GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אני אצא להצביע בוועדת החוקה אבל אחזור כי הדיון הוא מאוד חשוב.
מירב בן ארי: חבל לי על מיעוט המשתתפים.
מירב בן ארי: ייאמר לזכות גדי פרנק, מנכ"ל ה-ות"ת, שברגעים אלה ממש נמצא בפתרון המשבר עם הסטודנטים שלומדים פיזיותרפיה וקלינאי התקשורת.
מירב בן ארי: יש עכשיו משבר שמטופל מול משרד הבריאות.
מירב בן ארי: ברגעים אלה הם בפגישה עם מנכ"ל משרד הבריאות.
מירב בן ארי: אני גם קיימתי אתו שיחה לפני כן, כך שאנחנו יודעים שהוא שם והוא מטפל בנושא כי יש שם שביתה.
מירב בן ארי: קודם כל, השנה היא שנה מאוד מרכזית להשכלה הגבוהה כי התכנית הרב שנתית מסתיימת והתכנית הרב שנתית שתסתיים באוקטובר 2016 דורשת גם שאנחנו צריכים להיות מעורבים, גם כמובן השדולה שלנו תהיה מעורבת, בקביעת אותן משימות.
מירב בן ארי: זאת תכנית לאומית.
מירב בן ארי: זאת תכנית שנוגעת בסופו של דבר בכל האוכלוסייה במדינת ישראל.
מירב בן ארי: אם בתכנית הרב שנתית הקודמת שמו גם את הקידום של המגזר הערבי וגם את הקידום של המגזר החרדי ובאמת הצליחו, בנוסף לכל שאר המשימות שהוגדרו בתכנית הרב שנתית, נראה לי, ואני בטוחה שאת תדברי על זה - - -
יעקב מרגי: מתי התקבלה התכנית הרב שנתית?
מירב בן ארי: בתשע"א על 2010 עד 2016, לשש שנים.
מירב בן ארי: תכנית שהייתה בתקופה של שר החינוך גדעון סער.
יעקב מרגי: בשנת תשע"ג ותשע"ד התקבלו החלטות שסותרות את התכנית הזאת.
מירב בן ארי: לתכנית הרב שנתית היו מספר מטרות, גם למצוינות המחקרית האקדמית, גם להגביר את הנגישות לערבים ולמגזר החרדי ובכלל למיעוטים, ויש שיפור.
מירב בן ארי: יש היום אקדמיות שבאמת עוסקות - מה שלא היה בעבר – בנושא הזה.
מירב בן ארי: הנושא הזה, אני מניחה שהוא לפתחה של המל"ג ואנחנו כוועדת החינוך צריכים לעקוב אחר התכנית הרב שנתית כי אנחנו לא חותמת גומי אלא אנחנו מאוד מעורבים ורוצים להיות מעורבים בקביעת המטרות של התכנית הרב שנתית הזאת.
מירב בן ארי: בעיני אחד הדברים מתוך הדברים שחשובים גם הם בשנת הלימודים האקדמית, ואני עובדת עליהם ללא הרף, הוא הנושא של המכינות הקדם אקדמיות.
מירב בן ארי: צריך לסיים עם זה.
מירב בן ארי: היום דיברתי עם גדי והיינו בפגישה.
יעקב מרגי: אם היה לנו סטטוס של ערכאה משפטית, הם היו עוברים על ביזיון בית המשפט.
מירב בן ארי: לגמרי.
מירב בן ארי: מי שכרגע המפתחות בידו, למרות שגדי היה שם במספר פגישות, זה משרד הביטחון, היחידה להכוונת חיילים משוחררים.
מירב בן ארי: אני נתתי לה אולטימטום כי זה פשוט לא יכול להיות.
יעקב מרגי: הם הצהירו כאן.
מירב בן ארי: כן, הם הצהירו.
מירב בן ארי: יצוין שגם אחרי ישיבת הוועדה התכנסנו במשרדי המל"ג כדי לקדם אבל זה עדיין תקוע.
מירב בן ארי: זה בעיקר בגלל משרד הביטחון.
מירב בן ארי: זה משהו שאנחנו כוועדה חייבים לשחרר.
מירב בן ארי: התחלנו את זה כאן בוועדת החינוך.
עליזה לביא: מה הייתה התשובה?
מירב בן ארי: יש איזשהו עיכוב כרגע.
מירב בן ארי: זה בעיקר אצל היחידה להכוונת חיילים משוחררים.
מירב בן ארי: אם תרצי, אני אסביר.
יעקב מרגי: תקציבית.
מירב בן ארי: יש כסף.
יעקב מרגי: אמרו שיש והם מוכנים לגמור את זה?
מירב בן ארי: הם פשוט לא מתקדמים אבל הם ייקחו בחשבון שאם זה לא יבוא מהם, זה יבוא מהמל"ג, המכינות הקדם אקדמיות ואנחנו נוציא את זה משם אחת ולתמיד.
מירב בן ארי: זה יסתיים מה גם שוועדת החינוך לקחה את זה ושמה את זה כמשימה.
מירב בן ארי: דבר שני, וגם שמנו עליו כסף בתקציב, גם ב-2015 וגם ב-2016, כל הנושא של מעורבות חברתית.
מירב בן ארי: הובטח לי על ידי המל"ג שיצא קול קורא לכל המכללות והאוניברסיטאות להגביר את הנושא של מעורבות חברתית של סטודנטים בקהילה.
מירב בן ארי: יש לזה תקציבים.
מירב בן ארי: המכללות והאוניברסיטאות צריכות לדעת שהן יכולות להגדיל את הפעילות של המעורבות החברתית ויש לזה תקציב.
מירב בן ארי: חלק ממעורבות הסטודנטים הוא הקמה של כפרי הסטודנטים.
מירב בן ארי: העיר הראשונה שנבחרה היא קריית שמונה ועכשיו אנחנו בתהליך מול שכונת התקווה ויפו ד' בתל אביב.
מירב בן ארי: זה עוד פרויקט שהתחלנו כאן בוועדת החינוך ואני באמת מקדמת את זה כדי להעביר את כפרי הסטודנטים.
מירב בן ארי: הנושא המרכזי בעיני שגם הוא היה כאן בוועדת החינוך זה נושא המעונות של הסטודנטים.
מירב בן ארי: המעונות עצמם שתקועים בפקק – אפרופו ביזיון בית משפט – גם כאן עשינו ישיבה מצומצמת ב-ות"ת.
מירב בן ארי: גם כאן יש לנו פקק.
מירב בן ארי: יש לנו מכללות שתקועות מוועדה מחוזית לוועדה מקומית והן תוקעו את המעונות של הסטודנטים.
מירב בן ארי: יש לנו בסך הכול חמישה מעונות שהתחילו את הבנייה שלהם ועדיין גם כאן אנחנו כל הזמן עם יד על הדופק.
מירב בן ארי: הכנסנו עכשיו גם את דירה להשכיר וכמובן יש את המעורבות של ההתאחדות במעונות.
מירב בן ארי: הכול התחיל כאן.
מירב בן ארי: הכול התחיל בוועדת החינוך ואין ספק שהעלינו את זה.
מירב בן ארי: הדבר האחרון מבחינתי הוא הנושא של ההנדסאים, הנושא של המכללות הטכנולוגיות.
מירב בן ארי: גם האוצר וגם משרד הכלכלה, שגם הוא רואה כיעד מאוד מרכזי לבוא ולקדם גם את המצב של ההנדסאים במדינת ישראל אבל גם את המצב של המכללות הטכנולוגיות שבאופן קבוע ומשום מה – בגלל עוול היסטורי – סובלות מפערים בניגוד למכללות אחרות.
מירב בן ארי: עוד דבר אחרון כי אני חייבת ללכת להצביע.
מירב בן ארי: היה סקר של שביעות רצון של סטודנטים במדינת ישראל.
מירב בן ארי: הסקר נעשה על ידי התאחדות הסטודנטים.
מירב בן ארי: בסקר – וזה חשוב לי שתשמע מנחם – יצא שהמרכז הבינתחומי הוא מספר אחד במדינת ישראל.
מירב בן ארי: לא בגלל אני בוגרת תואר ראשון ותואר שני, והייתי יושבת ראש אגודת הסטודנטים של המרכז הבינתחומי, לא בגלל זה – שימו את זה רגע בצד.
<יהודית גידלי: מה שכר הלימוד שם?
מירב בן ארי: שכר הלימוד שם הוא קרוב לארבעים אלף שקלים.
מירב בן ארי: אל תיכנסי אתי לפינה הזאת.
<יהודית גידלי: זה חלק מהעניין.
מירב בן ארי: גם במכללה למינהל זה אותו שכר לימוד ועדיין המכללה למינהל לא הייתה מספר אחד בסקר.
מירב בן ארי: גם שכר הלימוד במכללת נתניה הוא קרוב לשלושים אלף שקלים.
מירב בן ארי: גם במכללת שערי משפט.
מירב בן ארי: יש עוד מכללות ששכר הלימוד מתקרב לסכום הזה.
מירב בן ארי: המכללה למינהל נושקת לסכום הזה והיא עדיין לא במקום הראשון.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו אחד.
מירב בן ארי: אני מאמינה, מנחם, שקראת את הסקר הזה בדאגה.
מירב בן ארי: זה לא בגלל ההנחות ותמורת כסף.
מירב בן ארי: התנאים יותר טובים, הכיתות יותר טובות, אבל הרבה פעמים המרצה שמלמד בבינתחומי – ואני יכולה להגיד לכם על פרופסור אהרן ברק, על פרופסור קדמי שלימד אותי דיני ראיות – הם גם מלמדים באוניברסיטאות ועדיין יש משהו במכללות שנותן כנראה לסטודנטים להרגיש יותר טוב.
מירב בן ארי: אתה התייחסת לסקר הזה, לא פרץ לביא.
מירב בן ארי: אני ממליצה לכם לקרוא את הסקר שפרסמה התאחדות הסטודנטים.
מירב בן ארי: 66 אחוזים מהסטודנטים לומדים היום במכללות.
מירב בן ארי: מה שבעיני הכי חשוב לקחת מהסקר הזה זה פשוט לבוא וללמוד איך זה שבמכללות יש משהו שגורם לסטודנטים להרגיש יותר טוב וזה משהו שלא קשור באמת לאוניברסיטה ואין לי ספק שהרמה שם וטיב המרצים לא נופלים משום מוסד, להפך, יותר.
מירב בן ארי: אני חייבת לצאת להצביע אבל אני אחזור לאחר מכן.
יעקב מרגי: אני מודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.
יעקב מרגי: רשות הדיבור לחברת הכנסת ד"ר עליזה לביא.
יעקב מרגי: לאחר מכן התאחדות הסטודנטים.
עליזה לביא: גם לי היה חשוב להיות כאן הבוקר יחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי.
עליזה לביא: אכן אנחנו ייסדנו את השדולה.
עליזה לביא: מירב לוקחת את הנושאים החברתיים אבל אני לוקחת את הנושאים של המצוינות האקדמית שהם נר לרגליי.
עליזה לביא: לצערי הרב, בהמשך לסקר שהוזכר כאן, באמת צריך לראות, אבל גם למתוח הבחנה בין המכללות ותפקידן לבין האוניברסיטאות והתפקיד שהן אמורות להוביל במצוינות האקדמית ובהתקדמות של ההשכלה.
עליזה לביא: יש לנו צניחה משמעותית בדירוג של האוניברסיטאות במדינת ישראל.
עליזה לביא: אנחנו רואים את זה במדדים השונים, גם הבינלאומיים.
עליזה לביא: על מה אנחנו נמדדים ואיך אנחנו מגיעים למקומות הללו?
יעקב מרגי: מצד שני הוזכרו שתי אוניברסיטאות לשבח בתחומים מסוימים.
עליזה לביא: האוניברסיטה העברית קיבלה.
עליזה לביא: הטכניון צנח.
יעקב מרגי: בן גוריון.
עליזה לביא: אנחנו יכולים לנתח את זה, אבל גם הנושא של התכנית הרב שנתית, אני הייתי מאוד מאוד שמחה שנבוא ונלמד את ההשלכות ואת המשמעות, מה היה כאן בשש השנים האחרונות וגם מה לא היה.
עליזה לביא: לפני שאנחנו רוצים לבוא ולשמוע מה כן לעתיד, לבוא ולנתח ולראות.
עליזה לביא: אתה אדוני הזכרת שתוך כדי גם היו שינויים והייתי שמחה מאוד אם תהיה כאן ישיבה שתבוא ותנתח את מה שרצינו שיהיה בתכנית הרב שנתית, מה התבצע, מה לא התבצע, מה אנחנו לומדים ומה בעצם יהיה כאבני בסיס לתכנית הרב שנתית הבאה שאנחנו רוצים לקדם.
עליזה לביא: הנושא השני שמאוד מטריד אותי הוא כל הנושא של מקצועות שסטודנטים שלנו רוכשים ולומדים ויש הרבה חוסר התאמה לעולם התעסוקה של המחר.
עליזה לביא: אני לא באה ואומרת שצריך לבחור לאנשים אבל יש הרבה שינויים שכן צריכים לעבור גם בתוך מערכת החינוך בבתי הספר.
עליזה לביא: דווקא במגזר הערבי אנחנו רואים את הכיוון של הסללה בשונה מהמגזר היהודי.
עליזה לביא: זה גם בהקשר המגדרי ואני מציינת את זה לטובה.
עליזה לביא: הרבה מאוד כלים ניתנים לחשוב על המסלול הבא, לחשוב על הדבר הבא שאני רוצה לרכוש וללמוד.
עליזה לביא: דיברנו על המכינות אבל הרבה מאוד מהצעירים שלנו, שנתיים ושלוש צריכים לבזבז כדי לרכוש את הידע ואת הדעת כדי לבוא ולנסות שוב להתקבל.
עליזה לביא: אלה שנים בהן הם שוב ושוב מנסים.
עליזה לביא: אין להם את הכלים שהיו אמורים להכניס אותם אל תוך העולם האקדמי.
עליזה לביא: נכון שצריך לבוא ולאפשר אבל אני כן הייתי, ודווקא בגלל התרומה האדירה של המכללות במדינת ישראל, מותחת קו בין תפקידן של המכללות להשכלה ובהנגשה של הידע לציבור הרחב אבל גם על המקום של האוניברסיטאות ועל פיתוח המצוינות והמקום שהן צריכות להמשיך ולהוביל במחקר.
עליזה לביא: לראות איך אנחנו משמרים את מה שקיים.
עליזה לביא: בהיבטים המגדריים שמענו ואני אשמח אם תזמין גם את פרופסור מרית ירמיה שהיא המדענית הראשית של משרד המדע.
עליזה לביא: הקמנו את המועצה לקידום נשים במדע והיא ערכה בדיקה במחלקות השונות בשמונה אוניברסיטאות מחקר בישראל.
עליזה לביא: בכל המחלקות יש תת ייצוג לנשים.
עליזה לביא: 37 מהמחלקות, שיעור הנשים נמוך מעשרים אחוזים, גם בקרב הסטודנטיות וגם בקרב סגל המרצות.
עליזה לביא: בעשרים מחלקות במחקר שהיא פרסמה אין אפילו חברת סגל אחת.
עליזה לביא: בכל מה שקשור לנושא של קידום אקדמי, של כל החסמים שעומדים בפני נשים על המסלולים האקדמיים, בכל הנושא של מלגות, בתנאים הנדרשים להתקדם - - -
יעקב מרגי: צריך לקחת מיקרוסקופ כדי לבדוק תנועתיות בתוך הסגלים.
עליזה לביא: אני יכולה לציין לחיוב את הטכניון שלמשל נשים שלומדות שם ויולדות ילדים, בשנה החמישית הן מקבלות את השנה חינם כדי לבוא ולהשלים את התואר.
עליזה לביא: האפשרות הזאת לא קיימת באף אוניברסיטה נוספת במדינת ישראל.
עליזה לביא: כאן אני רוצה לציין את הטכניון.
עליזה לביא: ראוי גם כאן בוועדה הזאת לראות איך אנחנו כן נותנים את הכלים בהיבטים הללו ומקדמים.
עליזה לביא: כמו שאמרתי, בשדולה שלנו אנחנו ניתן את המענה גם לסוגיות שעולות לשיפור אבל גם מהמקום של המצוינות האקדמית לכולם ולכולן.
עליזה לביא: אני פשוט חייבת לרוץ הלאה.
יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת עליזה לביא.
עליזה לביא: אני מברכת ושתהיה שנת לימודים פורייה, שקטה, בטוחה ושיהיו ימים שקטים.
יעקב מרגי: התאחדות הסטודנטים.
יעקב מרגי: שבע עד שמונה דקות.
יעקב מרגי: לאחר מכן נשמע עוד חבר כנסת ולאחר מכן את אורח הכבוד שלנו, פרופסור בן ששון.
מסעוד גנאים: יש נציגים של המשרדים כמו משרד האוצר?
<מיכל גלברט: כן.
יעקב מרגי: יושב אתנו גם ראש ור"ה לשעבר ונשיא האוניברסיטה העברית שייתן לנו נקודת מבט איך הם רואים את זה, איך האוניברסיטאות וראשי האוניברסיטאות רואים את זה, ואדרבה, הדיון הזה, כפי שאמרתי, הוא דיון מקדים לדיון האמיתי וכנראה נשלב את הדיון על התכנית הרב שנתית הקודמת שמסתיימת בתשע"ו כדי שנסייע במגבלות החופש האקדמי ושלא ניגע בקודש הקודשים.
רם שפע: אני סגן יושב ראש ההתאחדות.
רם שפע: גלעד ארדיטי, היושב ראש, יצא הבוקר למילואים ולכן אני נמצא כאן.
יעקב מרגי: מפרגנים לו ומחזקים את ידיו שיחזור בשלום.
רם שפע: נדמה לי שזה משמעותי.
רם שפע: קודם כל, תודה על הדיון המשותף והחשוב הזה.
רם שפע: אנחנו רוצים בדקות הקרובות להציג את התפיסה שלנו את מקומם של הסטודנטים בחברה.
רם שפע: רצינו להציג מצגת אבל כידוע יש דברים שלא מסתדרים.
רם שפע: הגענו מוכנים ולכן יש לפניכם את התפיסה שלנו.
רם שפע: למעשה אני הולך להציג את קווי היסוד של ההתאחדות, שהם שילוב בין החזון שלנו למטרות כדי לראות איך אנחנו מצליחים לייצר פרקטיקה ולא רק שאיפות.
רם שפע: הבסיס של כל התפיסה הזאת מתייחס לסטודנט כאל מכלול ולא רק איזה תואר הוא מקבל ואיזה ציונים יש לו והיכן הוא מרוצה מכך שהוא הבריז מאחוז ניכר של השיעורים וקיבל ציונים נחמדים, אלא איזה אדם הוא יוצא.
רם שפע: לכן אנחנו משתדלים להתייחס להיבטים הכי רחבים שאנחנו יכולים.
רם שפע: אם יש לכם אימפוטים על פינות אפלות שלא הצלחנו להגיע אליהן, מעולה.
רם שפע: העיגול הימני, הצרכני כלכלי, אחד הנושאים שהכי מטרידים את הסטודנט והסטודנטית בחברה.
רם שפע: מצוין כאן נושא הפנסיה.
רם שפע: אני מאוד מקווה שכולכם וכולכן מכירים את ההסדר התקדימי שיצרנו יחד עם מיט"ב ד"ש.
רם שפע: בשורה התחתונה, הסדר שיכול לחסוך לכל סטודנט מאות אלפי שקלים, וזאת לא סיסמה, במהלך חייו.
רם שפע: בקיצור, מאות מיליוני שקלים עברו כבר מחברות הפנסיה לסטודנטים בכמה חודשים ועוד ידינו נטויה ואנחנו ממשיכים.
רם שפע: בית אקדמי.
רם שפע: אני לא אציג כל נושא כי זה ייקח לנו יותר מדי זמן אבל גם בנושא הדיור הקמנו איזושהי חברה שמסוגלת לחסוך לסטודנטים ולסטודנטיות הרבה מאוד כסף בדירה הראשונה שהם רוכשים.
רם שפע: כל נושא חיי היום יום, העיגול שמסומן בירוק.
רם שפע: למעשה גם בבתי דיור אחרים, היבטים של שכירות הוגנת, חוק לשכירות הוגנת.
רם שפע: ידוע לכולם שהסטודנטים היום גרים בדירות לא דירות שאף אחד מאתנו לא היה רוצה לשלוח לא את עצמנו ולא את הילדים שלכם לשם.
רם שפע: גם בזה אנחנו מטפלים.
רם שפע: מירב התייחסה לנושא המעונות.
רם שפע: נהדר.
רם שפע: כבר במשך שנים משרד האוצר מתקצב את קיומם של המעונות וזה מדהים, אבל בפרקטיקה ובפועל כמות הדירות שנבנות מעטה.
רם שפע: דיברת עכשיו על דירה להשכיר וזה מעולה ומחפשים המון פתרונות אבל השורה התחתונה היא שכמעט ולא בונים.
רם שפע: גם אם עכשיו יש איזושהי תחושה של תנופה, יש לנו עוד המון המון המון עבודה לכולנו ללחוץ כדי שזה יתקדם.
יעקב מרגי: יש מי שמאשים אתכם שבערים מסוימות שאתם הקטליזטור לעליית מחירי השכירות.
יעקב מרגי: זאת ברכה.
רם שפע: אין בעיה, שיבואו לדבר אתנו ואני אסביר להם את התמונה מנקודת מבטנו.
רם שפע: כמובן שגם בנושא התחבורה הציבורית יש שלל נושאים שצריך לעסוק בהם, גם במחירים וגם בהיבטים של שירות.
רם שפע: יש עוד הרבה במה להשתפר.
רם שפע: הסטודנטים צורכים תחבורה ציבורית.
יעקב מרגי: מה שיעורי ההנחות?
יעקב מרגי: האם זה משמעותי או לא משמעותי?
רם שפע: שיעורי ההנחות משמעותיים ועם זאת אנחנו קיווינו לשיפור בשנה הזאת אבל לא הצלחנו להגיע אליו.
יעקב מרגי: יש לך מספר האחוזים ברכבות ובתחבורה הציבורית?
רם שפע: 33 אחוזים למי שמטעין את פרופיל הסטודנט שלו, שמצוין כסטודנט, ויש כל מיני תכניות שנתיות וחצי שנתיות אפשרות גם לחמישים אחוזים.
רם שפע: זה אמור לגבי הקווים הבין עירוניים והעירוניים.
רם שפע: זה הישג של ההתאחדות מלפני כמה שנים אבל גם אותו אפשר לשפר, אם לא השנה, אז בשנה הבאה.
רם שפע: אני לא הולך לעיגול האמצעי אלא לעיגול התחתון משמאל, כל הנושא של ליווי והכשרת אגודות פחות נוגע לכם אבל רלוונטי שתכירו את ההתעסקות שלנו בזה.
רם שפע: למעשה אנחנו מייצגים את כל הסטודנטים והסטודנטיות אבל מי שבסוף עוזר לסטודנטים בשטח אלה הן אגודות הסטודנטים המקומיות שלהם ולכן תפקידנו הוא גם לחזק אותן כמו בכל ארגון היררכי נכון.
רם שפע: אם האגודות יהיו חזקות, הסטודנטים יהיו יותר חזקים ואנחנו משקיעים בזה הרבה מזמננו.
רם שפע: העיגול השמאלי מלמעלה.
רם שפע: למעשה העיגול של אזרחות פעילה.
רם שפע: אין סוף דברים שאפשר לעשות.
רם שפע: שוב, זה מתייחס לסוגיה שהצגתי בהתחלה לגבי הסטודנט כמכלול ולא כמישהו שרק מקבל ציונים.
רם שפע: גם כאן לראות איך הסטודנט מצליח במהלך התואר שלו לייצר עשייה משמעותית.
רם שפע: מירב ציינה את ההתפתחות של הקהילות, פחות כפרים ויותר קהילות בסמנטיקה שלנו.
רם שפע: יש שאיפה להתפתחות בעוד כמה ערים.
רם שפע: אנחנו רוצים לצאת בעוד כמה פרויקטים שקשורים למעורבות חברתית וגם כאן
רם שפע: סביב ההסכם של הקיצוצים בהשכלה גבוהה, יש גם כסף שמיועד לזה ובתקווה נצליח לייצר ממנו דברים אפקטיביים כבר בחודשים הקרובים.
רם שפע: חיבור של המגזרים.
רם שפע: דיברת על זה ואני רוצה לגעת בנקודה אחת.
רם שפע: דיברת על נגישות.
יעקב מרגי: אני יכול לומר לך שבבאר שבע אתם עושים עבודה נפלאה בשכונות.
יעקב מרגי: לא נופל מלוד, אבל אתם עושים.
רם שפע: דוגמה מעולה.
רם שפע: מי שעושה את העבודה הנפלאה בבאר שבע, זאת אגודת הסטודנטים בבאר שבע, כמובן בסיוע שלנו.
רם שפע: זה גם דבר מדהים.
רם שפע: נקודה שנגעת בה לגבי הנגישות ואני רוצה להתייחס אליה.
רם שפע: קל מאוד להציג נתונים על כך שיש נגישות מדהימה בישראל ואנחנו במקום שני ב-OECD בנגישות וזה נכון שיהיה כך ואנחנו בחמישים אחוזים.
יעקב מרגי: אתה מדבר על נגישות לאוכלוסיות או על הנגשה של ההשכלה הגבוהה?
רם שפע: נגעת בנקודה.
רם שפע: אני אומר שעל פניו במספרים מוחלטים ההשכלה הגבוהה מונגשת וחמישים אחוזים מהאוכלוסייה מגיעה להשכלה הגבוהה.
רם שפע: עם זאת שני ציבורים משמעותיים ביותר נמצאים בתת ייצוג.
רם שפע: אגב, גם האוכלוסייה האתיופית ועוד יש לאן להתקדם בייצוג שלה.
מסעוד גנאים: מה עם הערבים?
רם שפע: אמרתי.
רם שפע: גם חרדים וגם ערבים.
רם שפע: אמרתי, שתי חברות, גם החברה הערבית וגם החברה החרדית, יש עוד הרבה לאן להתקדם בנושא הזה.
יעקב מרגי: יחסית לאוכלוסייה הכללית, אני טוען שגם באוכלוסייה הכללית, לגבי החמישים אחוזים, אמר לי בכיר ב-ות"ת שהמכללות נלחמות זו בזו על סטודנטים כי אין מהיכן לקחת.
יעקב מרגי: זה לא נכון.
יעקב מרגי: לא מיצינו את הפוטנציאל הזה.
יעקב מרגי: חמישים אחוזים, זה עדיין מספר נמוך.
רם שפע: יש הרבה לאן להתקדם בחברה הערבית והחרדית ואנחנו עושים את זה ואני מקווה שהוועדה תתמוך בזה.
יעקב מרגי: אני מדגיש את האוכלוסייה הכללית.
רם שפע: גם בכללית.
יעקב מרגי: אתה חוזר לאוכלוסייה הערבית והחרדי.
רם שפע: כי זה נתון לוויכוח.
רם שפע: יש גם איזשהו גג שצריך לראות מתי מתעסקים במצוינות ושיפור ולא רק בהנגשה של האוכלוסייה הכללית.
רם שפע: אני מגיע לעיגול האחרון שלמעשה אולי הוא הליבה המשמעותית של ההתייחסות שלנו וזה למעשה כל מהלך התואר, מהלך הלימודים של הסטודנט והסטודנטית.
רם שפע: יצרנו איזושהי תפיסה מאוד רחבה, עבדנו על זה במשך חודשים עם המון ניירות עמדה ומסמכים עמוקים ומחקרים של מחלקת המחקר שלנו, כדי לייצר כאן תכנית משמעותית.
רם שפע: בעצם חילקנו את התכנית לשלושה חלקים ובעוד רגע אני אתן לעדי שתציג את עצמה וגם תציג כמה דברים ספציפיים.
רם שפע: למעשה התייחסנו לכל מה שהסטודנט והסטודנטית עוברים לפני שהם מגיעים לתואר ולא רק מה שקורה בשנייה שהם מגיעים.
רם שפע: איך הם בוחרים את התואר, איך אפשר למנוע נשירה ומעבר בין תארים, מה לגבי פסיכומטרי.
יעקב מרגי: אני רוצה שתתייחסו - גם מנקודות שעלו בדיון - לתלמידי ישראל שבאים לאקדמיה והם מרגישים שלא הוכנו כראוי ללימודים אקדמיים.
יעקב מרגי: עם כל ההשקעה רבת השנים, אין מסלול שהוא מביא את בוגר החינוך התיכוני לנחיתה רכה לתוך האקדמיה.
יעקב מרגי: אז מתחיל התיעוש ושוב, עוד קורסים ועוד קורסים ועוד התאמות וכאילו אני עכשיו הגעתי כעולה חדש וכל 12 השנים שהשקעתי, כאילו לא היו.
יעקב מרגי: גם אחרי שאני יוצא עם תעודת בגרות, עדיין אני צריך לעבור עוד כמה משוכות.
יעקב מרגי: תעודת הבגרות היא לא תכלית הכול אלא רמת הידע.
רם שפע: אני הרבה יותר ממסכים אתך.
יעקב מרגי: אני חושב ששם אתם צריכים לפעול.
רם שפע: אני אגיד שחלק מהתכנית שלנו – וזה בהחלט מצוין בה – גם העיסוק ברצף למידה.
רם שפע: התלמידים למעשה מסיימים בגיל 18, רבים מהם, מי שהולך לשירות הצבאי, מתחיל ללמוד בגיל 23, 24, 25 כך שהרצף נקטע וגם מה שכבר למדת, אתה לא מגיע אתו מוכן.
יעקב מרגי: אני לא יודע, יכול להיות שזה קיים, ואם הוא קיים וזאת התוצאה, כנראה שהוא לא קיים נכון או לא קיים במידה מספקת.
יעקב מרגי: אין תיאום מערכות בין ההשכלה הגבוהה למערכת החינוך בישראל.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך להיות תיאום ציפיות ותיאום מערכות.
יעקב מרגי: בפועל מערכת החינוך בישראל היא בית היוצר לאותם סטודנטים.
יעקב מרגי: אם אני לא שואף להביא אותם לרמה מסוימת שבאקדמיה הם נכנסים ונשאבים לתוכה כבר בשנה הראשונה ברמה גבוהה, כנראה שמשהו חסר כאן.
רם שפע: גם כאן אני מסכים אתך שיש הרבה לאן להתקדם.
רם שפע: צריך לזכור שיושב ראש המל"ג הוא שר החינוך ובסוף זאת מערכת שיכולה לפעול ביחד טוב יותר.
רם שפע: דיברתי על מה שקורה לפני התואר.
רם שפע: מן הסתם גם במהלך התואר, הליבה של העניין, יש לנו הרבה מאוד לאן להתקדם במערכת.
רם שפע: דיברתם על המיקום שלנו במדרגים העולמיים.
רם שפע: כל נושא איכות ההוראה, הטכנולוגיות בהוראה – אנחנו מתקדמים ועם זאת יש לנו המון המון המון עבודה.
רם שפע: לצערי סטודנטים רבים לא מספיק מתעניינים במה שקורה במהלך הלימודים שלהם וזאת גם תולדה של מערכת שצריכה להשתפר.
רם שפע: כמובן גם מה שקורה אחרי התואר, איך קולטים את הבוגרים ואיך מכשירים אותם.
רם שפע: אני אשתף רק משיחה שלי אתמול בערב בנקודה קטנה.
רם שפע: אני סטודנט לחינוך ואני עושה עכשיו סטאז'.
רם שפע: ישבתי עם החברים שלי שהתחילו את הסטאז' שלהם ופשוט התחלנו להעלות על דף עשרות הצעות שיש לסטאז'ר המתחיל של שכר שלא מגיע אליו ושל תנאים שאין לו מושג מה הם.
רם שפע: אני לא אלאה אתכם, אבל באמת המצב בעניין ההכשרות הוא לא מספיק טוב.
רם שפע: אני אתן לעדי להרחיב על זה.
יעקב מרגי: לפני שעדי תתחיל.
יעקב מרגי: בדיונים קודמים עלתה הסוגיה הזאת של שיתופי פעולה ותיאום עם הסגל הבכיר.
יעקב מרגי: השאלה אם יש שיפור והאם אתם שותפים בתכניות הלימודים - אני לא אומר תכנים, מגמות ושינויים שנעשים – או שזה חד צדדי.
רם שפע: שיפור קל.
יעקב מרגי: יש קנאות מובנית.
רם שפע: נמצאת אתנו לימור, והתייחסת לנושא ההנדסאים, ואני חייב להגיד שגם כאן יש המון עבודה כדי לשפר בעיקר את התודעה של ציבור ההנדסאים בישראל, ציבור חיוני וקריטי למערכת ועם זאת עדיין הסטודנטים לא מספיק רוצים ללכת ללמוד את זה וזה חבל.
יעקב מרגי: האכסניה של כל סוגיית ההנדסאים, גם בכלכלה וגם בחינוך.
יעקב מרגי: דבר שני, אקרדיטציה.
יעקב מרגי: לא יתכן שהנדסאי שרוצה להמשיך במסלול אקדמי, זורק מאחוריו את כל מה שהוא השקיע בלימודי הנדסאות ומתחיל הכול מחדש.
יעקב מרגי: זה לעג לרש בנקודות הזכות שהוא מקבל, בנקודות הקרדיט שהוא מקבל וזאת סוגיה שהיא מונחת לפתחנו ואנחנו בהמשך נתקוף אותה מכמה זוויות.
יעקב מרגי: חבר הכנסת דוקטור יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: תודה ליושב ראש הוועדה.
יוסף ג'בארין: אתה רוצה שעדי תדבר?
רם שפע: אמת.
יוסף ג'בארין: אולי ניתן לה להתייחס.
<עדי משניות: שלום לכולם.
<עדי משניות: אני ראש המחלקה למדיניות אקדמית בהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות.
<עדי משניות: באמת הזמן קצר.
<עדי משניות: אני רק רציתי לתת שתי דוגמאות שאני חושבת שהן מבהירות את כל התפיסה שלנו כלפי התכנית הרב שנתית שאנחנו מקדמים בה את האינטרסים של הסטודנטים בעולם ההשכלה הגבוהה, באמת מתוך ראייה שהאינטרס הוא לא רק של מי שנמצא במערכת והמענה שהוא מקבל באותו רגע, אלא גם מי נכנס למערכת הזאת, מי מסוגל להיכנס למערכת הזאת ואיך הוא יוצא ממנה.
<עדי משניות: שתי דוגמאות.
<עדי משניות: תהליך שנמצא כרגע דווקא בשלבים מתקדמים יחסית.
<עדי משניות: שמנו לב שיש בעיה מאוד קשה לאותם אנשים שנאלצים לעבוד במשרה מלאה כבר מגיל צעיר ולא יכולים למעשה לפנות את הזמן הדרוש בשביל תואר ראשון - שהיום מבחינה רגולטורית דורש נוכחות מוגברת במוסד שלא מאפשרת את ההשתכרות הזאת - והם נמצאים בבעיה מאוד קשה.
<עדי משניות: למעשה אין להם אלטרנטיבה אלא לפנות למוסדות פרטיים שגובים שכר לימוד משולש ואפילו לפעמים יותר משכר לימוד ציבורי.
<עדי משניות: דווקא המערכת הציבורית לא נותנת לאותם אנשים מענה כדי לשדרג גם את ההשכלה שלהם, גם את ההכשרה שלהם וגם את האפקטיביות שלהם בתוך שוק העבודה.
<עדי משניות: לכן יזמנו לפני מספר חודשים איזושהי הצעת החלטה מול המועצה להשכלה גבוהה בניסיון לפתוח את החסמים שעומדים בפני המל"ג ובפני מוסדות שרוצים לפתוח מסלולים כאלה שיאפשרו אלטרנטיבות עבור האנשים האלה.
<עדי משניות: אנחנו שמחים מאוד להגיד שזה נמצא כרגע בשלבים מתקדמים.
<עדי משניות: כמובן שצריך יהיה לראות איך זה ייושם בשטח והאם אכן זה יוחל, אבל אני חושבת שזאת דוגמה באמת לדבר מאוד משמעותי שיכול לתת להרבה מאוד אנשים גם לשפר בצורה משמעותית את כושר ההשתכרות שלהם מצד אחד וגם לתרום למשק על ידי אנשים שהם מוכשרים יותר בתחומם ובכלל.
<עדי משניות: הנושא השני הוא נושא שאני חושבת שאנחנו ממש בתחילת הדרך שלו ואני חושבת שזה נכון וראוי להעלות אותו היום וכאן.
<עדי משניות: זה נושא ההתמחויות.
<עדי משניות: זה מתוך הבנה שלנו כהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות, ומי שמבינים את כל האנשים שניגשים למערכת, לכך שהיום בסופו של דבר לתואר הראשון – וכמו שאמרת גם בפתיחת דבריך – בעצם זה איזשהו בסיס כדי להיכנס למעגל התעסוקה ואנשים מחפשים לצאת מוכשרים גם בפרקטיקה ולא רק בתיאוריה של הדברים.
<עדי משניות: לכן התמחויות במובן הרחב יותר שמכסה לא רק את המקצועות הממש ספציפיים שהיום נמצאים בו, זה דבר שאנחנו כן רואים אותם קורה בעולם, באירופה ובארצות הברית בצורה כבר יותר רחבה ויותר מושרשת, כאשר אנשים יכולים לקבל הזדמנות להתנסות כבר במהלך התואר, לבוא עם ניסיון תעסוקתי וקורות החיים שלהם.
<עדי משניות: זה מעלה את הסיכויים שלהם אחר כך להיכנס לתלם.
<עדי משניות: שוב, כמובן מתוך ההבנה שבגלל המצב ובגלל שאנשים נאלצים לעבוד במהלך התואר, הם לא יכולים תמיד להתנסות בתחומם כי הם צריכים להתמודד עם יוקר המחייה וזה לא מתאפשר כשאתה לומד לתואר שהוא בהיקף מלא.
<עדי משניות: הסיפור הגדול עם ההתמחויות ואנחנו סבורים שצריך להרים את הכפפה לגביו הוא זה שבישראל אין למעשה מעמד חוקי של מיהו המתמחה.
<עדי משניות: למרות שמקיימים התמחויות כבר היום בארץ – אני חושבת שכל חבר כנסת מכיר את הסטודנטים שמגיעים לכאן – אין הסדרה לא של המעמד החוקי שלו ויותר מזה, לא של המעמד הביטוחי שלו שזה דבר שממש מרתיע מעסיקים מלקחת אליהם מתמחים כי בעצם בן אדם נוסע לעבודה – כשהוא סטודנט, בתוך מוסד הלימודים הוא מבוטח ואם הוא הולך לעבוד בעבודת המשמרות שלו, לרוב הוא מבוטח – בהתמחות וקורה לו משהו, המעסיק פתוח לתביעות, ושנית, הסטודנט שלא בהכרח יש לו גב משפטי מאחוריו, יכול להיקלע למצב מאוד בעייתי.
<עדי משניות: זאת סוגיה אחת שהיא מאוד חשובה להסדרה.
<עדי משניות: בהמשך לכך מדובר כמובן על כל נושא התנאים.
<עדי משניות: כיוון שמעמד המתמחה לא מוסדר ואין אפשרות לעשות איזשהו הליך מהיר שיאפשר לסטודנט נניח להגיע לקיץ אחד, לחודש אחד, לעבוד ולחזור בחזרה ללימודיו, צריך לחתום חוזה אישי מול המעסיק וזה דבר שגם הוא כמובן מרתיע מעסיקים כי מדובר בבירוקרטיה שמאוד מקשה על התהליך.
<עדי משניות: לבסוף, זה משהו שאנחנו חושבים שהוא קשור יותר למועצה להשכלה גבוהה כאיזושהי מעטפת להסדרה החוקית של הדבר, צריך כמובן בכל הסדר שעושים של התמחות לתת איזשהו הסדר של אפשרויות תגמול הולם לסטודנט, בין אם זה יוצא באיזושהי צורה של נקודות זכות כחלק מתכנית הלימודים, כחלק מאיזשהו קורס שמשלב פרקטיקה.
יעקב מרגי: היום סטודנט שלא התמחה וסטודנט שהתמחה, אותן מטלות מוטלות עליו.
יעקב מרגי: זה לא נותן לו כלום.
<עדי משניות: זה תלוי.
<עדי משניות: יש הסדרים שונים.
<עדי משניות: אני חושבת שהסיפור הוא באמת שאין מעמד חוקי ואין יד מכוונת.
<עדי משניות: הם לא יודעים מה הזכויות שמותרות להם ומה לא.
יעקב מרגי: זה בצד הזכויות.
יעקב מרגי: השאלה מבחינת ההכרה של המוסד.
יעקב מרגי: אין מתן נקודות נוספות למי שמתמחה?
<ליאת הלבץ: אנחנו מדברים על מקצועות שאין בהם התמחות כחלק מהתואר.
<ליאת הלבץ: לא מדובר על סטודנטים לתזונה או פיזיותרפיה או משפטים שזה חלק מהתואר שלהם.
<ליאת הלבץ: אנחנו מדברים לדוגמה דווקא על סטודנטים לתקשורת.