GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אברהם לוי: אני מבקש לעשות קצת סדר במספרים, כדי שכולם יבינו פחות או יותר את מה שקרה.
<אברהם לוי: "סל לאור" מורכב משני חלקים: אחד, חלק של שכר והשני חלק להוצאות שאינן שכר.
<אברהם לוי: נקבע אפילו מנגנון לעדכון.
<אברהם לוי: מנגנון של השכר מעודכן לפי הסכמי שכר שנקבעים במשק.
<אברהם לוי: אלא מה, שהבעיה הגדולה בשכר היא שתי בעיות.
<אברהם לוי: אחת, התקנים של כוח אדם בכלל מבוססים על 1975 וכפי שבני אמר הם בכלל לא רלוונטיים.
<אברהם לוי: שנית, עלות השכר לעובד היא מאוד נמוכה.
<אברהם לוי: זה אותו הפער שחישב רואה חשבון דורון אראמי.
<אברהם לוי: אבל ניחא, נניח שפה עדכנו לפי הסכמי השכר, אבל יש לנו את כל ההוצאות שאינן שכר.
<אברהם לוי: אצלנו הפער הוא 230 שקל לחודש לתלמיד.
<אברהם לוי: ברווחה הם הלכו להסדר עם האוצר וקיבלו 50 מיליון שקל והם הצליחו להגדיל מעט מ-960 שקל ל-980 או 993 – עדיין זה לא מכסה כלום.
<אברהם לוי: אנחנו עושים את החשבון אצלנו, הסיפור של העדכון של הוצאות שאינן שכר, הם אותם 230 שקל לחודש לתלמיד, צריך להביא לנו תוספת של 50 מיליון שקל לבסיס התקציב.
<אברהם לוי: אנחנו מדברים על 22 אלף תלמידי פנימיות שבעצם אנחנו גורמים לפנימיות גרעון מובנה.
מירב בן ארי: 22 אלף תלמידי פנימיות אתה תדייק, אתה מכליל רק את החינוך?
<אברהם לוי: רווחה זה עוד כ-7,000 תלמידים.
מירב בן ארי: 7,500 תלמידים נמצאים בפנימיות רווחה, 18 אלף נמצאים בפנימיות החינוך?
מירב בן ארי: איך הגעת ל-22 אלף?
<בני פישר: 22 תלמידים בחינוך הפנימייתי שאנחנו אחראים להם.
מירב בן ארי: זאת אומרת 4,000 תלמידים נעלמו לי.
יעקב מרגי: אצלם זה הפוך, בפועל פחות ממה שמגישים להם.
מירב בן ארי: 4,000 תלמידים נעלמים.
מירב בן ארי: כנראה שיש כפר נוער שלם - - -
יעקב מרגי: אל תאשימי.
יעקב מרגי: צריך לזכור, זה לא בדיחותא כי אחר כך זה חודר לפקידות ומתעמרים במי שישר ובגלל כישלון הרגולטור מענישים שאת כולם.
יעקב מרגי: אכן חזרי בך מהתיוג הזה.
מירב בן ארי: חוזרת.
<אברהם לוי: לכן אדוני היושב ראש, אני ממליץ לקבל החלטה לטפל בשני מישורים.
<אברהם לוי: במישור האחד לעדכן את אותן הוצאות שאינן שכר, לגבינו מדובר ב-50 מיליון שקל - - -
מירב בן ארי: עדכון מרבי של "סל לאור".
<אברהם לוי: כן, עדכון "סל לאור".
<אברהם לוי: הדבר השני והוא החשוב, בעצם זה מהלך אסטרטגי ,עשות עדכון הרכב הסל.
<אברהם לוי: כלומר, חייבים להקים וועדה משותפת של משרדי הרווחה, חינוך ואוצר.
<אברהם לוי: לעשות הרכב חדש של הסל שבסופו תקני כוח האדם, עלויות השכר יעודכנו - - -
יעקב מרגי: רבותיי הנכבדים, סליחה, יפה לומר 'צריך, צריך, צריך'.
יעקב מרגי: אם הלחץ לא יבוא מהמחלקות המקצועיות, לפעמים מתבלבלים בחלוקת העבודה והתפקידים.
יעקב מרגי: תקשיבו טוב, כשר, כשרציתי לעשות רפורמה או תכניות הבראה, לא עשיתי כלום, ישבתי להם על הוריד.
יעקב מרגי: הבאתי את המחלקות המקצועיות שהביאו נתונים ועשינו.
יעקב מרגי: הזעקה צריכה לצאת מכם.
יעקב מרגי: כולנו יודעים שבצוק העיתים כשמנכ"ל משרד ממשלתי או שר צריכים לשבת על התקציב, מחלקה שלא תהייה ערוכה ושלא תציג את התמונה באופן ראוי ובצורה מקצועית, הדרישות לא תבואנה לידי ביטוי.
יעקב מרגי: אחרת אחר כך במשך שנתיים שלמות נתמודד עם התקציב ואיך אנחנו פועלים אתו, זה מה שביקשנו וזה מה שיש.
יעקב מרגי: כשאתה אומר שצריך לעשות אני מסכים אתך, הדלת פתוחה.
יעקב מרגי: אני רוצה שאתה תעשה, אתה תזעק ואתה תביא ואתה תילחם.
מירב בן ארי: הם מביאים הרבה כסף, זה יאמר לזכותם, הרבה כסף.
<בני פישר: קודם כל, יש כאן עבודה ולא סתם, עבודה שאני מאמין בה והיא שיתוף פעולה עם החברה האזרחית, אנחנו עובדים ביחד.
<בני פישר: אני כפקיד יכול להגיד את מה שאני אגיד ולא יותר מזה.
<בני פישר: התפקיד של החברה האזרחית זה לעשות את מה שאתם עושים.
<בני פישר: אנחנו מתואמים, אנחנו שותפים.
<בני פישר: אגב, אנחנו מוציאים מהגורן והיקב תקציבים לשפות, זה לא טוב וזה לא אמור להיות.
<בני פישר: אבל אף אחד לא זרק אותם.
<בני פישר: חברים, כפרי הנוער נראים כפי שהם נראים, מבלי להתבלבל, בזכות משרד החינוך, המינהל לחינוך התיישבותי שמשקיע בהם, כי זה נשמע לא טוב.
יעקב מרגי: זה נשמע מצוין.
יעקב מרגי: אנחנו נאמר את הדברים כשצריך, אנו באנו לכאן לתפעל - - -
<בני פישר: בסדר.
<בני פישר: הוא לא יכול לבוא לשר החינוך ולומר תתחיל לפעול.
<בני פישר: התפקיד שלנו הפקידים זה לשים את זה.
<בני פישר: אנחנו שמים את זה על השולחן כל רגע.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, הוא עשה בדיוק את מה שאתה אומר שהוא לא יכול לעשות.
יעקב מרגי: כי ברגע שהוא או אתה שמים לשר החינוך את תמונת המצב סימן שאתם יכולים לפעול.
<בני פישר: שמים כל הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו צריך לקוות ששר החינוך ישים את זה לשר האוצר על השולחן.
יעקב מרגי: תודה אברהם.
יעקב מרגי: בבקשה שושי סומך מהמועצה לשלום הילד.
<שושי סומך: ראשית אני רוצה לחזור אחורה אל השיפוץ.
<שושי סומך: אני מבקשת לומר שבמשרד החינוך התחילה עבודה נהדרת ואנחנו מקווים שתמשך.
<שושי סומך: מפניות שאנחנו מקבלים שומעים כמה זה נצטרך לרווחה.
<שושי סומך: זה צורך הכרחי ממש.
<שושי סומך: מפניות שעולות אלינו גם מילדים וגם ממנהלי פנימיות, התייחס כאן אברהם לוי לנושא של הצוות.
<שושי סומך: היום המצב הוא כזה ששכר המדריכים אינו מתגמל באופן הולם את העבודה הסופר קשה והאינטנסיבית.
<שושי סומך: אלו האנשים שנמצאים באופן אמתי יום-יום עם הילדים.
<שושי סומך: התוצאה של שכר שאינו הולם היא קודם כל תחלופה מאוד גבוהה של אנשי הצוות במקומות אלה, ואין צורך להרחיב מה המשמעות של זה.
<שושי סומך: כמו כן קושי למצוא עובדים.
<שושי סומך: בכל סוף שנה מנהלים נמצאים במצב שעדיין מצבת כוח האדם אינה מלאה.
<שושי סומך: דיברו כאן על בני ובנות שירות שעושים עבודה נפלאה, אבל זה לא מספיק.
<שושי סומך: יש מדריכים בשכר שצריכים להיות מתוגמלים באופן מתאים.
<שושי סומך: צריך גם לפתוח את תנאי ההעסקה שלהם, הרבה מאוד מועסקים בקבלנות וגם זה משפיע מאוד על המצב.
<שושי סומך: אם פותחים את הנושא הזה צריך להידרש אליו מאוד כי יש לו השפעה גדולה מאוד יום-יום על הילדים.
מירב בן ארי: בעניין תנאי ההעסקה, חשוב להוסיף את עניין ההכשרה של הצוות, שגם היא לוקה בחסר.
אורלי לוי אבקסיס: לי וליושב הראש, יש הצעת חוק משותפת בנוגע להסדרת המקצוע הזה והאחדה של הפנימיות.
אורלי לוי אבקסיס: ננסה להעביר אותה.
אורלי לוי אבקסיס: כעת אתה חלק מהקואליציה, נעשה עבודה.
<ירון בראון: אני אומר משפט אחד עלינו, כדי שתבין באיזו קונסטלציה אנחנו עומדים.
<ירון בראון: ילדים בסיכון היא עומתה שכבר יותר מ-30 שנה מפעילה תכניות בקומה השנייה והשלישית.
<ירון בראון: אנחנו עובדים היום ב-70 פנימיות רווחה וב-30 כפרי נוער.
<ירון בראון: מביאים סדר גודל של בין 16-18 שנה מיליון שקל לשנה מהפילנתרופיה לתוך התכניות.
<ירון בראון: זה הרבה ניסיון.
<ירון בראון: אין לי הרבה מה להוסיף בנושא של "סל לאור".
<ירון בראון: אני כן רוצה לזרוק 'קול קורא' ואולי אני נכנס לשדה מקושים הכי גדול.
<ירון בראון: האם נשמע הגיוני שבתי הספר במדינת ישראל היו תחת שליטה אחת של משרד החינוך ומשרד הבריאות?
<ירון בראון: האם הגיוני שבתי החולים במדינת ישראל היו יושבים תחת משרד הבריאות ותחת משרד הקליטה?
<ירון בראון: מה שבני אמר, אנחנו נמצאים 50 שנה בתוך מנוע שרץ באופן קבוע עם השינויים שהם עוברים, עם השינויים בקהילה.
<ירון בראון: אני אומר בתור עמותה שעובדת גם באומנה וגם בכפרי הנוער, קורה תהליך שאני רואה איך האומנה רבה עם הפנימיות והפנימיות עם כפרי הנוער.
<ירון בראון: היום, אחרי 50 שנה במדינה ישראל אין מישהו שמתסכל על המערכת של הוצאה חוץ-ביתית בגדול, משיהו שעושה ריביו מחדש ומתחיל לחבר את הדברים.
<ירון בראון: הכול פלסטרים.
<ירון בראון: וועדת גדעון זה פלסתר, וועדת לאור זה פלסתר שעולה בסוף למדינה הרבה יותר כסף ממה שהיה צריך לעלות אם מישהו היה מתכלל.
<ירון בראון: זה שדה מוקשים הכי גדול שקיים, אני יודע את זה.
<ירון בראון: אני זורק את זה הנה כי בסופו של דבר עד שזה לא ייפתר, עד שתהייה רשות אחת לנושא של הוצאה חוץ ביתית - - -
יעקב מרגי: אבל וינטר חשב שהוא עשה את העבודה.
<ירון בראון: לא, שיסתכל על הקהילה ושיסתכל על האומנה ועל כפרי הנוער, החיבורים והרצף של הדברים, אם לא, לא יקרה כלום.
אורלי לוי אבקסיס: לאחד תחת קורת גג אחת.
<ירון בראון: רשות, לאחד.
<ירון בראון: צריך לצאת 'קול קורא' מהכנסת להקים וועדה - - -
יעקב מרגי: מה זה רשות?
יעקב מרגי: אני אתך.
<ירון בראון: להקים וועדה שתשב על המדוכה כמו שהייתה וועדה שהייתה בנושא הכיבוי, וועדה שתבחן את הבעיה הזאת.
יעקב מרגי: אתה אומר להקים רשות.
<אברהם לוי: להקים במשרד החינוך רשות.
<ירון בראון: הנה, התחלנו עם הפוליטיקה.
יעקב מרגי: סליחה, לא פתרת את הבעיה ואתה יודע למה?
יעקב מרגי: כי ברגע שתקים רשות ותוציא את כל נושא החינוך ממשרד החינוך, נכון?
יעקב מרגי: אנחנו כבני אדם נוטים לראות פתרון מנקודת המצוקה שלנו.
יעקב מרגי: הכנסת, ואני לפחות בקדנציה החמישית מנסים לקדם דיון בסוגיה מעונות היום.
יעקב מרגי: הם הוקמו כרציונל לקידום נשים לצאת לעבוד.
יעקב מרגי: התפיסה הייתה האימא, העבודה.
יעקב מרגי: אבל מזמן שינו את הדיסק והחינוך מתחיל מיום הלידה ויש על כך דיון.
יעקב מרגי: כל שר דוחה את זה לשר הבא, אבל מה קורה ששר הכלכלה מונה להיות שר החינוך?
יעקב מרגי: הרי כשנקים את הרשות הזאת יהיו חסרונות כי מי שמתעסק בחינוך זה לא מי שזה התחום שלו, ואין ראיה כוללת של כל תפיסת החינוך במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אתה יודע מה הבעיה?
יעקב מרגי: האנשים שצריכים לעשות לכאורה הם לא ממלאים את תפקידם.
יעקב מרגי: כש"סל לאור" נקבע נכון שכולם בירכו?
יעקב מרגי: נבחן הנושא, נקבעו אמות מידה, יש סל, הכול יש, אלא מה, היה צריך לקבוע מנגנון עדכון.
אורלי לוי אבקסיס: לא רק.
אורלי לוי אבקסיס: גם הוא בחסר.
אורלי לוי אבקסיס: שוב, יש שם קריטריונים שלא נכנסו והם מאוד חשובים.
יעקב מרגי: כשאני אומר מנגנון, זה כולל הכול ולא רק מחירים.
<ירון בראון: אני לא אמרתי שצריך להקים רשות - - -
מירב בן ארי: סליחה, יש כבר רשות, 360 היא קיימת.
מירב בן ארי: פשוט צריך להכניס אליה את הפנימיות ואת כפרי הנוער.
מירב בן ארי: לא צריך להמציא מחדש.
מירב בן ארי: צריך להשתמש ברשות.
<ירון בראון: אני לא חושב שצריך רשות.
<ירון בראון: הנושא - - -
יעקב מרגי: מה זה 360?
מירב בן ארי: יש רשות שמתעסקת בנוער בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: גם כך נעשו שם בעיות ותקציבים הועברו למקומות אחרים ובסוף הם הועברו גם לקהילה ונלקחו מהמקומות הכי קשים.
אורלי לוי אבקסיס: יש שם זליגה של כל מה שאנחנו רוצים למקומות אחרים.
יעקב מרגי: זה רק מחזק את מה שאמרתי.
אורלי לוי אבקסיס: יש מקומות בהם משרד החינוך ומשרד הרווחה יודעים לשתף פעולה שאנחנו יודעים מי בעל הבית מלמעלה, מי הגורם האחראי שהדברים יפתרו.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין אפשר לשמר גם את הרווחה וגם החינוך ולקבוע מי בסופו של דבר ראש החץ, מי באחריותו הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, ברגע שאתה מטיל את האחריות על X או Y הוא יודע שאין לו בררה אלא להושיב את כולם סביב השולחן ולהגיע לנוסחה הנכונה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שצריך להיות גם פה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה אתך לחלוטין, זה מתבקש, זה יקרה במוקדם או במאוחר כי זה המסלול.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שזה יקרה במוקדם.
<ירון בראון: עד שלא יסתכלו על הדברים מלמעלה, זה לא ייפתר.
<ירון בראון: תהייה עוד ועדה ועוד ועדה, זה לא ייפתר.
יעקב מרגי: נועה היימן ממשרד האוצר יצאה.
יעקב מרגי: משרד הרווחה והשירותים החברתיים התנצל, תקלה.
יעקב מרגי: נביא את זה בסיכום שההתנצלות התקבלה ועם הנזיפה עדיין לא סיימנו.
אורלי לוי אבקסיס: לא כפרי הנוער?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איפה הרפרנט של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: הנה, למה אנחנו מדלגים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש כאן את אחת הנשים היותר חשובות בדיון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: תאירי את עיננו קצת.
אורלי לוי אבקסיס: את רפרנטית של משרד החינוך מול משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: איפה הפערים, למה יש פערים, למה זה לא מעודכן?
אורלי לוי אבקסיס: אתם דרשתם ומשרד האוצר לא רוצה?
אורלי לוי אבקסיס: בואי נגלה מי הילד הרע בסיפור הזה, אם ישנו כזה.
יעקב מרגי: בדרך כלל "הילד הרע" הוא אותו אחד שנתפס שהוא מעורר את הבעיה, שהוא הנצרך של השירותים האלה, לכאורה הוא מפריע.
יעקב מרגי: בדיונים כשמציגים לקונה אנחנו לפעמים מרגישים 'זוז מהדרך, אתה רק מפריע להתנהלות'.
יעקב מרגי: בבקשה גברתי.
<מירי כהן: אני מאגף התקציבים, משרד החינוך.
<מירי כהן: בגדול, אני מגבה את הנתונים שאברהם לוי הציג מבחינת החוסר או העלויות שאנחנו מתקצבים את "סל לאור".
<מירי כהן: קיים מנגנון, לא שהוא לא קיים, רק שהוא לא עונה על הצרכים שלנו.
יעקב מרגי: את אומרת שהוא קיים, נגיע לצרכים, תדברי על המנגנון.
<מירי כהן: עדכון תעריפי העובדים, בהתאם להסכמי שכר.
<מירי כהן: זה מנגנון מסוים שעובד.
אורלי לוי אבקסיס: עזבו את השכר, יש כאן שני מרכיבים.
יעקב מרגי: את מבינה למה התעקשתי על המנגנון?
יעקב מרגי: אין מנגנון, לא לזה כיוונו, נקודה.
יעקב מרגי: מנגנון עדכוני שכר, הוא אוטומטי ואם לא יהיו עדכונים יהיו סכסוכים ויש את הוועד ואת תנאי העבודה.
יעקב מרגי: האוזניים הופכות להיות רגישות עם הזמן.
<מירי כהן: לגבי ההוצאות האחרות, היה מנגנון שקידם לפי מדדים שהיו ידועים ומקובלים.
<מירי כהן: בשנת 2008 הוחלט על ידי האוצר לעצור את הקידום הזה ומאז אנחנו תקועים.
<מירי כהן: כאן הבעיה שלנו.
<מירי כהן: ידוע לחבר'ה של המינהל, לחינוך ההתיישבותי שאנחנו מדי פעם מביאים לדיון אל המנכ"לית ואל מול הפורום של הנהלת המשרד.
<מירי כהן: אבל כמו בכל משרד יש את סדרי העדיפויות ויש את המגבלות.
אורלי לוי אבקסיס: הגשתם בקשה לתקציב לעדכן את הסל?
<מירי כהן: אנחנו כל הזמן מגישים בקשות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אולי לא הבנת את בקשתי, אסביר יותר טוב.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איך אנחנו מתקדמים ואיפה אנחנו עומדים.
אורלי לוי אבקסיס: את הרפרנט במשרד החינוך, את צריכה להגיד מהן הדרישות ומה החובה.
אורלי לוי אבקסיס: לעדכן זו סוג של חובה כי הרי אף אחד לא מתאר לעצמו שלא יעדכנו את השכר או לא יעדכנו דברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: דווקא כשמדובר על השירותים האלמנטריים לאותם ילדים, הנה אמרת שמנגנון השכר ממשיך ומתעדכן בשוטף והפרק השני שבוא מדובר על תקצוב לכל ילד, הוא לא מעודכן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לקראת דיוני תקציב, אני גם חברה בוועדת התקציב ואני רוצה לרדת לרזולוציות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם בתוך התקציב בדרישות שלכם לתקציב השוטף, בסיס התקציב, הגשתם את העדכונים?
אורלי לוי אבקסיס: הם חלק מהבקשה של משרד החינוך?
<מירי כהן: כחלק מהבקשה לתקציב, הוגש גם החלק של עדכון "סל לאור".
אורלי לוי אבקסיס: מה הסיכויים שזה יקרה?
יעקב מרגי: אי אפשר לבקש אותה פה.
יעקב מרגי: אורלי, הדינמיקה של קביעת תקציב משרד ממשלתי ואיך זה עובד, אמרת כבר שכל עובד ככל שיהיה בכיר, יש לו סדרי עדיפויות.
יעקב מרגי: אין ספק שזה זועק לשמיים, אנחנו מתעסקים לפעמים בקוסמטיקה שגם היא חשובה, אבל באמת כשאנחנו מגיעים למקומות של פנימיות וילדים שצריכים זה זועק לשמיים, שסדרי העדיפויות מדלגים עליהם.
יעקב מרגי: שידלגו על דברים אחרים וזה לא יכאב לי.
יעקב מרגי: לי כיושב ראש וועדת חינוך לא יכאב לי אם משרד החינוך יקבל החלטה באומץ לוותר על מקצוע אחד במערכת החינוך ושיתחיל לטפל בכשלים בהם אנחנו נופלים, איפה אנחנו חוטאים לילד, לנפשו.
יעקב מרגי: כמה נושרים וכמה ילדים שצריכים את הדחיפה שלנו מאחור לא מקבלים את מה שמגיע להם?
יעקב מרגי: אנחנו אלופים לעשות את זה רק במעשה האלונקות ולשים את זה בתמונות.
יעקב מרגי: שיוותרו על מקצוע אחד.
יעקב מרגי: אני לא בא אליך בטענות כי ברגע שאמרת 'סדרי עדיפויות' זה ברור לי.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, יש לי שאלת תם.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר ואתה היית שר אני מבקשת לשאול אותך שאלה לכאורה פשוטה.
אורלי לוי אבקסיס: התקציבים של המשרדים לא מעודכנים בשוטף?
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, משרד האוצר משנה לשנה, הרי יש את הטייס האוטומטי ויש עדכונים כאלה ואחרים.
אורלי לוי אבקסיס: הבסיס של התקציב של המשרד לא מעודכן בשוטף?
יעקב מרגי: בוודאי, יש דינמיקה.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתם כבר מקבלים עדכון, השאלה היא, האם אתם משיתים, מעבירים הלאה לפנימיות?
יעקב מרגי: אני ארחיב את השאלה שלך.
יעקב מרגי: הגברת הנכבדה מירי יודעת שהדינמיקה היא עבודה שוטפת אל מול וועדת הכספים והעברה מסעיף לסעיף, בין משרדים ומה שנקרא אישור הכנסת ואגף התקציבים.
יעקב מרגי: זה עניין שבשגרה.
יעקב מרגי: משרד ענק כמו משרד החינוך אין לו דבר שאין עדכון.
יעקב מרגי: אני מאמין שגם יש אנשי מקצוע רציניים בתחום הכספים במשרד שיודעים שיש סעיפים שהאוצר אוהב להרדים בכל משרדי ממשלה.
יעקב מרגי: צריך להיאבק מולם כדי להעביר מסעיף לסעיף.
יעקב מרגי: צריך לומר ביושר שלפעמים השר רוצה להסיט מנושא מסוים או להעביר מהתחייבות אחת לשנייה והאוצר מתעקש.
יעקב מרגי: האוצר עובד עם נוסחאות משלו והזמן עובד לטובתו.
יעקב מרגי: זה המקום היחידי שהזמן עובד לטובתו.
יעקב מרגי: זה הגוף היחידי שלא אצה לו הדרך למימון סעיפים.
יעקב מרגי: שוב, כמדובר בסעיפים כאלה אני מצפה מהמשרדים, מהגופים המקצועיים שהזעקה תשמע.
יעקב מרגי: הנושא הזה לא ירד מהשולחן.
יעקב מרגי: לי יש רגישות מסוימת, יתלוננו או יכעסו אחרים במשרד החינוך שאני לא שם לא את הנושאים שלהם בקדמת הבמה.
יעקב מרגי: נושאים שקשורים לכל מי מהחברה הישראלית צריך דחיפה מאחור אנחנו נהייה שם בשבילו.
יעקב מרגי: לא יעזור כלום כי זו השליחות שלי.
יעקב מרגי: אני אהיה שם, אני האבק ואף אחד לא יעמוד בדרכי.
יעקב מרגי: אני לא אוריד את הנושא הזה מסדר היום.
יעקב מרגי: במרוקאית יש פתגם שאומר שאף אחד לא עוזב את הבית, אף כלה לא עוזבת את חמותה אם טוב לה שם ואף ילד לא היה מעדיף פנימייה אם לא קיים אצלו חוסר כזה או אחר.
יעקב מרגי: אני אומר את זה על פי הרוב המוחלט, אנחנו צריכים להיות שם בשבילם.
יעקב מרגי: הסכומים הם לא גדולים ונעשו דברים, נעשו דברים טובים.
יעקב מרגי: אומנם הטונים כאן נשמעים כאילו יש כאוס, אין כאוס.
יעקב מרגי: אנחנו אומרים ונאמר שנעשו דברים באומץ, אבל הגיע הזמן לנער את כל השטיח ולא לעשות טלאי נקודתי.
<אורה חכם: שלום, אני נציגת ציבור מטעם מפלגת העבודה, אני יושבת ראש וועדת החינוך של מפלגת העובדה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם סוג של כנסת צללים כזאת?
<אורה חכם: יש לנו וועדת חינוך פעילה שאכפת לה והיא נמצאת גם פה.
<אורה חכם: האם הפקידים שאמונים על העבודה במשרדי הממשלה, כאן מדברים על משרד החינוך ואולי גם חלק ממשרד הרווחה, יש להם בעצם הנחייה לא כתובה או הנחיית עבודה שאומרת שהם צריכים לעשות את מה שאומרים להם לעשות.
<אורה חכם: אולי יש להם ידע נוסף שנקרא לו ניירות עבודה.
<אורה חכם: אני שואלת אם ניירות העבודה האלה היו מגיעים לוועדת החינוך, בהסכם מראש עם ראש הוועדה ושר החינוך, כדי שלוועדת החינוך יהיה כלי לעזור לפקידות שאומרת 'לנו יש הנחייה שאומרת נוסחה א', נוסחה ב' ואין עדכון, אנחנו לא יכולים לעשות שינוי.
<אורה חכם: אם נציג שינויים אנחנו מורידים ואחר כך בעצם לא נוכל למלא את התפקיד שלנו כי זה מה שנכתב לנו'.
<אורה חכם: אני שואלת, אולי אנחנו כוועדת חינוך נדרוש בהסדר מראש מלמעלה את ניירות העבודה שאתם מכינים - - -
יעקב מרגי: אנחנו לא אמורים להחליף אותם.
יעקב מרגי: היא סיכמה את זה במשפט אחד 'סדרי עדיפויות'.
יעקב מרגי: אפשר להוציא הנחייה, גם שר נותן לפעמיים הנחייה ותוך כדי הליכה הוא אומר עצור.
יעקב מרגי: ניירות עבודה לא יוסיפו פה והם גם חסרי משמעות.
יעקב מרגי: אני חושב שנושאים כאלה צריך לשים בקדמת הבמה, צריך לשים אותם על הבמה עם נורות מהבהבות.
יעקב מרגי: יש את הכנסת ויש את וועדות הכנסת שעובדות ולא יטעו שרק השיח הקולני של חברת הכנסת זהבה גלאון עם חבר הכנסת שרון גל זה מה שיש לנו בבניין הזה.
יעקב מרגי: הוועדות עובדות ונושמות.
יעקב מרגי: אתם יודעים, לפעמים גם בועטות, זה התפקיד שלנו.
יעקב מרגי: אנחנו נבקר את משרדי הממשלה וזו ברכה למשרדי הממשלה.
יעקב מרגי: תמיד ראיתי בביקורת את שולי הדרך שלי.
יעקב מרגי: בכל התפקידים שביצעתי הזמנתי את הביקורת.
יעקב מרגי: בכל תפקידיי עוד בעודי צעיר ביקשתי ביקורת.
יעקב מרגי: בגופים שהייתי כשלא היה מבקר פנים ביקשתי להקים מבקר פנים כי הביקורת היא שולי הדרך המוארים.
יעקב מרגי: אנחנו כאן כי לסייע למשרד החינוך, אנחנו פה לא כדי לחבוט במשרדי החינוך, הרווחה או האוצר.
יעקב מרגי: אנחנו כאן לסייע, לזעוק את זעקת הילדים שלא יכולים להיות פה והם לא פה.
יעקב מרגי: סיכום הדברים: הוועדה מודה לחברת הכנסת מירב בן ארי על היוזמה הברוכה לקיים דיון נוסף וחשוב בנושא של הפנימיות ותקצובן ובכל מה שקשור ל"סל לאור".
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולמשרד הרווחה והשירותים החברתיים לקבוע מנגנון שנתי לעדכון הסל.
יעקב מרגי: כמו כן מבקשת הוועדה לעדכן את הסל שחלקו לא מותאם למשך השנים שעברו מאז קביעתו.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להגדיל את מכסות התלמידים המופנים לפנימיות הן על ידי השירותים החברתיים והן מרצונם.
יעקב מרגי: כך שלא יהיה מצב שתלמיד לא יוכל להתקבל מפאת חוסר מכסות.
יעקב מרגי: הוועדה מודה למשרד החינוך ולגופים הפילנתרופיים ולכל הנוגעים בדבר על שילוב הידיים בתכנית הלאומית לשיפוץ והתאמת חדרי הילדים בפנימיות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להמשיך את התכנית הלאומית הזאת כדי שכל הפנימיות תהיינה במצב פיסי נאות, מתאים לשנת 2015.
יעקב מרגי: היא עומדת להסתיים ואנחנו עדיין לא רואים את התקציב מתבשל.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון נוסף למעקב אחרי הנושא הזה.
מירב בן ארי: נתבקשתי על ידי יושב ראש הוועדה כחברה בוועדת החינוך להחליף אותו בדיון החשוב הזה.
מירב בן ארי: ביצעתי כמה פגישות מקדימות, קראתי את הפרוטוקול מהדיון שהיה כאן
מירב בן ארי: בנובמבר 2014 בנושא של נוער הלהט"ב ומבחינתי זה איזשהו פולו-אפ, המשך לדיון שהיה בוועדה בראשות חבר הכנסת מצנע.
מירב בן ארי: אני רוצה שנבדוק ונשמע ממשרד החינוך האם היו שינויים מאז הדיון בנובמבר האחרון.
מירב בן ארי: בשבילי זה כבוד לנהל את הדיון הזה שהוא דיון חשוב.
מירב בן ארי: אני מכירה את איגי, אני מכירה את חושן, אני מכירה את קהילת הלהט"ב אותה ליוויתי בעבודה שלי כחברת מועצת העיר תל אביב.
מירב בן ארי: אמנם חבר יניב ויצמן חברי הטוב התעסק בזה בעיקר, אבל אין ספק שהעשייה במועצת העיר לקחה את הנושא הזה מאוד ברצינות ובחשיבות גבוהה.
מירב בן ארי: לכן בשבילי זה כבוד לנהל את הישיבה החשובה הזאת.
מירב בן ארי: אני מקווה שאתם מכירים אותי ויודעים שנצא מכאן עם דברים פרגמטיים, איך לחשוב לעשות שינוי אבל שינוי מהותי ברמה כזאת בתוך מערכת החינוך ולא רק לדבר על כך שצריך לשנות את מערכת החינוך.
מירב בן ארי: אני יודעת שיש כבר שינויים ונציגת משרד החינוך תדבר על השינויים במערכת החינוך.
מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל עם מנדי מיכאלי, המנכ"לית של איגי.
<מנדי מיכאלי: אני רוצה קודם כל להודות לך חברת הכנסת מירב בן ארי על קיום הישיבה וגם לחבר הכנסת מרגי שאפשר את קיום הדיון.
<מנדי מיכאלי: אנחנו מאוד מעריכים את זה, מבינים את המורכבות ושמחים שזה יכול לקרות כך שדברים יוכלו גם להמשיך ולהגיע למשרד.
<מנדי מיכאלי: אני אומר בהמשך לדברים שלך שאכן היה דיון בנובמבר ובעיקר מה שהיה בדיון הזה, הייתה הצפה של אתגרים, מורכבויות והבעיות שבני הנוער והסגל מרגישים בתוך מערכת החינוך.
<מנדי מיכאלי: היום נרצה גם לעשות חיבור, כי יש הרבה מאוד חברי כנסת שלא היו וחברי הוועדה התחלפו.
<מנדי מיכאלי: נמצאים כאן בני נוער שירצו לשתף קצת מהסיפור, אבל בעיקר נרצה להיות קונקרטיים ולתת פתרונות אפשריים, להזמין את המשרד לשבת יחד אתנו ולחשוב איך פותרים את הבעיה הזאת כי בשטח לא מורגש שיש שינוי.
<מנדי מיכאלי: אני יודעת שיש מעט עבודה ברקע אבל צריך לקחת על זה אחריות ולעשות צעדים משמעותיים.
<מנדי מיכאלי: נתחיל באיזשהו סרטון קצר ורן, השותף שלי למנכ"לות, ימשיך.
מירב בן ארי: אני גם רוצה לומר תודה לחברי הכנסת שהצטרפו אלינו.
מירב בן ארי: אני יכולה לומר לכם שמספר כזה של חברי כנסת שמשתתפים בדיון בנושא, זה רק מעיד כמה הנושא הזה חשוב ומשמעותי.
<רן לבל: אני אנסה לעשות את זה ממש קצר וענייני.
<רן לבל: בפעילות שלנו ניסינו לאסוף כל מיני ציטוטים של בני/בנות נוער ולהביא את הדברים שנאמרים בחדרי חדרים ובהרבה כוונות טובות אל מול הפער בשטח.
<רן לבל: זה אחד החניכים שלנו בארגון.
<רן לבל: כתבה שפורסמה ביוני 2013: "לעגו לי כשהייתי רץ בחצר, תמיד מישהו שם לי רגל, זה נמשך גם בתיכון.
<רן לבל: אם הייתי שם את התיק בצד, מישהו היה מעיף אותו מהקומה השלישית.
<רן לבל: בכל פעם שהייתי עובר במסדרון, אחד הבנים היה מפיל אותי, היו בועטים בי, דוחפים, לפעמים חבורת בנים הייתה מתקהלת מסביבי ברחבה וצוחקת".
<רן לבל: זה סיפור אחד מני רבים.
<רן לבל: אם אנחנו רוצים לדבר על היקף הבעיה, על כך שלא מדובר על משהו חד פעמי, סקר האקלים שאיגי עורכת אחת לארבע שנים מדבר על 52 אחוזים מהמשיבים שחוו הטרדה מילולית על רקע נטייתם המינית.
<רן לבל: הנתון הקשה ביותר הוא שאחד מכל עשרה תלמידים חווה תקיפה פיזית בשל נטייתו המינית או העדפה מגדרית.
<רן לבל: צריך להבין שבני ובנות נוער להט"בים, בין אם הם יצאו מהארון ובין אם הם לא יצאו מהארון, הם נתונים לסכנה ממשית.
<רן לבל: ללכת לבית הספר, חוויה שכל נער ונערה חווים על בסיס יומי, זו חוויה מורכבת, לפעמים מסוכנת, וגם עם זה אנחנו מתמודדים.
<רן לבל: "בבית הספר, למרות הבקשות ממשיכים לפנות אלי בלשון נקבה, למרות שביקשתי שוב ושוב שיפנו אלי בלשון זכר.
<רן לבל: בשיעורי ספורט לא נותנים לי להיות עם הבנים ומסבירים לי שאני צריך להיות עם כל הבנות כמוני".
<רן לבל: חניך טרנס מקבוצה שלנו בצפון הארץ.
<רן לבל: כמובן שסוגיה של נוער טרנסג'נדר, גם דיברנו על זה בשדולה הגאה האחרונה, ההתמודדות הרבה יותר מורכבת והרבה יותר מאתגרת.
<רן לבל: אנחנו רוצים להראות את הפערים.
<רן לבל: חוק הפרשנות שעבר וריגש את כולנו אוסר על אפליה על רקע זהות מגדרית או נטייה מינית, אבל אנחנו יכולים לראות שבפסח האחרון מתפרסמת כתבה של חניכה שלנו מבית ספר באזור השרון: "המורה מתאכזרת אלי בגלל שאני לסבית".
<רן לבל: זאת אומרת, יש פער.
<רן לבל: גם אם דברים נחקקו בכנסת ויש חקיקה סביב הנושא הזה, שזה חשוב מאוד וראוי, עדיין ההתמודדות של הנוער בבית הספר היא שלא אוכפים את הדברים האלה והם נתונים לאלימות גם מסגל המחנכים והמחנכות וגם מחברים שלהם לבית הספר.
<רן לבל: חוזר מנכ"ל מדגיש שאם יש מקרה של אלימות צריך לדווח על כך, לטפל בזה ולהתמודד עם זה אבל בבית הספר, על פי סקר אקלים שערכנו, רוב צוות המורים אינם מגיבים למרות שההערות ההומופוביות נאמרות בנוכחותם.
<רן לבל: 47 אחוזים מהמשיבים ציינו כי המורים כלל אינם מגיבים.
<רן לבל: גם אני הייתי מורה במשך שנתיים בבית הספר ואני יודע שסגל המורים והמורות מתקשה להגיב להערות היום יומיות שנזרקות - קוקסינל, הומו, לסבית – על בסיס יומי.
<רן לבל: מתוך השאלון לחניכים זו הקללה הכי נוראית שאפשר היום להגיד לבן נוער.
<רן לבל: עוד פער.
<רן לבל: בחוזר מנכ"ל אם יש מקרה של אלימות, יש לדווח למפקח בית הספר ולשקול פנייה למשטרה ולרווחה.
<רן לבל: מקרה שהיה לנו הוא: "בפעם הראשונה אם עשו שיחה ביני לבין הנער שהרביץ לי, כשזה קרה שוב, דיברתי עם המורה ואז היא והיועצת לקחו אותי לשיחה, הסבירו לי שהכי טוב אם אני אנמיך פרופיל ואנסה לא למשוך הרבה תשומת לב ושזה נראה שאני מביא את זה על עצמי עם הדיבור והלבוש שלי".
<רן לבל: חניך בדרום הארץ.
<רן לבל: זאת אומרת, לא רק שהנער חווה אלימות אלא גם מסבירים לי שאם הוא קצת ינמיך פרופיל, יכול מאוד להיות שהבעיה הזאת תיפתר.
<רן לבל: התוצאה, כבר דיברנו עליה.
<רן לבל: אנחנו יכולים לראות שנוער גאה לפי כל מחקר בארץ ובעולם נתון הרבה יותר לדיכאונות, למצבי סיכון, התנהגות מינית סיכונית, הטרדות, דברים שמובילים לשנאה והרס עצמי, בידוד רגשי.
<רן לבל: זה מתוך עבודה של אייל בן עמי שהוא עובד וחוקר את הנושא הזה בשנים האחרונות.
<רן לבל: אכן הרבה בני נוער, לפחות עד שהם מגיעים לאיגי, אומרים שזאת אחת התקופות הכי קשות בחיים שלהם.
<רן לבל: אנחנו יודעים לומר – דיברנו גם על זה בשדולה האחרונה – שהרבה מאוד בני נוער להט"בים, בעיקר נערות טרנסג'נדריות ונערים הומואים ממגזרים מסוימים בחברה הישראלית, מגיעים לעבודה בזנות או נתמכים על ידי אנשים מבוגרים כי אין להם תמיכה בבית או תמיכה בבית הספר.
<רן לבל: פי שלוש-ארבע ניסיונות התאבדות מנוער שאינו נמנה על המגזר, בידוד חברתי, לעג ואלימות פיזית.