GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: התמחות שהיא חלק מהתואר, השאלה שלי לא מתייחסת לזה וזה מובן מאליו.
<ליאת הלבץ: על הסטודנטים לתקשורת או למדעי המדינה שרבים מהם מגיעים לכאן לעשות התמחויות בלשכות של חברי כנסת.
<ליאת הלבץ: כחלק מהתואר הם יכולים לקבל שתי נקודות זכות בגין ההתמחות שלהם כאן בלשכות של חברי הכנסת.
יעקב מרגי: שתי נקודות זכות.
<ליאת הלבץ: שתי נקודות זכות על התנדבות לאורך השנה, שזה מקובל וזה בסדר אבל כן צריך לבחון איך הם שומרים על זכויותיהם.
<ליאת הלבץ: דבר שלא קיים אלה ההתמחויות בקיץ, כפי שעדי אמרה.
<ליאת הלבץ: זה דבר שנעשה הרבה באירופה ובארצות הברית כאשר סטודנטים במהלך חופשת הקיץ, ברגע שהם באים לחודש מרוכז למקום תעסוקה ובאמת נכנסים אליו, גם הרווח התעסוקתי שלהם וההבנה של איך הדברים עובדים הוא גדול יותר.
<ליאת הלבץ: באמת אבסורד שהסטודנטים שאנחנו מכירים נוסעים מישראל בחופשת הסימסטר שלהם לארצות הברית והולכים לעשות התמחות בקיץ, אם זה בחברות או בקונגרס האמריקאי.
<ליאת הלבץ: הם עושים ממש התמחות בשכר למשך חודש אחד.
<ליאת הלבץ: במקרה כזה התמורה היא רחבה יותר מאשר יום בשבוע.
יעקב מרגי: עדי, סיימת?
<עדי משניות: כן.
יעקב מרגי: אתה רוצה קודם לשמוע או להתייחס תוך כדי?
מנחם בן-ששון: איך שתחליט, זה יהיה בסדר.
יעקב מרגי: דוקטור יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: תודה לכבוד היושב ראש.
יוסף ג'בארין: פעם אחרונה שנפגשתי עם פרופסור בן-ששון הייתה עת היה יושב ראש ועדת החוקה בכנסת ואני הייתי אורח שלה.
מנחם בן-ששון: דוקטור ג'בארין היה איש קבוע בעבודה יום יומית בעיצוב חוקה לישראל.
מנחם בן-ששון: גם נפגשנו בחזיתות במגזר.
מנחם בן-ששון: בילינו יחד עשרות שעות.
יוסף ג'בארין: בדרך כלל באותה חזית.
מנחם בן-ששון: גם קילומטרים.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לברך את הסטודנטים ואת התאחדות הסטודנטים והאגודות על תחילת שנת הלימודים.
יוסף ג'בארין: יש לכם ידידים כאן
יוסף ג'בארין: בוועדת החינוך החל מהיושב ראש שלה וכלה בכל החברים.
יוסף ג'בארין: אני קורא לכם לנצל את הידידים הללו כדי לקדם את הנושאים שלכולנו הם חשובים ובאמת הם בנפשנו.
יוסף ג'בארין: כמה הערות.
יוסף ג'בארין: לגבי תכנית החומש.
יוסף ג'בארין: אני חושב, כבוד היושב ראש, שהידידה מהמל"ג לא הציגה את עצמה.
יעקב מרגי: בהמשך ניתן לה את רשות הדיבור.
יוסף ג'בארין: רק כדי לדעת מי היא ומה תפקידה.
<מיכל נוימן: שמי מיכל נוימן ואני סמנכ"ל לעניינים אקדמיים ומזכיר המל"ג.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאחד הדברים המאוד חשובים שקרו בשנים האחרונות באקדמיה, זאת התכנית הרב שנתית, הן לקידום ההשכלה בקרב האוכלוסייה החרדית והן לקידום ההשכלה או להרחבת ההנגשה בקרב האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני חושב שכבוד היושב ראש, היום, אחרי חמש-שש שנים, אולי נייחד בהזדמנות הקרובה דיון משותף על תכנית החומש.
מירב בן ארי: אתה צריך לקרוא לה תכנית רב שנתית.
מירב בן ארי: זאת תכנית לשש שנים.
יוסף ג'בארין: יהיה מעניין לשמוע מה ההישגים והיכן עמדנו, כי יש לי את התחושה שיש מקום גם לתקצב אותה יותר.
מירב בן ארי: אל תדאג.
מירב בן ארי: זאת לא הבעיה כאן.
יוסף ג'בארין: זה אחד הדברים שנוכל לראות אולי באותו דיון.
יוסף ג'בארין: לפני כמה חודשים היה לנו דיון בסוגיית המעונות, בניית מעונות, ויהיה מעניין אולי באותה הזדמנות לראות איך זה מתקדם והיכן זה מתקדם כי זה נושא מאוד חשוב.
יוסף ג'בארין: אני מציע לקיים דיון חוזר בסוגיה הזאת.
יוסף ג'בארין: אני שומע שהנושא הזה מאוד חשוב ואני לא מסתיר שזה חשוב במיוחד לסטודנטים מקבוצות מיעוט שבדרך כלל המוסדות האקדמיים הם קצת מרוחקים ולכן הנושא של קבלת מעונות הוא מאוד חשוב להם.
יוסף ג'בארין: אני אשמח אם נציגת המל"ג תוכל להתייחס אבל אני טענתי בכל מה שקשור לתכנית הרב שנתית שקשה לדבר על הרחבת נגישות בתוך החברה הערבית כאשר אנחנו לא מקדמים מוסד להשכלה גבוהה בתוך ישוב ערבי.
יוסף ג'בארין: כפי שאנחנו יודעים, יש יוזמה, לדעתי מאוד מבורכת.
יעקב מרגי: אין מכללה אקדמית במגזר הערבי?
יוסף ג'בארין: לא כזאת שנותנת תארים.
יוסף ג'בארין: התשובה היא שיש הכשרת מורים.
<מיכל נוימן: יש את המכללות להכשרת מורים.
יוסף ג'בארין: כיום יש יוזמה ספציפית.
יעקב מרגי: אולי אתה לא מכיר ואני מכיר את זה אבל יש קווי דמיון משותפים לגבי המכללות להכשרת מורים.
יעקב מרגי: כך זה גם במגזר החרדי.
יוסף ג'בארין: בכל זאת יש הבדל.
יוסף ג'בארין: מוסד אקדמי שנותן תארים, ואולי גם תואר שני וכדומה.
מירב בן ארי: למה אתה מרגיש צורך לעשות בידול כזה ולעשות מוסד רק של ערבים?
מסעוד גנאים: לא רק של.
יוסף ג'בארין: אני לא אמרתי של ערבים.
יעקב מרגי: לכאורה את שואלת שאלה שהיא מתבקשת, אבל כאשר אנחנו מדברים על הנגשה של אוכלוסיות שלמות, סימן שיש כמה דברים שמהווים חסמים ויש חסמים.
יעקב מרגי: לא כולם יוצאים מהבית, במיוחד באוכלוסיות מסורתיות.
יעקב מרגי: לא כל אחד מרשה לילדים שלו לצאת.
יעקב מרגי: כמה מכללות ואוניברסיטאות יש בארץ?
מנחם בן-ששון: אתמול היו 63.
יעקב מרגי: מוסד אקדמי אחד לא יכול להיות במגזר הערבי?
יעקב מרגי: אני שואל שאלה והיא תישאר באוויר.
יעקב מרגי: לא ראוי שמוסד אקדמי אחד יהיה במגזר הערבי?
מירב בן ארי: אני דווקא לא מסכימה אתך.
יעקב מרגי: הרי רוצים לדבר על הנגשה והשילוב חשוב מאוד.
מירב בן ארי: כמה חרדים לומדים בקרית אונו?
יעקב מרגי: כאשר מדברים על תקופה של הנגשה, אם הצבנו לנו יעד שבעשור הקרוב אנחנו מביאים את האוכלוסייה הערבית ואת האוכלוסייה החרדית לאחוז סביר מתוך אוכלוסיית הסטודנטים במוסדות האקדמיים, אנחנו צריכים לדעת שבעשור הזה אנחנו מורידים את המשקפיים הרגילות – אם זה לא ברור לאנשים – ושמים אותן בצד ומשתמשים במשקפיים שמתאימות לאותן אוכלוסיות, לא על חשבון הרמה, לא על חשבון שום דבר אחר, לא על חשבון המצוינות.
יעקב מרגי: אני שם את זה כי תמיד אוהבים לשים לי את זה.
יעקב מרגי: לא על חשבון המצוינות ולא על חשבון הרמה אלא פשוט להיפתח.
יעקב מרגי: להפסיק בקנאות.
יעקב מרגי: הגופים שאמורים לקבל החלטות הם קנאים מדי.
יעקב מרגי: יש קנאות יתר.
יעקב מרגי: אני חושב שאם סימנו עשור מסוים לקידום האוכלוסיות האלה, צריך להסתכל אחרת.
יעקב מרגי: אם אנחנו נרצה להעביר אותם את אותם מסלולים, את אותן שעות, את אותם מבחני כניסה וכולי, לא נביא אותם.
יעקב מרגי: לכן אם אחד הפרמטרים הוא לתת מוסד אקדמי במגזר הערבי, אז צריך לעשות את זה.
יעקב מרגי: גם למראית עין זה לא נראה טוב.
יוסף ג'בארין: הייתה התקדמות משמעותית בכל מה שקשור לסיפור של המכללה בנצרת ואנחנו בטח נשמע התייחסות אבל אני מנצל את הדיון הזה לקרוא למל"ג לשים את הנושא הזה בראש מעייניה.
יוסף ג'בארין: אני מודע לטיעונים בדבר ההתבדלות ואני שותף לחששות הללו, אבל אני גם חושב שאנחנו נוכל באמת לקיים מוסד אקדמי לא רק שיהיה ערבי אלא ערבי-יהודי וירצו בו גם מרצים יהודים וחלק מהשיעורים יהיו בשפה העברית והערבית מה שממילא קורה אפילו במכללות להכשרת מורים.
יוסף ג'בארין: לכן אנחנו מדברים על מוסד שיהיה דו לשוני ויהיה פתוח לשני הקהלים.
יוסף ג'בארין: יש גם מציאות שצריך להכיר אותה.
יוסף ג'בארין: מירב, יש גם מציאות ואני לא יודע עד כמה את מודעת לה.
יוסף ג'בארין: היום אנחנו מדברים בחברה הערבית על כ-10,000 סטודנטים.
מירב בן ארי: 16 אחוזים מהחברה הערבית הם סטודנטים.
מירב בן ארי: תאמין לי שמספרים אני יודעת.
יוסף ג'בארין: תקשיבי לי עד הסוף.
יוסף ג'בארין: עוד לא סיימתי.
מירב בן ארי: בעיני זה נוראי לעשות מכללה רק בשביל ערבים.
מירב בן ארי: נעשה מכללה של דרוזים, של צ'רקסים, של בדואים?
מירב בן ארי: יושב ראש הוועדה, החרדים לומדים בקריית אונו.
יעקב מרגי: אני אסביר לך למה.
יעקב מרגי: הקמפוס נפרד.
יעקב מרגי: אל תצבעי את זה בצבעים ורודים.
יעקב מרגי: הם בקמפוס נפרד.
יוסף ג'בארין: את לא שמעת את סוף המשפט.
יעקב מרגי: סליחה, אני אעזור לך, החברה החרדית לא רוצה לשנות את אורחות החיים של הסטודנטים בישראל.
יעקב מרגי: בעשור הזה כדאי לתת את המקפצה הזאת דרך קמפוסים ייעודיים כדי לפתוח את החברות האלה לנושא האקדמי.
יעקב מרגי: אני לא נבהל מזה.
יעקב מרגי: מתוך שישים ומשהו מכללות, תהיה מכללה אחת.
יעקב מרגי: תאמיני לי, איפה שיש יהודי אחד יש כמה דעות וגם אצל הערבים.
יעקב מרגי: תהיה מכללה, זה לא אומר שכל הערבים ילכו ללמוד בה.
יוסף ג'בארין: רציתי לומר למירב וכמובן גם לנוכחים.
יוסף ג'בארין: המספר הזה, 10,000 סטודנטים, מה זה?
יוסף ג'בארין: את יודעת למה התכוונתי?
יוסף ג'בארין: 10,000 סטודנטים ערבים שלומדים בירדן ובגדה המערבית.
<יהודית גידלי: כמה סטודנטים ערבים לומדים במוסדות ישראליים?
מירב בן ארי: 16 אחוזים.
יוסף ג'בארין: מה הנתון הכי מעודכן?
יוסף ג'בארין: דיראן.
<דיראן שלאבנה: בערך 35 אלף סטודנטים, לא כולל 10,000 סטודנטים שנמצאים בגדה המערבית.
יעקב מרגי: כמה מתוכם לומדים חינוך?
<דיראן שלאבנה: אני חושבת שאחוז הלומדים בחינוך עומד על מעל שלושים אחוזים.
יוסף ג'בארין: במכללות להכשרת מורים.
יעקב מרגי: עדיין זה יותר טוב מאשר אצל החרדים.
יוסף ג'בארין: אני מדגיש את המספר 10,000, כי אלה ממילא לומדים בשפה הערבית, במוסדות ערביים וכדומה.
יוסף ג'בארין: אני אישית הייתי מעדיף דווקא שמוסדות אקדמיים בתוך ישראל יקלטו אותם ויכינו אותם לשוק העבודה ולמציאות הישראלית ושלא יהיה מצב שאלפים לומדים בירדן וחוזרים בלי שום הכנה למציאות כאן.
מירב בן ארי: כמה סטודנטים יהודים לומדים במוסדות אקדמיים מחוץ לישראל?
יוסף ג'בארין: זה לא אותו היחס.
יוסף ג'בארין: אין מה להשוות מבחינת היחסים.
מירב בן ארי: סתם מעניין אותי.
יוסף ג'בארין: אני אומר לך, תחשבי על כך ש-10,000 סטודנטים ערבים שלומדים מחוץ לישראל ותראי שאלה כמעט ארבעים אחוזים מכלל הסטודנטים הערבים בישראל.
יוסף ג'בארין: זה אחוז מאוד משמעותי.
יוסף ג'בארין: גם את המציאות הזאת צריך לקרוא ולדעת איך להתמודד אתה.
יוסף ג'בארין: כדי לקצר.
יוסף ג'בארין: בשיח שלי על האקדמיה, אני מדבר הרבה - וזאת פנייה שלי גם לאגודות הסטודנטים והתאחדות הסטודנטים – על קמפוסים רב תרבותיים.
יוסף ג'בארין: גם אם תקום מכללה ערבית, ברור שהנוכחות של הסטודנטים הערבים תישאר נוכחות משמעותית וגדולה בתוך המוסדות.
יוסף ג'בארין: לכן אני מדבר על כמה רבדים של קמפוסים רב תרבותיים.
יוסף ג'בארין: קודם כל, אני קורא להתאחדות הסטודנטים למצוא את הדרך איך להבטיח ייצוג לסטודנטים הערביים בהתאחדות ובאגודות.
יוסף ג'בארין: יש לנו בעיה בכמה אגודות סטודנטים שזה הולך לנציגים של פקולטות ואז בדרך כלל הסטודנטים הערבים הם מיעוט בתוך הפקולטה ואין להם נציגים באגודה.
יוסף ג'בארין: צריך למצוא שיטה יצירתית איך מבטיחים את נוכחותם.
יוסף ג'בארין: למשל, אוניברסיטה כמו חיפה, הסטודנטים הערבים בה הם יותר משלושים אחוזים אבל הם כמעט לא מיוצגים באגודת הסטודנטים.
יוסף ג'בארין: שוב, כי הבחירות הם לפי נציגי פקולטות והם מיעוט בכל פקולטה.
יוסף ג'בארין: לכן אין להם ייצוג ברמת האגודה ואם יש, אולי זה ייצוג מזערי ביותר.
יוסף ג'בארין: לכן צריך לחשוב איך נוכל לקדם רעיונות יצירתיים להבטיח שהסטודנטים הערבים שותפים לעשייה הסטודנטיאלית.
יוסף ג'בארין: זה מאוד חשוב.
יוסף ג'בארין: אני קורא לאוניברסיטאות, ואולי האגודות יתמכו בזה, שבכל אוניברסיטה לפחות יהיה קורס אחד של דיאלוג, מפגש יהודי-ערבי, מה שלצערי בהרבה מקומות לא מתקיים.
יוסף ג'בארין: אני לימדתי בחיפה, זה לא התקיים.
יוסף ג'בארין: לימדתי במכללה בתל חי, זה התקיים וזה היה מאוד מרשים.
יוסף ג'בארין: אגב, לזכותו של פרופסור בן-ששון והאוניברסיטה העברית, נשלחה איגרת לכל הסטודנטים והנוסח היה גם בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: זה נתן תחושה מאוד טובה לסטודנטים הערבים שקיבלו איגרת מהאוניברסיטה בשפה הערבית, בנוסף לתוכן שדיבר על דיאלוג וכבוד הדדי.
יוסף ג'בארין: אני אעבור בקצרה על הדברים.
יוסף ג'בארין: לדעתי צריך גם להוסיף כיתוב בשפה הערבית בשילוט בתוך האוניברסיטאות, כך שתהיה תחושה של שייכות.
יוסף ג'בארין: הדברים שאמרה מירב ואמרה וגם עליזה בענייני נשים, הוא נכון לענייני ערבים ואפילו קיצוני יותר.
יוסף ג'בארין: הייצוג של המרצים הערבים בקרב המרצים הוא עדיין שניים-שלושה אחוזים לכל היותר ובקרב הסגל המינהלי המצב אפילו הרבה יותר גרוע והאחוז עומד על פחות מאחוז אחד.
יוסף ג'בארין: זה נתון שמאוד מדאיג אותי כי זה אומר שאין את האינטגרציה הזאת בתוך המוסדות להשכלה גבוהה וצריך לעבוד לכיוון הזה.
יוסף ג'בארין: הדבר האחרון, ההכרה בחגים של הסטודנטים הערבים, של העדה הנוצרית, של העדה המוסלמית.
יוסף ג'בארין: כאן יש יוזמות טובות.
יוסף ג'בארין: חיפה לפני שנתיים הכירה בשלושה ימי חג, האוניברסיטה העברית בשנה שעברה גם הצטרפה והכירה ביומיים-שלושה כימי חג.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שהמל"ג צריכה לחשוב איך אפשר לעשות משהו יותר מסודר וארצי שיחול על כל מוסדות ההשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: נמצא אתנו רמ"ח חירום של משטרת ישראל ומאחר והוא צריך לצאת, אני נותן לו את רשות הדיבור.
<מוריס חן: צהרים טובים לכולם.
<מוריס חן: אני ראש מחלקת חירום.
<מוריס חן: חוק הסדרת הביטחון, למעשה מסדיר את כל נושא אבטחת מוסדות ההשכלה הגבוהה שזה כולל את האוניברסיטאות ואת השלוחות שלהן בלבד.
<מוריס חן: הוא לא כולל את כל המוסדות הפרטים.
<מוריס חן: משטרת ישראל למעשה אחראית על כל תחום ההנחיה.
<מוריס חן: ההנחיה כוללת בעיקר בקביעת תרחישי ייחוס ובעיקר בתחום של פיקוח ובקרה על החברות.
<מוריס חן: אני יכול להגיד לך שבשיחה קודם לכן עם החטיבה הרלוונטית אצלנו באגף המבצעים, למעשה בוצעו בקרות תהליכיות לקראת פתיחת שנת הלימודים ולא רק.
<מוריס חן: אין פערים מהותיים בכל האוניברסיטאות על שלוחותיהן.
<מוריס חן: זה הדבר המרכזי.
יעקב מרגי: אתה מדבר על ההנחיה.
יעקב מרגי: היא חלה רק על האוניברסיטאות כולל המכללות?
<מוריס חן: לא.
<מוריס חן: המכללות הפרטיות לא.
<מוריס חן: השלוחה בדרום, בשדה בוקר, של באר-שבע – כן.
יעקב מרגי: מכללת ספיר, מכללה גדולה.
<מוריס חן: שוב, לא ספציפית.
<מוריס חן: אם המכללה הזאת היא שלוחה של אוניברסיטה.
יעקב מרגי: תקן אותי.
יעקב מרגי: אני לומד.
יעקב מרגי: כל החיים שלי בכנסת אני לומד.
יעקב מרגי: מכללת ספיר, מספר הסטודנטים שם הוא גדול מאוד.
רם שפע: 9,000 סטודנטים.
יעקב מרגי: יש שם קב"ט ויש אבטחה.
יעקב מרגי: מי מנחה אותם לגבי כללי האבטחה, תקנים, סדרי האבטחה שלהם?
<מוריס חן: שוב, כפי שאמרתי.
<מוריס חן: בהנחה שהם נכנסים לתוקף של החוק – במקרה הזה לא – אנחנו כגוף מנחה.
<מוריס חן: הממשלה קבעה איזה גופים הם גופים מונחים.
יעקב מרגי: ואתם מנחים את המכללות האלה.
<מוריס חן: את המכללות האלה, כן, בהנחה שהן שלוחות של אוניברסיטאות.
<מוריס חן: במידה ולא, לא.
רם שפע: נראה לי שצריכה כאן הבהרה.
רם שפע: רוב המוסדות בישראל הם לא שלוחות של האוניברסיטאות.
רם שפע: רוב המכללות הציבוריות ויש כאלה עשרות, הן לא שלוחות של האוניברסיטאות.
<מוריס חן: אין לך ויכוח אתי.
יעקב מרגי: תרמת את חלקך.
יעקב מרגי: מתוך ה-הן, שמענו את ה-לאו.
<מוריס חן: נכון.
יעקב מרגי: כנראה מאז נקבעו הכללים, מישהו בסוגיה הזאת שימר את הדבר המנדטורי הזה.
<מוריס חן: בהחלט יש מקום לשנות.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים מה הפוטנציאל ואני חושב שזאת נקודה צריך להתייחס אליה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, רוצה להוסיף?
מסעוד גנאים: שתי דקות.
מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות.
מסעוד גנאים: מאחלים לכל הסטודנטים שנה אקדמאית פורייה, בהצלחה, וגם שנה שקטה.
מסעוד גנאים: אני חושב שאנחנו לא יכולים בפתיחת השנה האקדמאית שנפתחה אתמול לדלג על המצב המתוח.
מסעוד גנאים: באוניברסיטאות יש ערבים ויש יהודים, ולפי דעתי על המל"ג, על האוניברסיטאות, על כולם לדאוג לזה שבאמת כל התלמידים ירגישו בביטחון.
מסעוד גנאים: יש סטודנטים ערבים, סטודנטים שמפחדים או במיוחד סטודנטיות שלובשות את הלבוש הדתי המסורתי והן מפחדות.
מסעוד גנאים: אתם רואים מה קרה אתמול עם הנתין האריתראי שחשבו שהוא מחבל.
מסעוד גנאים: המצב לא פשוט ואנחנו לא יכולים לדלג עליו.
מסעוד גנאים: אני מקווה שמוועדת החינוך תצא הקריאה לעשות הכול כדי שהשנה הזאת תהיה שנה שקטה כדי שבאמת האווירה בכל אוניברסיטה תהיה אווירה שקטה ובטוחה כך שכולם ירגישו בטוחים ולעשות הכול לשם כך, אם על ידי חברות האבטחה והשמירה שם שידאגו לאבטחת הסטודנטים האלה.
מסעוד גנאים: הנקודה השנייה והאחרונה, בקשר לתכנית ות"ת לגבי הנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה הערבית.
מסעוד גנאים: התחילו בה בשנה שעברה או לפני שנתיים ושמעתי שהאוצר מקצץ בה.
מסעוד גנאים: אני שואל האם זה נכון או לא נכון.
יעקב מרגי: בהמשך נשמע את המל"ג.
יעקב מרגי: פרופסור מנחם בן-ששון, לשעבר יושב ראש ור"ה ובהווה נשיא האוניברסיטה העברית, לשעבר יושב ראש ועדת החוקה של הכנסת, בבקשה.
מנחם בן-ששון: כשמסתכלים לטווח הרחוק, ובתחילת שנת לימודים או בתחילתה של שנה, אתה מסתכל אחורה ורואה מה היה עד היום וקדימה כדי לראות למה אתה שואף.
מנחם בן-ששון: אנחנו מסתכלים קדימה לשאלות הגדולות, המשך העידוד של קליטתם של חברי סגל חדשים, דבר שהיה במוקד תשומת הלב הציבורית, בתכנית החומש הקודמת לא הצלחנו להביא את מה שציפינו, ה-ות"ת והמל"ג ציינו את הדבר.
מנחם בן-ששון: המוסדות הוותיקים – אני מדבר על מכללות ועל אוניברסיטאות – מוסדות שהם בני גיל מבוגר, אני מדבר על הבניינים ולא על האנשים, סובלים מבעיה קשה מאוד של תשתיות.
מנחם בן-ששון: זה בא לידי ביטוי כבדרך אגב – והחברים ציינו כאן - בבעיות של כיתת לימוד גדולה או חדרי לימוד מאוכלסים ביתר או מסכים שלא רואים אותם.
מנחם בן-ששון: זאת אומרת, זה דבר שהוא נספר כבדרך אגב ואנחנו מרגישים את הדבר.
מנחם בן-ששון: אני מדבר עכשיו בעשרות מוסדות ותיקים מתוך 63 מוסדות .
מנחם בן-ששון: תשומת לב רבה ניתנה, לפי הבנתנו, למוסדות צעירים בתכניתה חומש הקודמת.
מנחם בן-ששון: תשתית היא עניין קריטי, ראשית, ללימוד, ולאחר מכן גם לעבודה ומיד אני אומר עליה כמה משפטים.
יעקב מרגי: אני מפריע לך.
יעקב מרגי: הייתי לא מזמן בסיור באחת האוניברסיטאות בארץ, בבניין שכולו מחקר לחקר הסרטן, ואני אומר לך את האמת – בתקופת השירות הצבאי שלי שהיתי במבנים שנראים יותר טוב.
מנחם בן-ששון: יש לנו מוסדות שהם בני מאה.
יעקב מרגי: לא בני מאה.
יעקב מרגי: ראשי האוניברסיטאות עושים עבודת קודש בגיוס משאבים ובדרך כלל תורמים אוהבים להקים ולא אוהבים לשפץ.
יעקב מרגי: תרומות מגיעות לבנייה אבל לא לשיפוץ.
יעקב מרגי: אין ספק שצריך לתת את הדעת גם על תחזוקה ועל שיפוצים והתאמות.
מנחם בן-ששון: אדוני היושב ראש, לכך התכוונתי.
מנחם בן-ששון: בחלק מן המוסדות הוותיקים יש בעיה של מחויבויות אקטואריות בגין פנסיות ישנות כאשר מדובר בעובדים ותיקים.
מנחם בן-ששון: אנחנו קראנו הרבה מאוד בחודשים האחרונים על הסוגיה באופן כללי, על צה"ל, על הרשויות המקומיות, אבל חלק מהמוסדות נמצאים בבעיה כזאת ואז יש לך מוסד שמקבל שקל ומוסד אחר שמקבל שקל – אני מדבר על כספי מדינה – והמוסד האחד שמקבל שקל, השקל שלו הוא שקל שנועד להוראה, למחקר, לשיפוץ כיתות לימוד, ולמוסד האחר, שליש שקל נועד לתשלומי פנסיות ותיקות בנות תשעים שנים ושני שלישים מיועדים בלבד.
מנחם בן-ששון: יש מקומות שם זה אפילו לא שני שלישים אלא באחוזים אחרים, ארבעים אחוזים ושישים אחוזים.
מנחם בן-ששון: מעונות סטודנטים, בחלק מן המוסדות לא נבנו בשנים עברו.
מנחם בן-ששון: ההנחה הייתה שהסטודנטים הם בני העיר, בני האזור, שהמגורים הם מגורים נוחים.
מנחם בן-ששון: התחיל מהלך שאנחנו רואים לנגד עינינו כחיוני.
מנחם בן-ששון: אני אומר שתי מלים גם על הביטחון ואולי אני אומר אותם לפני שאדוני עוזב.
מנחם בן-ששון: אני עוצר את דבריי כדי לומר משהו על הביטחון.
מנחם בן-ששון: חלק מהחברים לא נמצא כאן משום שהימים הראשונים בשנה הם הימים הקשים ביותר.
מנחם בן-ששון: כמו שאמרו חברי הכנסת, כל אחת בצורה שלה וכל אחד בצורה שלו, ביטחון הוא לא רק השאלה של המערך מסביב, ומיד אני אתייחס, אלא זאת גם ההוויה של החיים הסטודנטיאליים וגם אנשים שנמצאים בקמפוסים.
מנחם בן-ששון: הקמפוסים באוניברסיטאות הגדולות, אני מדבר על עיר של 25 אלף אנשים, של שלושים אלף אנשים.
מנחם בן-ששון: שכונה בצפיפות.
מנחם בן-ששון: מסביב לקמפוסים העלויות הביטחוניות מושתות על האוניברסיטאות ועל המכללות.
מנחם בן-ששון: יש כאלה שהתמזל מזלן והם משלמים שלושה מיליון שקלים בשנה – האוניברסיטה ממנה אני בא משלמת 32 מיליון שקלים בשנה.
מנחם בן-ששון: זאת אומרת, החלוקה הזאת של הכספים – ואנחנו הלכנו משר לשר והסברנו שמה שקורה באל על, הוא הפתרון הנכון.
מנחם בן-ששון: אם אתה חושב שהאוניברסיטה היא משאב לאומי – ואני חושב כך – אם אתה חושב שהעתיד של המדינה והעתיד של הדור תלוי באוניברסיטאות, היעלה על הדעת שתיקח כסף טוב שהוא כסף של מחקר ותשלח אותו לביטחון?
מנחם בן-ששון: כמו שאתה מגן כאן, תגן שם.
מנחם בן-ששון: כמו שאמרתי, אפשר להגיע לסיכום אבל חייבים למצוא פתרון לסוגיה הזאת שנקראת ביטחון.
מנחם בן-ששון: אם אפשר להגיע לסיכום היום, ביטחון הוא האווירה בפנים ואומר משהו על מה שאנחנו עושים וכבר הזכירו את זה.
יעקב מרגי: מחר יש לנו דיון מקיף על אבטחת מוסדות חינוך ונכניס גם את הסוגיה של האקדמיה.
מנחם בן-ששון: כל אחד נמצא בחזית שלו.
מנחם בן-ששון: אנחנו בזמנו ביקשנו והתשובה שקיבלנו הייתה: אי אפשר להוסיף לכספים.
מנחם בן-ששון: ות"ת מקבלת כסף למחקר והיא צריכה לדעת איך לסדר את זה.
מנחם בן-ששון: אני אומר שבמקום מתוקן צריך הביטחון להיות מוטל על כספי משלם המיסים עוד יותר מאשר שאלת ההשכלה הגבוהה ולא לבוא חשבון.
מנחם בן-ששון: הם מחלקים לפי תפיסת מצוינות, הם מחלקים לפי תפיסת ביצוע, הם מחלקים לפי מספרי תלמידים.
מנחם בן-ששון: אלה שאלות שהמדינה הציבה בפני מל"ג-ות"ת את האתגרים והם מתרגמים את הדברים למספרים.
מנחם בן-ששון: אבל הביטחון צריך להיות לפני הכול ולא חזות הכול.
מנחם בן-ששון: אני חושב שעכשיו לא צריך להפריע לאנשי הביטחון ללכת אבל אם אוניברסיטה משלמת 35 מיליון שקלים בשנה לתקציב ביטחון, זה כסף שהלך ממחקר, משיפוץ, ממלגות ואת הדבר הזה צריך לפתור.
מנחם בן-ששון: אני חוזר בחזרה לסדר הדברים.
מנחם בן-ששון: שיבשתי אותם כדי לאפשר לחיילים להיכנס מחוץ לתור.
מנחם בן-ששון: מעונות לסטודנטים.
מנחם בן-ששון: הנגשה פיזית.
מנחם בן-ששון: התחיל מהלך שהוא חיוני.
מנחם בן-ששון: אנחנו מדברים על אנשים שהם מוגבלים במגבלה פיזית וגם במגבלות האחרות כי הם חלק מהחיים שלנו.
מנחם בן-ששון: אם לא נדע לתת פתרון לאנשים שמאותגרים, נפסיד אותם אחר כך.
מנחם בן-ששון: כמו שהבנו שאסור להפסיד חמישים אחוזים מהאוכלוסייה, נשים, וכמו שאנחנו מנסים לעשות פתרונות כדי לשבור את תקרת הזכוכית – במקרה הזה ועדת החינוך עוסקת בהשכלה גבוהה וזה אתגר.
יעקב מרגי: אני אומר משפט ולא מתוקף תפקידי כיושב ראש ועדת החינוך.
יעקב מרגי: בקדנציה הקודמת הייתי חבר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות והייתי יושב ראש תת ועדת משנה להנגשת ההשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: יש התקדמות.
יעקב מרגי: יש התקדמות רבה.
יעקב מרגי: התקנות מחייבות עוד הרבה עבודה.
יעקב מרגי: אתם, בשונה מאחרים, תוקצבתם בכ-190.
יעקב מרגי: המל"ג-ות"ת תקצבה ב-190 מיליון שקלים שהם לא מספיקים.
מנחם בן-ששון: יש 300 אלף סטודנטים.
יעקב מרגי: הסכום לא מספיק.
יעקב מרגי: המדינה, למורת רוחי, אפשרה את ההארכה הזאת ל-2017-2018 ולכן הדיונים נתקעו.
יעקב מרגי: אנחנו בדרך הנכונה.
יעקב מרגי: לאט אבל בדרך הנכונה.
מנחם בן-ששון: אנחנו בפתיחת השנה.
מנחם בן-ששון: הוראת הטכנולוגיות והמדעים, אתגר של השר לפני הקודם, אתגר של השר הקודם ואתגר של השר הנוכחי.
מנחם בן-ששון: אנחנו יודעים איך לעשות את זה.
מנחם בן-ששון: יש לנו גם הצעות איך עושים את זה בבתי הספר.
מנחם בן-ששון: יש לנו גם ניסיון.
מנחם בן-ששון: חלק ניכר מהפרופסורים הולכים לעשות את העבודה הזאת בהתנדבות.
מנחם בן-ששון: אנחנו לא חברה שרק מסתכלת על תכלית הלימוד, האם יש פרנסה בסופו כמו שאמרה חברת הכנסת הנכבדה קודם לפני שיצאה.
מנחם בן-ששון: אנחנו יודעים שחלק מדמותו של הבוגר בחברה חייב להיות – והיושב ראש פתח בזה ונתן את הדוגמה של האיש שפותח תיקים בקניון – אבל בחברה מתוקנת, וזה כוחה של החברה הישראלית, הבוגר הוא בוגר של לימודים אקדמיים.
מנחם בן-ששון: הלימודים האקדמיים הם כושר ביקורת, זאת יכולת הפנמה, אלה עולמות תרבותיים, זאת סבלנות לאנשים ותכנים אחרים.
מנחם בן-ששון: אפילו אם אין בזה התכלית המידית, אבל הוראת הטכנולוגיה והמדעים נמצאת היום בסדר עדיפות מרכזי וזה בא לידי ביטוי גם בשאלה מה אנחנו – וכאן מענה חלקי לשאלה שרמזת עליה – ואנחנו היום עשינו, אנחנו בשלב ראשון של הרפורמה באוניברסיטאות, לקבל את התלמידים גם ללא בחינה פסיכומטרית.
מנחם בן-ששון: עשינו מהלך שהוא מהלך ענק בשנה זו ואנחנו עושים צעד נוסף לקראת השנה הבאה.
מנחם בן-ששון: הסטודנטים יראו אותו ורואים אותו ואנחנו פוגשים את הסטודנטים ובודקים ומקווים שהם לא ינשרו.
מנחם בן-ששון: קידום הנשים בסגל האקדמי.
מנחם בן-ששון: יש לנו מיפוי מדויק ואמרו את הדברים קודם לכן יותר מחבר וחברה אחת.
מנחם בן-ששון: אנחנו יודעים היכן נקודות התורפה ואלה נקודות התורפה בעולם כולו – כלכלה, פיזיקה, כימיה.
מנחם בן-ששון: לעומת זאת, אין בעיה במשפטים, אין בעיה בעבודה סוציאלית, אין בעיה בחינוך, אין בעיה בהיסטוריה.
מנחם בן-ששון: אתה עובר מחלקה-מחלקה ואפשר לבדל את הדברים.
מנחם בן-ששון: זאת אומרת, אנחנו יודעים איפה אנחנו צריכים לשנות את התמונה.
יעקב מרגי: מדעי החברה והרוח בקשיים.
יעקב מרגי: ברפואה התקינה נמוכה לעומת הצרכים כי שם אתה לא יכול לקבל אם אין לך מיטה להתמחות.
מנחם בן-ששון: אדוני היושב ראש, מספר 11 בדיווח שלי הוא הרפואה.
יעקב מרגי: נמתין לו.
מנחם בן-ששון: אני יכול לדלג ולהגיע אליו.
יעקב מרגי: אני לא ממהר לשום מקום.
מנחם בן-ששון: אני רק רוצה לומר לגבי מקומן של הנשים בסגל האקדמי.
מנחם בן-ששון: באוכלוסיית המיעוטים מאוד בולטת הנוכחות של הנשים.
מנחם בן-ששון: אתה יכול לראות, כמו שאמרנו, הן גם מסומנות, אבל זה לא רק כך אלא תספור את האנשים, תספור את הנשים.
מנחם בן-ששון: בשנה שעברה סיימו 400 מקבלי דוקטור באוניברסיטה העברית, בערך ארבעים אחוזים מכלל הדוקטורנטים בישראל ואולי קצת פחות, אבל האוניברסיטה היא זו שמכשירה את מרבית הדוקטורנטים – למעלה מחמישים אחוזים הן נשים.
מנחם בן-ששון: אתה יודע עכשיו למקד שהן לא יוצאות לשנים של השתלמות פוסט דוקטורט.
מנחם בן-ששון: אנחנו יכולים למצוא פתרון לזה במסגרת התכניות הבאות ואנחנו מוצאים לזה בינתיים פתרונות באמצעות תורמים שחושבים שהנושא חשוב.
יעקב מרגי: הן חייבות לנסוע לחוץ לארץ?
מנחם בן-ששון: גם זה לא.
יעקב מרגי: כבר לא.
מנחם בן-ששון: מצאנו פתרונות.
יעקב מרגי: אם זה כך, זאת הקלה.
מנחם בן-ששון: מצאנו פתרון שפוסט דוקטורט ברמה גבוהה בארץ יכול להוות חלופה והם נוסעים לתקופות קצרות לחוץ לארץ.
מנחם בן-ששון: אני אדלג.
מנחם בן-ששון: תכניות הנאנו טכנולוגיה, תכניות בסיס.
מנחם בן-ששון: הן תכניות בסיס לכל תחום מדעי במדעים הניסויים.
מנחם בן-ששון: גם בצדדים של המכללות המקצועיות, גם בצדדים של המכללות האקדמיות, גם בצדדים של האוניברסיטאות, זה תחום פיתוח.
מנחם בן-ששון: לימודי רפואה.
מנחם בן-ששון: אדוני הקדיש לנושא ישיבה.
מנחם בן-ששון: לצערי לא יכולתי להגיע אליה למרות שאני בעל אינטרסים, בית הספר הראשון לרפואה, האב והאם של כל בתי הספר בארץ.
מנחם בן-ששון: הייתי צריך לבוא אבל קיבלתי את ההדים של הדיון.
מנחם בן-ששון: אדוני, באוניברסיטאות בארץ מלמדים רפואה ברמה הגבוהה ביותר.
מנחם בן-ששון: חסרים בישראל רופאים.
מנחם בן-ששון: לפני שהולכים לעשות מהלכים, בואו נבדוק האם אנחנו לא יכולים לקלוט עוד מאתיים סטודנטים לרפואה במסגרות הקיימות.
מנחם בן-ששון: אדוני, התשובה היא כן.
מנחם בן-ששון: אנחנו יודעים את זה בוודאות.
מנחם בן-ששון: אני אומר את הדבר כי אדוני יישאל בכנסת ביום מן הימים, ועל ידי משרדי הממשלה ביום מן הימים, ועל ידי לחצים כאלה ואחרים.
מנחם בן-ששון: מכיוון שאני יודע את רמת הרפואה בישראל ואתה יודע שאנשים באים לכאן ורמת המחקר שלנו היא מן הגבוהות ביותר - - -
יעקב מרגי: בוועדות הכנסת אנחנו מתמידים באמירה שיש לנו מערכת רפואה טובה מאוד למרות הממשלה.
יעקב מרגי: זה קורה בזכות ההון האנושי הקיים.
מנחם בן-ששון: אני לא רוצה לדבר על הממשלה.
יעקב מרגי: לי יש חסינות אבל לגביך אני לא יודע.
מנחם בן-ששון: יש לי חופש אקדמי וחופש דיבור במדינה שנותן לנו לדבר מול הממשלה.
מנחם בן-ששון: אנחנו מוטרדים מרמת ההוראה בכיתות, אנחנו רוצים שההוראה תהיה טובה יותר.
מנחם בן-ששון: אנחנו מוטרדים מרמת המגורים - ואני מדבר עכשיו על האוניברסיטאות – בחלק מן המקומות ואנחנו רוצים שהמצב ישתפר.
מנחם בן-ששון: אנחנו יודעים שאנחנו לא הראשונים בתור לקבל את הסכומים לתשתיות, וקיבלנו את הדין בעבר שקודם כל צריך לתת למקום שבו נעשה הגידול העצום במספרי התלמידים והוא גידול ברוך אבל בואו נלך אל החיים האמיתיים.