GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל כהן: אבל גם האוכלוסיות המבוססות משלמות כ-400 שקלים, ובעצם מי שמכיר את עלות הקייטנות, זה טיפה בים.
<מיכל כהן: הרפורמה בתחום ספרי הלימוד – צריך לומר, אדוני השר, לאורך שנים הנושא הזה היה פרוץ, ובעצם יש היום שתי רפורמות שמשלימות אחת את השנייה.
<מיכל כהן: האחת, יש קביעת מחיר מרבי לספרי לימוד.
<מיכל כהן: בעבר, זה היה שוק פרוץ, הורים הלכו ורכשו ספרים, לא היה פיקוח על הספרים, לא היתה קביעת מחיר מרבי.
<מיכל כהן: היתה פה עבודה משותפת של משרד החינוך ומשרד האוצר.
<מיכל כהן: ומהשנה גם פרסמנו עלויות של מחירים, לאחר הפחתות מאוד גדולות.
<מיכל כהן: זה היה לא פשוט לקבוע מחיר מרבי, יש הרבה מאוד מתנגדים, זה שוק כלכלי.
<מיכל כהן: והשנה אנחנו יוצאים לדרך.
<מיכל כהן: השאלת ספרי לימוד – השאלת ספרי לימוד באה למנוע כניסה של ספרי לימוד שהם לא מאושרים, ולמנוע החלפת ספרי לימוד מדי שנה.
<מיכל כהן: זאת אומרת, יש פה נהלים מאוד ברורים.
<מיכל כהן: והפחתה משמעותית בעלויות, במובן הזה שהורה ישלם עד 280 שקלים, מה שבעבר, כל אחד מאתנו, כהורים, יודע שסל לכיתה הוא 500, 600, והגיע כמעט עד ל-1,000 שקלים בחטיבה העליונה.
<מיכל כהן: הרחבת תוכנית ההזנה ל-160,000 תלמידים בחינוך הרגיל – נכון, גם פה התמונה לא מושלמת.
<מיכל כהן: יש הרבה מאוד כוחות שפועלים כדי שלא כולם יישאו בנטל הזה.
<מיכל כהן: זה מטיל נטל גם על המדינה וגם על הרשויות, אבל מונע את הנטל על ההורים, ובעיקר אומר שכל ילד במדינת ישראל צריך לאכול, וזה לא משנה מאיפה הוא בא.
<מיכל כהן: והדבר האחרון, כפי שהשר אמר – הרחבנו את המלגות לתלמידים נזקקים, כי מנהלים ומורים אומרים: אנחנו רוצים להוציא את הילדים החוצה.
<מיכל כהן: אין פה אנשים רעים שרוצים להגדיל את התשלומים כי הם חושבים שצריך לקחת מן ההורים.
<מיכל כהן: יש פה אנשים שמאמינים שחינוך זה לא רק בתוך הכיתה, ורוצים להוציא את הילדים החוצה להצגות, לטיולים ולמסיבות, ולמוזיאון, ולקונצרט, ונאנקים תחת העלויות שלא מתעדכנות.
<מיכל כהן: ולכן הוגדלה תקנת המלגות ל-100 מיליון שקלים עבור ילדים שידם אינה משגת.
יעקב מרגי: ברשותך, האם המלגות האלו מתוחמות לאותן ארבע פונקציות - - -
<יצחק קדמן: המורים לא יודעים על זה כלום.
<יצחק קדמן: מסתירים את הקרן הזאת כל הזמן.
<יצחק קדמן: ההורים לא יודעים על זה כלום.
<יצחק קדמן: אין קריטריונים - - -
יעקב מרגי: ד"ר קדמן, ניתן לה לסיים ותוכל להתייחס לזה.
<מיכל כהן: ד"ר קדמן – ואנחנו בדיאלוג מתמיד – מדי שנה זה מפורסם, שהרי אם זה היה חסוי לא היינו אומרים את זה בכנסת.
יעקב מרגי: הניצול של זה עד היום?
<מיכל כהן: הניצול של זה הוא ניצול כמעט שלם.
<מיכל כהן: ויתירה מזאת, אנחנו לא מסתפקים רק בהודעה, אלא אנחנו מוציאים לבתי-הספר, ובזמן שאנחנו מפרסמים את נושא התשלומים, אנחנו גם מיד מפרסמים את קרן המלגות.
<מיכל כהן: בתי-ספר מגישים, הילדים מקבלים.
<מיכל כהן: לומר שב-100 מיליון פתרנו את כל המצוקות של עם ישראל – זה לא.
<מיכל כהן: אבל זה מענה.
<מיכל כהן: ותחת ההנחיה המאוד-ברורה ששום שירות לא יימנע מילד בעבור העניין הכלכלי – אנחנו אוכפים.
<מיכל כהן: אני אגיע גם למקום של האכיפה, ואומרים לי פה חברי ש- - -
<קריאה: זה דיפרנציאלי גם, בית-ספר חלש מקבל יותר מבית-ספר חזק.
<מיכל כהן: זה דיפרנציאלי וזה בדיוק לפי אותן אמירות שאנחנו מנסים לתת יותר וכמה שיותר למי שלא יכול, ולעזור לילדים.
<מיכל כהן: לא מדובר רק בסיפור טיולים.
<מיכל כהן: אנחנו עושים דברים רבים גם בנושא של שעות לימוד, בנושא של לתעדף בתי-ספר לפי מדדי טיפוח, וכן הלאה.
<מיכל כהן: היושב-ראש, בחרתי להתחיל דווקא בתשלומי הורים מכיוון שהתמונה זהה לשנה קודמת.
<מיכל כהן: אנחנו לא מעלים ולא מורידים.
<מיכל כהן: אחת הביקורות כלפי המשרד היא: אוקי, אתם מפרסמים, אבל כפי שאדוני מנסה לומר, ההורים לא יודעים, אתם לא אוכפים.
<מיכל כהן: אז אני תמיד אומרת: אין מושלם, זו מערכת של 5,000 מוסדות, ו-170,000 מורים ומנהלים.
<מיכל כהן: אנחנו משתפרים גם בנושא האכיפה.
<מיכל כהן: בחרתי להביא את נושא האכיפה כי אני חושבת שזה נושא שלאורך שנים היה לא מוסדר.
<מיכל כהן: אני לא יכולה לומר שהיום אנחנו יכולים להגיד על 5,000 מוסדות שהם נוהגים בדיוק לפי ההנחיות.
<מיכל כהן: אבל אני יכולה בהחלט לומר שאנחנו הקמנו מינהל אכיפה ובקרה.
<מיכל כהן: כאנשי חינוך אנחנו יודעים – גם אני, כשהייתי מנהלת בית-ספר מאוד לא אהבתי את הדבר הזה שאנחנו צריכים להיכנס לאיזשהו משא-ומתן על תשלומים, ואנחנו יודעים שזה לא המצב האידאלי.
<מיכל כהן: זה לא המצב האידאלי שמנהל בית-הספר צריך לעשות ועדת הנחות.
<מיכל כהן: אבל מצד שני, האחריות של החינוך היא לראות את כל הילדים ואת מצבם, ולא לראות רק את מה שקשור בתחום הלימודים.
<מיכל כהן: ולכן הנהלים הם נהלים ברורים, ואנחנו הקמנו מינהל אכיפה שמוודא – גור, כמה יש לנו היום לנושא "אפיק"?
<גור רוזנבלט: כמעט כל המוסדות שהצבנו כיעד בתחילת שנה, כבר מדווחים במערכת "אפיק" שזו מערכת ששקופה להורים, וכל הורה יכול להיכנס למערכת ולראות בדיוק אם בית-הספר הספציפי של הילד שלו - - -
<קריאה: זה 50% בלבד מסך כל המוסדות.
יעקב מרגי: רבותי, מי שלא מכיר את סדרי הדיון בוועדה: אין קריאות ביניים.
יעקב מרגי: חוץ מחברי הכנסת, אף אחד לא יכול לקרוא קריאות ביניים.
יעקב מרגי: מי שרוצה להגיב, ירים את היד לבקש רשות דיבור, ויקבל.
<מיכל כהן: אני מיד עוברת לטבלה.
<מיכל כהן: גם דוח המבקר אמר שחסרה לנו האכיפה, ואתה צודק.
<מיכל כהן: ולכן הקמנו מינהל אכיפה.
<מיכל כהן: אז אפשר כל הזמן לומר מה היה בעבר.
<מיכל כהן: אני חושבת שזה בסדר להקים קול צעקה כל פעם על מה עוד חסר.
<מיכל כהן: אבל צריך לראות אם, גם על-פי דוח מבקר המדינה, אנחנו עושים פעולות כדי לשפר.
<מיכל כהן: והמוטיבציה שלנו, בדיוק כמו שלכם, שכל בית-ספר ינהג על-פי הנהלים.
<מיכל כהן: ולכן מערכת "אפיק", מדי שבוע, בישיבת הנהלה של משרד החינוך, אנחנו נותנים נתונים לכל מחוז על כל מנהל בית-ספר שטרם אישר את תשלומי ההורים שלו.
<מיכל כהן: לומר שזה 100% הרמטי – לא.
<מיכל כהן: אבל היום, בשונה מן העבר, אנחנו יודעים על קרוב ל-90% מן המוסדות – עדיין יש לנו מוסדות שאומרים: אתם לוקחים לנו את הקיום, אנחנו לא יכולים בלי זה.
<מיכל כהן: אנחנו חוזרים ואומרים: יש לנו מאבקים גם מן הצד השני, של בתי-ספר ושל הורים שאומרים: – וזה קשור גם לנושא היום – זכותנו לשלם, מי אתם שתמנעו?
<מיכל כהן: ואני לא זוכרת שנמצאים פה סביב השולחן אנשים שאומרים לאותם הורים: אם זכותכם לשלם ואתם רוצים לשלם יותר מתשלומי הורים, אני לא שומעת אתכם אומרים להם שזה צריך להיות לפי ההחלטות.
<מיכל כהן: ולכם אנחנו אומרים: הקמנו את מינהל האכיפה, אנחנו בודקים את התיקים, ובמהלך הזמן נשמח להציג את הנתונים, אדוני היושב-ראש.
<מיכל כהן: התשלומים המובאים לאישור הם: התשלומים עבור השאלת ספרי לימוד, סל תרבות, מסיבות, טיולים, תשלומים עבור הזנה.
<מיכל כהן: גובה התשלומים זהה לשנה שעברה.
<מיכל כהן: תשלומי חובה – אתם תראו, במקום היחידי שזה תשלום חובה לביטוח תאונות אישיות עדיין אין סכום כי התעריף נקבע במכרז, וזו תחרות בין חברות, כדי לאפשר את הליך המכרז ולמנוע כמה שיותר העלאת המחיר.
<מיכל כהן: ברגע שנסיים את המכרז נביא את זה לאישור ועדת החינוך של הכנסת.
מירב בן ארי: מה היה הסכום?
<קריאות: 49.5 שקלים.
<מיכל כהן: ואנחנו מקווים ומצפים שזה לא יעלה, אבל זה תוצאות מכרז לפי חוק חובת המכרזים.
<מיכל כהן: אנחנו מחויבים במכרז, וברגע שזה יסתיים, אנחנו נביא את זה חזרה לאישור ועדת הכנסת.
<מיכל כהן: כל התשלומים זהים לתשלומים בשנה קודמת, ואני רוצה להסביר את התשלומים.
<מיכל כהן: הגבייה עבור מסיבת סיום היא רק עבור הכיתות שמסיימות שלבי חינוך – זה אומר כיתות ו' בבתי-ספר יסודיים, כיתות ח' בבתי-ספר שמונה-שנתיים, וכיתות ט' בחטיבות הביניים העצמאיות, וכמובן כיתות י"ב.
<מיכל כהן: הגבייה עבור טיולים לפי תוכנית מחייבת – בתי-הספר צריכים להגיש את התוכניות שלהם, גם הערכיות וגם הלימודיות, כדי לקבל אישור על יציאה לטיולים.
<מיכל כהן: וכמובן, יש הגבלה של ימי הטיול כדי לעמוד בהגבלה של הגבייה.
<מיכל כהן: בבתי-הספר שיש בהם של"ח, לימודי שדה, לאום, חברה, שבהם מתקיימות גיחות ומתקיימים ימי סיור ושדה, הם יכולים לגבות כ-150 שקלים.
<מיכל כהן: וגני הילדים בחטיבה הצעירה ייגבו סל תרבות במתכונת של כיתות א', ואין להם איסור על גביית תשלום עבור מסיבת סיום, כי הם לא מסיימים, הם ממשיכים ישר בבית-הספר היסודי.
<מיכל כהן: השתתפות של ההורים בהזנה – חיים, אתה רוצה להגיד מילה על כך?
<חיים הלפרין: היא בנויה ממצב סוציו-אקונומי של המשפחה, והיא לא השתנתה משנה שעברה, ואנחנו חושבים שאפשר לעמוד בזה.
<חיים הלפרין: עיקר המאמץ שלנו הוא לחבר יותר ויותר ילדים שלרשויות קשה להכניס אותם למערכת, וזה עיקר העבודה.
<מיכל כהן: והשקף האחרון, על השירותים מרצון – חגית, את רוצה לומר?
<קריאה: ממש "מרצון".
<חגית מאיר: סליחה, רכישת שירותים מרצון - - -
<מיכל כהן: חגית, תגידי מה השירותים מרצון.
<מיכל כהן: לא להתווכח.
<חגית מאיר: שירותים מרצון אלה שירותים שנועדו, או להוזיל מחירים על-ידי רכישה מרוכזת באמצעות בית-הספר, או לחלופין, עבור פרויקטים להעשרת הלמידה, מותנה בחתימה של כל הורה והורה שמקבל את השירות, על הסכמתו לקבלת השירות.
<חגית מאיר: אם הוחלט לקיים את השירות במהלכו של יום לימודים, חייבים לשתף את כל הילדים, גם אלה שהוריהם לא שילמו.
<חגית מאיר: וזאת הנחיה מפורשת – הורה שלא חתם, גם לא חייב לשלם.
<חגית מאיר: זאת ההנחיה.
<חגית מאיר: אנחנו מגבילים את הסכום כבר הרבה שנים לסכום נמוך, כדי שלא תהיה לנו הבחנה בין עשירים ועניים.
<חגית מאיר: אם נגדיל את הסכום, ברור שהעשירים ינצלו אותו יותר.
<חגית מאיר: אנחנו משאירים אותו מוגבל בשלב זה.
יעקב מרגי: וכאן, האכיפה נדרשת, של משרד החינוך, לצמצם את חופש הפעולה והדמיון הרחב של המנהלים.
<חגית מאיר: האכיפה קיימת, כבוד חבר הכנסת.
<חגית מאיר: אנחנו, קודם כל, חייבים לדווח על זה במערכת "אפיק" ולקבל היתר על זה.
<חגית מאיר: דבר שני, במערכת "אפיק" גם צריך לפרט עבור אילו שירותים מבקשים את הגבייה.
<חגית מאיר: ואז אם זה מגיע לדברים שנחשבים על ידי הפיקוח ללא ראויים, או לדברים שאסור לגבות עבורם, זה לא מאושר.
יעקב מרגי: נשאלה כאן שאלה: מערכת "אפיק" פתוחה למי?
<חגית מאיר: המערכת היא מערכת שבאמצעותה בתי-הספר מקבלים אישור על חוזר התשלומים המוסדי שהם מציעים.
<קריאה: הורים יכולים לראות את מערכת "אפיק"?
<חגית מאיר: ברגע שהתקבל אישור, המערכת נסגרת ועולה לפרסום באתר משרד החינוך באינטרנט.
<חגית מאיר: ישנה מחלקה: "אפיק" – פרסום חוזרי תשלומים.
<מיכל כהן: צריך לומר שזה משרת את ההורים וגם אותנו בתלונות.
נפתלי בנט: אבל אנחנו צריכים לדאוג שהם יידעו על זה.
<קריאה: ולא לכל ההורים יש אינטרנט.
<חגית מאיר: דבר נוסף, אם בית-ספר לא אישר והוא מבקש לגבות, הורה שנכנס למערכת "אפיק" רואה: חוזר התשלומים טרם אוּשר.
<חגית מאיר: שואלים אותי מה לעשות – זכותם המלאה לא לשלם אם לא אוּשר.
<מיכל כהן: גם תשלומי התל"ן – אין שינוי בסכום הגבייה המרבי.
<מיכל כהן: מישהו שאל - - -
<קריאה: מה עם היקף השעות?
יעקב מרגי: סליחה, הדיון עומד להיפתח בדקות הקרובות.
<מיכל כהן: אני מסיימת.
<יצחק קדמן: לא, אבל אין פה סכומים.
<מיכל כהן: אז רגע.
<מיכל כהן: לא צריך לכעוס עלינו.
<מיכל כהן: אנחנו מיד נגיד כמה הסכום.
<מיכל כהן: את יכולה לומר מה הסכום של הגבייה בתל"ן?
יעקב מרגי: לפני כן, גברתי – כל מנהלי בתי-הספר חייבים לעבור את מסלול האישור ב"אפיק"?
<חגית מאיר: אנחנו בודקים.
<חגית מאיר: המנכ"לית הזכירה, בתחילת שנה, מדי שבוע בישיבת הנהלה, היו אמורים מנהלי המחוזות לדווח מה אחוז האישור - - -
<מיכל כהן: הם מדווחים.
<מיכל כהן: וגם מינהל האכיפה עושה בדיקה על בתי-הספר.
<גור רוזנבלט: אנחנו בודקים את זה גם מול בתי-הספר עצמם וגם מול המפקחים.
<גור רוזנבלט: אנחנו רואים גם את אחוזי הדיווח ב"אפיק" – השנה הגענו למצב שבו היעד שהצבנו לנו, שכמעט כל בתי-הספר שהיו בתהליך נכנסו ואישרו את תשלומי ההורים שלהם בתוך המערכת.
<גור רוזנבלט: ככה ההורה יוכל לראות בצורה שקופה על מה הוא משלם ומה הוא מקבל בתמורה.
איציק שמולי: רגע, אבל מה זאת אומרת: כל בתי הספר שיהיו בתהליך?
איציק שמולי: כל בתי הספר מחויבים בכך, לא?
<מיכל כהן: כן, בוודאי.
<מיכל כהן: יש שני תהליכים.
<מיכל כהן: תהליך אחד – כל בתי-הספר מחויבים באישור תשלומי הורים.
<מיכל כהן: יחסית, זה שיפור מפעמים קודמות, כי היתה לנו מערכת "אפיק", לא אכפנו אותה.
<מיכל כהן: היום, בעקבות זה שיש לנו מינהל אכיפה, אנחנו מדי שבוע עוקבים אחר ההתקדמות של הדיווח, כולל אישור מפקח.
<מיכל כהן: היום, מפקח חייב לחתום שהוא ראה שהם שלחו להורים את המסמך בדיוק כפי שהכנסת הנחתה.
<מיכל כהן: יחד עם זאת – ואנחנו יודעים, אסור לטשטש את זה – בכל זאת, לעתים, למרות האישור הזה, יש פה כל מיני הסדרים.
<מיכל כהן: למה זה חשוב לנו לפרסם לציבור?
<מיכל כהן: כי זה מה שנקרא: צרכנות נבונה.
<מיכל כהן: ברגע שמישהו רואה שמצד אחד יש אישור על אפיק, ומצד שני, מבקשים ממנו תשלומים נוספים, מגיעות אלינו תלונות ואנחנו שולחים את מומחי - - -
<גור רוזנבלט: בהמשך למה שהמנכ"לית אמרה, אני רק אוסיף: זה לא רק תלונות שמגיעות מהורים.
<גור רוזנבלט: אנחנו גם עשינו בקרות יזומות במאות בתי-ספר במהלך השנה האחרונה כדי לראות התאמה בין האישור שראינו ב"אפיק" – אני מדבר על בקרה בבית-הספר עצמו.
יעקב מרגי: מה היו הממצאים באותם בתי-ספר?
<גור רוזנבלט: הממצאים שראינו השנה היו מצוינים.
<גור רוזנבלט: אני מודה שהשנה התמקדנו בבתי-הספר היסודיים, ומה שראינו בבקרות שלנו, ועשינו בקרות בכמה מאות בתי-ספר – הדוח הסופי עוד לא מוכן, אבל לפי מה שאנחנו כבר רואים מהשטח, יש התאמה מאוד גבוהה בין החוזר שמאושר ב"אפיק" לבין הנייר שההורה מקבל, שבו הוא נדרש לשלם תשלומי הורים.
<מיכל כהן: יתירה מזאת, אנחנו עושים בקרה גם על הפיקוח.
מירב בן ארי: מה קורה אם בית-ספר או פנימייה או כפר נוער, הצליחו לגבות מההורים 70%–80%, האם משרד החינוך משלים לו או שזה הכסף שיש לו?
<מיכל כהן: קודם כל, זו שאלה מאוד טובה, כי אחת התלונות היא בדיוק מה שאת אומרת.
<מיכל כהן: מנהלים אומרים: אתם מאשרים לנו לגבות כך, אבל אתם לא לוקחים בחשבון שאנחנו מצליחים לגבות כ-80%–85%, ואז כשאני רוצה להוציא טיול ואתם גם מחייבים אותי להוציא את כולם, אז מה שעומד לרשותנו זה ה-100 מיליון של המלגות.
<מיכל כהן: וצריך לומר, מה שאנחנו מאשרים פה בכנסת לא מספיק באמת לכסות, ולכן זה מצטמצם.
<מיכל כהן: מצד אחד, אנחנו רוצים לא להגדיל את התשלומים על ההורים.
<מיכל כהן: מנגד, אנחנו לא לוקחים בחשבון שלא כל ההורים משלמים, כי לא כל ההורים משלמים כי לא כולם יכולים.
<מיכל כהן: במקום 50 מיליון הגדלנו ל-100 מיליון את המלגות כדי לעזור לבתי-הספר.
<מיכל כהן: לומר שזה מביא את ה-100% בדיוק – לא.
<מיכל כהן: ולכן הם צריכים להוזיל את העלויות.
<מיכל כהן: אם לדוגמה, למסיבה אנחנו יכולים לאשר להם 500 שקלים, והם צריכים לקחת בחשבון, ריאלית, שזה יכול להיות בערך 400 שקל לילד, כי הם צריכים בעצם להכניס את אלה שלא.
<מיכל כהן: אנחנו לא מתירים להם לגבות יותר.
מירב בן ארי: זאת אומרת, בית-ספר או פנימייה או כפר נוער, שהצליחו לגבות 80%, 20% הולך, מתוך ה-100 מיליון, לכל בתי הספר והפנימיות בארץ - - -
יעקב מרגי: לא, בתנאי זכאות.
יעקב מרגי: זה לא אוטומטי.
מירב בן ארי: אבל אין אפשרות לבית-ספר לגייס תרומות, למשל, לטובת מסיבת הסיום שלו.
<קריאה: אבל זה חלק מהדיון.
<מיכל כהן: חברת הכנסת שאלה: האם הם יכולים לגייס תרומות?
<קריאה: ככלל, יש איסור על עובד מדינה לגייס תרומות מגורמים שונים.
<קריאה: ככל שיש תרומות אחרות, אסור לגייס - - -
<קריאה: אבל ועדי ההורים יכולים לעשות את זה.
יעקב מרגי: רבותי, האמת צריכה להיאמר: אין ספק שכולנו שואפים, גם השר וגם המנכ"לית, שסוגיית תשלומי ההורים צריכה להיעלם מן העולם.
יעקב מרגי: חוק חינוך חובה וחינם, כשמו כן הוא, כך צריך להיות.
יעקב מרגי: אלא שעם הזמן, עוד נדבך ועוד נדבך, בצוק העתים ומצרכים.
יעקב מרגי: עלתה סוגיה גם בשולחן הזה, עוד קודם, בקדנציה הקודמת וזו שלפניה, לגבי תשלום פרוגרסיבי דרך מס נוסף דרך ביטוח לאומי, להלאים את זה.
יעקב מרגי: לכאורה זה מבורך.
יעקב מרגי: יש את התפיסה הכלכלית של האוצר, זה עוד מס, וזה משנה להם סטטיסטיקות – אבל רבותי, אני מדבר את זה לעצמנו.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים להוביל את התהליכים האלה.
יעקב מרגי: אין יש מאין.
יעקב מרגי: אנחנו אוהבים לבוא בביקורת – זה תפקידנו, זה תפקידנו גם להטיח דברים, אבל תפקידנו לעשות את השינוי הזה.
יעקב מרגי: להתאמץ כדי שלפחות, אם לא בשנה הקרובה אז לפחות בשנה הבאה, הסוגיה של תשלומי הורים צריכה להיעלם.
יעקב מרגי: אבל אין יש מאין.
יעקב מרגי: אנחנו מטילים מטלות על מנהל בית-הספר.
יעקב מרגי: רוצים להביא את התוצאה המרבית והמיטבית מהפעילות שלו – צריך לתת לו כלים.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לנקודה אחת שמאוד מטרידה אותי, הנסיעות לפולין.
ענת ברקו: זה מחדד עד הקצה - - -
יעקב מרגי: לא, אני לא רוצה לפתוח דיון נוסף.
יעקב מרגי: בדבריך תוכלי להעלות את זה, כי זה דיון - - -
ענת ברקו: לא, לא כדיון.
ענת ברקו: אני רק אומרת שהלוא זה מחדד את ההבדלים, כי הרבה פעמים ילדים לא יכולים להגיע לנסיעות האלה, כמו לטיולים או דברים כאלה, כי אין מאיפה לגייס את הכספים האלה.
מירב בן ארי: משלחת לפולין זה לא טיול.
ענת ברקו: טיול מקצועי.
מירב בן ארי: זו לא חובה לצאת לפולין.
ענת ברקו: זה חובה.
מירב בן ארי: לא, זה ממש לא.
ענת ברקו: אבל אם כל הכיתה יוצאת - - -
יעקב מרגי: חברי הכנסת, ד"ר ענת ברקו, את מבינה למה לא רציתי לפתוח את זה.
יעקב מרגי: זה דיון בפני עצמו.
<חגית מאיר: הסכום המרבי בגני ילדים עבור שלוש שעות שבועיות הוא 597 שקלים, הסכום המרבי בבתי-ספר יסודיים 885 שקלים עבור חמש שעות שבועיות.
<חגית מאיר: הסכום המרבי בחטיבות הביניים 1,060 שקלים עבור חמש שעות שבועיות.
<חגית מאיר: הסכום המרבי בחטיבה העליונה 1,150 שקלים עבור חמש שעות.
<חגית מאיר: אנחנו לא משנים את הסכום המרבי.
יעקב מרגי: אנחנו מודים גם לשר, גם למנכ"לית, אל"ף, על הצגת ה"אני מאמין" החלקי, הראשוני.
יעקב מרגי: וכפי ששמעתם מהשר, הוא עוד יבוא עם הדברים המפורטים לוועדה ויציג זאת בפנינו.
יעקב מרגי: לנו, בכל אופן, תרמה גם הצגת הנושא על-ידי המנכ"לית, ובחלק מהדברים הרגיעה אותי.
יעקב מרגי: אבל שוב, יש שם שאלות והן יעלו גם בדברי חברי הכנסת ובדברי האורחים.
יעקב מרגי: כפי שכולם יודעים, הנוהג הוא שאני אתן לחבר כנסת לפתוח, ואחריו אורח.
יעקב מרגי: אבל תחילה, אתן לנציג מרכז המחקר והמידע של הכנסת להציג נתונים.
יעקב מרגי: לגבי השר – אנחנו מודיעים כבר מראש שהוא ייאלץ לצאת מהדיון, הוא נערך ללוויה של הבחור שנרצח בפיגוע הירי שלשום.
יעקב מרגי: אנחנו שולחים מכאן תנחומים למשפחה היקרה, שזה לא האסון הראשון שלה.
יעקב מרגי: תודה לשר, ונקווה שנשחרר אותך לדברים יותר טובים ויותר משמחים.
<אסף וינינגר: אני אתן כאן סקירה קצרה של סוגיית תשלומי הורים במערכת החינוך, על-מנת לשים את המהלך של אישור תשלומי ההורים הנוכחי בקונטקסט הרחב יותר של נושא תשלומי הורים.
<אסף וינינגר: יש ארבעה תשלומי הורים שמותרים היום לגבייה בכלל מערכת החינוך.
<אסף וינינגר: יש את תשלומי החובה והרשות, השתתפות הורים בהזנה, תוכנית לימודים נוספת, התל"ן, ורכישת שירותים מרצון.
<אסף וינינגר: שני הסוגים הראשונים הם התשלומים שהוועדה מאשרת אותם.
<אסף וינינגר: למעשה, רק 40% מהתשלומים שמאושרים לגבייה מאושרים על-ידי הוועדה.
<אסף וינינגר: אני אומר בזהירות שהדבר הזה מעלה סימני שאלה לגבי יכולת הפיקוח של הוועדה על תשלומי הורים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: כל הסכומים האלה, זה בעצם רובד הבסיס של תשלומי הורים במערכת החינוך שמותרים לגבייה בכלל מערכת החינוך.
<אסף וינינגר: מעבר לזה, במשך השנים היו עוד תשלומי הורים שלא הוסדרו לגמרי על-ידי משרד החינוך: בבתי-ספר ממלכתיים-דתיים תוכנית לימודים תובענית, בבתי-ספר מוכרים שאינם רשמיים, בבתי-ספר ייחודיים תוכניות לימודים מוגברות, ובעצם נוצרו פערים מאוד גדולים בין הסכומים שמותרים לגבייה לבין הסכומים שנגבו בפועל.
<אסף וינינגר: לפי אומדנים שונים, סך גביית תשלומי הורים במערכת החינוך נעה בין שני מיליארד שקלים ל-3.5 מיליארד שקלים.
<אסף וינינגר: בשנת 2012 מבקר המדינה פרסם דוח שבו הוא מצא חריגות משמעותיות בנושא תשלומי הורים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: אני אצטט דברים שאמר המבקר: "במרוצת השנים מסתמנת תופעה הולכת וגוברת של גביית תשלומים נוספים מהורי התלמידים, תוך חריגה מהתשלומים המותרים ובלא פיקוח נאות.
<אסף וינינגר: בנושא זה הולכת ומתהווה מציאות שבה התשלומים הנוספים משמשים לעתים כלי מהותי ומרכזי של בתי-הספר לאספקת שירותי חינוך איכותיים.
<אסף וינינגר: "
<יצחק קדמן: מיליארד וחצי שקל נגבו שלא כדין.
<אסף וינינגר: בעקבות הדוח הזה, משרד החינוך יצא למהלך של הסדרה כוללת של נושא תשלומי ההורים הנוספים המערכת החינוך, ובשנת 2014 פורסמו שני חוזרי מנכ"ל חדשים.
<אסף וינינגר: אחד מהם נוגע לעניין בתי-הספר הממלכתיים-דתיים, תוכנית לימודים תובענית נוספת.
<אסף וינינגר: והשני נוגע לתשלומי הורים נוספים בבתי-ספר ייחודיים ומוכרים שאינם רשמיים, ועבור תוכנית לימודים מוגברת.
<אסף וינינגר: בעקבות פרסום שני החוזרים האלה, גורמים שונים עתרו לבג"ץ נגד ההוראות שלהם.
<אסף וינינגר: ככל הידוע לנו, העתירות הללו עדיין תלויות ועומדות.
<אסף וינינגר: כמה דברים נוספים שחשוב לדעת אותם: בשנת 2012, הממשלה, במסגרת יישום המלצת ועדת טרכטנברג, המליצה על מנגנון פרוגרסיבי לסבסוד תשלומי הורים.
<אסף וינינגר: ההחלטה הזו יושמה בתחילה באופן חלקי בלבד, באמצעות מנגנון דיפרנציאלי של סבסוד הטיולים השנתיים.
<אסף וינינגר: לאחר מכן, בשנת 2014, שר החינוך דאז, שי פירון, החליט להסיט את התקציב עבור הסבסוד הזה לצורך הגדלה של תקציב המלגות, שהציגה המנכ"לית.
<אסף וינינגר: נקודה נוספת: בכנסת הקודמת הונחו כמה הצעות חוק שביקשו לקבוע שתשלומי החברה והרשות בלבד ייגבו מכלל הציבור באופן פרוגרסיבי על-ידי המנגנון של הביטוח הלאומי בדומה למס הבריאות.
<אסף וינינגר: אני אסיים בשתי נקודות שאנחנו מציעים לשים לב אליהם: הנושא של הפיקוח והאכיפה – המנכ"לית התייחסה לזה, אבל אני רק אומַר שלגבי נתוני הבקרה של המשרד, הנתונים כפי שאנחנו מכירים אותם, הם מאוד מצומצמים ולא לגמרי ברורים.
<אסף וינינגר: לא החדשים, אלא הנתונים שראינו עד היום.
<אסף וינינגר: והם לא היו לגמרי ברורים ולא לגמרי יכולנו לדעת מה בדיוק הבקרה שמתבצעת.
<מיכל כהן: בגלל זה הקמנו את המינהל.
<מיכל כהן: אתה צודק.
<אסף וינינגר: נקודה אחרונה: תקציב המלגות – גם לזה התייחסה המנכ"לית, אבל אני חושב שצריך גם לחדד את העניין של הסכומים, של אופן יידוע ההורים והמיצוי.
<אסף וינינגר: הסכומים הלאה משתנים מדי שנה, ולכן זה צריך להיות בצורה קצת יותר ברורה.
יעקב מרגי: הדובר הראשון, חבר הכנסת איציק שמולי.
יעקב מרגי: שלוש דקות לחבר כנסת.
איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה גם לשר ולמנכ"לית.
איציק שמולי: חבל שבעטיין של הנסיבות השר נאלץ לעזוב.
איציק שמולי: לפי החזון שאותו הוא שטח כאן, בהחלט יש דברים שצריך לברך את השר עליהם.
איציק שמולי: אומנם לא בהקשר של תשלומי הורים, אבל לדעתי, כל המגמה שלכם על השקעה והתמקדות בגיל הרך, המהלך האמיץ של כניסה יותר דרמטית לתקצוב דיפרנציאלי, הם בהחלט דברים וצעדים מבורכים.
איציק שמולי: ואני מפנה את קביעתי הלא-פופוליסטית להורים, שאני חושב שגם אם יש הרבה ביקורת בסוגיה של תשלומי הורים, לפחות מבחינת מה שהוצג פה ומבחינת האכיפה, אני חושב, גברתי המנכ"לית, שאלה צעדים שצריך לדעת להעריך אותם.
איציק שמולי: אבל מצד שני, כדי להוריד טיפה את מפלס החרדה והדאגה של ההורים, אולי כדאי לנהוג בשקיפות המרבית ולהביא זאת לידיעת הציבור.
יעקב מרגי: זו אחת הנקודות שתהיה בסיכום: יידוע ההורים.
איציק שמולי: אני רוצה להתחבר למה שהדגיש השר במיוחד.
איציק שמולי: אני חרד מפני מצב שבו ילד נשאר מאחור בכל אחת מהרמות של תשלומי הורים.
איציק שמולי: בחובה זה לא רלוונטי כי זה ביטוח, אבל ברשות, בתל"ן, בהזנה.
איציק שמולי: ואני חושב שזו הנקודה שבה המערכת כמערכת, והמורים, וכולם, צריכים לנהוג בעניין הזה בחרדת קודש.
איציק שמולי: תחשבו על מצב שבו ילד נשלח לפינה של הכיתה, בגיל 6, בגיל 8 או בגיל 12, רק מפני שלהורים שלו לא היה מספיק כסף לשלם.
איציק שמולי: אתם יודעים מה, אני לא רוצה לשטוח מתוך חוויותי - - -
יעקב מרגי: היינו שם.
יעקב מרגי: זה דור שלם שגדל ככה.
איציק שמולי: אני לא יכול לתאר לכם את ההרגשה של להיות במצב כזה.
איציק שמולי: ולכן אני מצפה ממשרד החינוך שיסת
איציק שמולי: ער על הדבר הזה ולא ישאיר אף ילד מאחור.
איציק שמולי: בעניין של תשלומי הורים – גם אם אני מעריך את חלק מהפעולות שנעשו בסוף, השר בתחילת דבריו הגדיר פה משימה והוא אמר בכנות מסוימת שכיום, עדיין, המדיניות בחינוך היא כל-כך רחוקה, אפילו השתמש בביטוי: רחוקה כמו בין שמיים לארץ, בכל מה שקשור לשוויון הזדמנויות בחינוך.
איציק שמולי: יש עוד כל-כך הרבה דברים לעשות.
איציק שמולי: המערכת הזאת לא נקראת לחינם: מערכת חינוך ממלכתית.
איציק שמולי: היא אמורה להיות כזאת, היא אמורה לספק שוויון הזדמנויות לכל תלמיד ותלמיד.
איציק שמולי: אני הלכתי כמה פרוטוקולים אחורה של ועדת החינוך, וראיתי שבכל שנה יש ריטואל קבוע שמגיעים לוועדה, אומרים: זאת השנה האחרונה, נשבעים לכם, מבטיחים לכם, פעם אחרונה באמת, וזה לא קורה.
יעקב מרגי: אבל תציין שהפעם זה לא היה.
איציק שמולי: ואני מציין גם שבפעמים הקודמות לא מרגי היה יושב-ראש.
יעקב מרגי: לא, הפעם זה לא היה.
איציק שמולי: ולכן אני חושב שיש שאלה שצריכה להישאל כלפי השר: למה מה שנכון כל-כך לגבי הגיל הרך, כלומר, השקעה דיפרנציאלית מבחינת המהלך של הסייעת, לא יהיה נכון מבחינת כל רבדי החינוך, ויהיה נכון העיקרון הזה גם על תשלומי הורים?
איציק שמולי: כלומר, אם אתה מגדיר את מערכת החינוך כמערכת ממלכתית, אי אפשר להנהיג ולהמשיך לנקוט בתוך המערכת ביוזמות שעלולות להגדיל את הפערים, ובראשם תשלומי הורים.
איציק שמולי: הזכיר נציג מרכז המחקר והמידע של הכנסת את דוח מבקר המדינה והחריגות הרבות שהיו בו.
איציק שמולי: זה עדיין נידון בבג"ץ, אבל אני חושב שהחוזרים שהוצאו מהמשרד במידה מסוימת, לפחות, במקום לתקן את המצב, באיזשהו אופן הם ניסו להכשיר אותו.
איציק שמולי: אני חושב שזה שהמשרד מגיע לכאן שנה אחרי שנה וזה שהוא משעתק את המצב, יש בזה מידה מסוימת של טעם לפגם.
איציק שמולי: אגב, בעניין הזה היתה גם החלטת ממשלה מ-2012 על הגדלת הפרוגרסיביות בתשלומים, על הגדלת סבסוד המדינה כדי לממן את זה, וזה כמובן לא נעשה.
איציק שמולי: בשורה התחתונה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שלא ברור כל-כך איך המדיניות והחזון שאותו מתווה השר כאן, של מתן שוויון הזדמנויות בחינוך, איך החזון הזה מסתדר עם הפרקטיקה של שכפול הנוהל של תשלומי הורים.
איציק שמולי: זה שלא מעלים זה ברכה, אבל הנוהל הזה הוא בעייתי ממילא.
יעקב מרגי: אין ספק שהבשורה תבוא רק בהלאמת תשלומי הורים בדרך חקיקה.
איציק שמולי: עוד נקודה קטנה, ואני פותח פה סוגריים: אתמול היה פה דיון כואב מאוד על הטאבלטים.
איציק שמולי: חלקכם הייתם פה.
איציק שמולי: אני לא רוצה לעשות עכשיו דיון בתוך דיון.
איציק שמולי: אבל חבל לי שהשר יצא.
איציק שמולי: אני מבטיח לכם, גברתי המנכ"לית, שלעולם – ותסתכלו מה אני עושה בחודש האחרון ואיך אני תופס עמדות שהן לא תמיד הכי פופולאריות במחנה שלי – אני מבטיח לכם שאני תמיד אנהג בגישה עניינית כלפיכם.
איציק שמולי: ואני מצפה מכם לאותו דבר.
איציק שמולי: אתמול היה פה דיון שבו הורים יצאו מהחדר בדמעות, ולא כהצגה.
איציק שמולי: עלו גם היבטים שקשורים ליכולות הכספיות של ההורים.
איציק שמולי: בסוף, הרכישה של טאבלט היא במידה מסוימת יותר גדולה - - -
יעקב מרגי: וחמור מכך, על ההיבט של החריגה מהנהלים.
איציק שמולי: אז זה בסדר שאנחנו נאשר או לא נאשר היום את תשלומי ההורים, אבל אי-אפשר בדלת האחורית להכניס כל מיני פרקטיקות - - -
יעקב מרגי: לא נפתח דיון נוסף.
יעקב מרגי: ד"ר יצחק קדמן מהמועצה לשלום הילד, בבקשה, לך יש דקותיים.
יעקב מרגי: אבל אתה מיומן בזה.
<יצחק קדמן: אני אתחיל מהסוף: אני קורא לוועדה, ואני מבקש שאף אחד לא ייעלב, לא להיות חותמת גומי של משרד החינוך ולא לאשר את תשלומי ההורים.
<יצחק קדמן: תשלומי הורים, בשמם המטעה, הם מס רגרסיבי שאין לו אח ורע לא בישראל ולא במדינות אחרות.
<יצחק קדמן: שימו לב, משפחה ענייה ומשפחה עשירה נדרשות לשלם אותו תשלום.
<יצחק קדמן: משפחה עם מספר ילדים בבתי-ספר, ומשפחה עם ילד אחד בבית-ספר, נדרשים לשלם אותו תשלום.