GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל סימן טוב: שמי יעל סימן טוב כהן.
<יעל סימן טוב: אני ממונה על התחום החברתי ועל המכינות הקדם אקדמיות בות"ת-מל"ג.
<יעל סימן טוב: קודם כל, יורם, רחוקה מלהיות בטלה.
<יורם רז: בתחום הזה.
<יעל סימן טוב: אבל אנחנו בהחלט מחכים בקוצר רוח, שהמכינות כבר יגיעו לטיפולנו.
יעקב מרגי: למה זה לא מגיע?
יעקב מרגי: אנחנו כאן כדי לסייע.
יעקב מרגי: כשאנחנו ניהלנו דיון על האיום על תקציב ההשכלה הגבוהה, אמרתי: גדול עליי, והנה, ברוך ה', בעבודה משותפת, יש מי ששמר.
יעקב מרגי: אנחנו כאן כדי לסייע, להביא את זה לכלל פתרון.
<יעל סימן טוב: אני אציין במספר משפטים, מה קרה בשנים האחרונות.
<יעל סימן טוב: אם תרצו, אשמח להרחיב על מהות הרפורמה, שאולי זה העיקר, כדי להבין לאן אנחנו מל"ג רוצים לקחת את נושא המכינות הקדם אקדמאיות.
<יעל סימן טוב: לפני שלוש שנים קיבלו ות"ת ומל"ג החלטה, שאימצה את מסקנות ועדת אריאב, ועדת עזאיזה ו-וועדת מאור.
<יעל סימן טוב: אציין שוועדת עזאיזה ו-וועדת מאור לא היו ועדות כפולות; ועדת עזאיזה היתה ועדה ות"תית שדנה בכל הנושא התכנוני-תקציבי, ו-וועדת מאור היתה ועדה מל"גית, שדנה בכל הנושא האקדמית של המכינות.
<יעל סימן טוב: שתי ההמלצות שולבו יחד לדוח אחד, ואומצו בות"ת ובמל"ג.
<יעל סימן טוב: שתי ההחלטות, גם של מליאת ות"ת וגם של מליאת מל"ג, התנו את מעבר המכינות למל"ג בסיכום תקציבי בין שלושת הגופים המממנים – משרד החינוך, הקרן לחיילים משוחררים ו-ות"ת.
יעקב מרגי: למה זה לא יכול היה לעבור באותו סדר גודל תקציבי שזה נמצא במשרד החינוך?
יעקב מרגי: למה זה גרר עלות תקציבית נוספת?
<יעל סימן טוב: קודם כל, נתחיל בכך שתקציבי המכינות בשנים האחרונות נשחקו בקרוב ל-30%.
<יעל סימן טוב: היום המכינות הקדם אקדמיות עובדות בתת-תקציב, וזה משפיע באופן מובהק על הרמה האקדמית שלהן.
יעקב מרגי: תוכלי לציין ברצף שנים, כמה היה התקציב?
יעקב מרגי: אם אנחנו מדברים על שנת התקציב 2014, עדיין לא אושר 2015, נאמר, מ-2011 עד היום, את הגרף?
יעקב מרגי: מישהו יודע את הסכומים?
<יעל סימן טוב: אני לא רוצה לשלוף סתם סכומים.
<יעל סימן טוב: כיום סך התקציב למכינות בשלושת הגופים עומד על כ-100 מיליון- - -
יעקב מרגי: משרד האוצר נמצאים פה?
יהודית גידלי: יש לי פה תשובה שלהם, שלא יכולים להופיע.
<יעל סימן טוב: היום סך תקציב המכינות עומד על כ-100 מיליון שקלים משלושת הגופים.
<יעל סימן טוב: התקציבים האלה- - -
יעקב מרגי: אם מישהו תוך כדי יכול לבדוק, מה היה ב-2011-2010, אודה לו.
<יעל סימן טוב: יש כאן 15 מיליון שקלים שנכנסו למגזרים ייחודיים, למגזר הערבי ולמגזר החרדי.
<יעל סימן טוב: אני שמה אותם בצד.
<יעל סימן טוב: 85 מיליון שקלים, שעמדו לסך מערכת המכינות, וזה סכום שלא השתנה למעלה מעשור – לא התקדם הדדית, לא היו תוספות תקציב.
<יעל סימן טוב: המערכת גדלה.
<יעל סימן טוב: הסכומים נשחקו.
יעקב מרגי: משם נובעת הדרישה שלכם להגדלה תקציבית?
<יעל סימן טוב: הדרישה להגדלה תקציבית נובעת משני מקומות: אל"ף, מהמקום הזה של השחיקה; ובי"ת, מהרפורמה.
יעקב מרגי: מהי הרפורמה?
<יעל סימן טוב: כמה מילים על הרפורמה.
<יעל סימן טוב: אנחנו מדברים על רפורמה כוללת בעצם – רפורמה אקדמית, רפורמה תכנונית, רפורמה תקציבית ורפורמה לוגיסטית – ארבע רפורמות שמשולבות זו בזו.
<יעל סימן טוב: המטרה שלנו היא להעלות בעצם את רמת המכינות הקדם אקדמיות.
<יעל סימן טוב: הנתונים מראים לאורך שנים, שמתוך התלמידים שמתחילים לימודים במכינה קדם אקדמית, 50% בלבד מתקבלים למערכת ההשכלה הגבוהה בהפרש של שלוש שנים מתחילת המכינה, שזה בעצם המסה הקריטית של התלמידים - מתחילים בטווח של שלוש שנים.
<יעל סימן טוב: כ-50% בלבד מגיעים בסופו של דבר להשכלה גבוהה, מה שאומר שיש 50% נוספים- - -
ענת ברקו: לא ברור, מה שאת אומרת.
ענת ברקו: 50% מאלו שהתחילו מכינה, ונרשמו להשכלה הגבוהה?
ענת ברקו: אתם לא עושים את ההבחנה בין נרשמו ולא נרשמו?
<יעל סימן טוב: מאלה שהתחילו מכינה קדם אקדמית, בסופו של דבר 50% מהם הגיעו בפועל ללימודי התואר הראשון.
יעקב מרגי: התקבלו.
ענת ברקו: 50% נרשמו והתקבלו, אבל האם כל ה-100% שהתחילו מכינה, נרשמים?
ענת ברקו: יש כאלה שסיימו את המכינה, והלכו ללמוד משהו אחר.
<יורם רז: או פותח באסטה בבית שאן, ומנהל אותה אחרת.
יעקב מרגי: יורם רז, מנכ"ל המכללה עמק יזרעאל, זו היתה ההתפרצות האחרונה בדיון.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לקיים דיון מסודר.
ענת ברקו: לא כל כך ברור האופן שבו הוצגו הנתונים על-ידך.
<יעל סימן טוב: חלק מזה, מקורו נשירה במהלך שנת המכינה, וחלק מזה, אכן מגיעים למקומות אחרים.
יעקב מרגי: יעל, אני רוצה לסייע.
יעקב מרגי: אני נכנס לחשש מסוים.
יעקב מרגי: כולנו בעד רפורמות ושיפורים והצלחות.
יעקב מרגי: הכותרת של הדיון: מכינות קדם אקדמיות כמכשיר להנגשת ההשכלה הגבוהה ולצמצום פערים.
יעקב מרגי: אני מברך על היוזמה, להעביר את זה למשרד החינוך, לות"ת, מל"ג, תקראו לזה איך שאתם רוצים – בנפרד, יחד.
יעקב מרגי: זה אותו גוף, אותו דבר, אותו בית כמעט.
יעקב מרגי: כשאת אומרת לי להעלות את הרמה - אני בעד.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה להוריד רמה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה עוד מסננת בכניסה למכינות, שתהפוך את זה מהנגשה לחסימה.
<יעל סימן טוב: נכון.
יעקב מרגי: כולנו פה – ואמרה את זה חברת הכנסת מירב בן ארי, מחויבים להעצים את ההנגשה.
יעקב מרגי: אנחנו טוענים שעשינו מעט בשנים האחרונות להנגשת ההשכלה הגבוהה, ואנחנו ורואים פירות ופרי-פירות.
יעקב מרגי: תארו לכם שנעצים את המגמה הזאת.
יעקב מרגי: נכון, אני לא נבהל מזה שנכנסו 100 לבית המדרש, ויצאו 50.
יעקב מרגי: בתלמוד אומרים: 1,000 נכנסים – אחד יוצא.
יעקב מרגי: אז אנחנו ב-50%, ובואו ננתח אותם, למה ואיך.
יעקב מרגי: אבל ה-50% האלה בלי המכינות – איפה הם היו?
<יעל סימן טוב: אני מסכימה עם כל מילה שאתה אומר.
<יעל סימן טוב: לכן היעדים שלנו בבניית הרפורמה היו: אל"ף, להגדיל את מספר תלמידים מאוכלוסיות מוחלשות שמגיעים למכינות הקדם אקדמיות, כי אנחנו רוצים אותם בהשכלה גבוהה, לצמצם את שיעור הנשירה הגבוה שיש היום במכינות- - -
ענת ברקו: מה אחוזי הנשירה?
<יעל סימן טוב: כ-30%, אפשר לומר היום.
קריאה: על-פי דיווחי מרמנת השגויים, הם נעים בין 10% ל-15%.
<יעל סימן טוב: הנתונים בידינו גבוהים יותר.
מירב בן ארי: למה המכינה בעצם לא מנוהלת על-ידי המוסד האקדמי שאליו היא שייכת?
מירב בן ארי: למה כל העיכוב הזה?
מירב בן ארי: מישהו רוצה ללמוד בתל-חי – עושה מכינה בתל-חי.
מירב בן ארי: אני, כמובן, מגיעה ממוסד לא מתוקצב, אז אני יכולה לומר שאצלנו כך זה עובד.
מירב בן ארי: מי שרוצה ללמוד בבין-תחומי, עושה מכינה של הבין-תחומי.
מירב בן ארי: למה צריך את כל הגוף הזה?
מירב בן ארי: למה לא נותנים למוסד – גם עכשיו עם המעונות יש לי אותו עניין.
מירב בן ארי: שנים נתקעים מעונות.
מירב בן ארי: עכשיו אני מאוד מקווה, אחרי שעשינו את ההליך הזה, שמוסד באמת יוכל לנהל את המעונות שלו ואת המכינה שלו.
מירב בן ארי: למה צריך לכל אחד כזה את המרמנת, את הות"ת, את הקרן?
מירב בן ארי: תסבירי לי, שאלת תם.
<יעל סימן טוב: אז בואו נדבר על הרפורמה.
<יעל סימן טוב: קודם רציתי להגדיר את יעדיה, עכשיו נתקדם לרפורמה.
<יעל סימן טוב: הרפורמה אומרת כך: כיום יש למעלה מ-30 מסלולים שונים במכינות.
<יעל סימן טוב: אנחנו מדברים על צמצום מספר המסלולים לחמישה.
<יעל סימן טוב: אנחנו מדברים על תהליך שיביא להעלאת הרמה האקדמית פדגוגית במכינות ולהכרה הדדית בין-מוסדית.
<יעל סימן טוב: כיום תלמיד מסיים מסלול ייעודי במוסד, במכינה במוסד מסוים – הוא לא יכול להתקבל ללימודים אקדמיים בשום מוסד אחר אלא רק באותו מוסד.
<יעל סימן טוב: זו בעיה ממדרגה ראשונה מבחינתנו, כי כמו שאמרת, המכינות הן תמצית הנגישות להשכלה גבוהה, ואנחנו רוצים שתלמיד יסיים מכינה במוסד אחד, ויוכל להתקבל לכל מוסד- - -
יעקב מרגי: מירב, אין ספק, במדינת ישראל, אם תלמיד עובר מכינה קדם אקדמית במכללה מסוימת, מן הראוי לפחות שבשאר המכללות – ואני לא מתיימר לומר אוניברסיטאות - יתקבל בכל- - -
יעקב מרגי: זה לא מה שקורה כיום, היא אומרת.
<יעל סימן טוב: כי המוסדות לא סומכים אחד על הרמה של השני.
ענת ברקו: אבל התפקיד שלכם – לבנות את הסטנדרטיזציה.
<יעל סימן טוב: זהו בדיוק, זאת הרפורמה.
<יעל סימן טוב: לצורך כך אנחנו רוצים להקים חמש ועדות מומחים.
מירב בן ארי: די עם הוועדות.
מירב בן ארי: שמונה שנים אתם בוועדות.
<יעל סימן טוב: לא.
<יעל סימן טוב: הוועדות זה לא כדי להחליט אם להעביר אלינו.
<יעל סימן טוב: ועדות מל"גיות שיגדירו את תוכניות הלימודים במתמטיקה, באנגלית - זאת הרפורמה - במתמטיקה, באנגלית, בפיזיקה, בכימיה ובאומנויות- - -
יעקב מרגי: יעל- - -
<יעל סימן טוב: הוועדות האלה אמורות להגדיר את רמת הלימודים כדי להביא את המוסדות- - - להכרה הדדית.
מירב בן ארי: כמה ועדות?
<יעל סימן טוב: זה ועדות מל"גיות פנימיות שלנו כחלק מהרפורמה.
<יעל סימן טוב: המטרה של הוועדות- - -
יעקב מרגי: יעל, תודה.
מירב בן ארי: זה יהיה קודמך וקודמך.
יעקב מרגי: לא נאפשר זאת.
יעקב מרגי: נעשה דיונים רצופים עד שזה ימומש.
יעקב מרגי: אני לאט-לאט מתחיל לחשוב בהרהורים כפולים.
יעקב מרגי: אומר לך למה: שמעתי אותך.
יעקב מרגי: לכאורה כל מה שאמרת, התבקש לכל דבר נכון שצריך לעשות.
יעקב מרגי: יש לנו בעיה עם ההנגשה של ההשכלה הגבוהה לאוכלוסיות מסוימות בפרט ולכלל האוכלוסייה גם כן.
יעקב מרגי: כולם שואפים להגיע לפסגת ההר הזה, אבל אנחנו הולכים ומערימים קשיים.
יעקב מרגי: יש לי ויכוח – לא ארוך שנים אתכם, כי אני לא הרבה – בתחומים אחרים התעסקתי בקדנציות שלי בכנסת, אבל אין לי בעיה עם העלאת הרמה.
יעקב מרגי: תעשו את זה תוך כדי.
יעקב מרגי: תעשו את זה בסוף המסלול.
יעקב מרגי: השאיפה שלך, להביא אותי בסוף המסלול לרמה שהוועדות האלה יקבעו.
יעקב מרגי: אני מתנגד ואמשיך להתנגד - כל המסננות – אני אאבק במסננות ההתחלתיות.
יעקב מרגי: המדינה סומכת עליי, ושולחים אותי בגיל 18, לפעמים גם 17 ושמונה חודשים בחזית למשימות אחראיות.
יעקב מרגי: תסמכי עליי, כשאני רוצה את ההרפתקה הזאת של המכינה הקדם אקדמית, שאני יודע לאן להגיע, ואני רוצה לחוות את החוויה הזאת.
יעקב מרגי: תנו את הצ'אנס הזה לכל אזרח במדינת ישראל.
יעקב מרגי: את המסננים ואת החסמים שימו בסוף, בתעודה.
יעקב מרגי: אני שומע את הנימה, והיא מפחידה אותי.
יעקב מרגי: אני יכול להוריד את רף הנשירה – פשוט לקבל פחות, ואז יהיה לי אחוז נשירה נמוך יותר, כמו שאנחנו מרמים את עצמנו עם אחוז הזכאות לבגרות.
יעקב מרגי: אנחנו מרמים את עצמנו בכל מיני מדדים כאלה, כדי להציג את עצמנו, ואנחנו חוטאים בילד.
יעקב מרגי: אני לא בא אליך בטענה עכשיו.
יעקב מרגי: אני אומר את הדברים האלה, כדי שתיקחו את זה לתשומת לבכם.
יעקב מרגי: מל"ג, ות"ת, לא יעזור כלום, זה המשך אותו ויכוח אידיאולוגי פילוסופי בינינו לבינכם.
יעקב מרגי: חידוד הרחבת בסיס הפירמידה לא פוגע בשפיץ; אדרבא – מעלה אותו עוד יותר גבוה.
יעקב מרגי: בהנדסה, מי שמבין, ככל שהבסיס רחב, השפיץ יותר גבוה.
יעקב מרגי: אנחנו אומרים לכם: תהיו ערניים, כי זה הכיוון.
יעקב מרגי: המכינות הקדם אקדמיות האלה, זה המפתח לכניסה לחיים.
יעקב מרגי: אם פעם חשבנו שתעודת הבגרות – כבר לא.
יעקב מרגי: טוב שכך או לא טוב שכך – זה ויכוח פילוסופי.
יעקב מרגי: היום תואר ראשון כמעט אי-אפשר לעשות אתו כלום, אז גם שם אנחנו מערימים קשיים על אנשים?
יעקב מרגי: לכן קחו את זה לתשומת לבכם.
יעקב מרגי: לגבי היישום, עוד נתכנס לקראת סוף הדיון, נראה לאן אנחנו הולכים.
<יעל סימן טוב: עוד משפט בבקשה.
<יעל סימן טוב: הרפורמה האקדמית היא כמובן מה שאושרה במל"ג וות"ת.
<יעל סימן טוב: מל"ג אומרת: אני לוקחת אליי את האחריות על המכינות הקדם אקדמיות, אם אני מסוגלת לשפר אותן בעצם – לא לתת להן להמשיך לדשדש אלא לקחת אותן ולהעלות רמה, ולהגדיל את סיכויי- - -
יעקב מרגי: באיזה שלב?
יעקב מרגי: בשלב הכניסה?
<יעל סימן טוב: הרעיון הוא שאת הוועדות אנחנו עושים השנה, כך שבתשע"ז אנחנו מתחילים את הרפורמה עם תוכניות לימודים מעודכנות.
<יעל סימן טוב: זו התפישה.
יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת ענת ברקו.
ענת ברקו: זה מאוד מטריד.
ענת ברקו: ממה שאני רואה כאן, זה שהמל"ג מדבר על האחריות האקדמית, וכל הדברים האחרים שיושב-ראש הוועדה וחברת הכנסת בן ארי דיברו עליהם, לא באים לידי ביטוי.
ענת ברקו: האידיאולוגיה של להנגיש את ההשכלה הגבוהה, של לפתוח דרך הוועדות האלה, היא לא תגיע אליהם.
ענת ברקו: זו תהיה בשורה.
ענת ברקו: המל"ג בשקט יכול לקחת חמישה מומחי תוכן לתחום, מתחום המתמטיקה, מתחום המדעים, מתחום האנגלית, ולעשות את ההחלטות האלה.
ענת ברקו: כולם יודעים מה צריך לעשות.
ענת ברקו: בטח לא ליצור עוד ועדות.
<יעל סימן טוב: זאת הכוונה.
<יעל סימן טוב: המילה ועדה מלחיצה, אבל הכוונה היא לקחת מומחים לתחום, לבנות את תוכניות הלימודים.
<יעל סימן טוב: זה הכול.
<יעל סימן טוב: וזה כהכנה.
ענת ברקו: לי יש תואר שלישי, אז אני יכולה לומר לך שמה שקורה בשנים האחרונות - אנחנו לא רואים עלייה ברמה.
ענת ברקו: אנחנו רואים כאן שבמכינות הללו בהרבה מאוד מקרים מלמדים אותם מרצים שמלמדים באוניברסיטאות.
ענת ברקו: אי-אפשר להתעלם מזה.
ענת ברקו: על איזו העלאת רמה אנחנו מדברים?
ענת ברקו: אנחנו רואים המון פעמים אותם תכנים בדיוק; קורסים שלמים שנלקחים ומועתקים מאוניברסיטאות יחד עם המרצה שלהם.
ענת ברקו: אני מכירה את זה מקרוב.
ענת ברקו: אז כמה אפשר לדשדש?
ענת ברקו: יש כאן אידיאולוגיה מאחורי העניין הזה, שתאפשר לכל אחד לרכוש השכלה גבוהה, לסלול את הדרך, לא לתת את תעודות הבגרות, שגם אני מתחברת בזה, שהיום ערכן הולך ויורד עם כל מיני מניפולציות להשגת ציונים – 110, 120, כל מיני המצאות חדשות של העידן החדש, שלא משקפות אגב ידע של 70 ו-80 בשנות ה-80.
ענת ברקו: אם מישהו היה מקבל 8 בתעודת בגרות בשנות ה-80, הוא היה המאושר באדם, וזה באמת שיקף ידע רב.
ענת ברקו: לכן מה שאנחנו צריכים זה לא עוד ועדה ולא את החסמים האינטלקטואליים, כי חלק מהרעיון הוא שהסטודנטים, גם שמתנתקים, כשהם בצבא, וגם כאלה שנאלצו לעבוד, וכאלה שלא הגיעו לבגרות, וכאלה שהבגרות שלהם נמוכה, אנחנו מאפשרים להם ואומרים להם: בסדר, יש לכם עוד צ'אנס – עשו את זה.
ענת ברקו: אם אתם הולכים לעשות את זה תואם אוניברסיטה ברעיון ובאידיאולוגיה, פספסנו בגדול, כל המעבר הזה לא שווה.
ענת ברקו: אתם תחבלו ברעיון, וזה לא יביא אותנו לשום מקום.
ענת ברקו: צריך לתת לחבר'ה להגיע למכינות, לכל מי שרוצה, ואני מסכימה עם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מרגי, שתעשו את הסינון תוך כדי, ובהרבה מאוד מקרים אנחנו רואים שסטודנטים ללא נתוני סף, גם כאלה שמתחילים בכל מיני דרכים ללא נתוני סף, מוכיחים את עצמם לאחר מכן כמצטיינים.
ענת ברקו: אותו דבר אנחנו רואים בחריגים בקורסי הקצינים, ואותו דבר אנחנו רואים בכל מקום.
ענת ברקו: לכן הוועדות האלה לא יועילו, כי לכל אחד יש הרצון לשמור על הפרופסיה שלו לאליטה.
ענת ברקו: זה לא הכוונה וזה לא הרעיון; הרעיון פה הוא לפתוח את הדלתות של האקדמיה, אז תרדו ממגדל השן, ותעשו את זה.
יעקב מרגי: ד"ר צחי מילגרם, סגן נשיא מכללת הדסה.
<צחי מילגרם: אשמח לדבר עכשיו; אני חושב שכדאי לשמוע את התשובה של משרד הביטחון לנושא הזה- - -
יעקב מרגי: נגיע לזה.
<צחי מילגרם: כי הנושא הזה בסופו של דבר, כפי שאנחנו חושבים, הוא נושא יותר אדמיניסטרטיבי תקציבי, וזה שכל פעם תופסים אותנו עם ה-micro managment של המל"ג בכל הנושאים האקדמיים, ומנסים לתפוס אותנו בסעיף כזה או בסעיף כזה, זה רק איך לתקוע לתוכניות, איך להשאיר 600 תוכניות במל"ג שעוד לא מצליחים לאשר אותן, ואיך לתקוע את כל ההשכלה הגבוהה בגלל שאחר כך יגידו: אין כוח אדם, מי יבדוק?
<צחי מילגרם: ניקח איזה מרמנת שיבדוק או משהו כזה.
<צחי מילגרם: עכשיו לתוך העניין, וסליחה שאני חוזר קצת אחורה, אני מבקש, כיוון שאף אחד לא הזכיר את זה עד עכשיו, להודות גם לחברת הכנסת מירב בן ארי, גם לכבוד יושב-ראש הוועדה וגם לגלעד ארדיטי על המלחמה שהצליחה בנושא קיצוץ התקציב.
<צחי מילגרם: אני חושב שהיה דבר חשוב.
<צחי מילגרם: הזכרנו את זה במקומות אחרים, שאם הקיצוץ בתקציב היה חל, אולי הישיבה הזאת היתה מיותרת, כי אז דבר ראשון היו אומרים: אה, באמת אנחנו לא יכולים לקחת את המכינות.
<צחי מילגרם: אחד הדברים החשובים שכדאי להזכיר – נכון שאולי חלק מתלמידי המכינות או מאלה שהתחילו מכינות, לא מגיעים בסוף להשכלה גבוהה, יעל, אבל יש לזה שתי סיבות: חלק מהן, כמו שחברת הכנסת בן ארי הזכירה, כיוון שחלק גדול מהמכינות מגישות לבגרויות, בחלק באים למכינות בשביל לעשות בגרויות.
<צחי מילגרם: ברגע שהם יצאו עם הבגרות, הם לא מנסים להגיע להשכלה גבוהה.
<צחי מילגרם: זו אולי אחת הבעיות, לאור מה שאמרנו עכשיו על הבגרויות.
<צחי מילגרם: חלק אחר נאלצו לפרוש, נאלצו לנשור, יעל, מהמכינות בגלל צורת הניהול של מרמנת וצורת מניעת המלגות של מרמנת, והצורה שבה טופלו התלמידים האלה לאורך השנה שלהם במכינה.
<צחי מילגרם: הרגולציה המטורפת שנכפתה עלינו ושיטת הרישום שנכפתה עלינו במכינות על-ידי צורת הניהול של מרמנת היא לגבי הרבה תלמידים – דווקא תלמידים עם יותר בעיות; הם לא חלשים, אבל שבאים עם יותר בעיות מהבית, בעיות כלכליות ואחרות, הם נאלצו לפרוש, נאלצו לנשור בגלל כל מיני הקפאות ובעיות שהחילו עליהם ולא נתנו לנו את ההזדמנות לעזור להם לטפל בזה.
<צחי מילגרם: אני חושב שזה דבר שכדאי לזכור אותו, אם חושבים להמשיך לעשות – לא משנה מי, אולי מהות"ת, מיקור חוץ לעוד איזה גוף שיבדוק את הדברים האלה.
<צחי מילגרם: אנחנו מוסדות אקדמיים, סומכים עלינו בתקציבים של הרבה מאוד מיליונים, סומכים עלינו בכל הנושאים האקדמיים, ולא סומכים עלינו שאנחנו יכולים לנהל בצורה נכונה את הרמה האקדמית של המכינות?
<צחי מילגרם: הנושא של ההכרה ההדדית קיים היום בין המכללות המתוקצבות.
<צחי מילגרם: קיימת היום בין המכללות המתוקצבות הכרה הדדית בבוגרי המכינות.
<צחי מילגרם: קיימת.
מירב בן ארי: למה היא אומרת שזה לא קיים?
<צחי מילגרם: הדבר הזה לא נבדק בצורה רצינית עד היום.
<צחי מילגרם: אנחנו אומרים את זה בצורה ברורה יותר.
<צחי מילגרם: בין המכללות המתוקצבות קיימת הכרה הדדית.
<צחי מילגרם: הוחלט עליה ב-2007.
<צחי מילגרם: היא אושררה.
מירב בן ארי: האם סטודנט שעשה מכינה בתל-חי, למשל, יכול ללמוד בספיר?
<צחי מילגרם: וסיים את המכינה לפי המתווה שקבענו, ואני סומך על נשיא תל-חי - בהחלט כן.
<צחי מילגרם: התשובה היא כן.
מירב בן ארי: הסיפור הזה מאוד-מאוד קריטי.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שהוא אומר משהו אחד, והיא אומרת משהו אחר.
<צחי מילגרם: אני אומר עובדות.
<צחי מילגרם: במל"ג לא שאלו את השאלה הזאת.
<צחי מילגרם: תעזבו את זה עכשיו.
<צחי מילגרם: זה גם לא הדבר החשוב ביותר.
<צחי מילגרם: אם זה יקרה בעוד חמש שנים או בעוד שלוש שנים לא יקרה שום דבר, אבל שיתחילו עם זה.
<צחי מילגרם: לכן אני אומר, אנחנו חייבים לאפשר לנו בתוך המסגרת שהוגדרה – לנו, אני מדבר על ראשי המכללות.
<צחי מילגרם: אני מייצג פה את ההנהלה המצומצמת של ור"ם.
<צחי מילגרם: אני סגן נשיא של מכללה.
<צחי מילגרם: אנחנו חושבים שאנחנו כמוסדות אקדמיים יכולים לנהל את המכינות כמו שאנחנו מנהלים את- - -
<צחי מילגרם: והדבר השני, אין צורך ואסור שיהיה גוף מתווך בנושא הזה.
<צחי מילגרם: הגוף המתווך רק ינציח את ה-micro management, במקום ללכת למה שמל"ג אומר וות"ת אומר, שהם הולכים לפתוח יותר ולסמוך יותר על המוסדות.
יעקב מרגי: יש אתנו בוגר מכינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ישעיהו סנדקה.
יעקב מרגי: בבקשה, ספר לנו את החוויה שלך, ואילו לא היתה המכינה, מה היה?
<ישעיהו סנדקה: קודם כל, אני רוצה להודות שהזמינו אותי לדיון.
<ישעיהו סנדקה: שמי ישעיהו סנדקה, בוגר המדינה הקדם אקדמית באוניברסיטה העברית.
<ישעיהו סנדקה: סיימתי תואר ראשון בעבודה סוציאלית.
יעקב מרגי: מאיפה אתה בארץ?
<ישעיהו סנדקה: אני מרמלה.
יעקב מרגי: סיימת תיכון מלא, רגיל?
<ישעיהו סנדקה: תיכון מלא, בגרות מלאה.
יעקב מרגי: והיית צריך את המכינה.
<ישעיהו סנדקה: בדיעבד, מה שלמדתי – לא.
<ישעיהו סנדקה: התחלתי משפטים.
<ישעיהו סנדקה: סיימתי שנה ראשונה משפטים באוניברסיטה העברית.
<ישעיהו סנדקה: כדי להגיע לפקולטה למשפטים כן הייתי צריך להשתמש במכינה, להיעזר בה.
<ישעיהו סנדקה: זה שעברתי אחרי זה לעבודה סוציאלית, זה משהו אחר.
<ישעיהו סנדקה: כדי להגיע למשפטים באוניברסיטה העברית, שידוע שזה מקום מאוד נחשב ומאוד יוקרתי ומאוד קשה להתקבל – כן הייתי צריך את המכינה, והגעתי במטרה להגיע לשם.
<ישעיהו סנדקה: כל השנה למדתי והשקעתי, ונתתי את כל-כולי.
<ישעיהו סנדקה: בסוף זה השתלם, והגעתי לאן שרציתי.
<ישעיהו סנדקה: אני יכול גם להעיד, שהיו אתי אנשים אחרים מרקעים אחרים, פריפריה, לא פריפריה, מצב כלכלי קשה, קל, יותר טוב, יותר קשה.
<ישעיהו סנדקה: אני בא לומר בעצם שיש מגוון אנשים שמשתמשים וצריכים את המכינה.
<ישעיהו סנדקה: יש רבים שמגיעים מבתים עם מצב כלכלי מאוד טוב, הורים עם מקצועות חופשיים, ויש כאלה שמגיעים מהמצב ההפוך, חיילים בודדים, עולים חדשים, אנשים שעזבו את הבית, והמכינה, ההנגשה שהיא עושה, היא משרתת את כל הציבור; לא רק אנשים שמגיעים- - -
יעקב מרגי: אמרנו את זה בהתחלה.
<ישעיהו סנדקה: אני רוצה לחזק את זה.
<ישעיהו סנדקה: דבר שני, אני רוצה להתייחס לנקודה שעלתה פה לגבי הנשירה, ואפשר לגבות גם בנתונים שחבריי הנכבדים יוכלו לתת.
<ישעיהו סנדקה: גם סטודנטים שמגיעים לאוניברסיטאות ולמכללות בלי המכינה, יש כאלה שנושרים.
<ישעיהו סנדקה: יש כאלה שמחליטים שזה לא בשבילם, שרוצים עשות הסבה, שרוצים לעשות הפסקה, שרוצים לקחת חופש.
<ישעיהו סנדקה: זה קורה.
<ישעיהו סנדקה: אין קשר לזה שסטודנט מגיעה מהמכינה, לזה שהוא נשר מהלימודים.
<ישעיהו סנדקה: הקשר הוא מקרי בהחלט, אם בכלל קיים.
<ישעיהו סנדקה: מה שהמכינה היתה עבורי – קודם כל, כשמה כן היא - מכינה.
<ישעיהו סנדקה: היא מכינה אותי לעולם האקדמי – עולם שהוא זר לי, אם זה בדברים הכי קטנים – איך להסתדר בספרייה, איך למצוא קפיטריה, וגם בדברים הרבה יותר רלוונטיים, כמו מיומנויות למידה, כלים ללמידה, כתיבה אקדמית - דברים שאולי בלי המכינה היה לי יותר קשה להסתדר אתם אחרי זה בלימודים במהלך התואר.
<ישעיהו סנדקה: דבר שני שחשוב לומר פה – סטודנטים שמגיעים למכינה, צריך להתייחס אליהם בכובד ראש, כי אלה אנשים שמגיעים בכובד מראש, ולוקחים לעצמם שנה נוספת כדי ללמוד, לעשות מכינה מעבר לשלוש שנים או ארבע שנים של מה שהם לומדים.
<ישעיהו סנדקה: זה דבר שיש להתייחס אליו במלוא הרצינות, ולתת להם את הגיבוי ואת התמיכה שמגיעה להם.
<ישעיהו סנדקה: סטודנטים שלמדו אתי - אני כבר סיימתי - יש כאלה שהם עדיין לא סיימו; יש כאלה שהם בתואר שני, יש כאלה שלומדים רפואה, יש כאלה שלומדים הנדסה, הם עדיין לא סיימו, והם חמש, שש שנים סטודנטים.
<ישעיהו סנדקה: דבר אחרון שאני רוצה לומר, זה שהמכינה, מעבר לזה שהיא נותנת את התוכן האקדמי, ומביאה אותי להיות בעל תואר, וזה בהחלט דבר שפותח דלתות, זה נותן גם כישורים ומיומנויות אחרות – גם ביטחון עצמי, גם חוזק מנטלי, גם חוסן נפשי, גם אני מכיר אנשים ממקומות אחרים, ממקצועות אחרים, חברים לחיים.
<ישעיהו סנדקה: אני יכול להעיד שאני נמצא פה בזכות ליאת, הגברת שיושבת לידי, שהיא מנהלת המכינה בזמנו, כשאני למדתי שם.
<ישעיהו סנדקה: אני מכיר אותה מלפני שש שנים, מ-2009, ואנחנו עדיין בקשר ועדיין מדברים אחד עם השני.
<ישעיהו סנדקה: אין ספק שזה עוזר.
יעקב מרגי: הוועדה ב-2014 קראה כמה קריאות.
יעקב מרגי: אחת מהן: משרד החינוך יעלה את השתתפותו במערך המכינות בכ-4 מיליון ₪; הות"ת יקצה סכום זהה לסכום המצטבר שהקרן לחיילים משוחררים, משרד החינוך, דהיינו כ-13 מיליון שקלים.
יעקב מרגי: הקרן והיחידה להכוונת חיילים משוחררים תעלה את ההשתתפות במערך המכינות בכ-9 מיליון ש"ח.
יעקב מרגי: לשלושת הגופים האלה שהזכרתי, מל"ג ות"ת, הקרן להכוונת חיילים משוחררים, משרד החינוך.
יעקב מרגי: נתחיל ממשרד החינוך, בבקשה.
יעקב מרגי: בבקשה תתייחסי לקריאת הוועדה מ-2014.
<תמר פיזנטי: אני תמר פיזנטי.
<תמר פיזנטי: קודם כל, ביקשנו את הבקשה הזאת במשרד, ואנחנו מחכים לאישור תקציב המדינה וחלוקת הכסף.
יעקב מרגי: מ-2014 4 מיליון ₪ - אני מוכן ליומיים, והגזמתי, למצוא לכם 4 מיליון ₪, בלי לבקש מהאוצר.
<תמר פיזנטי: אנחנו נערכים לכך.
יעקב מרגי: זה לא יתקע את העברת הרפורמה, נכון?
<תמר פיזנטי: לא.
יעקב מרגי: זה מה שרציתי לשמוע.
יעקב מרגי: הקרן להכוונת חיילים משוחררים, בבקשה.
<חמדה מרק: שמי חמדה מרק.
<חמדה מרק: אני מנהלת הקרן והיחידה להכוונת חיילים משוחררים במשרד הביטחון שלוש שנים וחצי.
<חמדה מרק: מאז שהגעתי נחשפתי קודם כל לפעילות של המכינות.
<חמדה מרק: קודם כל, תודה על ההתכנסות.
<חמדה מרק: באמת חשוב, והגיע הזמן שנדבר על זה בלשון עבר.
<חמדה מרק: אני חייבת לומר: זה מפעל ציוני חשוב מהמעלה הראשונה.
יעקב מרגי: בגלל זה רוצים לחסל אותו.
<חמדה מרק: חלילה וחס.
<חמדה מרק: לא ניתן את זה.
<חמדה מרק: אף אחד לא רוצה לחסל את זה.
יעקב מרגי: בואי נראה איך לא מחסלים.
<חמדה מרק: דיברתם על תקציבים, אז אני יכולה לדבר על התקציבים שלי.
<חמדה מרק: סך הכול בתקציב המדינה שמו בקרן 65 מיליון שקל עבור המכינות הקדם אקדמיות.
<חמדה מרק: המכינות הקדם אקדמיות, חשוב שתדעו, שכשמדובר בחוק מכינה קדם אקדמית, היא כוללת השלמה תיכונית, כלומר הוא לא חייב שתהיה לו בגרות מלאה, מה שאנחנו קוראים תעודת גמר תיכונית, ושתאפשר ותזכה אותו אחרי 12 שנות לימוד להיות עובד בשירות בתי הסוהר, להתקבל למשטרת ישראל, ללכת ללמוד הנדסאים, טכנאים, כלומר יש הרבה שזו מקפצה, אז לאו דווקא המילה בגרות היא המילה.
<חמדה מרק: תעודת גמר תיכונית היא גם, כלומר זה ברצף.
<חמדה מרק: כתוב בחוק בצורה מפורשת – הם נתנו את הרצף הזה: זה תעודת גמר תיכונית, עד להשלמת בגרות, ומכינה קדם אקדמית, כלומר יש שלושה רצפים, ואי-אפשר להתעלם מזה.
יעקב מרגי: המל"ג היה מוכן לקבל את זה למרות ההגדרה הזו?
<חמדה מרק: לא, הוא לא היה מוכן לקבל את התג"ת, את תעודת הגמר התיכונית, שאצלנו זה דבר חשוב – יש לנו פרויקט בשיתוף פעולה עם צה"ל לקדם את זה, ואתה רואה ברכה בעיניים יום-יום, שעה-שעה.
יעקב מרגי: את מעודכנת לגבי תעודת גמר בגרות בצה"ל?
<חמדה מרק: אני מעודכנת, מכיוון שישבתי עם אותה תת-אלוף מירב קירשנר- - -
יעקב מרגי: הכנסת והוועדה קיימו דיון בנושא.
<חמדה מרק: כן.
<חמדה מרק: זימנו אותנו, אבל ביטלו את זה, כי הצבא אמר שיש לו פתרונות, וישבו אתי.
<חמדה מרק: יהיה פתרון לזה.
<חמדה מרק: אנחנו נפתור את הבעיה.
<חמדה מרק: זה לא יעצור בעדנו.
יעקב מרגי: תחזרי למכינות.
<חמדה מרק: ייאמר לזכותו של גדי פרנק, שאמר שכל הנושא של התג"ת, אני אשאר מול משרד החינוך, רק אצטרך שתהיה הגדרה, שיהיו שני רגולטורים.
יעקב מרגי: זה לא מה שמעכב את ההעברה?
<חמדה מרק: חלילה.
<חמדה מרק: מבחינתנו, אתמול אפשר לעבור, ואמרתי את זה לגדי ואמרתי את זה לכל מי שרק רוצה לשמוע ולהקשיב לי, ואמרתי את זה ליו"רית שלי דבורה - אגב, היו"רית שלי דבורה, תת-אלוף דבורה חסיד, היא בחו"ל.
<חמדה מרק: היא היתה שמחה לבוא לוועדה, ונותנת את ברכת הדרך.
יעקב מרגי: אנחנו מתכבדים בנוכחותך.
<חמדה מרק: אני מציינת את זה.
<חמדה מרק: אני עובדת משרד הביטחון הרבה שנים.
<חמדה מרק: הייתי יועצת כלכלית למערכת הביטחון.
<חמדה מרק: שיטת העבודה במשרד הביטחון ידועה.
יעקב מרגי: למה לא מתקדמים להעברה?
<חמדה מרק: אצלנו מתקדמים.
<חמדה מרק: אצלנו קודם עושים.
יעקב מרגי: התוספת התקציבית לא תהווה בעיה?
<חמדה מרק: אמרתי את זה חד-משמעית.
<חמדה מרק: אומר רק בסוגריים, שביקשו ממני עוד 5 מיליון שקלים.
<חמדה מרק: אין לי הכסף הזה היום.
יעקב מרגי: זה לא מה שיתקע?
<חמדה מרק: זה לא מה שיתקע.
<חמדה מרק: בואו נתקדם.
<חמדה מרק: יש כמה דברים שכן הייתי רוצה לומר בפניכם, שתדעו.
<חמדה מרק: מבחינתי, אתמול, ואמרתי את זה, ואני מתכוונת, וכולם מכירים אותי – כשאני אומרת: אתמול, אני מתכוונת לזה.
<חמדה מרק: אני אומרת: אפשר להתקדם, ותוך כדי.
<חמדה מרק: שום דבר לא קרה.
<חמדה מרק: אמרתי שזה מפעל ציוני חשוב, המכינות.
<חמדה מרק: יושבים כאן – ולא בגלל שהם יושבים כאן ואני מנסה לעשות עליהם רושם – יושבים כאן אנשים מדהימים, שבכל מקום, ואני מסתובבת בארץ מדן ועד אילת כמעט, בכל מכינה ביקרתי, ואני יושבת ומדברת עם הסטודנטים, עם התלמידים.
<חמדה מרק: זה דברים נפלאים.
<חמדה מרק: הם באים ממקומות שלא הקמנו אותם, והם עושים מקפצה, וזה רק בזכות המכינות.
<חמדה מרק: אז לומר כל הזמן להעלות את הרמה – אני, במידה מסוימת זה מקומם אותי.
<חמדה מרק: גמרתי את האוניברסיטה, תואר ראשון ותואר שני, אבל המכינות עושות נפלא, ומכינות אותם הכנה מלאה, ותמיכה, מאתנו הם מקבלים תקציבים, תוספות, וגם מהות"ת במקומות שזה באוניברסיטאות כדי לתגבר ולתגבר.