GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת בן-סימון: יש לכל מוסד כמות מוגבלת של מקומות שהוא יכול - - -
יעקב מרגי: זה הלכה למשה מסיני?
יעקב מרגי: גזירה משמים?
<ענת בן-סימון: אני לא קבעתי.
<ענת בן-סימון: אבל זה לא - - -
<ענת בן-סימון: לא, לא אמרתי מספיק.
<ענת בן-סימון: באוניברסיטה אם רוצים להכניס יותר סטודנטים אפשר להוריד את נקודת - - - .
<ענת בן-סימון: זה ממש לא מקובל.
יעקב מרגי: סליחה, תודה גברתי.
יעקב מרגי: זה לא התחום שלך, חבל.
יעקב מרגי: אנחנו בסיכום.
יעקב מרגי: אני כבר גולש לזמן של הדיון הבא.
יעקב מרגי: משפט סיכום ואני קורא את סיכום הדיון.
יעקב מרגי: סליחה עם כל מי שרצה לדבר ולא דיבר.
איציק שמולי: נדב, אתם במשך 59 דקות הצלחתם להתחמק מהשאלה הראשונה.
איציק שמולי: אתה מסתתר מאוד יפה מאחורי הצורך להעלות את הרמה באנגלית.
איציק שמולי: רק לא ענית לי על השאלה - אם אני היום סטודנט שנדרש, לפני הרפורמה הזאת, לשני קורסים באנגלית, וכעת בעקבות הרפורמה הזאת אני נדרש לארבעה קורסים באנגלית - -
<נדב שמיר: אז אתה לא יודע מספיק טוב אנגלית.
יעקב מרגי: אתה לא חייב לענות.
איציק שמולי: - - מי נושא בעלות הנוספת של שני הקורסים?
איציק שמולי: אתה יכול לענות על זה?
יעקב מרגי: זה לא מעניין אותו.
איציק שמולי: מי נושא בעלות?
<מיכל נוימן: אפשר?
יעקב מרגי: תקשיבי, ניתנה לכם ההזדמנות לומר, לא אמרתם.
איציק שמולי: רק לפרוטוקול, אדוני היושב-ראש, שיירשם שמי שנושא בעלות זה הסטודנטים.
מירב בן ארי: בגלל זה איציק רצה את הישיבה.
יעקב מרגי: לנו אין ספק.
איציק שמולי: והם לא אומרים, מגלגלים עיניים לשמים.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה את המגמה ליצור דה-לגיטימציה וחוסר אמינות לתעודת הבגרות של מדינת ישראל על-ידי המל"ג.
יעקב מרגי: הוועדה רואה במטלות הנוספות שהמל"ג והמוסדות להשכלה גבוהה מטילים על הסטודנטים בתנאי קבלה והמיון, ואת כל התעשייה הנלווית לכך, פגיעה בסטודנטים ובאוכלוסיות שאנו מבקשים לשלב במוסדות להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בהתנהלות המל"ג בנושא הבחינה באנגלית פעולה מנוגדת להחלטות ולמדיניות הממשלה של שילוב חרדים וערבים באקדמיה.
יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למל"ג לפעול לשיפור רמת הסטודנטים באנגלית כבר בתיכונים מול משרד החינוך, ותוך כדי הלימודים לתואר, ולא בכניסה ללימודים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג לשתף גופים נוספים בשיטת המכרז בבחינה ובהכשרה, ולאפשר למוסדות להשכלה גבוהה לבחון את הסטודנטים הבאים בשעריהם בעצמם.
יעקב מרגי: שמעתם את הקריאה של המל"ג לבקש.
יעקב מרגי: אנא, תבקשו את הבקשה ותודיעו לנו אם קיבלתם אישור לבחינות שלכם.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 13 ביולי 2015, כ"ו בתמוז תשע"ה.
יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: טיפול ולימוד לילדים חולים.
יעקב מרגי: אומר כמה מילות פתיחה, לאחר מכן אפתח את הדיון.
יעקב מרגי: ידוע שיש במדינת ישראל חוק חינוך חינם.
יעקב מרגי: מתוקף החוק הזה נוצר הצורך להסדיר את נושא חינוך לילדים חולים, הן מפאת מחלה זמנית, ממושכת או מפאת מחלה כרונית או מגבלה כזאת או אחרת, דבר ראוי ונכון.
יעקב מרגי: אני חושב שכל מדינה שמכבדת את עצמה הייתה צריכה לחוקק את החוק הזה, וברוך השם, החוק הזה חוקק.
יעקב מרגי: אם אני לא טועה הוא חוקק ב - - -
<שרונה נמר: 2001.
יעקב מרגי: 2001, אבל הושלמה החקיקה רק ב-2008.
<שרונה נמר: 2006.
יעקב מרגי: 2008.
<משה רוטמן: זבולון אורלב היה בין החבר'ה שהובילו ותמכו בו לאורך כל השנים.
יעקב מרגי: תודה רבה על העזרה.
יעקב מרגי: אך מכיוון שלא היו התקנות ולא תוקנו התקנות, החקיקה לא הייתה מושלמת.
יעקב מרגי: ומטבע הדברים, כשדבר עולה לאוויר ויוצא לדרך יש תקלות.
יעקב מרגי: אבל אנחנו כאן כדי לשמוע, ועלתה זעקה וקמה צעקה, ובאנו לשמוע הכצעקתה.
יעקב מרגי: אנחנו כאן כדי ללמוד את הסוגיה, ללמוד את הבעיות ולנסות לסייע.
יעקב מרגי: ולכן, אני מבקש, למרות שזה נושא רגיש, להשתדל, כי גם אם לא תשתדלו אני לא אאפשר לכם להתפרץ.
יעקב מרגי: כמובן לנהוג בכבוד כלפי כל גורם, כי כולנו סביב השולחן הזה באנו עם כוונות טובות, ואני מקווה שגם אחרים, כדי לשפר את המצב, אם ניתן, אם צריך.
יעקב מרגי: כמובן, אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת שמולי.
איציק שמולי: אני מעביד אותך היום.
איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך שוב ושוב על העלאת הנושאים האלה על סדר-היום.
איציק שמולי: מאז שאתה היושב-ראש אנחנו מוצאים את עצמנו, לשמחתי, עוד ועוד מדברים על הילד הזה שאולי בתוך מערכת החינוך הענקית הזאת לפעמים נותר בצד ובפינה.
איציק שמולי: אנחנו צריכים לזכור שכשמדברים על חינוך נוטים לעלות ל-10,000 רגל ולדבר גבוהה גבוהה, בסוף גם אנחנו וגם הממשלה וכל מי שעוסק בחינוך חייב לזכור שזאת המהות של החינוך - לאפשר גם לילד הזה את ההזדמנות השווה להתקדם, להצליח ולמצות את מלוא הפוטנציאל שלו בחיים.
איציק שמולי: למעשה, אני חושב, אדוני היושב-ראש, למרות שזאת כנסת חדשה, שאנחנו צריכים לראות בדיון הזה מעין דיון המשך.
איציק שמולי: התלונות שהגיעו ללשכתי, ואני מניח שגם ללשכות של חברי ושלך, הן תלונות חוזרות ונשנות שבעטיין גם התכנסה ועדת החינוך של הכנסת בינואר 2015, לפני לא יותר מדי זמן, חצי שנה, ודנה באותן טענות.
איציק שמולי: אני מזכיר לכולם שלמעשה אותו נותן שירות בשם "תללי"ם" שנתן את השירות במשך 24 שנים הוחלף במכרז, ומי שזכתה בו זאת חברה שנקראת "קדימה מדע".
איציק שמולי: וכבר אז, אדוני היושב-ראש, נשמעו בוועדה – אני קורא מתוך סיכום הדיון, שמי שחתום עליו זה חבר הכנסת עמרם מצנע, קודמך בתפקיד – נשמעו טענות קשות מאוד לגבי האופן שבו נמסרה האחריות בין שני הגופים, ועל האופן שבו "קדימה מדע" לא התארגנה בצורה מספקת כדי לתת את מלוא השירות לתלמידים.
איציק שמולי: וכשאני, אדוני היושב-ראש, מסתכל על התלונות שהגיעו ללשכתי בשבועות האחרונים, התלונות הן אותן תלונות.
יעקב מרגי: מתי "קדימה מדע" זכתה?
יעקב מרגי: באיזה תאריך?
<יהודית גידלי: בינואר.
איציק שמולי: לפי מה שכתוב כאן היא זכתה במכרז ב-1 בינואר 2015.
יעקב מרגי: באמצע שנת לימודים.
מיקי רוזנטל: אבל אנחנו עוד - - -
יעקב מרגי: ניתן לך, מיקי, אתה הדובר הבא.
מיקי רוזנטל: לא אפריע, מאה אחוז.
איציק שמולי: באותו דיון, ועדת החינוך רשמה לפניה גם את ההתחייבות של משרד החינוך לקחת לתשומת לבו ולתת מענה גם בתקופת הביניים לכל אותן בעיות ואתגרים שהועלו באותה ישיבה על-ידי ההורים.
איציק שמולי: רק מה לעשות שתקופת הביניים הפכה למציאות של קבע, והתלונות נותרו אותן תלונות.
איציק שמולי: בין השאר, אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על ילדים רבים שלא מקבלים את השירות האלמנטרי שמגיע להם – אני רואה פה הורים, ואפילו ילדים שאולי יוכלו לתת לנו עדות ממקור ראשון על התפקוד.
איציק שמולי: קיים מחסור חמור של מורים באזורים שונים בארץ; מרבית הילדים עדיין לא מקבלים, נכון להיום, טיפולים פרא-רפואיים להם הם זכאים.
איציק שמולי: אני רוצה להבהיר לכם, כמורה לחינוך מיוחד, מה המשמעות של ילד שנזקק לטיפול רפואי או חינוכי שלא מקבל רצף טיפולי, מי שלא מבין מה המשמעות של הדבר הזה, לא צריך לעסוק בחינוך.
איציק שמולי: מחסור בסייעות ובשעות תגבור של סטודנטים, ועוד ועוד ועוד בעיות.
איציק שמולי: אם מסתכלים על התמונה הכללית, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם ועדת החינוך הקודמת סיכמה את הדיון בכך ש"קדימה מדע" תעשה כל שביכולתה למצוא פתרונות הולמים לכל התלמידים החולים מהר ככל הניתן, והייתה התחייבות של משרד החינוך לפקח שאכן כך יהיה הדבר, הרי שאנחנו נמצאים, אדוני היושב-ראש, חצי שנה אחרי שהתכנסה הוועדה המכובדת, והמצב נראה שנותר בעינו, ולכן אני מברך על הדיון.
איציק שמולי: אני מצפה לשמוע היום תשובות ברורות גם מ"קדימה מדע", מה אתם מתכוונים לעשות עקב התלונות החמורות שלא מגיעות לא מהורה אחד ולא משניים, ולא מאזור אחד בארץ?
איציק שמולי: ויותר חשוב מזה, איפה נמצא הרגולטור?
איציק שמולי: איפה משרד החינוך?
יעקב מרגי: נשמע אותו אחר כך.
איציק שמולי: האם משרד החינוך ישן בשקט בלילה כאשר זה המצב, כשמפקירים כל כך הרבה ילדים במסגרת חוק חינוך ממלכתי.
יעקב מרגי: והכול כמובן בהסתייגות עד לבדיקה.
יעקב מרגי: משרד החינוך, בבקשה.
יעקב מרגי: מי כאן ממשרד החינוך?
יעקב מרגי: תרשי לי, הבנתי שבאחד הדיונים שהיו כאן, ואני לא נכחתי, מבחינתי הוועדה לא נהגה בך כבוד, אז התנצלותי אם זה היה כך, בבקשה.
<רחלי אברמזון: שלום לכולם, אנחנו נמשיך.
<רחלי אברמזון: אני רוצה רק לומר שהחלפת הזכיין במהלך שנת הלימודים הייתה מתוקף חוק.
<רחלי אברמזון: חלה חובת חוק המכרזים ונאלץ המשרד לצאת למכרז.
<רחלי אברמזון: יצאנו בהצעה לספק הקודם, לעמותת "תללי"ם" להמשיך את השירות עד תום שנת הלימודים.
יעקב מרגי: אה, הצעתם להם.
<רחלי אברמזון: הצענו, הספק, מטעמיו הוא - - -
מיקי רוזנטל: אסביר מה היה פה.
<רחלי אברמזון: וכיבדנו את האמירה, החליט שלא להמשיך לתת את השירות הזה, והתנהלנו על-פי הנדרש ונתנו את האפשרות לגשת למכרז.
<רחלי אברמזון: זכתה, על-פי חוק ועל-פי דין, חברת "קדימה מדע", ארגון שיש לו ניסיון בחינוך, ובאמת הייתה היערכות שנדרש לה זמן.
<רחלי אברמזון: אני רוצה לומר שמשרד החינוך - - -
יוסי יונה: אני יכול רק, בבקשה, להפריע ולשאול שאלה, רחלי?
<רחלי אברמזון: כן, בבקשה.
יוסי יונה: האם את יכולה לציין מה הניסיון שהיה לארגון הזה לפני שהוא זכה במכרז?
<רחלי אברמזון: אז את הניסיון הזה אשאיר למנכ"ל "קדימה מדע" לדבר ולהגיד ולהביע, אבל הוא נותן שירותי חינוך.
יעקב מרגי: שאלת שאלה חזקה באוויר, היא תקבל תשובה, תקבל מענה.
<רחלי אברמזון: הוא נותן שירותי חינוך בבתי-חולים לילדים חולים, ואת שאר הדברים יציג הספק, מנכ"ל "קדימה מדע" יושב כאן.
<רחלי אברמזון: אני רוצה לדבר על הרגולטור ועל ההתארגנות של המשרד ללוות את הפעילות של "קדימה מדע".
יעקב מרגי: כשאת אומרת בתי-חולים, את מתכוונת גם לאותם ילדים שבבית.
<רחלי אברמזון: התוכנית והניסיון שהיה קודם ל"קדימה מדע" הוא טיפול בילדים בתוך בתי-החולים.
יעקב מרגי: אבל הם זכו גם לפעילות בבתים.
<רחלי אברמזון: כן, עכשיו כן, בוודאי.
מיקי רוזנטל: אפשר רק שאלות הבהרה באמת?
מיקי רוזנטל: כמה קוצץ התקציב מהמצב טרום המכרז כש"תללי"ם" הפעילה את העניין, וכמה קיצצתם בשעות הוראה, בהעברת מורים להיות עובדי קבלן במכרז, שבגינו "תללי"ם" לא הסכימה לגשת?
מיקי רוזנטל: תגידי לנו מספרים.
מיקי רוזנטל: במספרים אני מבקש לדעת.
<רחלי אברמזון: אין לי ברגע זה מספרים, אבל אני אתן - - -
מיקי רוזנטל: אין לך את המספרים, זה בדיוק העניין.
<רחלי אברמזון: רק שנייה.
מיקי רוזנטל: אבל זה כל העניין.
יעקב מרגי: מיקי, מיקי.
<שרונה נמר: לי יש את המספרים, אדוני היושב-ראש.
<קריאה: יש לה את המספרים, אפשר לתת לה לדבר.
<רחלי אברמזון: אין שום קיצוץ - - -
יעקב מרגי: תקבלי רשות דיבור.
מיקי רוזנטל: אין קיצוץ בשעות?
<רחלי אברמזון: אין שום קיצוץ בשעות ההוראה.
מיקי רוזנטל: אין קיצוץ בשכר המורים?
יעקב מרגי: מיקי, מיקי, בוא ננהל דיון.
מיקי רוזנטל: לא, באמת, כמה – אני לא אוהב שמורחים אותם.
יעקב מרגי: אתה הולך לדבר.
מיקי רוזנטל: אבל אני לא אוהב שמורחים אותם.
יעקב מרגי: אבל, מיקי, אתה הולך לדבר.
מיקי רוזנטל: בסדר, אבל אתה כבר עכשיו יודע שבאים לדיון ואין נתונים, אז אחר כך יביאו את הנתונים - - -
<שרונה נמר: אבל יש קיצוץ.
יעקב מרגי: מיקי, יש נתונים למישהו אחר, לגורם אחר.
<שרונה נמר: יש קיצוץ, כתוב במכרז.
יעקב מרגי: גברתי, גברתי.
יעקב מרגי: את ברשות דיבור, בבקשה.
<רחלי אברמזון: אין קיצוץ בשעות ההוראה.
<רחלי אברמזון: אני רוצה לומר את זה בצורה חד-משמעית, אין קיצוץ בשעות ההוראה.
מיקי רוזנטל: בתקציב הכולל יש?
<רחלי אברמזון: אין קיצוץ גם לא בתקציב הכולל, אין קיצוץ גם בשכר המורים.
<רחלי אברמזון: אדרבא, שכרם של המורים הועלה בחמישה שקלים, אם אינני טועה.
<רחלי אברמזון: וברגע זה אני רוצה לומר כך, כל ילד מקבל – גם אם נוצר טווח של מה שאמרנו, ילד יקבל בין שש לשמונה, בין ארבע לשש – לכל ילד נבנית תוכנית יחידנית, ויש מספיק ילדים בתוכנית הנוכחית שמקבלים מעל ומעבר למה שכתוב על-פי חוק.
<רחלי אברמזון: כל ילד נבנית לו תוכנית אישית, ואת התוכנית הזאת בונים יחד בהתייעצות ובשיקול דעת גם עם האגף לחינוך מיוחד.
יעקב מרגי: רחלי, סליחה, חבר הכנסת איציק שמולי בא ואמר, בטענה אפילו, שיש אפילו טיפולים פרא-רפואיים שלא מתקבלים.
מיקי רוזנטל: שזה היה חלק מהמכרז, זה היה בהתחייבות במכרז.
יעקב מרגי: תנו לי לסיים.
יעקב מרגי: השאלה אם את יודעת לומר לי כרגולטור שאכן הספק מבצע את כל המטלות שהוטלו עליו על-פי החוזה.
יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא אליו בטענות על מה שלא מחובתו לבצע על-פי תנאי החוזה.
יעקב מרגי: האם את יודעת לומר לי היום שהספק מקיים את חובתו לפי החוזה ומספק את כל מה שמוטל עליו.
<רחלי אברמזון: אגיד כך, אנחנו בקשר רצוף עם הספק, יודעים שהספק עושה את כל מה שהוא יכול כדי לקדם ולתת ולהעניק את השירותים, כולל שירותים פרא-רפואיים.
<רחלי אברמזון: נכון שעדיין - - -
איציק שמולי: השאלה לא הייתה על היכולת, אלא על התוצאה.
<רחלי אברמזון: רק שנייה, ברשותכם, אקרא את הסטטוס נכון לרגע זה: מקבלים מענה 939 תלמידים חולים; מתוכם 173 תלמידים עם זכאות לחינוך מיוחד; מתוך אותם תלמידים - 24 תלמידים מקבלים סייעת מלווה, שהם 3,511 שעות סייעת; 15 תלמידים בשלב הנוכחי מקבלים טיפולים פרא-רפואיים; סך הכול שעות הוראה מקבלים 24,173 שעות; 103 שעות של למידה מרחוק.
<רחלי אברמזון: אנחנו יודעים שיש שתי סוגיות שעכשיו נמצאות בטיפול מאוד מתקדם על-ידי הזכיין: אחד, זה הנושא של הרחבת השירותים הפרא-רפואיים, כי אגב, בגינו גם הנושא של השירותים הפרא-רפואיים היה נושא חדש שנכנס למכרז השנה; והנושא השני שנמצא בטיפול זה למידה מרחוק.
יעקב מרגי: קודם זה לא היה בחובתה של "תללי"ם"?
<רחלי אברמזון: לא, הטיפולים הפרא-רפואיים לא נכללו במכרזים הקודמים.
<רחלי אברמזון: בעקבות בג"ץ הוחלט להכליל את השירות הזה בתוך המכרז, והוא נכנס לתוך השירות.
<רחלי אברמזון: אני רק רוצה לבקש ולומר שיש כאן שתי רפרנטיות שנמצאות כאן יחד אתי - - -
<יהודית גידלי: מה הנושא השני?
<יהודית גידלי: אמרת, שני נושאים בטיפול מאוד מתקדם.
<רחלי אברמזון: אחד זה הנושא של הטיפולים הפרא-רפואיים; והשני זה הלמידה מרחוק.
<רחלי אברמזון: אלה שני הנושאים שמקודמים היום על-ידי הספק.
<רחלי אברמזון: אני רק רוצה לומר שיש לנו ישיבות סטטוס קבועות עם מרכזת הפרויקט.
<רחלי אברמזון: גם חיה הראל שהיא מדריכה באגף וגם רווית להב שמדריכה באגף, שתיהן נפגשות באופן שוטף ורציף עם רכזת התוכנית, יושבים, מלבנים סוגיות, דנים גם ברעיונות פדגוגיים ויצירתיים כדי לתת מענה לאותם ילדים.
<רחלי אברמזון: ואני ממש רוצה לבקש, אני לא יודעת לעבוד עם אמירה "הרבה ילדים לא מקבלים", "הרבה ילדים לא פונים", כל פנייה שהגיעה לאגף, מגיעה לאגף ואנחנו מודעים, אנחנו מלווים אותה.
יעקב מרגי: יש אינסטנציה לפניות ולטיפול?
יעקב מרגי: יש כתובת מדויקת למשפחות?
<רחלי אברמזון: בוודאי.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי רוזנטל.
מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תראה, חברי חבר הכנסת איציק שמולי הזכיר את הדיון שהיה כאן בינואר השנה, קיימנו דיון בטרם המכרז לפני כשנה והתרענו כמעט על כל הבעיות שעכשיו עולות.
מיקי רוזנטל: בוועדת העבודה והרווחה התקיים דיון, והזהרנו שזה מה שצפוי.
מיקי רוזנטל: השר, שדיברתי אתו באופן אישי, השר הקודם, השר פירון רשם את כל ההערות שהעלינו ואמר שיטפל בזה, והכל חוזר הנה חזרה.
יעקב מרגי: זה היה עוד לפני המכרז.
מיקי רוזנטל: לא, המכרז פורסם, אבל עוד לא פורסם הזוכה.
מיקי רוזנטל: ואז "תללי"ם" שפנו לכנסת, אמרו: תראו, יש פה ניסיון מצטבר של עשרות שנים, יש פה ידע מדהים שאין אותו לאף אחד – צריך לזכור, השירות הזה היה פעם שירות שמשרד החינוך נתן אותו בעצמו, וכרגיל במקומותינו, כל דבר טוב מפריטים, רוצים להוזיל את המחיר, ואחר כך התוצאה היא שיש אנשים לא מרוצים, גם אם לא מלוא הטענות שלהם נכונות, חלק ניכר מהטענות שלהם שבדקתי הן כן נכונות.
מיקי רוזנטל: אז זאת קודם כול תמונת המצב ההיסטורית.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת, התרענו, הזהרנו, אמרנו, והמשרד בשלו.
מיקי רוזנטל: נכון שעל-פי חוק היה צריך לעשות מכרז, אבל במכרז הזה היה צריך לחייב, למשל, שתהיה תקופת חפיפה בין "תללי"ם" לבין הארגון החדש, בקושי היה דבר כזה.
מיקי רוזנטל: אני צודק או שאני טועה?
<יואב מריק: תיכף אתייחס.
יעקב מרגי: תסלח לי, אדוני, אתן לך את רשות הדיבור.
מיקי רוזנטל: לא, רק תגיד לי, כי - - -
<שרונה נמר: לא הייתה תקופת חפיפה.
<רחלי אברמזון: תקופת החפיפה נכללה.
<רחלי אברמזון: הדרישה נכללה במכרז, אם אתה שואל.
מיקי רוזנטל: הייתה תקופת חפיפה?
יעקב מרגי: גב' אברמזון.
יעקב מרגי: מיקי, אתה פוגע בדיון.
<קריאה: לא באשמת "תללי"ם".
יעקב מרגי: תרים לאוויר, אנחנו בתגובות.
מיקי רוזנטל: האנשים שמחזיקים את הידע כיצד ללמד ילדים חולים, לא הייתה אתם תקופת חפיפה.
מיקי רוזנטל: אני לא מכיר מדינה מסודרת שדבר כזה יכול להתקיים בה, אני לא מכיר רגולטור אחראי שהיה מאפשר לדבר כזה להתקיים, וזאת רק דוגמה, כמובן, למה שקורה בתחום הזה.
מיקי רוזנטל: זה דבר ראשון.
מיקי רוזנטל: דבר שני, המורים ב"תללי"ם" שנהנו מזכויות סוציאליות, כמובן, היום המורים החדשים הם עובדי קבלן לכל דבר ועניין, תקני אותי אם אני טועה, ואני לא טועה.
מיקי רוזנטל: האם לארגון החדש יש מנהל פדגוגי?
מיקי רוזנטל: כן או לא.
<רחלי אברמזון: יש.
מיקי רוזנטל: אז אני רגוע.
מיקי רוזנטל: טוב מאוד, אז אני שמח, אגב.
מיקי רוזנטל: האם לא היה צמצום בפועל בהיקף השעות?
יעקב מרגי: הוא לא שואל.
יעקב מרגי: תענו בזמנכם.
מיקי רוזנטל: זרקתם המון מספרים, ואני אומר שכן היה צמצום במספר השעות, ואני כן אומר שיש צמצום בתקציב, ותגידי לנו בבקשה מספרים, לא תאוריות, מה היה התקציב כש"תללי"ם" הפעילו את זה ב-2013, ומה התקציב עכשיו.
מיקי רוזנטל: תגידי לנו את המספרים, ונראה אם יש הבדל או לא.
מיקי רוזנטל: וזכויות של מורים זה לא עניין?
מיקי רוזנטל: את עובדת קבלן או שאת מקבלת פנסיה?
<שחר בר-חן: הם מקבלים פנסיה.
יעקב מרגי: גברתי, גברתי, את תקבלי את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: לא נפסח על "קדימה מדע".
<שחר בר-חן: סליחה.
מיקי רוזנטל: ואת מקבלת חופשה כל שנה במשרד החינוך.
מיקי רוזנטל: למה המורים שעובדים בחברה החדשה לא זכאים לכל התנאים הסוציאליים?
יוסי יונה: העסקה גלובלית, שעות.
מיקי רוזנטל: שימסרו את הפרטים.
מיקי רוזנטל: בכל מקרה, התוצאה מאוד מאוד עגומה ועצובה.
מיקי רוזנטל: בגלל שמדובר בכסף, והכסף הפך להיות הפרמטר היחיד כמעט של משרד החינוך בנושא החינוך, אז יש הרעה בתקציב, והתוצאה היא שיש ילדים שאו לא מקבלים את השירות או שלא מקבלים את השירות הראוי.
מיקי רוזנטל: וכבר פה בחצי פה הודו שחלק מתנאי המכרז היה הטיפול, מה שידידי שמולי העלה, הפרא-רפואיים, ולא כל הילדים מקבלים את זה, אלא אם כן תגידו לי שכן.
מיקי רוזנטל: ואם לא, והזכיין הפר את התנאים, נא לסגור אתו את החוזה ולהחזיר את "תללי"ם", זאת הדרישה שלנו.
מיקי רוזנטל: ואני לא רוצה למנות פה, כי יש פה עוד חברי כנסת שרוצים, את כל ההפרות של ההסכם, אבל יש ללא ספק הפרות של ההסכם.
מיקי רוזנטל: משרד החינוך כרגולטור דחף באופן מאוד לא מפתיע להיפטר מ"תללי"ם" והתוצאה מאוד עגומה, שילדים שנזקקים לשירות הזה, וזה זועק לשמים, לא מקבלים אותו באופן ראוי או לא מקבלים אותו בכלל, והדבר הזה לא יכול להימשך.
יעקב מרגי: יש אתנו את גב' שרונה נמר?
<שרונה נמר: תודה רבה.
<שרונה נמר: קודם כול, תודה לחברי הכנסת שהגיעו, תודה למשרד החינוך, ל"קדימה מדע", אני שמחה לראות כאן את כולם.
<שרונה נמר: בסך הכול, טובת הילדים כאן זה מה שחשוב, לא אם הוא עשה קצת פחות, הוא עשה קצת יותר.
<שרונה נמר: אסור לנו בשום אופן לשכוח שהילדים זה העניין כאן.
<שרונה נמר: הסתכלות במכרז של לפני ארבע שנים לעומת היום, יש ירידה בשעות.
<שרונה נמר: באחד הדיונים האחרונים של ועדת החינוך לא בינואר - - -
יעקב מרגי: את אימא ל- לפי ההתכתבות?
<שרונה נמר: אני אימא לילד חולה.
יעקב מרגי: תאמרי לי, עזבי אותי בגדול, עכשיו את לא מבקרת, יש מי שאמור לבקר את הרגולטור, תאמרי לי כאימא, תתרמי לוועדה, מה היה, מה יש היום, מה הבעיה.
<שרונה נמר: הילד שלי לפני עשר שנים חלה בסרטן.
<שרונה נמר: לקבל את הטלטלה הזאת, לבוא ולשמוע יום אחד שהילד שלך חולה, הוא צריך להיכנס לחדר ניתוח, להיות בטיפול נמרץ, החיים מתהפכים, ומפה אתה צריך לתפקד.
<שרונה נמר: בתוך התפקוד הזה אתה צריך לתת לו תרופות להתמודד עם אפילפסיה מאוד קשה, עם ידיעה שנפגעו לו הראייה והשמיעה, ועם כל זה הילד מבקש ללמוד.
<שרונה נמר: ילד מאוד חולה שמבקש ללמוד – כל ילד במדינת ישראל זכאי ללמוד וצריך ללמוד – אבל על אחת כמה וכמה ילד שסבל כל כך הרבה ומה שהוא מבקש זה ללמוד.
<שרונה נמר: אני חושבת שמבחינתנו כהורים זאת זכות ללוות ילד כזה, זאת זכות לבוא ולדאוג לו.
<שרונה נמר: אנחנו מגיעים פה לוועדה, ואנחנו אומרים דבר כזה: בחצי שנה האחרונה הילד שלי לא קיבל שירות.
<שרונה נמר: כשאומרים: לא קיבל שירות - פנו אלינו מ"קדימה מדע", אבל השירות שהם הציעו לא התאים לילד.
<שרונה נמר: מה לעשות שמדובר על ילד עם צרכים מיוחדים?
<שרונה נמר: אנחנו לא מתנצלים על זה.
<שרונה נמר: זה המצב וזה מה שיש.
<שרונה נמר: עשר שנים הוא קיבל שירות, לא הייתה בעיה.
יעקב מרגי: פניתם למשרד החינוך?
<שרונה נמר: פנינו למשרד החינוך עשרות פעמים, מיילים, טלפונים, הייתה גם פגישה עם סמנכ"ל אריה לוי.
<שרונה נמר: שלושה חודשים אחרי הפגישה עם סמנכ"ל אריה לוי ועם האגף לחינוך מיוחד, רק שלושה חודשים אחרי, עכשיו אושרו שעות שניתנו לבית-הספר, ובית-הספר החל לתת שירות בתוך הבית עכשיו, ורק לחופש הגדול.
<שרונה נמר: זאת אומרת שחצי שנה הילד שלי נזקק למתנדבים, סיוע מעמותה חיצונית וכסף שגייסנו, כי אין לנו כל כך מאיפה לחיות, כי יש לנו ילד שזקוק להמון המון תרופות, לטיפולים מיוחדים, ואנחנו לא מסוגלים לעמוד גם בחלק הזה של החינוך.
<שרונה נמר: אני חושבת שמחובת המדינה לעשות את זה.
<שרונה נמר: מה שאני אומרת פה, "קדימה מדע" לא עשו את עבודתם כמו שצריך, זה אומר שמבחינתי ב-1 בינואר 2015 הם היו צריכים להיות מוכנים במאת האחוזים, אין דבר כזה שאני מתקשרת למשרד החינוך ושומעת:
<שרונה נמר: לא ידענו שזה כל כך מסובך, לא ידענו שזה כל כך מורכב להעביר פרויקט אחרי 24 שנים, לא ידענו שהילדים האלה כל כך מורכבים, נשתדל למזער נזקים.
<שרונה נמר: מה זה נזקים?
<שרונה נמר: מדובר על ילדים, מדובר על חוק חינוך חובה, מדובר על זה שהילד שלי ועוד מאות ילדים כמוהו לא למדו חודשים ארוכים.
<שרונה נמר: ולהגיד לי: כן, עכשיו כאלה וכאלה לומדים, תגידי כמה לא לומדים, תגידי לכמה חסר מורה לאנגלית, לכמה חסר מורה לפיזיקה, לכמה חסר מורה למתמטיקה באזורים בארץ.
<שרונה נמר: יש לנו אימא שלא הייתה להם גננת אז הם סיפקו סטודנטית לחינוך.
<שרונה נמר: מה לעשות, הרי לא רואים את הילד הזה בבית, מה קורה בעצם כשלא רואים אותו בבית?
<שרונה נמר: אפשר לתת לו מה שיש, שזה לא מקובל וזה לא אמור להיות ככה.
<שרונה נמר: אני לא חושבת שהילד שלי הוא אזרח סוג ב', העובדה שהוא חולה לא עושה אותו שונה מהמערכת.
<שרונה נמר: אני חושבת שהמדינה צריכה לקחת חזרה, קודם כול, את הזכות ללמד ולעבוד עם הילדים האלה בתוך המערכת.
<שרונה נמר: הייתה להם כבר עמותה שהתמחתה בנושא הזה, קחו אותה, קחו את הכול לתוך המערכת, תעשו משהו, אני לא יודעת מה.
<שרונה נמר: אני לא אשת מקצוע, אני בסך הכול אימא, אבל בסך הכול הזה זה המון.
מיקי רוזנטל: בסך הכול?
מיקי רוזנטל: זה הכול, זה הכי חשוב.
<שרונה נמר: בסך הכול הזה, זה הכול, זה המון.
<שרונה נמר: והזכות שלי היום היא זכות מאוד גדולה לבוא לדבר בשם ההורים, כי אני מדברת פה בשם הבן שלי, ואני מדברת פה בשם כל ההורים.
<שרונה נמר: אני מקבלת טלפונים של הורים שמפחדים להתלונן, לאן הגענו?
<שרונה נמר: רגע, שנייה, משפט, אני מבטיחה שעוד רגע אני מסיימת.
יעקב מרגי: משפט סיכום.
<שרונה נמר: הורים מפחדים להתלונן.
<שרונה נמר: לא קרה דבר כזה בחיים שהורה אומר לי: אני לא אתקשר ל"קדימה מדע" כי כבר התקשרתי פעם אחת, ואמרו לי: תשמע, נעביר את ההודעה, ואף אחד לא חוזר.
<שרונה נמר: ופעם שנייה ופעם שלישית, ומפחדים להתקשר למשרד החינוך, כי אומרים: אם נתלונן, מה שכבר קיבלנו, ייקחו לנו.
<שרונה נמר: וזה בדיוק מה שהם מרגישים.
<שרונה נמר: אני לא מפחדת, ומי שיעז לפגוע בבן שלי ישמע ממני.
יעקב מרגי: גב' אברמזון, אני שואל שאלה, תנאי מכרז הם קשיחים, הם כתובים על נייר, המציאות היא יותר חזקה מכל דבר אחר - האם יש לכם פתרונות למה שלא תואם את המטלות שהטלתם על "קדימה מדע"?
יעקב מרגי: נגיע אחר כך גם לבדוק אם "קדימה מדע" מקיימת את המטלות שמוטלות עליה על-פי חוק.
יעקב מרגי: יש לכם אפשרויות לצאת מהשוליים האלה?
יעקב מרגי: אנחנו בנויים לכך?
<רחלי אברמזון: זה מה שאנחנו עושים.
<רחלי אברמזון: כשהפניות מגיעות, ובהתייעצות אחת יחד עם הזכיין, אם יש איזושהי בעיה, הפתרון הוא באמת לנסות לחפש את הפתרונות או את הדרך היצירתית כדי לאפשר לילדים.
<רחלי אברמזון: קודם כול, אני רוצה להסכים עם מה ששרונה אומרת, הילד צריך לקבל, והוא זכאי לקבל את השירות הזה בביתו.
יעקב מרגי: ואנחנו חייבים לספק אותו.
<רחלי אברמזון: זאת זכות שאנחנו מחויבים לה.
<שרונה נמר: זאת חובה, לא רק זכות.
יעקב מרגי: שרונה, עכשיו נקרא לך בשם הישיר.
<רחלי אברמזון: אגיד שאני מרגישה זכות להיות במקום הזה כדי לתת את החובה.
יעקב מרגי: אם תוכלי להתייחס גם לסוגיית החפיפה.
<רחלי אברמזון: ולכן, באמת מפאת כבודם של שני הצדדים, הייתי מעדיפה לא לדבר על פרק החפיפה.
מיקי רוזנטל: זה לא הגיוני.
מיקי רוזנטל: היה ב"תללי"ם" מיפוי של כל הילדים החולים, למה זה לא הועבר הלאה?
מיקי רוזנטל: זה לא איזה פרט טכני, זה פרט מהותי.
יעקב מרגי: מיקי, מאחר שאתה מתקשה אני אסייע לך.
יעקב מרגי: אל תחוסי על כבודם של הנוגעים בדבר, ותאמרי לנו מדוע דבר בסיסי ביותר - לא בוצעה חפיפה בין הספק הראשון לשני.
<רחלי אברמזון: התיקים הועברו, ולא הועברו רשימות מדויקות, והיו אי דיוקים בהעברת המסמכים, וגם בחלקם לא הועברו.
<רחלי אברמזון: חלק מן הילדים שאנחנו גילינו, לצערי הרב, ילדים שכאילו נרשמו כעדיין מקבלי שירות נפטרו זמן רב קודם.
<רחלי אברמזון: אלינו זה הגיע, ולכן - - -
<שרונה נמר: עמותת "תללי"ם" לא כאן, ואת לא יכולה - - -
יעקב מרגי: שרונה, את לא סניגור של "תללי"ם", עם כל הכבוד, זה מחליש את הטיעונים שלך.
<רחלי אברמזון: זה חלק קטן ומזערי מהדברים שגילינו.
<רחלי אברמזון: ולכן, מכיוון שלא יושב גם הצד השני כדי לבוא ולומר את דברו, אמרתי "מפאת כבודם".
יעקב מרגי: "תללי"ם" נמצאים כאן?
<רחלי אברמזון: אבל אני כן רוצה שתאפשרו - - -
מיקי רוזנטל: לא, רגע, אנחנו - - -
יעקב מרגי: תן לה לסיים, אני נותן לך אחריה.
מיקי רוזנטל: לא, אני רוצה בהקשר הזה.
מיקי רוזנטל: היא דיברה על תיקים ושמות , אני יודע מידע אחר.
מיקי רוזנטל: למה לא דאגתם שתהיה חפיפה מקצועית?
<רחלי אברמזון: ניסינו לעשות את זה.
מיקי רוזנטל: ולא הצלחתם.
<רחלי אברמזון: באיזשהו שלב - - -
מיקי רוזנטל: אז ויתרתם.
<רחלי אברמזון: לא ויתרנו.
מיקי רוזנטל: אז מה עשיתם?
<רחלי אברמזון: לכן, לקחנו אחריות וישבנו ימים ולילות - - -
יעקב מרגי: מיקי, האמת צריכה להיאמר.
יעקב מרגי: רגע, אומרת לך פה גב' אברמזון בצורה – רבותי, אני בא לדיון הזה ללא דעות קדומות, וקראתי את המיילים של גב' שרונה, ואני אומר לכם, אצלי הילד הזה, הילד עם הצרכים המיוחדים הוא במרכז.
<רחלי אברמזון: נכון.
יעקב מרגי: ואתם תראו את זה בוועדה הזאת לאורך כל התקופה.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, לכן אני רוצה לשאול שאלה, אמרת פה דבר שצריך בירור ולא חידדת את זה, ואת הולכת בהתנסחות שלך בצורה עדינה, אמרת במילים אחרות ש"תללי"ם" לא קיימה את חובתה, לא ביצעה חפיפה למרות שביקשתם זאת ממנה?
<רחלי אברמזון: כן, חד-משמעית, כן.
<רחלי אברמזון: לא הועברה כל רשימת המורים, דיברו עם מורים והבטיחו להם שעוד יחזור סיפור "תללי"ם" לפעולה בשטח וכדאי להם לא לעבור לעבוד.
<רחלי אברמזון: אבל, תקשיבו, מכיוון שאני שוב חוזרת ואומרת, מכיוון שכל הדברים רק הגיעו אלינו דרך צינורות לא ישירים, אני ממש מבקשת שנניח רגע לעניין הזה ונתעסק בעובדות.
<רחלי אברמזון: אני רוצה להתעסק בעובדות.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה, אמרת פה בוועדה, הפרוטוקול רושם ומקליט, אמרת שהוגשו על-ידי "תללי"ם" רשימות פיקטיביות, לכאורה, לחלק מהדברים.
<רחלי אברמזון: לא, אני לא אומרת פיקטיביות, רשימות לא מדויקות.
יעקב מרגי: על תלמידים שנפטרו ועדיין רשומים כמקבלי שירות, מה עשיתם עם זה?
<רחלי אברמזון: רשימות לא מדויקות.
<אבנר עורקבי: הילדים כבר מתו.
<אבנר עורקבי: הילדים מתו.
<אבנר עורקבי: למה היא לא נותנת - - -
<אבנר עורקבי: על האיומים שראינו פה על הילדים.