GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביעד הכהן: אני רוצה כאן לשבח את איגודי הספורט.
יעקב מרגי: יום שישי הוא כמעט יום שבתון בחברה הישראלית.
<אביעד הכהן: נכון.
<אביעד הכהן: אבל אפילו אם לא, ביום שישי אחר הצהרים ובמוצאי שבת בתקופת החורף, יש אפשרות לקיים תחרויות שלא נמשכות על פני עשרים שעות אלא על פני שלוש-ארבע שעות.
<אביעד הכהן: יש אפשרות אם יש רצון טוב.
<אביעד הכהן: לגבי האחוזים.
<אביעד הכהן: אני לא נכנס כרגע לשאלה אם אלה שלושה אחוזים או שלושים אחוזים.
<אביעד הכהן: מדובר כאן באינטרס של מאה אחוזים של אזרחים של מדינת ישראל.
<אביעד הכהן: זה לא עניין של דתיים ולא דתיים אלא זה עניין של שוויון הזדמנויות שהוא ערך ראשון במעלה.
<אביעד הכהן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר בהקשר הזה.
<אביעד הכהן: אני חושב שכפי שאין רצון כאן – וזה נאמר כאן, ובצדק – לכפות על מישהו לשמור שבת, אין רצון למישהו לגרום לכך שמישהו יחלל את השבת.
<אביעד הכהן: אנחנו מחוקקים בעד שוויון הזדמנויות ולא נגד ציבור כזה או ציבור אחר.
<אביעד הכהן: אני חושב שכמו שנאמר, אם נרצה, זאת לא תהיה אגדה אלא רק צריך רצון טוב.
<אביעד הכהן: איגוד הספורט, גם אורי שפר שהיה מעורב בזמנו במאבק של יובל פרייליך וגם אחרים, גם משרד הספורט וגם האיגודים, יודעים שכאשר יש רצון טוב, אפשר לפתור רבות מן הבעיות.
<אביעד הכהן: אולי לא את כל הבעיות.
סופה לנדבר: ב-בקו היו עכשיו משחקים אולימפיים.
סופה לנדבר: איך הם בוחרים אחר כך האם להשתתף או לא להשתתף?
יעקב מרגי: שאלת שאלה ואני עונה לך בכנות.
יעקב מרגי: בשלב הזה של הדיונים, לא.
יעקב מרגי: בשלב מתקדם יותר, יכול להיות שנמצא איזו נוסחה כך שזה נהנה וזה לא חסר.
יעקב מרגי: למה את רוצה עכשיו את התשובות?
יעקב מרגי: בואי נתחיל לדבר על זה.
יעקב מרגי: בואי נתחיל לקדם את העניין.
<אביעד הכהן: התשובה היא שהתחרות ב-בקו הייתה באמצע השבוע.
<קריאה: היו ארבע מדליות.
<אביעד הכהן: השבת היא ערך לאומי, יהודי ודמוקרטי מכדי שנפתור את זה כלאחר יד.
<אביעד הכהן: כשנרצה, נעשה את המאמצים ואני חושב שאפשר לעשות הרבה כך שכולנו נצא נשכרים.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע את הוועד האולימפי ולאחר מכן את איגוד הקליעה שנמצא כאן ויכול לתת לנו התייחסות ספציפית למה התחרות הזאת הייתה חייבת להיות בשבת.
<גלעד לוסטיג: אני אהיה מאוד קצר.
<גלעד לוסטיג: אני מצטרף למה שאמרת תוך כדי הדברים, שאתה לא מתכוון להביא את זה לחקיקה.
<גלעד לוסטיג: אם זה הכיוון, הסערה בעצם קמה סביב הנושא של החקיקה.
יעקב מרגי: הכול תלוי במידת הפתיחות הכנה.
יעקב מרגי: לאף אחד אין עניין לבוא לא בשוט, לא בחיל ולא בחוסן.
דניאל עטר: מי שמביא את החקיקה, אלה חברי הכנסת.
יואל רזבוזוב: אנחנו נתנגד.
דניאל עטר: אבל אתם במיעוט.
יעקב מרגי: יואל, אל תיפול במלכודת הזאת.
דניאל עטר: עוד לא ניצחתם הצבעה.
יואל רזבוזוב: עוד מעט.
יואל רזבוזוב: זה עניין של זמן.
יעקב מרגי: אתם נותנים לי הרהורים שניים.
יעקב מרגי: אני חשבתי להקים ועדת משנה לספורט בראשות ספורטאי אבל כנראה זה לא יהיה, אם יימשך המצב הזה.
יעקב מרגי: גלו בגרות.
יעקב מרגי: אני לא מבין.
יעקב מרגי: חסר זמן להידבר ביניכם?
<גלעד לוסטיג: אני מנכ"ל הוועד האולימפי והייתי ראש המשלחת ל-בקו שלשמחתנו חזרנו עם 12 מדליות ועם הרבה גאווה.
סופה לנדבר: כל הכבוד.
<גלעד לוסטיג: אגב, המשחקים התקיימו במשך 17 ימים שכללו גם שישי-שבת.
<גלעד לוסטיג: בשביל ההיסטוריה, יש דתיים ושומרי מסורת שמצליחים ברמה הבינלאומית ומהווים לנו גאווה רבה.
<גלעד לוסטיג: הזכרתם כאן את יובל פרוייליך שזכה במספר מדליות באליפויות עולם ובאליפויות אירופה לנוער ויש לי את בת-אל גטרר ששומרת שבת ומסורת וזכתה במדליית זהב באליפות אירופה והייתה ספורטאית אולימפית, כך שהסטיגמה הזאת שספורטאי דתי לא יכול להגיע לרמות הגבוהות, אינה קיימת.
<גלעד לוסטיג: אני יכול להגיד לכם על משלחת בקו שהיו לנו 140 ספורטאים ובינם היו לנו משלושת הדתות וזה אחד הנושאים החשובים ביותר של הוועד האולימפי הבינלאומי וכמובן גם הוועד האולימפי הישראלי, כאשר אין כל אפליה על שום רקע לאומי, גזע, דת וכדומה.
<גלעד לוסטיג: לשמחתנו הרבה אפילו מישהו מאחת הדתות שהיא לא יהדות, זכה במדליית ארד, מארק חינאווי, ערבי נוצרי, והוא היה גאה מאוד שדגל ישראל התנוסס.
<אורי שפר: 1,500 מטרים שחייה.
<גלעד לוסטיג: כן.
<גלעד לוסטיג: הוא היה גאה מאוד שדגל ישראל עלה.
<גלעד לוסטיג: הספורט האולימפי פתוח לכולם וחייב לשמור על עצמאותו ועל הכללים הבינלאומיים.
<גלעד לוסטיג: אנחנו חיים במדינת ישראל ואני רוצה לומר מה המסר של הוועד האולימפי.
<גלעד לוסטיג: אני יכול להגיד לכם שהיה דיון בהנהלת הוועד האולימפי בו יושבים אנשי ספורט שחלקם נמצאים כאן והרבה מאוד יושבי ראש רצו להגיע לכאן.
<גלעד לוסטיג: אפילו ביקשתי לדחות את הדיון מפני שחשבתי שזה יהיה חשוב שיגיעו לכאן.
<גלעד לוסטיג: הדיון הזה היה קצת חפוז לטעמנו מפני שכמו שאתם ציינתם, חברי הכנסת, צריך ללמוד ולראות מה מצב המתקנים, מי הפעילים וכולי.
<גלעד לוסטיג: הרבה שאלות נשאלו גם סביב הדיון הזה וחייבים לקיים דיון וחייבים לאפשר לכל יושבי ראש האיגודים הרלוונטיים להביע את דעתם אבל לצערי לא קיבלנו את זה.
יעקב מרגי: אני אספר לך מה שאתה לא יודע וחשוב שייאמר.
יעקב מרגי: לא היה שום חיפזון ולא כלום.
יעקב מרגי: יש נוהלי עבודת כנסת.
יעקב מרגי: גם אם יביאו נושא שהוא בניגוד להשקפת עולמי במסגרת דיון מהיר, אני חייב לקיים אותו בשבוע שלאחר אישורו כדיון מהיר.
יעקב מרגי: אני מקפיד על כללי עבודה של הוועדה בצורה קפדנית.
יעקב מרגי: זה לא בגלל שלא רצינו והדיון לא היה חפוז ולא בחיפזון.
יעקב מרגי: אמרתי בתחילת הדיון שזה רק הדיון הראשון ואנחנו נתרום לספורט – אני לא רוצה לומר חריש עמוק – בדיונים מעמיקים כאן בהרבה תחומים ונאפשר לכל מי שחפץ להגיע אם זאת משאת נפשו.
יעקב מרגי: נסייע בידו עד כמה שאפשר.
<גלעד לוסטיג: מעולה.
<גלעד לוסטיג: אני אגיד לך את הסיפא.
<גלעד לוסטיג: הסיפא היא שהנהלת הוועד האולימפי הולכת לכיוון שלו היא נגד חקיקה באופן מוחלט.
יעקב מרגי: אמרת זאת.
<גלעד לוסטיג: אבל בעד הידברות.
<גלעד לוסטיג: למצוא פתרונות נקודתיים בהחלט למקרים כמו של אבישי וכדומה.
<גלעד לוסטיג: למצוא פתרונות נקודתיים כדי לא לפגוע בכאלה שרוצים להתחרות.
<גלעד לוסטיג: זה הקו של הוועד האולימפי.
<גלעד לוסטיג: תודה.
יעקב מרגי: איגוד הקליעה.
<יצחק יונסי: אני יושב ראש התאחדות הקליעה בישראל.
<יצחק יונסי: אני מכהן בתפקידי בהתנדבות, כמו כל יושבי ראש האיגודים הקיימים במדינת ישראל.
<יצחק יונסי: גם בעלי תפקידים באיגודים, שופטים, מנהלי תחרויות, רובם ככולם משמשים בתפקידם בהתנדבות.
<יצחק יונסי: הם לא יכולים להגיע ימי חול, אם התחרויות יוזזו לימי חול, לתחרויות מבלי שמישהו יוכל לממן זאת.
יעקב מרגי: תרשה לי לעזור לך.
יעקב מרגי: תסתכל לי בלבן של העיניים.
יעקב מרגי: באחוזים, כמה מהם עובדים בימי שישי אחר הצהרים?
יעקב מרגי: אני מכיר את החברה הישראלית ומכיר את המשק והכלכלה.
יעקב מרגי: בוא, הצהרה כזאת, אתה יודע מה אתה עושה?
יעקב מרגי: הצהרה כמו שאתה מצהיר אותה בפתח דבריך, זה הולך למקום רחוק וזה לא בכיוון.
יעקב מרגי: זה אפילו לא בכיוון של הצהרתיות.
יעקב מרגי: אני מצדיע לוועד האולימפי שהוא נמצא שם תחת רף דרישות יותר גבוה, אבל אתה בפתח דבריך שם מחסום רגשי ומנטלי.
יעקב מרגי: אתה יודע מה?
יעקב מרגי: רק משום הכבוד, תמשיך לדבר.
<יצחק יונסי: אדוני נכנס לפתח דבריי וחסם אותי בפתח דבריי.
יעקב מרגי: מאפשר לך.
יעקב מרגי: הורדתי את המחסום.
<יצחק יונסי: המשך דבריי היה שגם אם יוחלט שהתחרויות יהיו בימי שישי, הרי אנחנו יודעים שימי שישי הם ימים קצרים, חלק מההתחרויות הן תחרויות בנות שעות רבות ולא תחרות של שעה או חצי שעה או דקה או דקותיים, ולכן אנחנו נהיה מחויבים לגלוש ליום השבת.
יעקב מרגי: שמונה שעות?
<יצחק יונסי: יש תחרויות שאורכו גם שמונה שעות וגם עשר שעות.
<קריאה: גם 12 שעות.
יעקב מרגי: ימי שישי הכי קצרים, כשמתחילים מהבוקר, יש לכם שמונה שעות.
<יצחק יונסי: כן, יש לימודים במי שישי ואדוני יודע שבימי שישי לומדים.
יעקב מרגי: הבנתי.
יעקב מרגי: תודה רבה אדוני.
יעקב מרגי: תמשיך.
יעקב מרגי: משפט סיכום בבקשה.
יעקב מרגי: אני אפילו לא מבקש ממך תשובה למה חייבים לעשות את התחרות בשבת.
<יצחק יונסי: לסיכום אני רוצה לומר ולהשיב לדברי חברי, ואני קורא לו חברי כי גם אני נגוע במקצוע עריכת הדין.
<יצחק יונסי: חברי פרופסור אביעד הכהן ציטט מדבריו של אהרן ברק שהיה נשיא בית המשפט העליון.
<יצחק יונסי: אני הולך עוד למקורות הקודמים שאומרים איש איש באמונתו יחיה ואיש תחת גפנו ותחת תאנתו.
<יצחק יונסי: אל תפריע לי ולא אפריע לך.
יעקב מרגי: יש כאן אמירה ברורה.
יעקב מרגי: אל תפריע לו, צא החוצה.
יעקב מרגי: סיימת את רשות הדיבור.
<קריאה: אני מתנצל שקודם התפרצתי.
יעקב מרגי: אם אתה חושב שכך תעשה הידברות, לא תהיה לך.
יעקב מרגי: אתה תגרום למחוקקים כמו מיקי מכלוף זוהר ללכת לחוק, מה שהוא בעצמו לא רוצה ואת זה הוא אמר בפתח דבריו.
<גדיאל בלושטיין: לצערי גם אני עורך דין.
<גדיאל בלושטיין: אני יושב כאן על שלושה כובעים ולא על אחד.
<גדיאל בלושטיין: בכובע הראשון שלי, אני חבר ועדת הכספים של הוועד הפאראלימפי הבינלאומי.
<גדיאל בלושטיין: בשני אני היועץ המשפטי של הוועד הפאראלימפי הישראלי ובשלישי אני יושב ראש איגוד כדור מים בישראל.
<גדיאל בלושטיין: אני רוצה לגעת ולחדד אצל כולנו את הנושא הבינלאומי שגילי חברי דיבר עליו.
<גדיאל בלושטיין: לפני עשרה ימים זימנו אותי למשרד החוץ ושאלו אותי שאלה מאוד ישירה: מה ההערכה שלך שיחרימו את ישראל בוועד הפאראלימפי.
<גדיאל בלושטיין: אמרתי שלהערכתי יש לזה סיכוי נמוך ביותר.
<גדיאל בלושטיין: למה?
<גדיאל בלושטיין: כי הגוף הזה הוא א-פוליטי בצורה מוחלטת וכולו קודש לספורט הנכים.
<גדיאל בלושטיין: והנה עוברים עשרה ימים וחבר הכנסת, שאני מכבד, לוקח סיכון מאוד גדול כשהוא מציע הצעת חוק.
יעקב מרגי: הבעת.
יעקב מרגי: אנחנו פשוט מצומצמים בזמן.
יעקב מרגי: שלא תחשוב שמדובר בקוצר רוח אלא אנחנו פשוט מצומצמים בזמן.
<גדיאל בלושטיין: עוד שתי מלים קצרות.
<גדיאל בלושטיין: יש נושא נוסף שמתייחס לספורטאים הפאראלימפים.
<גדיאל בלושטיין: יש לנו הרבה מאוד, ואנחנו מאוד גאים בזה, ספורטאים מוסלמים, נוצרים ובשדולה הבדואית.
<גדיאל בלושטיין: אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים גם לדרישות שלהם.
<גדיאל בלושטיין: גם את זה אנחנו צריכים לקחת בחשבון במסגרת הדיבור, ואני מסכים לחלוטין שאנחנו נפתח דיבור.
<גדיאל בלושטיין: צריך לדעת את זה.
<גדיאל בלושטיין: הקפטנית של נבחרת כדור שער בספורט הנכים שזכתה באליפות העולם רק לפני חודש ימים בסין, נבחרת ישראל זכתה באליפות העולם, היא מוסלמית.
<גדיאל בלושטיין: כדאי לדעת את זה.
<גדיאל בלושטיין: לכן צריך גם להסתכל על כל הדתות.
יעקב מרגי: כאן אנחנו מבקשים להתחשב בכל הדתות.
יעקב מרגי: התחושה שאנחנו מבקשים להתחשב בכל הדתות, תעשה טובה, לגבי היהדות – סבלנות.
יעקב מרגי: לאט לאט לך.
יעקב מרגי: כדי שתבינו טוב, אני כנראה צריך לעשות סדר ברמה הצהרתית.
יעקב מרגי: אף אחד לא הולך לשנות את כללי המשחק ואנחנו ניאבק ונעשה הכול כדי שאנשים כישרוניים כמו אבישי והבנות הנחמדות שנמצאות כאן ואלה שלא נמצאות כאן, ועוד הרבה ספורטאים כישרוניים שמדירים את רגליהם מהספורט, לא יעשו זאת.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים גבוהה על שילוב ושילוב – בלוף.
יעקב מרגי: בלוף.
יעקב מרגי: אנחנו פופוליסטיים.
יעקב מרגי: אם זה היה שיח במה שקשור בנו בארץ להתחשב בנוצרים ובמוסלמים, לא הייתי שומע את השיח הנוקשה הזה כפי שאני שומע כאן היום.
יעקב מרגי: מה החרדה?
יעקב מרגי: סליחה, דיון ראשוני.
יעקב מרגי: אנחנו אפילו לא נוגעים בגדר של הנושא אלא מקיימים דיון ראשוני.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, עשיתם שירות רע ואני אומר לך שאני לא אעמוד בראשות ועדת המשנה.
יעקב מרגי: אני מרגיע את כולכם.
יעקב מרגי: לא יהיה חבר כנסת דתי כיושב ראש ועדת המשנה.
יעקב מרגי: תירגעו.
יעקב מרגי: אף אחד לא הולך לחקיקה אגרסיבית, אבל עשיתם שירות רע.
יעקב מרגי: אני ציפיתי לשמוע כאן התלהבות מכך שיש כאן ספורטאים דתיים שרוצים להיכנס למעגל.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים גבוהה גבוהה על שילוב ועל לאפשר אבל אנחנו נתקלים פעם אחר פעם באותן תופעות - תסלחו לי על הביטוי – שאנחנו לא יודעים להכיל בתוכנו, לא את השונה מאתנו אלא את מי שחושב אחרת או מתנהג שונה מאתנו.
יעקב מרגי: סליחה שאני אומר את זה וזה בדרך כלל לא הקו שלי.
יואל רזבוזוב: אדוני היושב ראש, אני חושב שיושב ראש איגוד הקליעה רצה להסביר לגבי המכשולים.
יעקב מרגי: הוא לא הצליח.
יואל רזבוזוב: יכול להיות שהוא לא הצליח.
יואל רזבוזוב: הוא רצה לומר שיש מכשולים וחשוב שנדע שיש מכשולים.
סופה לנדבר: למה הוא לא הצליח?
סופה לנדבר: אתה לא נתת לו להצליח.
<יאיר דוידוביץ: אני מנכ"ל התאחדות הקליעה.
<יאיר דוידוביץ: הערה קטנה לצורך התחשבות בשילוב.
<יאיר דוידוביץ: יש ליבן שהוא עיוור עם צרכים מיוחדים ואני רגיש מאוד לנושא.
<יאיר דוידוביץ: הייתי מאוד מבקש לא ללחוץ ולומר בנקודות שאנחנו לא רגישים לנושא.
יעקב מרגי: אני יושב ראש ועדת משנה להנגשת השכלה גבוהה.
יעקב מרגי: אל תלחץ לי על נקודות שאני לא רגיש לרגישות שלך.
יעקב מרגי: תקשיבו, בחייכם, דברו לעניין.
<יאיר דוידוביץ: אני מדבר לעניין.
<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדת המשנה.
יעקב מרגי: אדם שהוא נדיב מצפה לנדיבות.
יעקב מרגי: אני חוטא בזה?
יעקב מרגי: אני מצפה לנדיבות.
<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדת המשנה שאני חושב שיכולה לעזור.
יעקב מרגי: אם היא תקום.
יעקב מרגי: עדיין לא קמה.
<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדה הנוכחית שיכולה לפתור את הבעיה של הספורט ועוד הרבה בעיות במדינת ישראל.
<יאיר דוידוביץ: דיברתי עליה אתמול עם השר סילבן שלום שמנסה להריץ את זה שלוש שנים וההצעה היא לעשות שני ימי שבתון במדינת ישראל.
<יאיר דוידוביץ: אז יום שבתון אחד הוא יום מוקדש לצורך ספורט ולכל צורך אחר שאדם ירצה בו, ומיום השבתון השני כולנו נהנה ממנו כשבתון שבת.
<יאיר דוידוביץ: תודה על ההקשבה.
יעקב מרגי: אני יכול להבטיח לך שיהיה דיון ציבורי לגבי כך.
יעקב מרגי: להערכתי, בגלל הכיפה שלי, יום השבתון השביעי יצא ניזוק.
<ורד עצמון: אני מאיגוד ההתעמלות.
<ורד עצמון: איגוד ההתעמלות הוא ממש לא באנטי לעשות תחרויות כן בשבת או לא בשבת.
<ורד עצמון: אנחנו עושים את זה הרבה פעמים באמצע השבוע.
<ורד עצמון: שבוע ההתעמלות של ישראל היה בירושלים בימים רביעי, חמישי ושישי.
<ורד עצמון: אבל יש דברים שחייבים לקרות בשבת.
<ורד עצמון: קודם כל, אחת הבעיות הגדולות שלנו, כמו שאמר דני עטר, היא שאין לנו מתקנים.
<ורד עצמון: יש היום שני מתקנים.
יעקב מרגי: אני חשבתי שאני דיברתי שטויות לאור ההכחשה של משרד התרבות.
יעקב מרגי: תמשיכי.
<ורד עצמון: יש היום שני מתקנים והמתקנים האלה בדרך כלל לא פנויים באמצע השבוע.
<ורד עצמון: לפעמים אין לנו ברירה ואנחנו עושים את זה בשבת.
<ורד עצמון: אני רוצה להגיד לכם שאין איסור לעשות תחרות בשבת, לפחות לא בהתעמלות.
<ורד עצמון: היו לנו כבר מקרים בעבר של מתעמלים דתיים - - -
יעקב מרגי: אנחנו לא שם.
יעקב מרגי: לא רוצים להיות שם.
<ורד עצמון: אני אומרת שמתעמלים התעמלו בשבת.
<ורד עצמון: הם פשוט ישנו ליד האולם וזה היה פתיר לחלוטין ולא הייתה מניעה של אף מתעמל מלהתחרות.
יעקב מרגי: את הפכת להיות גם הרב של אותו מתעמל?
יעקב מרגי: נו, בחייך.
<ורד עצמון: חס וחלילה.
<ורד עצמון: עכשיו הייתה אליפות ישראל והתאמנו בנות שהדרגה שלהן הייתה בשבת והן התחרו ביום חמישי כדי שלא תהיה להן בעיה בשבת.
<ורד עצמון: אני חושבת שהכול פתיר והכול אפשרי.
יעקב מרגי: אם רוצים.
<ורד עצמון: אם רוצים.
יעקב מרגי: אני צריך להיות משוכנע שרוצים ואני עדיין לא משוכנע שרוצים.
יעקב מרגי: אני מנסה שעה ועשר דקות לשמוע אם רוצים.
<ורד עצמון: אני אומרת לך שוב מניסיון של כמה שנים, איגוד ההתעמלות פותר את כל הבעיות שלו ולא היה מתעמל אחד שלא יכול היה להתחרות.
<ורד עצמון: התחרויות שלנו הרבה פעמים הן מאוד ארוכות ואורכות גם 12 שעות, בעיקר אם יש לנו הרבה ילדות.
יעקב מרגי: זה חריג.
<ורד עצמון: לא חריג.
<ורד עצמון: אליפות ישראל, יש 400 בנות.
<ורד עצמון: זה אומר שהן לא ילכו לבית ספר.
<קריאה: יש הרבה ימי שישי בשנה.
<קריאה: יום בשנה הם לא ילכו לבית הספר.
<ורד עצמון: רוב המאמנים שלנו עובדים.
<ורד עצמון: המתנדבים שלנו עובדים.
<ורד עצמון: ההורים שלנו הם אנשים עובדים ויש לכך משמעות.
יעקב מרגי: שמעתי.
<יורם ארנשטיין: אני מנכ"ל מרכז הפועל.
<יורם ארנשטיין: המרחק בין כפייה לאפליה, אנחנו יכולים לפתור באמצעות הידברות.
<יורם ארנשטיין: אני חושב שיש כאן קונצנזוס גם של אלה שחושבים שאולי יש קשיים כאלה ואחרים.
<יורם ארנשטיין: בעבר הייתי יושב ראש איגוד ואני יכול לומר לכם שאיגוד היאבקות היום מקיים את התחרויות שלו לא בשבת.
<יורם ארנשטיין: אני מארגן אירוע מאוד מאוד גדול, ספורטיאדה שמתנהלת בסוף שבוע כל שנה באילת זו השנה ה-35, ומאז שנכנסתי לתפקידי כמנכ"ל כל מי שמצהיר שהוא לא רוצה להתמודד בשבת, לא מתמודד בשבת.
<יורם ארנשטיין: אנחנו מוצאים פתרון.
<יורם ארנשטיין: אני חושב שיש כאן עוד הרבה דברים שאנחנו צריכים לקחת אותם בחשבון ולכן אני חושב, אדוני, שאת ועדת המשנה אתה חייב להקים כדי שהיא תאסוף את כל הדברים החשובים שבעצם גורמים לקשיים לאנשים כמו אותן בנות נחמדות ממזכרת בתיה להשתתף בתחרויות בשבת.
<יורם ארנשטיין: אנחנו שוכחים שמדובר כאן בחקיקה על גופים דו-מהותיים.
<יורם ארנשטיין: אני לא הייתי עורך דין אלא הייתי נהג אוטובוס ושחקן כדורגל אבל אני יודע מה זה גוף דו-מהותי.
<יורם ארנשטיין: גוף דו-מהותי מהיותו פרטי, משדר לציבור ולכן את הציבור עדיין לא שמענו.
<יורם ארנשטיין: ציבור המשתמשים, אלה שתומכים, אלה שבאים לצפות, עדיין לא הגיע לדיון הזה.
<יורם ארנשטיין: לכן אותה ועדה, אדוני, שאתה בחכמה רוצה להקים, צריכה לאסוף את כל הדברים שקשורים כאן בעניין הזה, כולל כמו שאמרתי לקלעי מרמת הגולן מה יקרה והיה והוא ייכנס לנבחרת, באוקטובר תהיה אליפות עולם והוא יזכה לייצג את ישראל, ואחרי דקה הוא נכנס ללוח הזמנים בריו דה ז'נרו ורואה שתחרות הקליעה מתקיימת בשבת וזה אחרי שאיגוד הקליעה השקיע בו במשך כל השנים, כמו באותן שחייניות בשחייה אמנותית.
<יורם ארנשטיין: כלומר, יש כאן המון מרכיבים.
<יורם ארנשטיין: אני שותף לפורומים כמעט בכל הנדבכים של הספורט ואני חושב שאפשר להגיע בהידברות לפתרון.
<יורם ארנשטיין: אני חושב שאנשים כאן צריכים לצאת עם מסר של תקווה שבהידברות נוכל להכיל כמה שיותר אנשים שיוכלו לעשות ספורט במדינת ישראל.
<יורם ארנשטיין: אם האג'נדה של המשרד היא להגדיל את מספר הספורטאים בחמש השנים הבאות, אני חושב שגם באמצעות זה שנסדיר בקונצנזוס את עניין השבת, אנחנו נצליח.
<יורם ארנשטיין: מי שלא מאמין בזה, אני לא חושב שהוא יוכל להיות כאן ליד השולחן הזה.
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על הקו.
<אילן דימונד: אני נציג של כשלושים הורים לילדים בשחייה תחרותית בארץ.
<אילן דימונד: הבת שלי והחברות שלה יושבות כאן מאחור.
יעקב מרגי: שחייה צורנית?
<אילן דימונד: שחייה תחרותית.
<אילן דימונד: שחייה רגילה.
<אילן דימונד: אני רוצה קודם כל להתייחס לדבר האחרון שאמר מנכ"ל הפועל שלפחות בהפועל יש רצון לנסות לא לקיים תחרויות בשבת.
<אילן דימונד: בשבת האחרונה הייתה אליפות הפועל בשחייה ואליפות הפועל בשחייה השנה הייתה בשבת.
<אילן דימונד: בשנה שעברה אליפות הפועל בשחייה לא הייתה בשבת.
<אילן דימונד: ביקשתי להעביר את זה.
<אילן דימונד: שלחתי כמה אי-מיילים והרמתי כמה טלפונים, אבל אף אחד לא טרח לחזור אלי.
<יורם ארנשטיין: בהפועל אף אחד לא קיבל אי-מייל.
<אילן דימונד: הבנות שלנו התאמנו ב-וינגייט ביום שישי האחרון, שם יש שתי בריכות אולימפיות.
<אילן דימונד: הבריכה האולימפית המרכזית הייתה ריקה לגמרי, סגורה, אימון סגור כל יום שישי, כך שזה לא העניין של מתקן.
<יורם ארנשטיין: בשבת האחרונה לא הייתה תחרות.
יעקב מרגי: הוא לא הפריע לך עת דיברת.
יעקב מרגי: הוא ביקש רשות דיבור אחריך.
<יורם ארנשטיין: הדברים לא נכונים.
<יורם ארנשטיין: תדייק, לפחות אל תאמר שאנחנו אומרים דברים לא נכונים.
<אילן דימונד: אני רוצה לתת דוגמה למה הוא כזה ש-97 אחוזים שמהספורטאים בארץ הם ספורטאים חילוניים ולא דתיים ולמה אי אפשר להשתמש במאגר הכסף שיושב ראש הוועד האולימפי אמר שקיים.
<אילן דימונד: כל המקצוענים כל הזמן אומרים שצריך להגדיל את המאגר של הספורטאים.
<אילן דימונד: יש כאן מאגר של בין עשרים לשלושים אחוזים שפשוט לא משתמשים בו ואני אסביר לכם למה.
<אילן דימונד: הבת שלי גבריאלה בת עשר באה ומתחילה שחייה תחרותית.
<אילן דימונד: היא מתאמנת בגיל 10 שישה ימים בשבוע, שעתיים ביום, ועכשיו, לפני אליפות, תשעה עד עשרה אימונים, פעמיים עד שלוש כל פעם.
<אילן דימונד: הבנות מתאמנות מאוד מאוד קשה.
<אילן דימונד: את התחרויות קובעים להן ליום שישי אחר הצהרים אבל למרות הבקשות אי אפשר לקבוע אותן לשעה 12:30 מיד אחרי שנגמרים הלימודים בבית הספר.
<אילן דימונד: אני כהורה, וגם הרבה הורים אחרים, מבקשים שיצאו ביום שישי בשעה 11:00 מבית הספר.
<אילן דימונד: לא, צריך להתחיל את זה ב-3:30 אחר הצהרים.
<אילן דימונד: רוב התחרויות בשנה, בזמן שעון חורף, מסתיימות אחרי כניסת שבת, כך שהן לא יכולות להשתתף.
יעקב מרגי: השבת מפריעה להם.
יעקב מרגי: מה אתה רוצה?
יעקב מרגי: צריך להבין אותם.
<אילן דימונד: הם אומרים לבנות שיבואו קודם.
<אילן דימונד: אנחנו מחוז של תשעה - מכבי תל אביב, מכבי קריית אונו, הפועל רעננה, כפר סבא וכולי – ואומרים לנו לבוא קודם ויעשו לנו משחה או שפשוט אומרים לנו שנישאר במועדון שלנו והם ייקחו את הזמן.
<אילן דימונד: יש לי דברים מוזרים שאני יכול להראות לכם סרטים שלהם, שהילדים שוחים, בת בגיל 12 שוחה נגד בת בגיל עשר ששוחה נגד בן בגיל 13, כל אחד במשחה שונה, ויש אולי גם שליחים באותו זמן, וכך הם אמורים להתחרות?
<אילן דימונד: עובדה, הבת שלי ניסתה בחורף לעשות מינימום לאליפות הארץ במקצה אחד.
<אילן דימונד: פתאום מגיעה לאליפות הארץ ושוברת, מרסקת את השיא שלה.
<אילן דימונד: עכשיו היא כבר מדורגת במקום 12 בארץ וזה עם תחרות אחת.
<אילן דימונד: תחשבו מה היה קורה אם היו נותנים לילדים את ההזדמנות להתחרות מול ילדים אחרים, דבר בו הם רוצים.
יעקב מרגי: הסברת את הדברים היטב.
יעקב מרגי: אמרת שיש לך הצעה.
סופה לנדבר: במקום בית ספר.
<קריאה: יש חופשים.
סופה לנדבר: רבותיי, אל תספרו כאן סיפורים.
סופה לנדבר: אתם בעד הידברות?
סופה לנדבר: איזו הידברות יש ביניהם?
סופה לנדבר: ילד צריך ללמוד לפני הכול וגם לפני הספורט.
<קריאה: מדובר ביום בשנה.
<קריאה: מה יקרה?
<אילן דימונד: כהורה באתי לעשות קורס שיפוט ושני קורסי השיפוט שהיו לפני שלושה וארבעה שבועות היו בשבתות.
<אברהם זוכמן: אני ממשרד החינוך, המפקח הארצי על החינוך הגופני.
<אברהם זוכמן: הדיון הזה איננו ראשון בנושא אלא הוא התקיים כאן לפני כחמש שנים.
<אברהם זוכמן: עלו כל מיני רעיונות ואני מציע לקרוא את הפרוטוקול ולהשתמש בו.
יעקב מרגי: במצב הזה בו אנחנו נמצאים, כדאי לא להסתכל על הפרוטוקול.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים משהו חדש.
<קריאה: כלום לא יושם.
<אברהם זוכמן: הייתי שחקן נבחרת ישראל.
<אברהם זוכמן: אני חייב לומר שכאן בארץ ניתנו לי כל ההזדמנויות.
<אברהם זוכמן: כשאני אומר לי, אני הייתי שחקן קבוצה – כדורסל וכדורעף – ושיחקנו בימות החול.
<אברהם זוכמן: כל הקבוצות הדתיות או מי שרצה לשחק בימות החול, שיחק בימות החול.
<אברהם זוכמן: ברגע שמגיעים לתחרויות בינלאומיות, ברור שאנחנו תלויים בגופים הבינלאומיים.
<אברהם זוכמן: לשמחתי – אני אומר האישית – היכן שהסתדר, הסתדר, והיכן שלא, לא נסעתי לאותה תחרות.
<אברהם זוכמן: כך שמרתי אני.
<אברהם זוכמן: כל אחד שיבחר לעצמו את הדרך.
יעקב מרגי: אתה לא בחרת הכול או לא כלום.
<אברהם זוכמן: נכון.
<אברהם זוכמן: בארץ.
<אברהם זוכמן: אין לי ספק שבהידברות אפשר להשיג הכול.
<אברהם זוכמן: הכול.
<אברהם זוכמן: לא צריך להפסיד לימודים, לא על חשבון לימודים.
<אברהם זוכמן: חצי שנה לא לומדים ואת זה צריך להבין.
<אברהם זוכמן: חצי שנה לא לומדים, כל יום אחר הצהרים לא חופשיים, יש מוצאי שבתות.
יעקב מרגי: אדוני ממשרד החינוך?
<אברהם זוכמן: כן.
יעקב מרגי: הדברים שלך נאמרים לפרוטוקול.
<אברהם זוכמן: אם ניקח בחשבון שכל איגוד יעשה רק יום לימודים אחד, לא צריך בכלל.
יעקב מרגי: אבל הצדקנות שלנו.
סופה לנדבר: בכלל, בשביל מה צריך ללמוד?
<אורי שפר: אני רוצה להציע הצעה.
<אורי שפר: אני גם נפגשתי עם חבר הכנסת זוהר אתמול והצעתי.
<אורי שפר: אנחנו בעבר עשינו מיפוי של כל האיגודים.
<אורי שפר: אגב, פנינו לכל האיגודים וביקשנו שלא יקיימו את אליפויות ישראל ואת משחקי הגביע בימי שבת.
<אורי שפר: אני חושב שהגיע הזמן שנעשה את המיפוי הזה במידי, נעבור איגוד איגוד ונעביר לוועדה את הממצאים שלנו אחרי שנעבור את כל האיגודים ונשב אתם וננסה לראות אם יש בעיה, היכן היא קיימת ומה ההצעה שלנו לפתרונה.
<אורי שפר: יכול להיות שיתברר שב-85 אחוזים מהאיגודים אין כל בעיה וב-15 אחוזים מהאיגודים, גדולים או קטנים, יש בעיה ואנחנו נציע פתרון יחד עם האיגוד וננסה להביא לידי כך שהוועדה בזמן הכי קצר שנוכל תקבל נייר עבודה שמראה מה המצב נכון להיום, מי מהאיגודים משתף אתנו פעולה, היכן יש לנו בעיה.
יעקב מרגי: אנחנו נשמח לקבל את סיכום הדברים.
<אורי שפר: אנחנו נבצע את זה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שדווקא לשם כך יזמתי את הדיון הזה, כדי שנשב, נדבר ונשמע את כל הצדדים.
יואל רזבוזוב: אנחנו שומעים גם את מינהל הספורט, גם את הוועד האולימפי ורואים שהם מוכנים להידברות ומוכנים לעשות כל מאמץ כדי לפתור בעיות נקודתיות.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, יש איגודים שבכלל אין בהם בעיה ויש איגודים בהם קיימת בעיה.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו חייבים להתחשב.
יואל רזבוזוב: לא חייבים לערוף ראשים וללכת לחקיקה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים שזה בעייתי.
יואל רזבוזוב: במדינת ישראל, גם כך יש לנו מספיק חרמות ואנחנו לא רוצים עוד.
יואל רזבוזוב: אנחנו מרגישים שהכול כאן באווירה נכונה וכך זה אמור להימשך.
יואל רזבוזוב: גם אם תעשו עבודת מחקר ומיפוי רציני ביותר, נוכל לזהות את אותם חורים ולסגור אותם.
<שרלי אופלגר: אני מאיגוד הסיוף.
<שרלי אופלגר: אני רוצה לספר לכם סיפור ישן.
<שרלי אופלגר: אני ויושב ראש ש"ס באשקלון התכתשנו מעל כלי התקשורת באשקלון בנושא תחרויות ספורט בשבת.
<שרלי אופלגר: באחת הפעמים אפילו כתבתי לו שאני משווה אותו לאחמדינג'אד והוא כתב שצריך להשבית את הספורט שלנו באשקלון.
<שרלי אופלגר: באחד הימים התקלקל לי הפלאפון וכאשר הלכתי למשרד הייתה אזעקה.
<שרלי אופלגר: נכנסתי לממ"ד והוא יושב לידי.
<שרלי אופלגר: אני מציג את עצמי בפניו ואני אומר לו, שלום, זה אנחנו.
<שרלי אופלגר: נכנסנו בשעה 11:00, עוד מעט כניסת השבת, זה היה יום שישי, ויצאנו מחובקים ומאז הוא מייצג אותי ודואג לאינטרסים שלי בעיריית אשקלון.
<שרלי אופלגר: למה?
<שרלי אופלגר: הוא הצליח להבין שיש הבדל בין ספורט לספורט הישגי.
יעקב מרגי: אולי אתה הצלחת להבין שהוא לא אחמדינג'אד?
<שרלי אופלגר: את זה אני אומר.
יעקב מרגי: היית מתחיל עם זה.
<שרלי אופלגר: לכן הייתה ההקדמה.
<שרלי אופלגר: אנחנו יצאנו מחובקים והיום אנחנו מחובקים והיום הוא הנציג שלי בעיריית אשקלון.
יעקב מרגי: אנחנו חברה מתויגת עם הרבה תוויות ועם הרבה מחסומים וזה סתם.
יעקב מרגי: על סתם.
יעקב מרגי: צריך פשוט לדבר ולקלף.
יעקב מרגי: אם נדבר, נפתור את רוב הבעיות.
יעקב מרגי: לא את הכול.
יעקב מרגי: אני לא נאיבי ולא תמים, לא נפתור את הכול אבל נצליח במשהו.
<שרלי אופלגר: מודה.
יעקב מרגי: עדיף לריב על מאה נושאים או על חמישים?
<שרלי אופלגר: עדיף לא לריב.
יעקב מרגי: ואם אין ברירה?
יעקב מרגי: בוא נריב על החמישים ולמה על המאה?
יעקב מרגי: בואו נדבר.
<שרלי אופלגר: אנחנו ממשיכים.
<שרלי אופלגר: זכיתי להכיר את דוקטור אביעד הכהן בבג"ץ של יובל פרוייליך וגם שם, כאשר יובל היה בן 15, הצגתי בפניו שיש תחרויות לא בשבת שיובל לא הגיע אליהן.
<שרלי אופלגר: גם השנה הזאת שיובל פרוייליך הוא אלוף אירופה כבר שנתיים רצופות, כאשר בשנה הקודמת הוא זכה באליפות אירופה שאני ארגנתי בישראל, הוא זכה באליפות הזאת ביום שבת.
<שרלי אופלגר: זאת תחרות של עשרה ימים.
<שרלי אופלגר: אני לא יכול להגיד באמצע סטופ, אין תחרויות בשבת.
יעקב מרגי: אתה יכול, אם אתה רוצה.
<שרלי אופלגר: אני לא יכול.
<שרלי אופלגר: אני מארגן את האירוע של החוקה העולמית ומדובר בעשרה ימים רצופים ובתוך עשרת הימים יש גם את יום השבת.
<שרלי אופלגר: אותו יובל פרוייליך שהוא אלוף אירופה וחבר ובאמת חמוד, אבל מה לעשות?
<שרלי אופלגר: אם הוא רוצה להיות ספורטאי הישגי, והוא רוצה לנוע לאולימפיאדה, והוא עבר את המינימום הישראלי לאולימפיאדה, יש לי את כל לוח האירועים שלו עד האולימפיאדה, כולו בשבת.