GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: מתוך אחריות לפתיחה נאותה ותקינה של שנת הלימודים ולביטחון התלמידים אישרה הוועדה את בקשת שר החינוך לתשלום מרבי של 75 שקלים לתלמיד עבור ביטוח תאונות אישיות לתלמידים לשנת הלימודים תשע"ו בלבד.
מירב בן ארי: אני קוראת מכאן לוועד ההורים, פורום ההורים, פורום ועדי ההורים, ארגוני ההורים בכלל, על-פי בקשתם ובקשת הרשות המקומית לבחון אפשרות לחברת ביטוח אחרת, שתיתן תעריף נמוך יותר ממה שהציג השלטון המקומי, החברה למשק וכלכלה.
מירב בן ארי: ועדת החינוך קוראת מכאן למשרדי החינוך והאוצר והמשפטים, לקבל החלטה ולקדם את הנושא של חברת הביטוח הממשלתית ענבל על-מנת לבחון אפשרות שחברת ענבל תוכל לתת את הביטוח תאונות אישיות לתלמידי ישראל, כפי שהיה בעבר.
מירב בן ארי: לא בסיכום – אבל אבחן אישית שהנושא של ענבל מועבר – יכול להיות שיגידו לי שזה לא יקרה, אבל אני מבטיחה לכם אישית שהנושא הזה של ענבל ייבחן שוב.
מירב בן ארי: גם השלטון המקומי לא יתנגד.
מירב בן ארי: להפך – הוא ישמח.
נורית קורן: אולי כדאי לעשות דיון.
מירב בן ארי: זה הסעיף הבא שלי.
מירב בן ארי: ועדת החינוך תתכנס במושב הבא לדיון נוסף בנושא הביטוח של תלמידי ישראל - לא ב-31 באוגוסט אלא במושב הבא.
מירב בן ארי: לשם יבואו כל נציגי השלטון המקומי, משרד המשפטים, אוצר, חינוך.
מירב בן ארי: אנחנו נבחן אפשרויות, כולל שלכם.
מירב בן ארי: הנה, אני שולחת אתכם להכין שיעורי בית, ולבחון אפשרות להביא חברת ביטוח אחרת.
מירב בן ארי: במקביל אנחנו לוקחים את האחריות לנסות לפחות להביא את ענבל חזרה לשולחן.
מירב בן ארי: קחו גם אתם אחריות.
<חיים ביבס: אני מציע שייצאו למכרז, שיבואו עם תוצאות.
מירב בן ארי: בשנה הקרובה, מוקדם ככל האפשר, כבר במושב הבא, תדון הוועדה בנושא ההסדר העתידי הראוי לביטוח תאונות אישיות לתלמידי ישראל.
מירב בן ארי: אני מודה לכל המשתתפים.
מירב בן ארי: אני מודה לכם – אני יודעת שבאתם לפה בעמדה קצת מלחמתית.
מירב בן ארי: אני חושבת שכולם פה מעריכים את העבודה שאתם עושים בהתנדבות מלאה.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים, וגם אמר כאן חיים ביבס, שהכול הגיע באמת מתוך דאגה לתלמידים שלכם, לתלמידי ישראל.
מירב בן ארי: לכן אני מודה לכם שהגעתם, ואני מודה על הרוח.
מירב בן ארי: תשמרו את הרוח הזאת – נזדקק לה בהמשך השנה, כשנדון.
מירב בן ארי: אני מודה לד"ר יצחק קדמן, שתמיד רואה את תלמידי ישראל לנגד עיניו, ואת חברות הכנסת שהגיעו במיוחד לדיון הזה, ולחיים ביבס, יושב-ראש השלטון המקומי, על העברת המסרים החשובים בדיון הזה.
מירב בן ארי: בשמי ובשם ועדת החינוך אני כמובן מאחלת הצלחה לכל תלמידי ישראל.
מירב בן ארי: אני בטוחה ששנת הלימודים תיפתח כסדרה מחר.
מירב בן ארי: אנחנו גם נהיה שם בבתי הספר כדי ללוות את התלמידים.
מירב בן ארי: אני מאחלת לכולנו שנת לימודים פורייה ומוצלחת.
מירב בן ארי: שנה טובה.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לכם שנתראה במושב הבא בדיון הזה.
יעקב מרגי: צהריים טובים, שלום לכולם.
יעקב מרגי: על סדר-היום: הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 13), התשע"ה-2015.
יעקב מרגי: זאת הצעת חוק ממשלתית.
יעקב מרגי: כמו כן הצעת חוק צער בלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 13), התשע"ה-2015, שאותה מוביל חבר הכנסת איציק שמולי, יחד עם חברי כנסת רבים נוספים וטובים.
יעקב מרגי: חבר הכנסת שמולי נמצא בחו"ל.
יעקב מרגי: הוא רצה להיות בדיון אבל אמרנו לו שמכיוון שהצעת החוק הממשלתית היא כבדה ומהותית, שמדברת גם על החמרת הענישה וגם על מתן כלי אכיפה למשרד החקלאות ועבירות נוספות, יהיה בה דיון מעמיק ואין לו מה לדאוג.
יעקב מרגי: בהמשך הדיון היום תכננו להקים ועדת משנה שתתרכז כל כולה בחוק צער בלי חיים.
יעקב מרגי: מאחר והוא לא נמצא איתנו פה לא נעשה את זה.
יעקב מרגי: אני מתכוון להעמיד את חבר הכנסת שמולי בראשות ועדת המשנה.
יעקב מרגי: אנחנו נמתין עד שהוא יהיה בארץ ובדיון הבא נעשה זאת.
יעקב מרגי: רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה על-מנת שתיתן רקע לחוק.
יעקב מרגי: היום לא נקיים הצבעות וזאת על פי הבטחה שנתתי לחבר הכנסת שמולי.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא את הסעיפים.
יעקב מרגי: אם יהיו הסתייגות נשים בצד.
יעקב מרגי: אם אין הסתייגויות נרשום שהיתה הסכמה והוא יתייחס לזה.
יעקב מרגי: אם גם לו לא יהיו הערות, מייד בתחילת הדיון הבא נביא את זה להצבעה.
תמר זנדברג: אדוני, מה שאמרת עכשיו זה נכון להצעה הממשלתית.
יעקב מרגי: לפני כן צריך להתקיים הליך של הצמדת שתי ההצעות, ההצעה של חבר הכנסת שמולי והצעת החוק הממשלתית.
יעקב מרגי: אם אין לחברי הכנסת התייחסות למיזוג אז נעבור להצבעה על המיזוג.
יעקב מרגי: מי בעד מיזוג שתי הצעות החוק?
יעקב מרגי: בעד – רוב
יעקב מרגי: נמנעים – אין ההצעה למזג שתי הצעות החוק נתקבלה.
יעקב מרגי: התקבל פה אחד.
<מירב ישראלי: אנחנו נפנה לוועדת הכנסת בבקשה לאשר את המיזוג.
<מירב ישראלי: משרד החקלאות נמצאים איתנו?
<אפרת אביאני: אני היועצת המשפטית של משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: אתנצל ואומר שד"ר נדב גלאון, מנהל השירותים הווטרינריים נמצא כרגע בדיון אחר בוועדת כלכלה בעניין שחיטת כפרות וברגע שזה יסתיים הוא יגיע.
יעקב מרגי: הוא הסמיך אותך?
<אפרת אביאני: נמצאת פה נציגתו, הממונה לפי חוק צער בעלי חיים, ד"ר דגנית בן-דב.
יעקב מרגי: מבחינתנו הוא כאן.
<אפרת אביאני: גם יתר הצוות המשפטי שעבד על החוק נמצא בוועדת הכלכלה והוא יגיע בהמשך.
<אפרת אביאני: מדובר פה בהצעת חוק רחבה.
<אפרת אביאני: מדובר בתיקון מקיף לחוק צער בעלי חיים, שגיבשנו יחד עם המשרד החקלאות, בהמשך לניסיון שנצבר במשרד החקלאות בפעולות האכיפה בשנים האחרונות.
<אפרת אביאני: כמו שאדוני אמר, יש פה סדרה של תיקונים, הן בנושא סמכויות האכיפה, הסדרי התפיסה, עבירות חדשות, התאמה של הגדרות, החמרת ענישה, שיפור כלי אכיפה בכל מיני היבטים, הוספת אמצעי ענישה חדשים לבית המשפט, הוספת חובות מחזיק בבעל חיים לדאוג לו.
<אפרת אביאני: כמו כן, הוספת אחריות נושאי משרה ועוד.
<אפרת אביאני: באמת זה חוק רחב ומעמיק.
<אפרת אביאני: אנחנו גיבשנו אותו בתיאום עם כלל משרדי הממשלה הרלוונטיים בהובלת משרד המשפטים ונציגי הארגונים.
<אפרת אביאני: אני מאוד שמחה שהדיון נקבע ושאפשר לקדם את הצעת החוק הזאת כמה שיותר מהר לטובת כלל בעלי העניין.
יעקב מרגי: האם חברי הכנסת רוצים להתייחס או שניגש להקראה?
תמר זנדברג: אני רוצה התייחסות כללית.
תמר זנדברג: אני רוצה לברך על הבאת החוק הזה.
תמר זנדברג: זה חוק חשוב וגם על ההצמדה של הצעת החוק הפרטית של שמולי, שאני גם חתומה עליה.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר שכל הדיון הזה מתנהל בצל של מטריה יותר רחבה ושל מטריה יותר קטנה.
תמר זנדברג: המטריה היותר רחבה, היא שהרבה מהיושבים כאן, ארגונים, פעילים ועוד, חושבים כבר הרבה זמן שסמכויות חוק צער בעלי צריכים לעבור מאחריות משרד החקלאות לאחריות המשרד להגנת הסביבה.
יעקב מרגי: את יודעת מתי נפסיק לומר זאת?
יעקב מרגי: כשיהיה שר משותף לשניהם.
תמר זנדברג: לא יהיה שר משותף לשניהם ולא צריך להיות שר משותף לשניהם בגלל שיש ניגוד עניינים מובנה בין השניים.
תמר זנדברג: כמחברת כנסת שמתעסקת הרבה בנושאים הסביבתיים, לפעמים ניגודי העניינים זה דבר טוב.
תמר זנדברג: זה מעיד על האיזונים והבלמים בתוך הממשלה.
תמר זנדברג: אנחנו רואים את זה באיזונים שבין משרד האנרגיה למשרד הגנת הסביבה, בין משרד הרווחה למשרד לביטחון פנים.
תמר זנדברג: בכל מיני תחומים כביכול ניגוד העניינים המובנה הזה הוא דבר שמקדם את עבודת הממשלה לטובת העניין.
תמר זנדברג: במקרה הזה, אני חייבת קודם כל לברך על שינוי הגישה.
תמר זנדברג: כשנכנס שר החקלאות החדש באמת אפשר היה להרגיש בו כבר מההתחלה, בתחקירים, בהחמרת ענישה.
יעקב מרגי: היה חשוב לו לשמוע ממני שאני אקדם את החוק ושלא אעכב אותו.
יעקב מרגי: אמרתי לו שאדון איך שזה יגיע והדיון מתקיים בפגרה.
תמר זנדברג: לכן התחלתי בברכה עם ניגוד העניינים שהוא קיים ומובנה.
תמר זנדברג: אני חושבת שזה גם צריך להנחות את העבודה שלנו כאן, באמת להתייחס לדברים עם שיניים בכמה דברים מרכזיים.
תמר זנדברג: קודם כל, שבאמת אנחנו נעלה את דרג האחריות ולא נטיל אחריות על הש"ג.
תמר זנדברג: כמו שקורה הרבה פעמים.
תמר זנדברג: שנלך לכיוון של החמרת ענישה שמבטא את העובדה שיש כאן יחס לבעלי חיים.
תמר זנדברג: הרבה פעמים על עבירת רכוש יש עונש יותר גבוה מאשר בפגיעה בבעלי חיים.
יעקב מרגי: זה חשוב וזה חשוב אבל בשני הפסיקו לקבל תלונות.
תמר זנדברג: אז אנחנו המחוקקים צריכים לבטא איזה רציונל נורמטיבי, איך היינו רוצים לראות את הדברים?
תמר זנדברג: אחר כך התפקיד שלנו לוודא שהאכיפה נעשית כמו שצריך.
תמר זנדברג: שבתי המשפט עומדים בעונשים שהמחוקק נתן להם.
תמר זנדברג: אבל קודם כל, אנחנו המחוקקים, שניתן את ראיית העולם על-פי מדרג הענישה שהיינו רוצים לראות ושזה יבטא את הערכים שהיינו רוצים לראות.
תמר זנדברג: אני אומרת את זה בכוונה כהערה כללית.
תמר זנדברג: יש כאן יחסית הרבה חברי כנסת שהגיעו לכאן בפגרה.
תמר זנדברג: כל הכבוד ליושב ראש הוועדה שלקח את זה כפרויקט והתחלנו לעבוד על זה.
תמר זנדברג: אני אומרת את זה כדי שנזכור את הקונטקסט, באיזה עולם תוכן אנחנו נמצאים.
תמר זנדברג: נמשיך לקדם גם את העברת הסמכויות וגם לדאוג שיהיה חוק כמה שיותר דרקוני בהקשר הזה, עם כמה שיותר שיניים וכמה שיותר אפקטיבי.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית, תתחילי להקריא.
<מירב ישראלי: אני מקריאה את ההצעה הממשלתית כי הפרטית מוזגה לתוך הממשלתית.
<מירב ישראלי: אני מקריאה מהנוסח הכחול.
<מירב ישראלי: הצעת החוק הפרטית מתייחסת לשני נושאים בלבד.
תמר זנדברג: הנוסח הכחול זה הנוסח שאת מקריאה עכשיו, אין נוסח ביניים עם שינויים של הוועדה?
<מירב ישראלי: באנו בדברים עם משרד החקלאות ונתנו את ההערות שלנו.
<מירב ישראלי: חלק מהדברים הם עדיין בבירור אז אני אתייחס לזה תוך כדי הקראה.
<מירב ישראלי: "1.
<מירב ישראלי: בחוק צער בעלי חיים, הגנה על בעלי חיים, בסעיף 1: במקום ההגדרה "הממונה" יבוא" - - - אני כבר אומר שבעקבות דיונים שהיו לנו בנושא ההגדרה כפי שהיא כתובה בכחול עומדת להשתנות.
<מירב ישראלי: אנחנו מוחקים בעצם את כל הסייפה ותכף נסביר למה.
<מירב ישראלי: ההגדרה תהיה: "הממונה" – רופא וטרינר, עובד השירותים הווטרינריים במשרד, שמינה המנהל לעניין חוק זה".
<מירב ישראלי: זאת בעצם ההגדרה שהיא היום בחוק.
<מירב ישראלי: תתווסף הוראה נוספת לחוק.
<מירב ישראלי: אתם רוצים להסביר את זה?
<דגנית בן דב: יש נוסח מוסכם מול משרד המשפטים מהיום בבוקר.
יעקב מרגי: אם תהיה להם הערה ניתן להם.
יעקב מרגי: אם לא, תמשיכי.
<מירב ישראלי: בעיקרון, הרצון והרחבה פה היתה על-מנת שהממונה יוכל להסתייע באנשים נוספים בהפעלת סמכויותיו.
<מירב ישראלי: כדי שזה לא יהיה מספר מנויים מקבילים – הנוסח הזה הוא מינוי של מספר ממונים מקבילים ויכול להיות שלא יהיה גורם מרכזי שיראה את כל התמונה.
<מירב ישראלי: לכן אנחנו משאירים ממונה מרכזי אחד, אבל אותו ממונה יוכל לאצול מסמכויותיו.
<מירב ישראלי: בעצם אנחנו מוסיפים סעיף במקום "וכן כל רופא".
<מירב ישראלי: הנוסח של הסעיף המוסכם יהיה כזה: "הממונה רשאי לאצול את סמכויותיו לפי חוק זה, כולם מקצתם לרופא וטרינר עובד השירותים הווטרינריים במשרד, ובלבד שככל שההאצלה היא לעניין סמכויות פיקוח ואכיפה, הוא עומד בתנאים של סעיף 5 שזה הסמכה של המפקח.
<מירב ישראלי: " בעצם, הממונה עדיין נשאר בראש הפירמידה.
<מירב ישראלי: הוא זה שרואה את כל התמונה אבל הוא יכול להיעזר באנשים נוספים.
<דגנית בן דב: הוצע להכניס את זה כ-19א.
<מירב ישראלי: זה כבר יהיה עניין של ניסוח בהמשך.
<מירב ישראלי: ממשיכה להקריא: כעת כל מיני תיקונים טכניים בהגדרות.
<מירב ישראלי: "2.
<מירב ישראלי: בהגדרה "מנהל" המילה "חקלאות" - תימחק.
<מירב ישראלי: אחרי ההגדרה "המנהל" יבוא: "המשרד" – משרד החקלאות ופיתוח הכפר.
<מירב ישראלי: "מחזיק" – מי שבעל חיים מצוי ברשותו או באחריותו, לרבות במסגרת עיסוקו".
<מירב ישראלי: ההוספה של הגדרת המחזיק היא רלוונטית כי אנחנו מרחיבים חלק מהאחריות גם על מי שבעל חיים מצוי ברשותו ואחריותו, בהמשך, בעבירות עצמן.
<מירב ישראלי: "4.
<מירב ישראלי: במקום ההגדרה "מיתקן מוגן" יבוא:" כאן אנחנו עושים תיקון טכני בהסכמה.
<מירב ישראלי: ההגדרה מיתקן מוגן, כמשמעותו בסעיף 8ג.
<מירב ישראלי: ההגדרה תהיה בסעיף 8ג.
<מירב ישראלי: בסעיף 8ג, אנחנו נכניס את הנוסח הזה: "מקום שאישר הממנה להחזקת בעלי חיים ולטיפול בהם או מקום כאמור שאישר הממונה לעניין בעל חיים מסוים".
<מירב ישראלי: זה יישאר.
<מירב ישראלי: יש היום בסעיף, 8ג משהו שנמחק, שזה גם אפשרות להתנות תנאים, אז אנחנו משאירים את זה גם.
<מירב ישראלי: זה נוסח שהוסכם וזה יעבור לסעיף 8ג.
<מירב ישראלי: אחרי ההגדרה "הקרן" יבוא: "השר" – שר החקלאות ופיתוח הכפר.
יעקב מרגי: יש הערות לסעיף 1?
יעקב מרגי: לעת עתה אין הערות.
יעקב מרגי: לעניין "בעל חיים מסוים".
יעקב מרגי: גם יש היום בסעיף 8ג משהו שנמחק, שזה אפשרות להתנות תנאים ואנחנו משאירים את זה גם.
יעקב מרגי: לעת עתה סעיף 1 ללא הערות.
<מירב ישראלי: "בסעיף 2 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (ד), ארי "ברקמה חיה" יבוא "קעקוע או צביעה באמצעי הפוגע ברקמה חיה".
<מירב ישראלי: " גם כאן אנחנו חוזרים לניסוח שקיים היום בתקנות.
<דגנית בן דב: אני אקריא את סעיף ד': הסעיף המקורי היה: "לא יבצע אדם בבעל חיים חיתוך ברקמה חיה למטרות נוי".
<דגנית בן דב: אחרי "ברקמה חיה" מתווסף: "קעקוע או צביעה באמצעי הפוגע ברקמה חיה או חודר לתוכה".
<דגנית בן דב: הסעיף למטרות נוי נשאר.
<דגנית בן דב: החזרנו את "החוזר לתוכה".
<דגנית בן דב: מטרות נוי נשאר.
<דגנית בן דב: יש קעקוע או סוגי חיתוך שהם מותרים אם הם לא למטרות נוי.
<דגנית בן דב: למשל, חיתוך אוזן אחרי סירוס חתולים או קעקוע למטרות אחרות כמו מספור למטרות משקיות שונות.
<דגנית בן דב: פגיעה ברקמה חיה למטרות נוי אסורה והורחב האיסור.
<מירב ישראלי: אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: העברנו את סעיף 3 לכאן ואיחדנו את ה' ו-ו' באיחוד נוסחי.
<מירב ישראלי: "ה.
<מירב ישראלי: לא יעביד אדם בעל חיים שאינו מסוגל לעבוד עקב מצבו הגופני.
<מירב ישראלי: ו.
<מירב ישראלי: לא יעביד אדם בעל חיים עד כדי אפיסת כוחות".
<מירב ישראלי: אנחנו חשבנו שעד כדי אפיסת כוחות זה כבר מאוחר מידי אז אנחנו משנים ל"מעבר ליכולתו".
<מירב ישראלי: הוא לא יעביד אותו מעבר ליכולתו ולא כפי שכתוב ,עד כדי אפיסת כוחות.
יעקב מרגי: אין הערות לסעיף 2.
<מירב ישראלי: "3.
<מירב ישראלי: בסעיף 2א לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (א) יבוא: בעלים של בעל חיים או מחזיק לא יינטשו את בעל החיים".
<מירב ישראלי: כאן קיבלנו הערה של הארגונים.
<יונתן שפיגל: היתה לנו הערה לסעיף הזה וסיכמנו בימים האחרונים עם משרד המשפטים.
<יונתן שפיגל: במקום התוספת הזאת הצענו תוספת לסעיף 19, שמסמיך את השר להתקין תקנות בנושאים מהסוג הזה.
<יונתן שפיגל: אם התוספת הזאת תהיה מקובלת היא תתווסף לסעיף 19.
<יונתן שפיגל: לא קיבלנו תשובה האם התוספת הזאת מקובלת?
<יונתן שפיגל: אם לא, נצטרך לדון בהערה הזאת בסעיף 2א.
<מירב ישראלי: כשנגיע לסעיף 19.
יעקב מרגי: בינתיים אין תשובה.
יעקב מרגי: אתם מודעים להערה?
<יונתן שפיגל: אני אסביר בקצרה.
<יונתן שפיגל: עבירת הנטישה היא עבירה חשובה ורק בתקופה האחרונה היא מתחיל להיאכף כמו שצריך וזה דבר מבורך.
<יונתן שפיגל: אחת הבעיות המרכזיות נובעת מאנשים שנותנים לבעל החיים שלהם להתרבות, כלב או חתול בדרך-כלל, והם מסירים את האחריות שלהם מהצאצאים.
<יונתן שפיגל: הם מעבירים אותם לארגונים למען בעלי חיים או לכלביות עירוניות.
<יונתן שפיגל: מהותית מדובר על סוג של נטישה והסרת אחריות מבעל החיים.
<יונתן שפיגל: היום אין בישראל שום התייחסות.
יעקב מרגי: יש אפשרות לשייך את זה?
<יונתן שפיגל: אנחנו הצענו תוספת שאומרת שאדם לא יאפשר לבעל חיים להתרבות אם אין ביכולתו לספק לצאצאים שייוולדו תנאי חיים נאותים.
<יונתן שפיגל: משרד המשפטים אמר שזה נשמע לו סעיף כללי מידי שמתאים יותר לפירוט בתקנות.
<יונתן שפיגל: אמרנו שבשמחה.
<יונתן שפיגל: בואו נוסיף הסמכה בסעיף 19 - - -
יעקב מרגי: קח כלב או חתול.
יעקב מרגי: יש להם שבב עם תעודת זהות.
יעקב מרגי: הצאצאים שלהם הם ללא זהות.
יעקב מרגי: איך אתה אוכף את זה?
<יונתן שפיגל: הרבה פעמים אנשים פשוט נותנים לבעל החיים שלהם להמליט ומגיעים עם ארגז עם גורים לשערי "תנו לחיות לחיות".
<יונתן שפיגל: זה קורה על בסיס שבועי אם לא יומי.
<יונתן שפיגל: היום חלק מהכלביות העירוניות לא מוכנות לקבל.
<יונתן שפיגל: הם צודקים במידה מסוימת כי הם אומרים: אתם יוצרים את הבעיה ואז אתם זורקים אותם בשערי הכלבייה העירונית.
יעקב מרגי: סעיף 3 נשאר בדורש עיון.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים תשובות לדיון הבא.
יעקב מרגי: יש לך תשובה כבר עכשיו?
<אביגיל סון-פלדמן: אני ממשרד המשפטים.
<אביגיל סון-פלדמן: הסברתי להם ש"לאפשר להתרבות" מבחינתנו זאת התנהגות לא מספיק מוגדרת שאפשר להפליל אותה.
<אביגיל סון-פלדמן: אם זה תחום שרוצים להסדיר אותו אפשר להסדיר אותו בתקנות.
<אביגיל סון-פלדמן: צריך להסביר מה זה אומר.
<אביגיל סון-פלדמן: להגיד מה אסור, מה מותר.
<יונתן שפיגל: צריך להוסיף סעיף לחקיקה.
<יונתן שפיגל: קיבלנו את זה.
<מירב ישראלי: לא, זה עוד בבדיקה.
יעקב מרגי: את הסעיף הזה בחוק לא יהיה לך אלא אם כן עד הדיון הבא נחשוב שאפשר לעגן את זה באיזה נוהל או תקנה.
יעקב מרגי: כרגע תיקון מעבר לזה לא יהיה.
יעקב מרגי: בינתיים סעיף 3 ללא הסכמה.
יעקב מרגי: אם תגיעו לנוסח מוסכם או דרך מוסכמת, אדרבה.
יעקב מרגי: אם לא, נצטרך להיצמד למשרד המשפטים.
תמר זנדברג: שאלה לסעיף הזה.
תמר זנדברג: כמו שאמר יונתן, הסעיף עוסק בנטישה.
תמר זנדברג: אני מבינה את הבעייתיות הפלילית של להוסיף עבירה פלילית ב"לאפשר להתרבות".
תמר זנדברג: האם יש דרך אחרת להכניס את הנושא של נטישה?
תמר זנדברג: יש פה פעולה מאוד מסוימת.
תמר זנדברג: הפעולה היא הרבייה.
תמר זנדברג: אני מניחה שנותנים להם להתרבות כי אולי רוצים גור אחד או סתם כי לא עיקרו.
<יונתן שפיגל: לפעמים זה סתם מחוסר אחריות.
תמר זנדברג: יש לנו כאן שרשרת של פעולות.
תמר זנדברג: לא מעקרים או לא מסרסים, יש התרבות ונטישת גורים.
תמר זנדברג: המטרה היא למנוע את ההתרבות שגוררת אחריה נטישה?
יעקב מרגי: אם אדם מתייצב בכלבייה העירונית ומשאיר גור.
תמר זנדברג: זאת כלבייה עירונית, זה שירות ציבורית.
יעקב מרגי: מה החובה.
<יונתן שפיגל: ישנם פה נציגי הווטרינרים הרשותיים.
<יונתן שפיגל: הם עוברים את ההתלבטות הזאת יום יום.
יעקב מרגי: יש לך חובה לקלוט?
<אבי צרפתי: אני מזכיר הארגון של הווטרינרים ברשויות המקומיות.
<אבי צרפתי: אין חובה לקלוט.
<אבי צרפתי: זה לא כתוב באף מקום.
<אבי צרפתי: אבל ברור לנו ואנחנו עושים את המאמצים המרביים כדי לקלוט אותם מאחר וברור לנו שהאלטרנטיבה של אותם גורים שמונחים בארגז זה או להתייבש בשמש באיזה מקום או להיות מפוזרים ברחובות.
יעקב מרגי: מיצינו.
יעקב מרגי: בדיון הבא חייבים למצוא לזה הסדרה או נוסח.
יעקב מרגי: תחשבו על זה.
תמר זנדברג: אנחנו מבקשים להכניס את הנושא של התרבות ונטישת גורים לעבירת הנטישה.
<מירב ישראלי: ככל שזאת נטישה, זאת נטישה.
ענת ברקו: אדוני היושב ראש, אני רוצה להבין.
ענת ברקו: זה לא בדיוק אותו דבר.
ענת ברקו: יש את אלה שלוקחים את הגורים ועושים מעשה נורא וזורקים אותם לרחוב.
ענת ברקו: אם נכניס כל דבר למתכונת של עבירה פלילית, נפספס בגדול במקרה הזה.
תמר זנדברג: הטענה היא שיש כאן תופעה שהחוק צריך להתמודד איתה.
ענת ברקו: יש אנשים שמחלקים את הגורים שלהם, נותנים לחברים.
<יונתן שפיגל: אז זה לא רלוונטי.
ענת ברקו: אבל מי שמביא ואין פתרון, עדיף שהוא יביא את הגורים הללו מאשר יפקיר אותם.
<יונתן שפיגל: אבל הוא לא צריך היה מלכתחילה.
תמר זנדברג: פה הרעיון הוא ללכת שלב אחד אחורה.
<יונתן שפיגל: בכלביות העירוניות הורגים אותם.
<יונתן שפיגל: מי שנותן לבעל החיים שלו להתרבות כאשר הוא לא מסוגל לדאוג לצאצאים, המשמעות היא שיהרגו את הצאצאים האלה.
יעקב מרגי: בסעיף 2א כתוב "לא יינטשו את בעל החיים".
יעקב מרגי: זה חל גם על הגורים.
מירב בן ארי: למה לא לכתוב "לא יינטשו את בעל החיים וצאצאיו"?
יעקב מרגי: אתם רוצים להסדיר הכול על הכתפיים של החוק הזה?
יעקב מרגי: לא נצליח.
יעקב מרגי: אני חושב שיש פה אמירה ברורה וחד משמעית גם משפטית.
יעקב מרגי: נאמר שמחזיק לא ינטוש את בעל החיים וזה כולל את הגורים.
יעקב מרגי: יש לנו עוד משימות.
יעקב מרגי: ועדת המשנה תתכנס ותדון בשאלת הריבוי, מה עושים?
יעקב מרגי: וכדומה.
יעקב מרגי: זאת לא הפלטפורמה.
יעקב מרגי: לכן, אם אתה שואל אותי, צריך להשאיר את הסעיף הזה איך שהוא.
<יונתן שפיגל: אנחנו הסכמנו לזה והצענו להוסיף סעיף בסעיף 19 שמטפל בתקנות.
יעקב מרגי: נגיע לסעיף 19 נדון בו.
יעקב מרגי: כרגע זה סעיף מוסכם ללא הערות.
<מירב ישראלי: אני רק אומר שלגבי סעיף 19 כמובן שמשרד החקלאות הוא זה שיצטרך לעשות את ההסדר.
<דגנית בן דב: לציין שאחד התיקונים שאנחנו עובדים עליו זה תיקון לתקנות הסדרת הפיקוח על כלבים, שיאפשר גם לרשות מקומית לגבות אגרה על כלב שמובא לאותה רשות וגם לעמותה, בצורה יותר מוסדרת, לגבות סכום כסף ממישהו שהגיע אליו עם כלב.
יעקב מרגי: בינינו, את רק הולכת להסדיר כי הם כבר גובים.
<דגנית בן דב: לעמותות מותר אבל לרשויות אסור לגבות על זה כסף.
יעקב מרגי: טוב שמסדירים.
יעקב מרגי: סעיף 3 ללא הערות.
<מירב ישראלי: מקריאה: "4.
<מירב ישראלי: אחרי סעיף 2א לחוק העיקרי יבוא: חובת בעלים או מחזיק לטפל בבעל החיים ולמנוע התעללות בו 2א1.
<מירב ישראלי: בעלים של בעל חיים או המחזיק בו חייבים לספק לו את צורכי מחייתו, לדאוג לבריאותו ולמנוע התעללות בו.
<מירב ישראלי: על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יראו בהמתה כמפורט להלן, שבוצעה תוך מניעת סבל מיותר, כהפרת החובה לפי סעיף זה:"
יעקב מרגי: השאלה מה זה לדאוג לבריאותו?
יעקב מרגי: זאת הגדרה מאוד כוללת.
יעקב מרגי: מה המשמעות של לדאוג לבריאותו.
<מירב ישראלי: המשמעות היא, לקחת אותו לווטרינר כשצריך.
<מירב ישראלי: המתה שנעשתה בידי רופא וטרינר.
<מירב ישראלי: המתה של בעל חיים המוחזק לשם הפקת תוצרת חקלאית לשיווק, ממנו או מתולדותיו או שנוצר במסגרת גידול שמטרתו הפקת תוצרת חקלאית כאמור.
<מירב ישראלי: המתה של בעל חיים המצוי במצב סופני שהעברתו לטיפול רפואי תגרום לו סבל נוסף ומיותר.
<מירב ישראלי: המתה של מכרסמים, דגים וארנבונים לצורך האכלה של בעל חיים.
<מירב ישראלי: המתה בהתאם להוראה שניתנה לפי כל דין".
<מירב ישראלי: הארגונים העירו שכל ההכנסה של נושא ההמתה שלא מוסדר במקום אחר והוא בצורה מוגבלת כאן הוא בעייתי ואני נוטה להסכים איתם.
<מירב ישראלי: אולי תציגו את כל השיקולים בעד ונגד.
<דגנית בן דב: ההצעה המקורית שאותה אנחנו העברנו כללה את 2א1(א), כלומר "בעלים של בעל חיים או המחזיק בו חייבים לספק לו את צורכי מחייתו, לדאוג לבריאותו ולמנוע התעללות בו".
<דגנית בן דב: אנחנו הוספנו סייפה: שלא יראו בהמתה שבוצעה תוך מניעת סדר מיותר כהפרת החובה לפי סעיף זה, כדי שלא יהיו חיכוכים בין הפרשנות "לספק צורכי מחייתו ולדאוג לבריאותו" לבין המתה.
<דגנית בן דב: המתה של בעלי חיים במסגרות שונות זה דבר שקורה, גם במסגרות חקלאיות וגם במסגרות חקלאיות.
<דגנית בן דב: הוזכר פה הנושא של המתת כלבים שלא מצליחים למצוא להם בתים בחלק מהמסגרות והכלביות.
<דגנית בן דב: זה נכון לגבי חיות משק עודפות, לאו דווקא אלה שמשמשות למאכל אדם.
<דגנית בן דב: זה נכון לגבי בעלי חיים שמומתים כדי לשמש מאכל לבעלי חיים אחרים, כמו זוחלים וכמו בעלי חיים אחרים במסגרות שונות של גני חיות וכדומה.
<דגנית בן דב: לכן הוספנו את הסיפא, שלא יראו בהמתה שבוצעה תוך מניעת סבל מיותר כהפרת החובה לטפל.
<דגנית בן דב: עלתה טענה שזה עלול לעודד או לאפשר המתה שהיא לא ראויה.
יעקב מרגי: מתוך ההן אנחנו שומעים את הלא.
יעקב מרגי: כל מה שחוץ מזה אסור.
יעקב מרגי: צריך לסמן את הקו.
<דגנית בן דב: אנחנו מעדיפים את זה בלי הפירוט של 1 עד 5.
<דגנית בן דב: אנחנו מעדיפים "לא יראו בהמתה תוך מניעת סבל מיותר כהפרת החובה בלי הפירוט אחר-כך, בדיוק מהסיבה הזאת.
<דגנית בן דב: בהחלט יכול להיות ששכחנו מסגרות מסוימות, שלא חשבנו על הכול ושנהפוך אנשים לעבריינים בלי שנתכוון.
<דגנית בן דב: העמותות מגיעות לאותה מסקנה אבל מסיבות אחרות.
<יוסי וולפסון: זה חובה שמוגדרת רק לגבי הבעלים המחזיק.
<יוסי וולפסון: בעצם התוספת הזאת בסייפה, שלא כוללת את הנושא של ההמתה, כי ככלים כאלה צריך לקבוע לא רק לגבי הבעלים
<יוסי וולפסון: יש פה ניסיון להוסיף חובה על מחזיק, על הבעלים, חובה אקטיבית לדאוג לבעל החיים שלו.
<יוסי וולפסון: זאת חובה שמוגדרת רק לגבי הבעלים המחזיק ובעצם התוספת בסייפה, שזה לא כולל את הנושא של ההמתה, לא באה לקבוע איזה כללים מתי מותר להמית ומתי אסור להמית, כי כללים כאלה צריך לקבוע לא רק לגבי הבעלים והמחזיק אלא באופן כללי.
<יוסי וולפסון: היא באה להגדיר מה בדיוק גבולות החובה שאנחנו מגדירים בסעיף הזה.
<יוסי וולפסון: לכן התוספת הזאת, שבאמת יוצרת איזה דיון מתי להמית ומתי לא להמית, דיון שהיה צריך להתחיל אותו כהצעת חוק עצמאית, עם שימועים.
<יוסי וולפסון: הרשימה הזאת באה אחרי הדיון בוועדת השרים ואנחנו יכולים להתווכח פה על כל סעיף במשך כמה דיונים כדי לעדן אותו.
<יוסי וולפסון: אולי גם אפשר לעשות אותו בתקנות אבל זה לא המקום.
<יוסי וולפסון: לכן הצענו הצעה שמאוד דומה למקור של משרד החקלאות, כדי שיהיה מאוד ברור שמצד אחד, אנחנו לא קובעים פה שום דבר לא לטובה ולא לרעה בעניין המתה.
<יוסי וולפסון: זה לא סעיף שאומר שמותר להמית וזה לא סעיף שאומר שאסור להמית.
יעקב מרגי: אתה משאיר את זה בדמדומים?
<יוסי וולפסון: מטרת הסעיף להגדיר שאדם שמחזיק כלב או פרה, צריך לתת לה את האוכל בבוקר.
<יוסי וולפסון: זאת המטרה של הסעיף הזה.
<יוסי וולפסון: הוא לא מנסה בכלל לדון בנושא של ההמתה שיכול להיות גם על-ידי אדם שלישי.
<יוסי וולפסון: לכן אנחנו הצענו את הנוסח שאומר: "מבלי לגרוע מהוראות אחרות לפי חוק זה", שיהיה ברור שאם יש סעיף אחר שמגביל המתה, למשל, הסטריכנין.
<יוסי וולפסון: יש ויכוח על הפרשנות של סעיף 2א.
<יוסי וולפסון: אחד השופטים בבית המשפט העליון אמר שזה אוסר המתה שלא לצורך.
<יוסי וולפסון: אמר זאת השופט גולדברג ויש עוד המון אמירות כאלה בפסיקה.
<יוסי וולפסון: "מבלי לגרוע מהוראות אחרות לפי חוק זה, לא יראו בהמתה שבוצעה תוך מניעת סבל מיותר, כהפרת החובה לפי סעיף זה".
<יוסי וולפסון: אז אנחנו יצרנו את הסעיף הזה, שהוא מאוד חשוב, בלי ליצור השלכות רוחב לכאן או לכאן, בסוגיה שבאמת דורשת דיון נפרד לחלוטין.
<קריאה: יוסי, הורדת את "תוך מניעת סבל מיותר"?
<שרית ישראלי: לא.
<שרית ישראלי: הוא פשוט הוסיף "מבלי לגרוע מהוראות".
<אביגיל סון-פלדמן: אני אסביר מה הפריע לגבי הסיפא כמו שהיא היתה.
<אביגיל סון-פלדמן: כמו שנאמר פה, הסוגיה של המתה היא סוגיה קצת עמומה היום מבחינה משפטית.
<אביגיל סון-פלדמן: היא סוגיה מורכבת: האם זה כן התעללות או לא? זה כנראה בנסיבות.
<אביגיל סון-פלדמן: עלה החשש שאמירה כזאת – לא היה רצון להסדיר עכשיו את נושא ההמתה אבל עלה חשש שהאמירה הזאת שהמתה בלי סבל לא מהווה הפרה של החובה, שזה בעצם מכשיר את ההמתה, ובלבד שלא נגרם סבל.
<אביגיל סון-פלדמן: בעצם זה אולי קובע מסמרות במקום שבו היום משפטית לא נקבעו מסמרות חד משמעותיים.
<אביגיל סון-פלדמן: אם סתם מחליטים להרוג בעל חיים, בלי שום סיבה עולם, אבל עושים את זה ללא סבל - - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה שאחרי הסעיף הזה יהיה דיון בבג"צ לגבי השחיטה הכשרה.
יעקב מרגי: לפעמים כשאתה מציין ספציפית, אתה מתחם.
יעקב מרגי: אני דווקא זורם עם ציון ספציפי של אותם מקרים כי אחרת אתה מתיר מכל הבא ליד.
יעקב מרגי: יש לכם בעיה עם הקטע האקטיבי.
<יונתן שפיגל: גם המקרים שמפורטים הם מקרים בעייתיים.
<יוסי וולפסון: כל הסעיף הזה בעצם מדבר על החובה האקטיבית של אדם לעשות דברים.
יעקב מרגי: מאיפה אתה רואה את החובה הזאת?
תמר זנדברג: תסתכל על שם הסעיף.
תמר זנדברג: שם הסעיף זה "חובת הבעלים או מחזיק לטפל בבעל החיים ולמנוע התעללות בו".
תמר זנדברג: זה עולם התוכן.
תמר זנדברג: זה לא סעיף שעוסק בהמתה.
תמר זנדברג: אני דווקא רואה קשר ביניכם.
תמר זנדברג: הכותרת של הסעיף הזה זה חובה אקטיבית לבעלים או למחזיק לטפל בבעל החיים ולמנוע התעללות בו.
תמר זנדברג: זה לא סעיף שעוסק בשחיטה או בהמתה כשלעצמה.
<שרית ישראלי: אני רק רוצה להבהיר שחוק צער בעלי חיים, בחוק המקורי יש החרגה "חוק זה לא יחול על המתת בעלי חיים שנעשתה לצרכי מאכל אדם".
יעקב מרגי: יש לי שאלה את המשפטנים.
יעקב מרגי: אם נשאיר את סעיף 4 בלי סעיף ב'.
<אביגיל סון-פלדמן: פה לדעתנו יש קושי רב.
<אביגיל סון-פלדמן: זה שכבות על גבי שכבות.
<אביגיל סון-פלדמן: החובה הבסיסית היא א'.