמצאים בבתי הספר.
<סער הראל: הוא איש שטח.
<אבי קמינסקי: הוא נמצא פחות ברשות המקומית, למרות שהוא מחויב להיות ברשות המקומית כי יש לו הרבה מאוד עבודה אדמיניסטרטיבית, קבלת הורים ואלף ואחד נושאים.
<אבי קמינסקי: הוא בבית הספר, הוא בביקורי בית, הוא במפקד יומנים.
<אבי קמינסקי: זה נכון, הוא נכנס למפקד כיתה, עושה את מה שהוא עושה.
<אבי קמינסקי: אם יש למחנכת מצוקה כלשהי, היא בהחלט פונה לרכזת השכבה או למנהל בית ספר, ואז מנהל בית הספר בא ומציף את הקושי הזה.
<אבי קמינסקי: בפגישה השבועית או הדו-שבועית של הקב"ס עם מנהל בית הספר הדברים צפים.
<אבי קמינסקי: זה בעצם הופך להיות המדרגה הראשונה לטיפול.
יעקב מרגי: אם היו תקנים נכונים, וכל התקנים היו מאוישים, מן הסתם היה פחות עומס והם יכלו ליזום יותר פעולות אקטיביות מעצמם.
<אבי קמינסקי: אין ספק.
<אורלי טרי: בוודאי.
<סער הראל: צריך לעשות הפרדה בין מגזרים, אבל נכון מאוד.
יעקב מרגי: אני מדבר כללית.
<סער הראל: גם כללית.
<סער הראל: יש מקומות שאנחנו במצוקה גדולה יותר, יש מקומות שאנחנו במצוקה קטנה יותר.
<סער הראל: זה לא כל כך קשור למספר.
<סער הראל: אנחנו חושבים מהותית שכל הפרופסיה הזאת, איכות האנשים שמגיעים משם, השדרוג שלהם, ההשתלמויות וההכשרות שהם עוברים, בהחלט ייצור לאורך זמן פעולה הרבה יותר אפקטיבית.
<סער הראל: כמובן שזה נגזרת גם של הכשרות מקצועיות, שכר, מעמד.
<אבי קמינסקי: אני מסכים, אגב, עם מה שאומר עמיתי, חברי, ד"ר סער הראל, אני רק אומר שבקונסטלציה הקיימת היום, אל"ף, לא מגיעים קב"סים.
<אבי קמינסקי: בי"ת, כשמגיעים קב"סים, וחייבים קב"ס, מתפשרים מאוד מאוד.
<אבי קמינסקי: מה שאנחנו רוצים להגיע אליו זה שיהיה כוח חלוץ אמיתי בדיוק לאותה נקודה שהיא מרכזית ועולה על בטן רכה של החברה הישראלית.
יעקב מרגי: מה צריך כדי שתגיע למצב הזה?
<אבי קמינסקי: אל"ף, שינוי בתקנים, ובי"ת, הסכם שכר חדש.
<אבי קמינסקי: לצערי הרב זה מה שקרה.
<אבי קמינסקי: נזעקתי לזה מהסיבה הזאת.
<אבי קמינסקי: למה?
<אבי קמינסקי: זה לא בגלל שאני כרגע מייצג את הקב"סים מבחינת הסכם השכר שלהם.
<אבי קמינסקי: אני מייצג אותם כמנהל איגוד מנהלי אגפי חינוך.
<אבי קמינסקי: התנאים הראשונים היו עד לפני 8 שנים.
<אבי קמינסקי: היו מורים שרצו אחרי תקופה מסוימת לעשות משהו אחר.
<אבי קמינסקי: נגע להם יותר הנושא של הקב"סות, אז הם הלכו לקב"סות עם הסכם שכר כזה או אחר.
<אבי קמינסקי: אז הייתה התקופה שנכנס הסכם אופק חדש ועוז לתמורה.
<אבי קמינסקי: אם אותם מורים הולכים היום להסכם השכר הקיים של הקב"סים, הם בעצם מפסידים 40%.
<אבי קמינסקי: תודה לאל, השכר של המורים עלה ואנחנו יכולים טיפה להתכבד בשכרם, אבל במקום הזה, בפער הזה שנוצר אין קב"סים, לא מגיעים קב"סים.
<אבי קמינסקי: אני רוצה לראות קב"סים אחרים ברמה מקצועית טובה יותר.
יעקב מרגי: האם על שולחן האוצר בקשה לבחון, לטפל בשינוי הסכם השכר עם הקב"סים?
יעקב מרגי: הסתדרות המורים פנתה אליכם בסוגיה הזאת, זה נמצא באיזו מגירה כלשהי, אנחנו בכיוון כלשהו?
יעקב מרגי: שמעת את הצורך.
<צהלה עבודי: שמעתי.
<צהלה עבודי: הסכמי השכר במשק מתגבשים כרגע.
<צהלה עבודי: יש מו"מ כללי.
<צהלה עבודי: לאחר שנקבעים כללי המבחן בהסכמי המסגרת ועלות השכר, יהיה אפשר לרדת במובן הזה לשכבות ולייצוגים האחרים, כולל הקב"סים.
<צהלה עבודי: את הטענות אנחנו מכירים.
יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד - שלא יספרו לך שם בממונה על השכר - שעד שמתגבשים ועד שיש הסכמי שכר יש קבוצות לחץ שמצליחות לשנות.
יעקב מרגי: השאלה אם יש נקודת טיפול ספציפית בקב"סים.
יעקב מרגי: יש נכונות?
<צהלה עבודי: אני עובדת כבר הרבה שנים בממונה על השכר, אני מכירה את מה שאתה אומר.
<צהלה עבודי: בכל מקרה יש כללים.
<צהלה עבודי: החוק מסמיך את שר האוצר.
<צהלה עבודי: שר האוצר הסמיך את הממונה על השכר.
<צהלה עבודי: יש כללים להסכמי שכר.
<צהלה עבודי: במסגרת הסכמי השכר הארציים והסכמי המסגרת יטופלו גם הקב"סים.
<צהלה עבודי: באשר לנושא של הקב"ס לעומת עוז לתמורה ואופק חדש.
<צהלה עבודי: בעוז לתמורה ובאופק חדש היו שינויים, עבודת המורים השתנתה, השעות השתנו, דובר על רפורמה.
<צהלה עבודי: יש שם רפורמה בפני עצמה.
<צהלה עבודי: היו שם את הנתינות שלהם.
<צהלה עבודי: לקב"סים היו את הנתינות שלהם במסגרת הסכמי השכר הספציפיים.
<צהלה עבודי: הם שייכים לדירוג חינוך ונוער.
<צהלה עבודי: גם לגבי הנושא של הייצוג, אנחנו נשמח להבין מי מייצג אותם לפי החוק.
<צהלה עבודי: צריך, נדמה לי, שליש של חברים.
<צהלה עבודי: אם זה הסתדרות המורים או מישהו אחר, זה פחות משנה לנו, אנחנו רק צריכים לדעת מול מי לשבת.
<סער הראל: הארגון היציג של הקב"סים הוא הסתדרות המורים.
יעקב מרגי: את אומרת לי שכרגע שום דבר שקשור לקב"סים לא נמצא על שולחן הממונה על השכר באוצר.
<צהלה עבודי: אנחנו מודעים לדברים.
<צהלה עבודי: חברי מאגף תקציבים בדק מדוע אותם תקנים לא מאוישים.
יעקב מרגי: צריך להיות מזוכיסט או מישהו שלא רוצה למלא את תפקידו באמונה כדי לעבור מהוראה להיות קב"ס.
יעקב מרגי: זה מדע לא מדויק.
יעקב מרגי: לא ראיתי שעומדים בתור.
<צהלה עבודי: הצעתי למשרד החינוך לבדוק את סף הדרישות לתפקיד כיוון שזה לא מורה רגיל פרונטלי.
<צהלה עבודי: אולי אפשר לפתוח את זה לעוד - -
<סער הראל: זה לא קשור.
יעקב מרגי: זה לא הדיון.
<צהלה עבודי: לפי מה שאני מבינה מאגף תקציבים העניין הוא לא השכר.
<נאוה קרניאל: כשמדברים על 660 קב"סים זה לא 660 תקנים.
<נאוה קרניאל: חלק מהם עובדים חלקיות משרה ומשלימים ל-100% משרה כמורים - את זה צריך לציין - כולל אותי במקרה הזה.
יעקב מרגי: אנחנו נפנה ליושב-ראש ההסתדרות שייצג אותך.
<נאוה קרניאל: יש לנו פגישה בנובמבר.
<נאוה קרניאל: אנחנו נוציא גם מכתב לאוצר מטעם מזכ"ל הסתדרות המורים בעניין הזה.
יעקב מרגי: עד עכשיו לא הייתה פנייה?
<נאוה קרניאל: אנחנו נכנסנו להסתדרות המורים רק לפני כחודש וחצי.
<סער הראל: הם לא היו בהסתדרות המורים, הם היו בארגון אחר.
<סער הראל: התפישה הייתה תפישה של פקידים.
יעקב מרגי: איך הם מרגישים באכסניה החדשה?
יעקב מרגי: הבנתי מיד איך הם מרגישים באכסניה החדשה.
<ידידי דיקשטיין: הקב"סים חסרים ברשויות החלשות בעיקר.
<ידידי דיקשטיין: זה לפי הנתונים שבידנו.
<ידידי דיקשטיין: נקודה אחת שלא עלתה פה זה הנושא של המצ'ינג.
<ידידי דיקשטיין: הקב"ס לא ממומן לגמרי על ידי משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני חוזר לנקודה של הפיקוח.
יעקב מרגי: על אותן רשויות חלשות, ואני אומר את זה כמעט בכל דיון, אנחנו שמים את הפוקוס.
יעקב מרגי: אנחנו פוחדים לומר להם שמדובר בתלמידים בשוליים.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים להגדיר אותם.
יעקב מרגי: אלה תלמידים שצריכים אותנו, צריכים את המשרד, הם צריכים תשומת לב כפולה, עיניים פקוחות.
יעקב מרגי: אם הייתי שר חינוך, גם אתה ברמת ראש אגף היית יכול לקבוע מדיניות כזאת.
יעקב מרגי: אם עירייה, רשות חינוך מקומית יגישו לי בקשות לתקנים, לתמיכה או לתקצוב, אני אבדוק קודם כל איך הן מתפקדת בסעיפים האלה.
יעקב מרגי: אם אין לכם מבחן תמיכה כזה, אין לכם פרמטר כזה, אנחנו נמצא את עצמנו כל הזמן במצב שהחלשים לוקים כפליים.
יעקב מרגי: רובם המכריע נמצאים ברשויות חלשות, הם צריכים את הצרכים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להגיד לך איפה הרשויות החלשות מעדיפות לשים בצוק העיתים שלהן את התקציבים.
יעקב מרגי: הן לא מגייסות קב"ס.
יעקב מרגי: יש דברים שאתם צריכים לקבוע.
יעקב מרגי: כמו שאתם מתנים קבלת רישיון למוסד חינוכי בא',ב',ג',ד', כך אתם צריכים לקבוע תנאי סף לרשות מקומית שבכלל תוכל להקיש בדלת במשרד החינוך.
יעקב מרגי: אני חושב שזה כלל, זה טופס למנהלי מחלקות חינוך.
<ידידי דיקשטיין: יש השתתפות לרשות המקומית, נדמה לי 25%.
<ידידי דיקשטיין: ממה שאנחנו יודעים, ה-25% מכבידים לפעמים על רשויות חלשות.
יעקב מרגי: אתה יודע מה הפרמטר?
יעקב מרגי: הרשויות החלשות.
יעקב מרגי: אני אומר לך בלי בדיקה מדוקדקת, אני לא רוצה לחטוא בלשוני ולהכליל, אבל בסייעות בגנים אין מחסור, בפונקציות אחרות אין מחסור.
יעקב מרגי: מישהו מבין למה?
<ידידי דיקשטיין: בנושא של המצ'ינג משרד האוצר מנסה לעזור לרשויות החלשות עם הדיפרנציאציה, תלוי כמה חלשה הרשות.
<ידידי דיקשטיין: הרשויות החלשות יצטרכו לשלם פחות.
<ידידי דיקשטיין: זה יעזור להן לפתור את הנקודה הזאת.
<קריאה: זה לא פותר את הבעיה.
יעקב מרגי: בדוק שנושא הדיפרנציאציה מסייע.
יעקב מרגי: גם אם נסייע בדיפרנציאציה, נמצא שהרשויות החלשות לא עשו.
יעקב מרגי: ודאי שזה מסייע, ודאי שזה מקל על הרשויות.
יעקב מרגי: בתפקידי הקודם כשר הגעתי עם מינהל השכר באוצר לגבי סקטור מסוים שנמצא בתחתית, הוא לא נמצא בכלל ברף.
יעקב מרגי: הרף של השכר הנמוך במשק לא קיים, הוא נמצא מתחת.
יעקב מרגי: יש סקטורים כאלה.
יעקב מרגי: הבלניות לא מגיעות אפילו לרמה של עובדות הניקיון ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: לאוצר היה קשה לקבע לעובדי הניקיון כי זה עשה להם השלכות רוחב.
יעקב מרגי: הגעתי להסכמה.
יעקב מרגי: לא צריך הרבה שכל, היגיון, צדק ויושרה כדי להגיע.
יעקב מרגי: נתקעתי באגף התקציבים.
יעקב מרגי: זה לא יושם עד היום.
יעקב מרגי: לי אין ספק, ואני יודע מבפנים שהממונה על השכר באוצר למרות החששות שלו מהשלכות רוחב מעדיף עבודה של הסכם קיבוצי, לא פתיחה פה ופה שכל אחד מושך לכיוון אחר.
יעקב מרגי: בסוף זה נתקע באגף התקציבים למרות הנכונות.
יעקב מרגי: זה לא לך, זה לקודקודים הבכירים.
<ידידי דיקשטיין: ברשויות שבהן חסרים הקב"סים יש בעיות נוספות שמונעות את איוש התקנים.
<ידידי דיקשטיין: זה לא רק הסכם שכר.
יעקב מרגי: ברגע שאתה אומר לי שרוב התקנים הלא מאוישים נמצאים ברשויות החלשות, זה לא בגלל השכר.
<צהלה עבודי: רוב התקנים הם ברשויות החלשות, ברשויות הערביות וברשויות החרדיות.
<צהלה עבודי: זה מבדיקה של אגף התקציבים.
<צהלה עבודי: זה לא עניין של שכר.
<סער הראל: זה לא נכון.
יעקב מרגי: כמה קב"סים צריכים להיות באום אל-פחם?
<אברהים בויראת: יש לנו 6.5 תקנים.
יעקב מרגי: כמה מאוישים?
<אברהים בויראת: 8.
יעקב מרגי: אתם מעל.
יעקב מרגי: כולם במשרה מלאה?
<אברהים בויראת: כן.
<אברהים בויראת: הם עובדים עבודה מסורה, עבודת קודש במניעת נשירה גלויה ובמניעת נשירה סמויה.
<אברהים בויראת: אני רוצה להתייחס למה שאמר נציג האוצר.
<אברהים בויראת: המצ'ינג ומה שמזרים משרד החינוך זאת לא הבעיה.
<אברהים בויראת: הבעיה היא הסכם השכר שלנו.
<אברהים בויראת: אפילו שהמצ'ינג יהיה מיליון דולר לקב"ס, זה לא יעזור לשכר הקב"סים.
יעקב מרגי: המידע שהוא נתן הוא חשוב.
יעקב מרגי: זה לא מאפיין את מה שאתה הולך לומר.
יעקב מרגי: דיברנו על התקנים הלא מאוישים.
יעקב מרגי: זה לא אצלך.
יעקב מרגי: אם ניקח רשות מקומית אחרת במגזר החרדי, במגזר הערבי שהיא חלשה מבחינה סוציו אקונומית וכתוצאה מכך גם תקציבית, או ההתנהלות בה לא תקינה, בדרך כלל אותה רשות חלשה לא יכולה לאייש או שבסדרי העדיפויות שלה היא מעדיפה לעשות דברים אחרים.
יעקב מרגי: אתה צודק שישנה בעיה.
יעקב מרגי: לא אום אל-פחם היא הדוגמה לזה, כי אתה בעצמך אומר שיש לך 6 וחצי תקנים אבל אתה מאויש ב-8.
יעקב מרגי: זה לא המאפיין של הבעיה.
<סער הראל: שכר הוא חלק מהותי במוטיבציה של אנשים להגיע לתחום הזה.
<סער הראל: נכון שהוא לא החלק הבלעדי, אבל הוא חלק מהותי.
<סער הראל: אני רוצה להפריד בין שני דברים: בין אי איוש של תקנים במגזרים מסוימים בגלל נסיבות שהן נסיבות של שכר, לבין עוד נסיבות – בדרך כלל אנחנו מדברים על הפזורה הבדואית, על החרדים.
<סער הראל: בגלל שהתפקיד הוא כל כך רגיש, כל כך מורכב עד כדי סכנה ואיום על החיים של הקב"סים במקומות מסוימים, אנחנו מתקשים במקומות מסוימים לגייס.
יעקב מרגי: אם היה שכר הולם והוגן - -
<סער הראל: שכר הולם והוגן היה נותן לזה מענה.
<סער הראל: צריך להבחין בין איוש של משרות לבין תנודתיות בתוך המשרות הקיימות.
<סער הראל: ההסתדרות מנהלת עכשיו מו"מ בעניין, הם בתוך הנושא הזה.
<עדי צמח: גם אני מורה לשעבר.
<עדי צמח: אני אוהבת את המקצוע ואוהבת את הטיפול בילדים בסיכון, בנוער בסיכון, בכל מה שכרוך בזה, כי אני מרגישה שזאת שליחות.
<עדי צמח: אני כל השנים מתמודדת עם השאלה מצד בעלי, מצד הסביבה, מצד כולם: איך אני מביאה כזאת משכורת הביתה.
<עדי צמח: יש לי תואר שני, יש לי תעודת הוראה, אני מורה, אני גננת.
<עדי צמח: אני יכולה ללכת היום לעבוד בתור מורה, לקבל את כל השכר מתוקף הסכמי השכר.
<עדי צמח: יש לי כבר 20 שנה ותק.
<עדי צמח: אני אגיע למשכורת של פי 2 או פי 3.
<עדי צמח: אני שוקלת את זה עכשיו.
<עדי צמח: לאור מה שאני רואה פה אני וכל החברים שלי נשקול את זה, כי אני לא רואה שיש פה איזו שהיא נכונות לבוא לקראתנו.
יעקב מרגי: לא צריך להיות חכם גדול כדי להבין למה הגענו לתוצאה הזאת.
<נעמה שימקו: אנחנו מאתרים בשטח, אנחנו יוצאים לסיורי שטח, אנחנו מאתרים באופן עצמאי בתוך קריית גת.
<נעמה שימקו: עיריית קריית גת מקצה לי רכב לעשות את הדברים האלה.
<נעמה שימקו: בשאר העיריות שמסביבי אין רכב כדי לנסוע לפנימיות, אין רכב כדי לראות בקדמה, בסילבר.
יעקב מרגי: אמרנו שהחלשים לוקים פעמיים.
<נעמה שימקו: נכון, זאת הבעיה.
<נעמה שימקו: כדי לאתר ילד שבית ספר מדווח עליו ואתה צריך לעשות את זה באופן עצמאי, אתה צריך את המשאבים.
<אתי אטיאס לוין: כל הזמן מדברים על האוכלוסיות החלשות, על האזורים המוחלשים.
<אתי אטיאס לוין: במודיעין מכבים רעות לומדים למעלה מ-1800 תלמידים בבתי הספר התיכוניים.
יעקב מרגי: תבנו עוד קמפוסים, מה הבעיה?
יעקב מרגי: יהיו בתי ספר של 900, יהיו עוד משרות.
<אתי אטיאס לוין: אנחנו נמצאות באופן אינטנסיבי יום יום בבתי הספר.
<אתי אטיאס לוין: הבעיות שאנחנו מתמודדים איתן הן בעיות שונות.
יעקב מרגי: הדיון היום הוא על השכר.
<אתי אטיאס לוין: אנחנו נמצאות הרבה מאוד בשטח.
<אתי אטיאס לוין: אנחנו שם, כי גם אצלנו יש הרבה מאוד עבודה.
יעקב מרגי: קב"ס הוא אותו קב"ס, לא משנה איפה, רק אופי העבודה שונה.
<אתי אטיאס לוין: זה לא בהכרח לאוכלוסיות מוחלשות.
יעקב מרגי: אל תדאגי, אם נצליח לשפר את שכר הקב"סים, זה יחול גם על הרשויות החזקות.
<מימי אקרמן: הנושא הזה הוא כאילו נושא פנימי של מדיניות ושל שכר שלא קשור.
<מימי אקרמן: אני רק רוצה לחזק פה את האמירה שלקב"סים יש תפקיד מאוד מאוד חשוב.
<מימי אקרמן: היכולת בתוך הישוב לאתר את הילדים, לחבר אותם לתכניות, לעשות את העבודה שיותר קשה למורים לעשות ביום יום, היא מאוד מאוד חיונית.
<מימי אקרמן: אני מקווה שבאוצר ישמעו את זה.
יעקב מרגי: יש ביניכם אוטוסטרדת מידע?
<מימי אקרמן: כן.
יעקב מרגי: אתם מעדכנים?
<מימי אקרמן: יש לנו מערכת מידע.
<סער הראל: התכנית הזאת עוברת בתוך משרד החינוך.
מאיר כהן: התשובה, אדוני, היא לא.
מאיר כהן: אם אתם מגלים ילד שעוסק בזנות, אתם מעבירים את זה לבית הספר?
מאיר כהן: התשובה היא לא.
מאיר כהן: קב"סים לא מתעסקים בסוגיה הזאת.
<סער הראל: זה לא בהכרח צריך לעבור לבית ספר.
<מימי אקרמן: אני לא אבוא ואגיד שזה מושלם.
<מימי אקרמן: יש לנו מערכת מידע שאנחנו לאט לאט מפיצים ועובדים יותר גם מחוץ למה שספציפי נמצא בתוך התכנית עצמה.
<מימי אקרמן: המערכת מאפשרת לבתי ספר להיות יותר עם היד על הדופק.
יעקב מרגי: אין ספק שישנה במידה מסוימת, אבל כשאני שואל אני רוצה שזה יהיה לנגד עיניכם.
יעקב מרגי: אנחנו יכולים לשפר את המעורבות של הקב"סים אם יהיה מידע הדדי במה שאפשר להעביר.
יעקב מרגי: לא תמיד אפשר להעביר מידע.
<סער הראל: גם לא תמיד צריך להעביר את המידע.
<סער הראל: התכנית הזאת פועלת בתוך האגף במשרד החינוך.
<סער הראל: איפה שיש צורך בלהעביר מידע המידע עובר.
<סער הראל: ברור שצריך לשפר את זה עוד.
<סער הראל: לא בהכרח כל בית ספר צריך לדעת מה כל תלמיד עושה.
<סער הראל: הקב"ס הוא חלק מהאיתור בהקשר הזה.
<סער הראל: המידע קיים בתוך האגף.
<סער הראל: התכנית עובדת בתוך האגף.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על מצוקתם של הקב"סים, הן מבחינת איוש תקנים, הן מבחינת סולם השכר.
יעקב מרגי: אין ספק שיש פרדוקס מובנה לאחר הרפורמות של אופק חדש ועוז לתמורה.
יעקב מרגי: אני כבר הלכתי לאיבוד מרוב רפורמות.
יעקב מרגי: יש פרדוקס.
יעקב מרגי: אם קב"ס יכול להתמודד רק עם מישהו שהוא מורה עם ניסיון בהוראה, עם השכלה של מורה, עם הסמכה של מורה, כאשר השכר שלו נמוך ממורה, אני לא אראה אנשים עומדים בתור להיות קב"סים.
יעקב מרגי: אני קורא להסתדרות המורים להיכנס למהלכים אקטיביים, לעדכן אפילו את מזכ"ל הסתדרות המורים.
יעקב מרגי: אם צריך ויטמינים, אנחנו פה, כי נראה לי שהעסק רדום בתחום הזה.
יעקב מרגי: כשאת אומרת לי שרק מתכוננים לעשות, אני יודע שלא עושים, שלא תכננתם לעשות.
יעקב מרגי: אני מבקש להיכנס לאקטיביזם מול הממונה על השכר באוצר.
יעקב מרגי: הממונה על השכר באוצר אמר לך את נוהל העבודה הקר: תחכי שייכנסו הסכמי השכר הקיבוציים.
יעקב מרגי: ארגון הקב"סים, קחו את עצמכם בידיים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לקרוא לכם להשבית את המערכת, לשבות, אבל אתם די חכמים כדי שיתחילו לספור אתכם.
יעקב מרגי: מהניסיון הרב שנים שלי בכל המערכות זה צריך טיפול מעמיק.
יעקב מרגי: כנראה שיש לזה גם השלכות רוחב.
יעקב מרגי: ברגע שישפרו לכם, מיד יעוטו על זה כאלה שקשורים איתכם.
יעקב מרגי: תפעילו את הלחצים שלכם.
יעקב מרגי: אני קורא למשרד החינוך ולשר החינוך באמצעותכם, אל"ף, להוביל דיון אצל הממונה על השכר באוצר בסוגיית הקב"סים ולהיות אוהד בקטע הזה של העלות התקציבית.
יעקב מרגי: זו עלות תקציבית.
יעקב מרגי: מי שרוצה סיוע מאיפה להביא את זה - אני בקי, ראיתי את החוברות שהוגשו יחד עם התקציב - אני יכול לסייע לו בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה ועוקבת בדאגה אחר מצב הקב"סים.
יעקב מרגי: תהיה ישיבת מעקב, אנחנו נעקוב אחרי זה.
יעקב מרגי: אני מבקש מכל הגורמים שפניתי אליהם, הן הסתדרות המורים, הן ארגון הקב"סים והן משרד החינוך, לעדכן אותנו מה נעשה בסוגיית שיפור שכרם של הקב"סים.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: היום 20 בספטמבר 2015, ז' בתשרי התשע"ו, הנושא על סדר-היום: "סקר בעיתון ישראל היום: בורות בקרב מורי ישראל" – מסוימת, ברשותכם אני אוסיף "מסוימת".
יעקב מרגי: את הכותרת בעיתונים – מי שמבין קצת בתקשורת יודע שהכתב יכול להכין כתבה נפלאה, יש לו מונופול רק על הכתבה שלו, העורך יכול לשנות לו קצת אבל על הכותרת אין לו שום אחריות, יכולים לקחת חצי משפט מגוף הכתבה, שולי ולהפוך אותו לכותרת.
יעקב מרגי: אני אספר לכם סיפור: פעם הייתי ראש המועצה הדתית בבאר-שבע, היה ערב ראש השנה והיו קשיים, לא יכולנו לשלם משכורות.
יעקב מרגי: עיתונאי פגש אותי ושאל אותי: אם העירייה לא תעביר לך את הכסף, מה יקרה?
יעקב מרגי: אמרתי לו: תשמע, אני לא יכול לשלם משכורות, לא יכול לתדלק את מכוניות חברה קדישא ולא כלום, והלכתי.
יעקב מרגי: אני מתעורר בערב ראש-השנה, מוסף חג, עמוד שער: ראש המועצה הדתית "לא יהיה כסף – לא נקבור מתים".
יעקב מרגי: תגידו לי עכשיו מה אני אמרתי ומה הוא עשה בכותרת?
יעקב מרגי: זה בדיוק כך.
יעקב מרגי: לכן, כשאני אומר: "סקר עיתון ישראל היום: בורות בקב מורי ישראל" – הכותרת זו לא התמונה, אני מוסיף "מסוימת".
יעקב מרגי: הכותרת היא אחריות העורך, אני מבין רק את מה שנכתב.
יעקב מרגי: ביקש יוסי ורסמן לומר מספר מילים כי הוא צריך לצאת, הוא היה גם נוכח בדיון הקודם.
יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן לעורך הסקר לתת לנו תמונת מצב איך נערך הסקר, למה, מאיפה ומה המסקנות.
<יוסי וסרמן: אם זה כך הרשה לי להציע שנשמע קודם כל את העורך.
יעקב מרגי: אני מקבל את הצעתך.
<ראובן הררי: צהרים טובים, תודה שהזמנתם אותי היום.
<ראובן הררי: אני הייתי אחראי על הסקר שהוזמן על ידי "ישראל היום", סקר שנערך בקרב מדגם מייצג של 500 מורים, גם מהחינוך היסודי, חטיבות ביניים ותיכון.
<ראובן הררי: מדגם מייצג של כלל המורים, 500 מורים.
יעקב מרגי: בחינוך הממלכתי?
<ראובן הררי: בחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי.
<ראובן הררי: בסקר נשאלו 15 שאלות פתוחות בלתי נעזרות, אחת אחרי השנייה, והמורים נתבקשו לענות על הסקר.
<ראובן הררי: משפנינו למורים הם לא ידעו שאנחנו פונים אליהם בהיותם מורים אלא הגענו אליהם באופן אקראי והם השיבו על השאלה ככל אחד אחר שהיה יכול להשיב על השאלות האלה.
<אייל רם: בטלפון?
<ראובן הררי: הסקר נערך באמצעות האינטרנט בקרב פאנל גולשים מייצג.
<אהרון ברנשטיין: מה זאת אומרת "פאנל גולשים מייצג"?
יעקב מרגי: סלח לי, אדוני, הדיבור רק ברשות דיבור.
<ראובן הררי: אני ארחיב קצת על המתודולוגיה.
<ראובן הררי: אפשר לומר שקרוב ל-70% מהסקרים שנעשים היום בישראל נעשים באמצעות סקר אינטרנטי.
<ראובן הררי: סקר אינטרנטי – מדובר על פאנל, בפאנל שאנחנו עובדים של כ-120,000 איש, שרשומים מראש לענות על סקרים.
<ראובן הררי: יש כמה פנלים בישראל וזו המתודולוגיה שבה אנחנו עשינו שימוש.
<ראובן הררי: אם יש שאלות נוספות אני אשמח לענות.
יעקב מרגי: צלול לתוך הסקר, מה הממצאים?
איציק שמולי: תן לנו את הנתונים.
יעקב מרגי: היה חשוב לי קודם כל לדעת מה קרה?
יעקב מרגי: למה יצא הסקר הזה?
<ראובן הררי: הסקר הוזמן על ידי "ישראל היום".
יעקב מרגי: העיתון.
יעקב מרגי: עכשיו תן לנו את הנתונים.
<ראובן הררי: את הממצאים אני לא זוכר בעל-פה, הם בטח נמצאים אצלכם אבל בעיקרון נמצא שיש שיעור מאוד גבוה של חוסר ידע בנושאים של ידע כללי בקרב המורים, החל מההמנון הלאומי, עד תאריך רצח רבין, מי יושב-ראש הכנסת, מי נשיאת בית המשפט העליון וכך הלאה.
יעקב מרגי: שמות חמישה חומשי תורה.
<ראובן הררי: נכון.
יעקב מרגי: המדינות הגבולות בישראל.
<ראובן הררי: נכון מאוד.
<שלי שנדור אלקיים: זה כולל גם מושגים כלליים במתמטיקה, כמו חזקות וכו'?
<ראובן הררי: לא, היו אך ורק שאלות שקשורות למציאות היומיומית.
<ראובן הררי: אם את מחפשת תחום אז תחום האזרחות וההיסטוריה של מדינת ישראל.
<ראובן הררי: חשוב להדגיש שכל הנושאים שנבדקו מבחינה היסטורית התרחשו ב-65 השנים האחרונות, אנחנו לא דיברנו על היסטוריה קדומה או נושאים אזוטרים, היו נושאים שהם על סדר-היום.
יעקב מרגי: כנראה שהרציונל הוא לא להציג את הפערים בידע שנרכש על ידם על מנת להקנות אותו לתלמידים אלא ידע כללי.
יעקב מרגי: אחר כך נביע את דעתנו, נראה את הדברים.
יעקב מרגי: יש לך עוד משהו להוסיף?
<ראובן הררי: בסופו של דבר, המסקנה הכללית של הסקר היא שהמורים לוקים בחסר בתחום הזה של ידע כללי.
<יוסי וסרמן: ראשית, כמייצג את רוב מורי ישראל, אני מאוד מאוד מעוניין – כמו כל חברי בהסתדרות המורים ואני בטוח גם בארגון המורים העל-יסודיים – שמורי ישראל ידעו להשיב גם על השאלות שהוזכרו בסקר.
<יוסי וסרמן: לא נראה לי סביר שמורה בישראל, או בכלל כל אזרח משכיל בישראל, בייחוד מורה, לא ידע מהן המדינות השכנות או לא ידע מה זה כ"ט בנובמבר ולא ידע מהו הקו הירוק.
יעקב מרגי: בציניות – במיוחד מצד מערב של המדינה.
<יוסי וסרמן: ועוד שאלות שהן שאלות שחובה על כולנו להכיר את התשובות שלהן.
<יוסי וסרמן: אני לא מצליח להבין מה המטרה של עיתון שביקש סקר שכזה.
<יוסי וסרמן: אנחנו לא מחליפים את המורים שלנו, אין לנו עודף מורים במדינת ישאל.
<יוסי וסרמן: אנחנו, בשנים האחרונות, עשינו מאמץ עליון – ממשלת ישראל בראש ובראשונה והסתדרות המורים יחד אתה – על מנת לשפר את מצבם של המורים, לשדרג את השכר, להביא את טובי האנשים הצעירים לעסוק בהוראה, על מנת שהמורים שלנו יהיו עוד יותר איכותיים.