GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: חברי הכנסת, כדי להשלים את המידע ולהיכנס לדיון גם עם האורחים, אנחנו חייבים לשמוע את דני טל שהוא הממונה על יישום החוק במשרד הכלכלה.
יעקב מרגי: ממך אני אדרוש התייחסותך לגבי הצורה הזאת של החקיקה והטיפול כאשר יש עוד טיפול נוסף שאתם הולכים לטפל בקטע הזה של כשל השוק, ואני מתעקש לומר כשל שוק.
<דני טל: בוקר טוב.
<דני טל: ראשית, אני אציין שאני לא הייתי מעורב בשלבי החקיקה.
<דני טל: ברגע שחוקק החוק, התבקשתי לאכוף אותו.
<דני טל: אני גם אציין כאן בקשר להערה שנשמעה, שזה לא התפקיד היחיד שלנו.
<דני טל: כלומר, הממשלה לא מחזיקה ממונה או צוות במשרה מלאה לעניין הזה אלא יש לנו תחומים אחרים עליהם אנחנו אחראים וזה תחום שקיבלנו אותו בנוסף.
יעקב מרגי: לא הבנתי את הקשר, אבל אל תתייחס.
יעקב מרגי: לא נדרוש ממך שמונה שעות עבודה ביום.
<דני טל: בדיוק.
<דני טל: מה שאנחנו עושים בשוטף, מלבד אכיפת החוק בשטח, בעצם עיקר העבודה שלנו היא לימוד השפעת החוק על מצב השוק.
<דני טל: דהיינו, אנחנו מקבלים באופן שוטף לבקשתנו חומרים גם מהמוציאים לאור וגם מרשתות הספרים ברמה ממש חודשית.
<דני טל: אם זה מרשתות הספרים, אנחנו מקבלים ממש את המכירות שלהן ברמה של ספר, אנחנו מקבלים סיכומים, מקבלים גם מהמו"לים כל נתון שאנחנו מבקשים ואנחנו זוכים להיענות ולשיתוף פעולה טוב מאוד מכולם.
מירב בן ארי: אתם נתקלים גם במקרים של סירוב לשיתוף פעולה?
<דני טל: מקרים מאוד חריגים של סירוב.
<דני טל: בדרך כלל לאחר משלוח התרעה והסברת החוק, גם אותם גורמים שרוצים לשמור על חסיון הנתונים, משתפים פעולה.
<דני טל: זה במרבית המקרים חוץ ממקרים ממש חריגים.
יואב קיש: להבהיר.
יואב קיש: במדינת ישראל, כל ספר שנמכר ברשתות, מגיע דיווח פרטני אליך לגבי הספר שנמכר במחיר שהוא נמכר.
יואב קיש: זה נראה לכם הגיוני?
<דני טל: זה קיים גם אצל ההגבלים העסקיים.
יעקב מרגי: מרגע שגורבצ'וב הפיל את החומות, המים הולכים למקומות הכי נמוכים.
יעקב מרגי: נושא הספרים הגיע לכאן ובתחומים אחרים זה במדינות אחרות.
<דני טל: זה לבקשתנו.
<דני טל: אני חושב שגם אם הממונה על ההגבלים היה מבקש את הנתונים ברמת פירוט כזאת, הוא היה מקבל אותם ויש לו את הסמכות, אבל לא ניכנס לפינה הזאת.
<דני טל: הסיבה שאני מזכיר את זה היא בגלל העובדה הפשוטה.
<דני טל: הנתונים נמצאים מולנו.
<דני טל: אנחנו מכירים אותם ברמה מאוד מפורטת.
<דני טל: לצערי אני לא יכול לחשוף הכול כי מדובר כאן בחסיון.
<דני טל: חברי הוועדה המייעצת הם היחידים שיכולים לראות את הנתונים.
<דני טל: מה שאני כן אוכל להציג כאן בהשלמה לדוח שאורלי הציגה זה את ההמשך של המגמות במחצית הראשונה של 2015, איך החוק ממשיך להשפיע על מצב השוק.
<דני טל: לגבי גודל השוק.
<דני טל: אנחנו רואים שהיקף המכירות ברשתות, במחצית הראשונה של השנה מבחינת היקף הפדיון, ממשיך לגדול.
<דני טל: אני אציין כאן טווח של בין עשרה לעשרים אחוזים.
<דני טל: אני חושב שזה מספיק.
<דני טל: אנחנו לא רוצים שרשת א' תדע מה קורה ברשת ב'.
<דני טל: אם אנחנו מסתכלים על כמות הספרים, לא על היקף המכירות, כמות הספרים שמדווחת על ידי ששת המו"לים הגדולים שמייצגים מבחינתנו את מרבית השוק – לדעתי למעלה מתשעים אחוזים – אנחנו רואים שכמות הספרים שנמכרה בינואר עד מאי, לפני שבוע הספר ואנחנו יודעים על עלייה של קרוב לעשרים אחוזים בשבוע הספר מול אשתקד, אז בינואר עד מאי כמות הספרים של המו"לים שמכרו גדלה בעשרה אחוזים.
<דני טל: אני מציין את זה למרות ירידה, בלי להיכנס למספרים, של כמות הספרים שנמכרה ברשתות.
<דני טל: זה מעיד על שני דברים.
<דני טל: ראשית, בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד, חמשת החודשים הראשונים אשתקד - אנחנו יודעים שנמכרו המון ספרים ערב כניסת החוק לתוקף – כמות הספרים גדלה מצד אחד ומצד שני אנחנו רואים גם את המשך המגמה של צמצום הכוח הדואופוליסטי והנתח שלו מכלל הספרים שנמכרים בשוק.
<דני טל: זה אומר שהמו"לים מוכרים יותר בערוצי שיווק חלופיים.
<דני טל: אנחנו יודעים שמספר גורמים בשוק פועלים בצורה אקטיבית, חלקם כבר השיקו פלטפורמות חדשות למסחר דיגיטלי של ספרים דיגיטליים, תחום שהוא מאוד מפותח גם באירופה וגם בארצות הברית.
יעקב מרגי: לא יכולתם להשיג את התוצאה הזאת של צמצום הכוח הדואופוליסטי על ידי מגבלה כזו בגלל כשל השוק שמפיץ לא יהיה גם מוציא לאור?
יעקב מרגי: הרי יש בעלות צולבת.
יעקב מרגי: יש בעלות משותפת.
<יוג'ין קנדל: אלה שתי סוגיות נפרדות.
<יוג'ין קנדל: יש סוגיה אחת של בעלות צולבת שלפי דעתנו צריך לטפל בה, ויש סוגיה שיש כוח שוק.
<יוג'ין קנדל: אני אתן לכם דוגמה.
<יוג'ין קנדל: מאז אנגליה ביטלה את החוק, פחות או יותר נשאר שם משווק אחד גדול.
<יוג'ין קנדל: יש רשת אחת גדולה לכל אנגליה.
<יוג'ין קנדל: זאת אומרת, רוב המתחרים נעלמו.
<יוג'ין קנדל: מאוד פשוט.
<יוג'ין קנדל: ברגע שאתה מקבל יותר ויותר סניפים, אתה יכול לדרוש הנחות יותר גבוהות מהמו"לים.
<יוג'ין קנדל: זה נותן לך עוד יותר יתרון תחרותי מול האחרים ואתה פחות או יותר הורג אותם כי יש לך לוגיסטיקה משלך.
<יוג'ין קנדל: לכן זאת לא הנקודה של טיפול בדואופול כי הדואופול או אפילו מונופול הם תוצאה אינהרנטית של השוק הזה.
<יוג'ין קנדל: לכן הבעיה קיימת בבעלות צולבת אבל אתה עדיין צריך לטפל בסוגיה של ייחודיות של השוק.
<יוג'ין קנדל: בצרפת למשל הרשת הכי גדולה היא שלושים אחוזים מהשוק.
<יוג'ין קנדל: רק שלושים אחוזים.
<יוג'ין קנדל: באנגליה, בלי החוק, היא כמעט מאה אחוזים.
יעקב מרגי: אתה אומר שבטיפול לבד בדואופול, לא היית משיג תוצאות.
<יוג'ין קנדל: זאת בדיוק הנקודה וזאת דוגמה של כל המדינות האחרות.
<דני טל: הייתה כאן התייחסות לנושא ספרי הביכורים.
<דני טל: אנחנו רואים שאין עקיבות.
<דני טל: יש מו"לים שמוציאים יותר ספרי ביכורים ויש מו"לים שמוציאים פחות ספרי ביכורים.
<דני טל: ב-2015 מול 2014, פחות או יותר מספר ספרי הביכורים נותר ללא שינוי.
<דני טל: זה לא אומר שהחשיפה שלהם נותרה אותו הדבר על המדפים וזה באמת נושא שגם פרופסור קנדל התייחס אליו ויכול להיות שנצטרך להמליץ על תיקונים.
<דני טל: יש הרבה המלצות שהצטברו איך אפשר לשפר היבטים של החוק שלא הצליחו להתממש.
<דני טל: אם אנחנו מסתכלים על המלצות החוק או המטרות שהחוק בא לטפל בהן בנושא של שיפור התחרות, אנחנו רואים שהחוק משיג את מטרתו.
<דני טל: לגבי שיפור מצב הסופרים, אנחנו רואים מצב חלקי, כלומר, אנחנו רואים שבאופן תיאורטי ככל שנמכרים יותר ספרים חדשים - ואנחנו רואים את שיעור הספרים החדשים מהמכירות ממשיך לגדול – התמלוג הממוצע על ספר הוא חמישה שקלים לעומת שני שקלים לפני כן.
<דני טל: כלומר, מצבם של הסופרים אמור להשתפר.
<דני טל: זה עדיין לא בא לידי ביטוי בתוצאות שהמו"לים מעבירים כי זה מגיע בדיליי של 180 ימים וזה עובד שם בשוטף פלוס 180 יום ויכול להיות שגם בזה צריך לטפל.
<דני טל: אנחנו מעריכים שבטווח הארוך הדבר הזה יחלחל גם לסופרים.
<דני טל: לגבי מכירות של ספרים חדשים.
<דני טל: זה עדיין בעייתי.
<דני טל: עדיין לא אותם שיעורים שהיו ערב כניסת החוק לתוקף וגם כאן זה עובד חלקית וצריך לחשוב איך אפשר לשפר.
מירב בן ארי: העניין הזה של החלקיות גם של הסופרים וגם של המחיר שציינת, זה משהו שייפתר אם אנחנו נשאיר את החוק לעבוד לעוד שנה וחצי?
מירב בן ארי: או שאתה אומר, וזאת השאלה ששאלתי גם את יוג'ין, שאתה מציע לעשות תיקונים.
מירב בן ארי: לא הצלחתי להבין.
מירב בן ארי: יש מצב חלקי ואני שמעתי חלק מהסופרים שבאמת מרוצים וחלק מהסופרים ממש לא מרוצים.
מירב בן ארי: אתה אומר במפורש שהמחיר של הספר, המצב של הספרים החדשים, המחיר גבוה.
מירב בן ארי: השאלה שלי היא מאוד ברורה והיא האם השארת החוק על כנו תעזור לאותם סופרים שלא מרוצים ותעזור לצרכנים עם המחיר?
יעקב מרגי: הם אמרו ששנה וחצי לא מספיקה.
תמר זנדברג: את שואלת האם הם מציעים לתקן את הנושא של פערי תיווך כבר עכשיו או להמתין.
<יוג'ין קנדל: התשובה היא לא.
<יוג'ין קנדל: אנחנו כתבנו את זה בדוח.
<יוג'ין קנדל: אנחנו ממליצים לראות את זה בשנה הבאה.
מירב בן ארי: לחכות.
<יוג'ין קנדל: אז יהיו לנו נתונים של שנה שלמה.
יואב קיש: אני רוצה להגיד לדני תודה על העבודה שהוא עושה.
יואב קיש: אני חושב שהוא עשה עבודה מאוד מקיפה.
יואב קיש: דרך אגב, אני נפגשתי אתו באופן אישי.
יעקב מרגי: וזה למרות המטלות הנוספות.
יואב קיש: למרות.
יואב קיש: אני נפגשתי אתו גם באופן אישי ולבקשתי עברנו על הנתונים.
יואב קיש: אני חושב שעלו שני דברים שמאוד הטרידו אותי לגבי הנתונים.
יואב קיש: ראשית, אין נתונים מה קרה בשוק הספרים לפני שחוק הספרים חוקק.
יואב קיש: אז למעשה אנחנו לא משווים את הדברים.
יואב קיש: אנחנו לא יכולים לדעת מה הפסדנו לעומת המצב הקודם.
יואב קיש: זאת בעיה אחת שהיא בסיסית ואני חושב שזה ברור לכולם.
<קריאה: יש נתונים שלא דיברתם עליהם.
יעקב מרגי: סליחה, אתה לא ברשות דיבור.
<קריאה: יש נתונים של לפני ואחרי.
יואב קיש: הוא נותן נתונים רק מהיום הראשון שיש לו.
<דני טל: לגבי ספרים חדשים.
יואב קיש: על זה אני מדבר.
יואב קיש: על ספרים חדשים.
<יוג'ין קנדל: כי לא היה דבר כזה.
יואב קיש: יש גם בעיה כאשר משווים תפוחים לאגסים, מסתכלים על כל התקופה לעומת רק רבעון וזאת בעיה בסיסית בדוח, ואני מבקש מהוועדה, לפרוטוקול, שהנושא של המספרים והבדיקה – אני לא אומר שמה שנעשה הוא לא נכון אבל אני אומר שיש בעיה עם הפקת הלקחים מהמספרים – ייבדק לעומק.
יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן ברושי ולאחר מכן לנציג הוצאת ספרים, לסופר או סופרת ותיקה, לסופר או סופרת מתחילה ואז נראה מה זה עושה לנו ומה זה עושה להם מבחינת מאין באת ולאן אתה הולך.
איתן ברושי: קודם כל, לבטל חוק זה דבר דרמטי.
איתן ברושי: בשאלה שעומדת על סדר היום, אני חושב שלא ממהרים לבטל ויש מחויבות.
יעקב מרגי: בקדנציה הקודמת בוטלו ארבעה חוקים ביום אחד.
איתן ברושי: ידעתי שתגיד את זה אבל ראיתי שהוא חוזר בתשובה.
יעקב מרגי: עוד מעט אתה הולך לחוק ההסדרים ותראה כמה חוקים יבוטלו.
איתן ברושי: אני אומר שביטול חוק זה דבר דרמטי.
איתן ברושי: הממשלה שמיוצגת כאן על ידי גורמים בכירים חושבת שהנתונים לא מחייבים צעד כזה דרמטי ותיקונים.
איתן ברושי: מעולם לא היה משהו מושלם ואפילו ספרים הם לא מושלמים.
יואב קיש: הם בודקים את זה עכשיו.
יואב קיש: זה לא המצב כפי שאתה אומר.
איתן ברושי: על סמך הבדיקה ועל סמך הנתונים.
יואב קיש: יושב כאן המנכ"ל הנכנס והוא אמר שהוקמה ועדה.
תמר זנדברג: ההערה הזאת היא בסדר?
יעקב מרגי: להבהיר עוד פעם.
יעקב מרגי: תמר, יש הבדל אם את מדברת בקול וזה מפריע לדיון או שאת קוראת קריאת ביניים או רוצה לשאול שאלת הבהרה.
איתן ברושי: אני חושב שבנושאים שאנחנו דנים היום אין אופוזיציה וקואליציה אלא יש לנו עניין משותף.
איתן ברושי: שאלו כאן קודם לגבי המצב שהיה לפני החוק.
איתן ברושי: להיות סופר בוודאי זה לא קל, בוודאי לא בישראל, ולחיות מתחום הספרות זה דבר קשה.
ענת ברקו: לא קשה.
ענת ברקו: בלתי אפשרי.
איתן ברושי: בלתי אפשרי.
איתן ברושי: יש לי כאן סיוע מצד ימין.
איתן ברושי: אני הייתי מנכ"ל משרד המדע, התרבות וספורט, לא הרבה זמן אלא שנה, ואני מכיר גורמים נוספים ויודע שבטרם החוק היו קשיים.
איתן ברושי: לכן אינני מזלזל, אם זה נכון, ב-140 סופרים, אותם אנשים שלא פעם אנחנו מקשיבים להם ושומעים אותם גם בנושאים אחרים.
איתן ברושי: שיקול דעתם, אני מאמין, לא מתבלבל כשהם עוסקים דווקא בזה ולא בדברים אחרים והם מכל הקשת.
יעקב מרגי: הדברים שלך נרשמו בפרוטוקול לחוקים הבאים.
איתן ברושי: לכן אני חוזר ואומר שחוק לא מבטלים.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד עוד משפט.
איתן ברושי: יש חשיבות לנושא היציבות.
איתן ברושי: כשעוסקים בנושא כזה רב שנתי שקשור גם בנושא בו דנים היום, יש מקום לביקורת ויש מקום לתיקונים אבל היציבות היא חלק מהתכונות שכדאי לא לאבד אותן, ודאי לא ממשלה שנושאת באחריות ולא הכול מתנהל לפי קדנציות.
איתן ברושי: לכן אני מקבל את העמדה שמוצגת כאן על ידי הממשלה וביוזמה שהבדיקות יסתיימו במהלך חודש אוגוסט ושלוש שנים זה לא הרבה זמן.
איתן ברושי: דרך אגב, עד שנחזור ועד שיתחילו לחוקק כאן ממילא יעבור עוד זמן.
איתן ברושי: לכן אני מציע לתת לוועדה לסיים את עבודתה, לקיים כאן דיון בעוד שלושה חודשים ולהמשיך לעקוב אחרי העניין.
איתן ברושי: כרגע נאחל לענף, לתרבות ולסופרים, שתהיה לנו גם יכולת קיום וגם טעם קיום.
יעקב מרגי: מי שבא עם שכפ"ץ, נא להוריד אותו.
יעקב מרגי: לא הולכים לבטל את החוק היום.
יעקב מרגי: אנחנו מקיימים דיון.
יעקב מרגי: גלילה רון פדר, סופרת, בחרתי בך ראשונה ואל תשאלו אותי למה.
<גלילה רון פדר: תודה רבה.
<גלילה רון פדר: גילוי נאות.
<גלילה רון פדר: אני מרוויחה מהחוק הזה כי אני מה שנקרא מהסופרים הנמכרים.
<גלילה רון פדר: לכן מה שאני הולכת להגיד, זה נגד האינטרסים האישיים של עצמי.
יעקב מרגי: גם קודם לחוק הרווחת הרבה?
<גלילה רון פדר: אני נגד החוק.
<גלילה רון פדר: אף אחד לא דיבר כאן על ילדי ישראל שאנחנו עושים כל כך הרבה מאמצים לעודד אותם לקרוא.
<גלילה רון פדר: לעודד אותם לקרוא, הדבר הראשון שמעודד אותם לקרוא זה שיהיו להם ספרים גם בבית וגם בספרייה.
יעקב מרגי: שיהיו להם פחות טאבלטים ואייפונים.
<גלילה רון פדר: אני מדברת אפילו על ילדים שעדיין בראשית קריאה בבית הספר היסודי, שם העידוד הגדול כי מי שמתאהב בקריאה בגיל צעיר, יש סיכוי טוב שימשיך אותה.
<גלילה רון פדר: היום יש דבר כזה שנקרא ספרייה כיתתית.
<גלילה רון פדר: אני מבקרת בהמון בתי ספר בכל הארץ.
<גלילה רון פדר: יש שנים שפגשתי שמונים אלף תלמידים ואני אומרת את כל מה שאני אומרת מראה עיניים ומה שהאוזניים שלי שמעו.
יעקב מרגי: מה את ממליצה לנו?
<גלילה רון פדר: לבטל את החוק.
יעקב מרגי: למרות שהוא תקף רק שנה וחצי ועדיין לא יודעים.
<גלילה רון פדר: רגע, אני רוצה להסביר וגם לתת לכם דוגמה משבוע הספר כי מהיום ששבוע הספר התחיל, אני עומדת יום יום במשך שעות מול הקהל ומדברת אתו.
<גלילה רון פדר: בבתי הספר שיכלו לקנות ארבעה ספרים במאה, היו יותר ספרים בספרייה הכיתתית.
<גלילה רון פדר: מה זה נקרא?
<גלילה רון פדר: גם היום יכולים לקנות ארבעה ספרים במאה אבל לילדים חשוב לקרוא את ספרי הילדים שיצאו אחרונים כי ילדים רוצים להיות מעודכנים, כי היום אנחנו משתנים משנה לשנה.
תמר זנדברג: למה ההוצאה לא מוכרת ב-25 שקלים?
<גלילה רון פדר: ילד שבא אלי ממשפחה קשת יום ורוצה לקנות ספר ורוצה לקנות את הספר החדש - - -
תמר זנדברג: למה ההוצאה לא קובעת את המחיר?
מירב בן ארי: תני לה לסיים את הדברים.
מירב בן ארי: תני לה לענות.
יעקב מרגי: את רואה?
יעקב מרגי: אמרתי שהפעם אני לא אפריע לך.
יעקב מרגי: שאלת אותה פעמיים, אבל תני לה לענות.
<גלילה רון פדר: אני רוצה להראות לך את ההבדל אבל אני לא מדברת בשם ההוצאות.
<גלילה רון פדר: אני מצהירה כאן שאני מדברת בשם ילדי ישראל.
יעקב מרגי: אין לך זכויות בהוצאות?
<גלילה רון פדר: אני עובדת עם הוצאה.
יעקב מרגי: אבל לך אישית, אין בעלות.
<גלילה רון פדר: אין לי מניות ואין לי שום דבר.
תמר זנדברג: איזה הוצאה?
<גלילה רון פדר: הוצאת מודן.
תמר זנדברג: אני מבקשת לשמוע תשובה מההוצאה.
יעקב מרגי: אמרנו שניתן גם להוצאות לאור לדבר.
<גלילה רון פדר: אני לא מקבלת שום טובת הנאה מזה שאני יושבת כאן.
<גלילה רון פדר: את לא נותנת לי לדבר.
תמר זנדברג: אני מקשיבה.
<גלילה רון פדר: לא.
<גלילה רון פדר: את לא מקשיבה כי את לא נותנת לי אפילו לענות לך.
תמר זנדברג: אני משתוקקת לשמוע את דבריך.
<גלילה רון פדר: בסדר, אז תני לי לדבר.
<גלילה רון פדר: אני הצהרתי שאני מרוויחה מהחוק הזה.
<גלילה רון פדר: אני מרוויחה כספית מהחוק הזה, מחוק הספרים, ואני נגדו כי לא הכול קשור בכמה כסף נכנס לחשבון הבנק שלי.
<גלילה רון פדר: יש לי גם מחויבות לקהל הקוראים שלי וקהל הקוראים שלי הוא ילדי ישראל וילדי ישראל לא רק בשכבות החזקות אלא גם בשכבות החלשות.
<גלילה רון פדר: אני אגיד לך מה ההבדל בין זה שהוצאת הספרים תוציא ספר בזול לבין שאתם אמרתם שעכשיו המחיר עלה כך וירד כך.
<גלילה רון פדר: יש הבדל בין זה שילד קונה ספר חדש ומקבל עוד שלושה ספרים לבין זה שהוא קונה ספר חדש והספר החדש לא שייך למבצע.
<גלילה רון פדר: זה לא אותו הדבר.
<גלילה רון פדר: מה שאת מציעה, שהוצאת הספרים תוזיל את המחיר, אז הילד יקנה את הספר במחיר יותר זול אבל הוא לא יקבל עוד שלושה ספרים.
<גלילה רון פדר: אל תעני לי כי אני שמעתי אותך.
תמר זנדברג: תודה על העצה.
יעקב מרגי: רגע, גלילה, את לא נותנת הוראות לחברי כנסת, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: יש לה את הזכות לשאול שאלות ואני מי שצריך להעיר.
יעקב מרגי: תני סיכום.
<גלילה רון פדר: סיכום.
<גלילה רון פדר: מה ששמעתי כאן מהמומחים זה – זה אחרי שנה וחצי שהחוק כבר עובד – שהם מקווים שבטווח הארוך גם הסופרים ירוויחו.
<גלילה רון פדר: אחד האנשים אמר את זה כאן במלים האלה, מקווים שגם הסופרים ירוויחו.
<גלילה רון פדר: אם הם מקווים שגם הסופרים ירוויחו, האם זה חוק הסופרים?
<גלילה רון פדר: מה קרה כאן?
<גלילה רון פדר: כל מה שאתם מדברים, זה על מחיר ספר.
יעקב מרגי: יש לנו סופר צעיר.
יעקב מרגי: בר יהושפט.
<רן בר יהושפט: תודה רבה.
<רן בר יהושפט: הוצאתי לאחרונה ספר חדש, הספר הראשון שלי שמספר על חבר שלי בארצות הברית ובעצם ניסיתי לשפר את תדמית ישראל בעולם.
<רן בר יהושפט: יש לי כמובן רצון שכמה שיותר אנשים יקראו את הספר הזה, גם בגלל שאני רוצה לקבל את החשיפה, זה משהו שיצרתי, וגם כי אני חושב שזה נכון לחברה בישראל.
<רן בר יהושפט: אני רוצה שהספר הזה יגיע לכמה שיותר אנשים וזה ממש לא משנה לי אם זה במבצעים.
<רן בר יהושפט: ההיפך, אני חושב שזה רק יעודד מכיוון שאני אנונימי ועדיין לא מכירים אותו.
<רן בר יהושפט: אני מקווה שאם הספר ימצא חן בעיני אנשים, בספר השני והשלישי אני אוכל להמשיך ולהוכיח את עצמי.
<רן בר יהושפט: אני מאמין שלספר יש יותר סיכוי להצליח במבצע.
<רן בר יהושפט: בנוסף, האמירה לחכות עוד שנה וחצי, במקרה יצא לי תזמון טוב עם כל הכתבות בתקשורת, אבל שנה וחצי זה המון זמן כדי שיבדקו אם זה יכול או לא יכול לעבוד עם מבצעים מבחינתי כסופר חדש.
יעקב מרגי: יש עוד סופר ותיק לפני שנעבור למו"לים?
<אילן כפיר: אני הייתי אומר שאני סופר דור ביניים.
<אילן כפיר: פחות ותיק מגלילה אבל ודאי יותר ותיק מרן בר יהושפט.
<אילן כפיר: מאוד שמחתי לשמוע את הסופר הצעיר.
<אילן כפיר: לדעתי הוא במיעוט גדול מאוד.
יעקב מרגי: ומה דעתך על דבריה של הסופרת הוותיקה?
<אילן כפיר: אני חותם על כל מילה שלה.
<אילן כפיר: היא דיברה על הנושא הכי רגיש, ילדים.
<אילן כפיר: אני יודע מהילדים שלי כשהיו קטנים שהמתנה הנפוצה והאהובה עליהם בימי ההולדת הייתה ספרים.
<אילן כפיר: היינו הולכים לסטימצקי או לצומת או לחנות ספרים פרטית וקונים סל של ספרים כדי שיהיה לנו ולא נצטרך כל פעם לרוץ ולקנות.
<אילן כפיר: יש יום הולדת, באים שלושה-ארבעה בחבילה ארוזה.
<אילן כפיר: זה היה פנטסטי אבל זה נעלם.
<אילן כפיר: זה מרגיל ילדים.
<אילן כפיר: רק היום יש סקר לפיו הטלוויזיה פוגעת.
<אילן כפיר: ספרים, אני כילד, קארל מאי, וינטו, זה עשה לי המון.
יעקב מרגי: אבי שלא היה רופא, היה אומר לי שכאשר הראש עובד, הגוף בריא.
<אילן כפיר: בדיוק.
<אילן כפיר: סופרים צעירים נעלמו מהמפה.
<אילן כפיר: לא קיימים.
<אילן כפיר: יש תופעה שאף אחד לא דיבר עליה כאן.
<אילן כפיר: כדי לכתוב ספר, היום סופר צעיר רוצה לקבל הכרה - - -
יעקב מרגי: אם רציתי לשמוע סופר צעיר, הייתי מבקש לשמוע סופר צעיר.
יעקב מרגי: נתתי לך את רשות הדיבור.
<אילן כפיר: אני אגיד לך משהו.
<אילן כפיר: אני כתבתי טרילוגיה על מלחמת יום כיפור ואני כתבתי ביוגרפיות על נתניהו וברק, לא היה לי ספר שנמכר בפחות מ-10,000 עותקים.
יעקב מרגי: חכמה גדולה.
יעקב מרגי: לקחת קנונים.
<אילן כפיר: לא שייך.
יעקב מרגי: היית כותב על התחממות כדור הארץ והיית רואה כמה ספרים היית מוכר.
<אילן כפיר: אחרי מבצע צוק איתן כתבתי ספר על כיפת ברזל שזכה להמון שבחים אבל המכירות היו חלשות יחסית למה שציפיתי וזה מסיבה אחת פשוטה.
<אילן כפיר: קיבלתי תגובות, 68 שקלים או יותר לספר, זה הרבה מאוד.
<אילן כפיר: כי אם זה היה במסגרת מבצעים, שלושה או ארבעה ספרים, זה היה להיט.
<אילן כפיר: לכן, אם אנחנו לוקחים מכפלה מתמטית, וזאת תשובה לפרופסור קנדל, ומסה של מכירה עם העלאת סכום התמלוגים לסופר, זה נותן את התשובה.
<אילן כפיר: אני רוצה לחזק את היוזמה של חבר הכנסת קיש לעשות שינוי, רביזיה מוחלטת בחוק.
יעקב מרגי: תפרוש בשיא.
<אילן כפיר: אני רק אומר שהחוק הזה גורם לכך שאם סטימצקי הפכה מחנות ספרים לחנות צעצועים, זה אומר דרשני.
יעקב מרגי: הוצאת ספרים כנרת זמורה ביתן.
יעקב מרגי: ביקשתי את כנרת זמורה ביתן.
<עודד מודן: היינו פעם שותפים אבל אנחנו שותפים בצומת ספרים ולכן זה חשוב.
יעקב מרגי: מוותר על המילה שלי.
יואב קיש: זאת הבעלות הצולבת.
<עודד מודן: אני היחיד שנמצא כאן כרגע וסובל מפרנויה.
<עודד מודן: אני גם רשת, מה שנקרא במילה גסה דואופול, חצי מדואופול, וגם הוצאה לאור מהגדולות, לדעתי בין השש שהוזכרו על ידי המפקח.
<עודד מודן: אנחנו די משמעותיים.
<עודד מודן: אני רוצה לדבר כלכלית.
יעקב מרגי: לא, אני אנווט אותך.
יעקב מרגי: אני אתן לך הבניה לדיבור.
יעקב מרגי: שמענו הרבה דברים.
יעקב מרגי: שמענו את המומחים ושמענו את התומכים והמתנגדים.
יעקב מרגי: אתה תאמר לי מה החוק הזה עשה לך?
<עודד מודן: בדיוק.
יעקב מרגי: אל תיתן לי עכשיו הרצאה אידיאולוגית.
<עודד מודן: לא.
יעקב מרגי: וגם לא על חשיבות הקריאה.
יעקב מרגי: תאמר לי מה זה עשה לך ומה אתה חושב שצריך לעשות לחוק.
יעקב מרגי: יש לך דקה וחצי לנושא.
יעקב מרגי: הייתה שאלה של חברת הכנסת תמר זנדברג ואני לא רוצה שהיא תלך בתחושה שלא נתתי לה לשאול.
<עודד מודן: 25 שקלים ספר, זה אומר שהרשת תקבל לפחות חמישים אחוזים, והיום שישים אחוזים.
<עודד מודן: נשארים 15 אחוזים.
<עודד מודן: הסופר צריך לקבל לפי החוק שניים וחצי אחוזים, נשארים שמונה-תשעה שקלים.
<עודד מודן: לייצר את הספר – עריכה, כתיבה, מחקר – עולה, כך שזה לא ישים.
תמר זנדברג: כלומר, אי אפשר למכור ספר ב-25 שקלים.
<עודד מודן: אי אפשר למכור.
יעקב מרגי: נקבת בסכום של הכול, אבל לא עלות כתיבה.
<עודד מודן: עלות ייצור של ספר ילדים בכריכה קשה, העלות משתנה.
יעקב מרגי: רוב הספרים הם בכריכה דקה.
<עודד מודן: ספרי הילדים הם בכריכה קשה.
יעקב מרגי: עזוב את ספרי הילדים.
<עודד מודן: עלות ספרי ילדים, שישה-שבעה שקלים בלי הוצאות יסוד, בלי שכר סופרים, בלי עריכה, בלי ניקוד.
<עודד מודן: אולי בסין הממשלה יכולה להחליט כן, אבל בארץ זה לא יכול להיות וכך גם בעולם המערבי.
יעקב מרגי: הבן אדם מתאמץ להסביר לנו ואתם מפריעים לו.
יעקב מרגי: אני לא מצליח להבין.
<עודד מודן: כללית, אני לא מקבל את הסטטיסטיקות.
<עודד מודן: יש את הסטטיסטיקה שלנו ואנחנו רואים שיש ארבעים אחוזים ירידה.
<עודד מודן: ספרים חדשים נמכרים היום ב-20 או 25 אחוזים מכלל הספרים.
<עודד מודן: ההשוואה בין שנה לשנה לא נכונה והמכירות שהיו קודם לא רלוונטיות כי מה שנמכר אז ומה שנמכר היום, אלה ספרים לא מוכרים.
<רחלי אידלמן: כי לא מכרת לסטימצקי כמעט חצי שנה.
<עודד מודן: מכרתי הרבה ספרים.
יעקב מרגי: גברתי, את מאלצת אותי לנזוף בך.
<עודד מודן: אני רוצה להגיד שאני לא מאמין לסטטיסטיקה.
<עודד מודן: אני לא מאמין לסטטיסטיקה כצומת ספרים, כבעל ספרים, שהמכירות שלה של ספרים עלו, עלו לצעצועים, ל-די.וי.די, לתקליטורים.
יעקב מרגי: יש לי שאלה אליך.
יעקב מרגי: אני איש המספרים הקטנים.
יעקב מרגי: עזוב אותו מתאוריות גדולות.
יעקב מרגי: אתה מצד אחד אומר שהחוק כובל אותך.
יעקב מרגי: מצד שני אתה בעצמך נתת לי פירוט שאי אפשר למכור ספר ב-25 שקלים.
יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש לך כסף שחור שאתה הולך להלבין אותו ומוציא אותו מהמגירות.
יעקב מרגי: תגיד לי איך אתה עושה את זה ולמה אתה עושה, בגלל ציונות?
יעקב מרגי: תרשה לי, אני לא מאמין לך.
יעקב מרגי: תן לי תשובה אחרת.
<עודד מודן: אני אומר לך.
<עודד מודן: קודם כל, צומת ספרים רשמית מפסידה כסף בשנים האחרונות וכנ"ל סטימצקי וראית מה היה אתם.
<עודד מודן: חוק הספרים, היה ולא יסכימו אתי, היה הטריגר לנפילת סטימצקי.
<עודד מודן: קיבלנו מונופול במקום דואופול כי המכירות ירדו באותו חודש בשלושים אחוזים וזה היה הטריגר.
<עודד מודן: זאת עובדה.
<עודד מודן: השחקנים היום שונים.
<עודד מודן: אני אקצר כדי להגיד גם מה אני חושב שכן צריך לעשות ויש כמה דברים שצריך לעשות.
<עודד מודן: צריך לבטל את ההגנה על ספרים חדשים.
<עודד מודן: אני אומר דבר שהוא לרעת הרשתות אבל צריך להגיע להסכמה לא על ידי חוק כי זה לא יעבור בחוק, על הקטנת ההנחה שהרשתות מקבלות, וזה אמור גם לגבי צומת וגם לגבי סטימצקי.
<עודד מודן: יימכרו יותר ספרים והמחזור של הרשתות יגדל.
<עודד מודן: הרשתות לחצו להגדלת ההנחה כשהן ידעו שהמכירות ירדו.
<עודד מודן: יש להן הוצאות קבועות והן ידעו שסך כל המכירות ירדו ולכן הן דרשו הנחות.
<עודד מודן: ההגנה מפריעה לדעתי לכל המו"לים.
<עודד מודן: כן צריך להשאיר - יש דבר שאולי הוא לרעתי – את ההגבלה של שטחי התצוגה של בעלי רשתות.
<עודד מודן: זה פוגע בי אבל זה נכון.
<עודד מודן: המתחרים או המו"לים האחרים מוצגים עכשיו ברשתות הרבה יותר טוב מכפי שהיה קודם וזה מבורך ולכן את זה צריך לעשות.
<עודד מודן: לא צריך להשקיע כסף בפיקוח ובהשגחה כל הזמן.
<עודד מודן: צריך להגיע להסכמה אבל הסכמה על שינוי תנאים עם הרשתות מרצון ולא בחוק כי זה יהיה יותר מהר, יהיה טוב ואף אחד לא יחפש להפעיל לחץ.
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
יעקב מרגי: אני לא נאיבי, אל תחשוד בי.
יעקב מרגי: החוק הזה בעוד חודשיים, שלושה, ארבעה, חמישה חודשים התכנסנו והגענו, אפילו יואב קיש ואני, למסקנה שצריך להשאיר אותו.
יעקב מרגי: מה זה עושה לכם?
<עודד מודן: זה ימשיך.
<עודד מודן: יש לנו ירידה.
יעקב מרגי: לפני רגע אמרת שכמעט קיבלתם מונופול במקום דואופול.
<עודד מודן: ספרים חדשים לא יימכרו יותר.
<עודד מודן: כבר שנה וחצי אנחנו בין אחוז לשלושים אחוזים בספרים חדשים מחוץ לספרים המוגנים.
<עודד מודן: נחכה שלוש שנים, נאבד דור שלם של ילדים שלא קנו ספרים.
יואב קיש: ונאבד גם סופרים.
יואב קיש: יבואו אלינו בטענות איפה היינו שלוש שנים.
יואב קיש: יגידו, יוג'ין, מה עשית, היית בצרפת ובלונדון, היית עסוק בגז.
<יוג'ין קנדל: בצרפת אין חוק לספרים חדשים.
<יוג'ין קנדל: באיטליה אין.
יואב קיש: יש בעיה ואתה מתנער ממנה.
<יוג'ין קנדל: אין בעיה.
יעקב מרגי: רחלי אידלמן.
<רחלי אידלמן: תודה.
<רחלי אידלמן: אני רוצה להגיד שאני חושבת שהחוק הוא אחת ההצלחות הגדולות של המו"לים שהצליחו להגיע למצב החוק הזה.
<רחלי אידלמן: לפני החוק, אנשים אומרים שלא היו נתונים, אבל אני זוכרת ששלחתי נתונים גם לממונה על ההגבלים העסקיים וגם למועצה של יוג'ין קנדל.
מירב בן ארי: חשוב שתגידי מה התפקיד שלך.
<רחלי אידלמן: אני יושבת ראש התאחדות המו"לים ואני המו"ל של הוצאת ספרים שוקן.
<רחלי אידלמן: אני רוצה לומר שהתיקון היחיד שצריך לעשות בחוק הוא הקטנת ההנחה לרשתות.
<רחלי אידלמן: מה שקרה בעקבות החוק זה שהספרים של המו"לים התחילו להיות מוצגים בחנויות, שהרשתות הפסיקו לתת למוכרים שלהן תמלוגים מיוחדים, תמריצים למכירת הספרים של בעלי הרשת או של איזה מו"ל שעשה הסדר מיוחד עם הרשת לעומת הספרים של מו"לים אחרים.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שקונה בישראל שנכנס לחנות ושואל מוכר מה כדאי לו לקנות, המוכר צריך להתאים את ההצעה שלו לספר למה שמעניין את הקונה ולא לתמריץ שהוא קיבל עבור ספר ספציפי וברוך השם מזה אנחנו נפטרנו.
<רחלי אידלמן: אני רואה שברשתות השטחים שמוקצים לספרים החדשים הולכים ועולים.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שיש עלייה במכירת ספרים חדשים ואני חושבת שאנחנו נראה את זה על פני זמן.
<רחלי אידלמן: אני מסכימה עם עודד שאי אפשר לייצר ספר ב-25 שקלים במדינת ישראל כי אנחנו לא מעסיקים עובדים סינים אלא אנחנו מעסיקים עובדים ישראליים.
<רחלי אידלמן: אנחנו צריכים לשלם לסופרים שכר סופרים הולם והשחיקה שהייתה בשכר הסופרים לפני החוק הייתה שערורייה שאני חושבת שלא קיימת בשום מקום בעולם.
<רחלי אידלמן: גם אין מצב, כמו שהיה לפני החוק, שהרשת שולחת לך פקס בתחילת החודש ואומרת לך שהחודש אתה נותן לי שמונים אחוזי הנחה ובחודש אחר אתה נותן לי 75 אחוזי הנחה והמו"ל כל כך חלש שאין לו כוח להגיד, סליחה, אני לא יכול לעמוד בזה.
<רחלי אידלמן: במובן הזה החוק כן הצליח.
יואב קיש: מה שאמרת, לא קורה יותר?
<רחלי אידלמן: היום לא.
<רחלי אידלמן: היום יש הסכם בין הרשת לבין המו"ל לפיו תהיה הנחה לשנה שלמה.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שההנחה הזאת היא גבוהה מדי ואני חושבת שבתחילת החוק הרשתות, יחד עם בעלי הרשתות, המו"לים, ניצלו את ההזדמנות כדי לדרוש הנחה נוספת גבוהה יותר מכפי שהייתה לפני שהחוק נכנס לתוקף.
יעקב מרגי: ההנחה הייתה להגדלת הרווחים שלהם או להוזלת מחיר הספרים לצרכן?