GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: באמת, אתה נכנס לשם והציניות נעלמת ואתה רואה את בני הנוער - גם החבר'ה שראיתי עכשיו של הצופים הערבים, גם החבר'ה של איגי - באים ברוח התנדבות ונמצאים במקום.
מירב בן ארי: אני בטוחה שזה לא קל.
מירב בן ארי: לא קל לחב"דניקים לבוא ולגייס את הילדים לפעילות ולא קל ל-אחריי לסחוב אותם עם אלונקות בים ולא קל בהרבה ארגונים, אבל זה שאתם כן מצליחים לגייס, בעיני זה היתרון האינהרנטי שלכם.
מירב בן ארי: זה מה שמבדיל אתכם.
מירב בן ארי: אתם מגייסים את הנוער ואתם שם, אתם שם בשבילו ויש לו בית.
מירב בן ארי: כששאלתי את אותה ילדה ממד"א למה היא באה, היא אמרה שהיא מרגישה שזה כמו הבית שלה.
מירב בן ארי: אגב, בהמשך לדיון שלנו על הטאבלטים, זה שאין היום משחקים, אין ילדות ממש ואין שכונה, כשאתה מביא אותם לארגונים האלה, אתה נותן להם את הפלטפורמה הזאת ואת ההזדמנות לאותו מגרש משחקים שאת המהות שלו כבר שכחנו.
יעקב מרגי: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת דב חנין, אני אומר לכם בנימה אישית.
יעקב מרגי: פעם הייתי נער.
יעקב מרגי: אני גדלתי בדרום, בבאר-שבע, בשכונות והייתי רואה את החבר'ה שהולכים לתנועות הנוער.
יעקב מרגי: אני אומר לכם בפנייה אישית.
יעקב מרגי: יש הרבה בני נוער שמקנאים בכם.
יעקב מרגי: הם לא אקטיביסטים, הם לא יקומו ויצטרפו אלא הם ממתינים שתגייסו אותם.
יעקב מרגי: אתם זכיתם כי לתת ולעשות, להשתתף בפעילות קהילתית, אתם כבר עברתם משוכה מסוימת וקיבלתם מקום בטבלת הדירוג.
יעקב מרגי: זה מעיד משהו עליכם.
יעקב מרגי: תזכו עוד.
יעקב מרגי: תרחיבו את השורות.
יעקב מרגי: תקלטו עוד.
יעקב מרגי: כן, תעשו גיוס.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, תעשו גיוס.
יעקב מרגי: יש לנו נוער נפלא.
יעקב מרגי: העשייה שלכם תורמת קודם כל – שלא תתנשאו עלינו – לכם.
יעקב מרגי: בני נוער שהולכים למסגרות, כל מסגרת היא מבורכת.
יעקב מרגי: כל עשייה.
יעקב מרגי: קודם כל, הנער מקבל יותר מאשר הוא נותן.
יעקב מרגי: בעניין של מחצית השקל, אפשר לכתוב ונתנו מכל כיוון.
יעקב מרגי: מי שנותן, הוא גם מקבל.
יעקב מרגי: קודם כל הוא מקבל.
יעקב מרגי: בוודאות הוא מקבל.
יעקב מרגי: הנתינה לא תמיד ויש ספק אם הבחור היה צריך אותה, אבל קבלה, הוא קודם כל מקבל.
יעקב מרגי: לכן אני אומר לכם בנימה אישית ואני קורא לכם.
יעקב מרגי: כמה שיש רבים, כמה שזה גדול, זה מחמם את הלב והריאות כשאתה כל פעם נתקל ביוזמה כזאת.
יעקב מרגי: אני סיימתי שבע ברכות אחרי שבני התחתן.
יעקב מרגי: סיימנו בשעה מאוחרת – השעה הייתה 1:30 בלילה - וחבר שלו ביקש ממני להקפיץ אותו למקום כלשהו.
יעקב מרגי: יש את ארגון לקט ישראל והוא אמר שעכשיו הם עוסקים שם במיון.
יעקב מרגי: חשבתי שבשעה כזאת הוא יהיה שם לבדו או עם עוד אדם נוסף אבל הגעתי לשם והיה שנראה כאילו אמצע היום.
יעקב מרגי: שלושים בני נוער, חבר'ה צעירים עם מכלי פלסטיק ענקיים והם מחלקים את המוצרים לחבילות.
יעקב מרגי: איזה כיף.
יעקב מרגי: כמה היו רוצים לעשות את זה ומקנאים בעשייה הזאת?
יעקב מרגי: גייסו אותם.
יעקב מרגי: תקראו להם.
יעקב מרגי: צאו מכאן עם החלטה על שנת גיוס ותרחיבו את עצמכם.
יעקב מרגי: חבר מביא חבר.
יעקב מרגי: אם אתם אלף, תהיו אלפיים, ואם אתם אלפיים תהיו ארבעת אלפים וכולי.
יעקב מרגי: אם כן, קדימה.
דב חנין: ברכות על ייזום היום החשוב הזה וברכות על הדיון החשוב הזה.
דב חנין: גילוי נאות.
דב חנין: גם אני בעוונותיי עת הייתי נער הייתי חבר בארגון נוער, להבדיל מתנועת נוער.
דב חנין: הייתי גם בתנועת נוער אבל גם בארגון נוער.
דב חנין: המסגרת הזאת בה הייתי, שהייתה מסגרת נוער עצמאית, ניהלה את עצמה, קבעה לעצמה בעצם מה עושה, איך עושה, מה פועלת ובאיזה עניין, הייתה באמת עבורי חלק מאוד משמעותי מתהליך ההתבגרות והכניסה לחברה.
דב חנין: אני חושב שהמדינה צריכה להתייחס לארגוני נוער בצורה אחרת.
דב חנין: אני חושב שארגוני הנוער היום הם סוג של ילדים חורגים במערכת.
דב חנין: אגב, אני בעד תמיכה בתנועות הנוער, שלא תהיה כאן אי הבנה.
יעקב מרגי: זה לא בא על חשבון זה.
דב חנין: הן דבר חשוב, הן דבר ראוי והן דבר מבורך, אבל במקביל לזה צריך להבין שדווקא כשאנחנו מדברים בבני נוער ובצעירים, יש מגוון של מסלולים, יש מגוון של כלים, יש מגוון של אפשרויות וכבר היום יש במדינה הזאת ארגוני נוער שעושים עבודה מדהימה, חשובה, ערכית וחברתית ממדרגה ראשונה ויכולים להיות עוד רבים אם המדינה תתייחס אליהם בצורה הרבה הרבה יותר תומכת.
דב חנין: לכן היה לי חשוב להגיע לדיון למרות שאני לא חבר ועדה ואני רץ בין דיונים אחרים.
דב חנין: כשראיתי את הנושא בסדר היום, אמרתי שאנסה להיכנס לפחות לכמה דקות.
יעקב מרגי: גל, מה יש לך לומר?
יעקב מרגי: תציגי את עצמך למי שלא מכיר.
<גל יוסף: אני יושבת ראש מועצת תלמידים והנוער הארצית.
<גל יוסף: אני מפתח תקווה.
<גל יוסף: אני באמת שמחה על קיום הדיון הזה.
<גל יוסף: זה כיף לשבת כאן ולשמוע את הדברים.
<גל יוסף: החינוך הבלתי פורמלי הרבה פעמים, זאת מסגרת כל כך מדהימה שאני רוצה להגיד לכם שזה פשוט תענוג וכיף גדול להיות חלק ממנו.
<גל יוסף: במקרים רבים זה מציל בני נוער שקשה להם יותר בלימודים וכאן הם מוצאים את עצמם ובאמת מוצאים את המקום שלהם, מקום בו מאמינים בהם.
<גל יוסף: זה חשוב ולכן אני כל כך שמחה שאנחנו יושבים כאן היום.
<גל יוסף: אם אנחנו מדברים על אכפתיות, על הקשר לארץ, על הקשר לקהילה שחיה בארץ, באמת כל כך הרבה ערכים שהרבה פעמים אנחנו לא מקבלים ביום יום בבתי הספר וכאן יש את היחס הזה לכל תלמיד ויש המקום שכל אחד יכול למצוא לעצמו.
<גל יוסף: אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות את הכול כדי להכניס כמה שיותר בני נוער למסגרות הבלתי פורמליות, לכל הארגונים, וזה באמת לא משנה איזה ארגון, אבל שכל אחד יוכל למצוא את המקום שלו.
<גל יוסף: אנחנו כאן כדי לעשות כל דבר, גם אנחנו בתוך עצמנו ובפנייה לנוער וגם לעזור לכם לעשות כל דבר כדי לגייס כמה שיותר בני נוער לתוך המסגרות האלה.
<גל יוסף: מעבר לזה, אני רוצה גם לדבר על המסגרות בפריפריה שהרבה פעמים קצת יותר קשה למצוא ולגייס.
<גל יוסף: גם לשם חשוב לשלוח מדריכים שיהיו מדריכים ערכיים ואיכותיים, כדי שגם בפריפריה תהיה את האפשרות.
<גל יוסף: דבר אחרון בו לא ארחיב אבל אני אשמח אם אחר כך כולכם תיכנסו ותראו בעצמכם.
<גל יוסף: במשך השנתיים האחרונות אנחנו עובדים על מיזם, מיזם חדש בשם גירים, שאחת המטרות שלו היא לעודד בני נוער לעשייה חברתית, לצאת ולתת מעצמם לקהילה.
<גל יוסף: זה בעצם אתר וירטואלי שאחת הדרכים להשיג אותו, כדי לקנות כל מיני מוצרים במערכת, היא לצאת ולתת מעצמך לקהילה בעמותות שונות ובארגונים שונים.
<גל יוסף: אני אשמח אם אחר כך תיכנסו ותראו שזה גדל ומתרחב.
יעקב מרגי: משרד החינוך.
<טל מדר: אני מגיעה לכאן כנציגת המחלקה לתנועות נוער, קהילה והגשמה שהיא חלק ממינהל חברה ונוער.
<טל מדר: למעשה המנדט היסודי של המחלקה הוא החינוך הערכי של ילדים ובני נוער במדינת ישראל.
<טל מדר: חלק מזה, זה למעשה לבסס ולתמוך בתשתיות של חינוך בלתי פורמלי באשר הן.
יעקב מרגי: יש לכם מצגת?
<טל מדר: יש מצגת אבל אין כבל.
<טל מדר: למעשה מה שהמשרד עושה ועשה גם במקרה הנדון, הוא זיהה פעילות יוצאת מגדר הרגיל שלא נכנסת לקטיגוריות הרגילות שהמשרד הכיר בעבר, לצורך העניין תנועות נוער, ויחד עם ארגוני הנוער בנה מסגרת של תקנת תמיכה, שאני חושבת שזה די יוצא דופן בצורת העבודה של המשרד והמחלקה אותה אני מייצגת, כאשר השיח והפעילות של מה יהיה רשום, איך יהיה רשום ואיך יחולקו דברים, נעשים למעשה בשיתוף פעולה.
<טל מדר: התקנה הזאת, כמו גם תקנות אחרות, מטרתה היא להעצים את הפעילות הבלתי פורמלית ולהגדיל את ההיצע.
<טל מדר: חשוב לי להגיד שמבחינתנו היינו רוצים לראות כל נער ונערה שאחר הצהרים שלהם מלא במשהו.
<טל מדר: פעמיים בשבוע תנועה, פעמיים בשבוע ארגון.
<טל מדר: ארגוני הילדים והנוער שלמעשה יכולים להיכנס לתוך התקנה הזאת, אלה ארגוני ילדים ונוער שפועלים ברמה ארצית ברוח עקרונות מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית, ארגונים שהפעולה שלהם היא לקידום ערכי והתנדבותי.
<טל מדר: רק כדי להבהיר.
<טל מדר: הנקודה שגל ציינה שחשובה לה להגברת מעורבות והתנדבות, בתקנת ארגוני הילדים והנוער יש סעיף שנותן תמיכה ייעודית עבור אותה עשייה חברתית של הארגונים, כך שאנחנו מעודדים גם בשווה כסף את הארגונים לפעול כמה שיותר למען האחרים.
<טל מדר: מה שמייחד את ארגוני הילדים והנוער – ואני רואה שאתה מעיין ברשימה – זה שארגוני ילדים ונוער לא רק עוסקים בערכים כלליים אלא כל ארגון וארגון בוחר לעצמו נושא מייחד שלאורו הוא פועל ואותו הוא מקדם בחברה הישראלית.
<טל מדר: כך לדוגמה את מד"א שפועלת להצלת חיים, חוגי סיור שפועלים להיכרות עם ארץ ישראל, ארגון איגי שפועל בנושא של זהות מגדרית.
<טל מדר: יושבים כאן רבים וטובים אחרים שמראש אני מתנצלת שאני לא מציינת את שמם.
יעקב מרגי: בהמשך אני אציין אותם.
<טל מדר: חשוב להבין שלמעשה אנחנו מייצרים כאן איזושהי פרופסיונליות, גם של חינוך בלתי פורמלי שיודע להתמקד ולמקד את עצמו בנקודות ייחודיות, וזה גם נותן איזשהו ערך נוסף לאותם בני נוער שחברים באותם ארגונים אחר כך לצאת ולעשות עשייה חברתית אזרחית סביב אותם הנושאים.
<טל מדר: חשוב לנו עוד לציין באופן בניית התקנה הזאת וגם לטובת התקנה ומה שהצליחה להכיל בתוכה, זה מגוון מאוד רחב של החברה הישראלית.
<טל מדר: גם בגלל שהתקנה ביסודה היא כמובן שוויונית אבל גם בגלל שהיא אפשרה להכיר בצורת חינוך בלתי פורמלית שהיא בדיוק לא יושבת על התמות שאנחנו מכירים של פעם, שהיא מאפשרת לחברות שמגיעות מרקע מסורתי יותר ועם קשר יותר הדוק לדת, גם להיתמך - אפילו בצורה די משמעותית - בכספים של התקנה.
יעקב מרגי: כמה כסף יש בתקנה?
<טל מדר: לפני המספרים, אם תסתכל במצגת בעמוד 4, ציינו את עוגת הארגונים והפריסה.
<טל מדר: כרגע בשנת 2015 יש 18 ארגונים שמבקשים להיתמך.
<טל מדר: קצת קשה לראות את זה בשחור-לבן כפי שמופיע כאן.
<טל מדר: ארגוני הנוער פרוסים – אפשר לראות זאת באמצעות השמות – בכל קשת החברה הישראלית בגדלים שונים.
<טל מדר: המטרה היא להצליח לתמוך בכולם.
<טל מדר: אם תעבור דף אחד, לשאלתך, מה המדינה עשתה.
<טל מדר: נכון לשנת 2014 פנו להכרה וקיבלו הכרה כ-11 ארגוני ילדים ונוער שנתמכו בסופו של דבר, אחרי תוספות תקציביות משמעותיות של סוף שנת תקציב, בכ-24 מיליון שקלים.
<טל מדר: בשנת 2015 פנו להכרה 18 ארגונים, מתוכם ה-11 שכבר הוכרו ב-2014.
<טל מדר: אני מניחה שאדוני היושב ראש יודע שכל שנה, גם אם אתה נתמך, אתה ניגש שוב לתהליך.
יעקב מרגי: זאת תמיכה.
<טל מדר: נכון.
<טל מדר: תמיכה כמו כל תמיכה.
<טל מדר: בנוסף ל-11 הארגונים, פנו שבעה ארגונים חדשים שהגדילו את היקף החניכים אבל לא רק הם.
<טל מדר: חשוב לי להגיד שעצם התמיכה בשנת 2014 עבור אותם 11 ארגונים עשתה עבודה מאוד משמעותית בהרחבת הפעילות פנימה.
<טל מדר: זאת אומרת, הגידול בהיקף החניכים הוא לא רק גידול של היקף חניכים כתוצאה מעוד כניסה של שבעה ארגונים אלא הגידול הוא של היקף חניכים כתוצאה מתמיכה שנה קודם בארגונים.
יעקב מרגי: אתם מחייבים אותם בהון עצמי?
<טל מדר: תלוי.
<טל מדר: זה עניין פנימי של כל ארגון.
<טל מדר: בתקנת ארגוני הילדים והנוער אין חובה בדמי חבר.
<טל מדר: כל ארגון וארגון פועל על דעת עצמו גם בגובה, גם בהיקף, גם בפריסה.
<טל מדר: בוודאי שכל ארגוני הנוער מחויבים לייצר איזשהו הון עצמי מכיוון שכשם שהתמיכות נוהגות, היקף התמיכה לא עולה על 75 אחוזים, אבל בתקנה אין דרישה.
<טל מדר: הם יכולים להביא את זה מפילנתרופיה או מרשויות.
<טל מדר: זה לא משנה.
יעקב מרגי: בנוהל תמיכות, המדינה לא תומכת במאה אחוזים.
<טל מדר: 75 אחוזים.
<טל מדר: הם מביאים כסף מהבית.
<טל מדר: הם לא חייבים לגבות את הכסף הזה ישירות מהחניך.
<טל מדר: בשנת 2015 – כרגע אנחנו בהיעדר תקציב מדינה – אנחנו יודעים להגיד שכרגע יש לנו לחלוקה כ-19 מיליון שקלים, קרוב לעשרים מיליון שקלים.
<טל מדר: יש גידול משמעותי גם של ארגונים וגם של חניכים.
<טל מדר: עוד חשוב לציין ש-18 הארגונים, שרובם גם נמצאים כאן היום אתנו, עדיין לא סיימו את תהליך ההכרה.
<טל מדר: אנחנו בשיאו של תהליך ההכרה עבור שבעת הארגונים החדשים.
<טל מדר: 11 הארגונים הוותיקים כן נמצאו זכאים למקדמות והם גם יקבלו אותן.
יעקב מרגי: אתם נותנים מקדמות.
<טל מדר: בהיעדר תקציב מדינה ניתנות מקדמות בגובה של שבעים אחוזים.
<טל מדר: הם מקבלים את התמיכה בשני אבני דרך כאשר אבן הדרך הראשונה של ארבעים אחוזים ניתנת כרגע ובסוף אוגוסט הם יקבלו אבן דרך שנייה בהשלמה לשבעים אחוזים, שזה המקסימום המותר על פי נוהל שר אוצר.
מירב בן ארי: הכסף אמור לעבור בעוד שבוע וחצי.
<טל מדר: כן.
<טל מדר: בעוד כשבוע וחצי.
<טל מדר: זאת מקדמה בכספי 2015 שהיא מושתתת על יסודות 2014.
יעקב מרגי: מי שמבין בנושאי תמיכות, בתקציב ממשלתי זה סביר בהיעדר תקציב.
מירב בן ארי: כמה עובר באחוזים?
<טל מדר: שבעים אחוזים.
<טל מדר: חשוב לי לציין, מי מכם שמכיר נוהל תמיכות יודע שמי שרשאי לקבל בדרך כלל תמיכה, זה גוף שנתמך שנתיים עובר לתמיכה.
<טל מדר: בהרבה לחצים הצלחנו להשיג את אישור החשב הכללי לא לקבל רק את השנתיים עובר לתמיכה אלא כל הארגונים שנתמכו בשנת 2014 למעשה יקבלו את המקדמות.
<טל מדר: רוב העמותות מקבלות.
<טל מדר: חשוב לי לספר ולהציג שארגוני הילדים והנוער, גם בקיץ הקרוב, נמצאים בלב העשייה במתן פתרון לשעות הפנאי ושעות החופש.
<טל מדר: יש לא מעט ארגונים שמקיימים מחנות בפורמטים אחרים, שוב, מהמחנות המוכרים לנו בדרך כלל.
<טל מדר: המון סמינרים, תהליך שנעשה כדי להכיר בפעילות הסמינרים, להכרה במד"צים של אותם ארגונים, ובלי קשר ממש – יש לנו את הנתונים – אלפי ילדים ובני נוער שהשתלבו בקייטנות ומפעלי קיץ גם ברמה המקומית הסניפית הרשותית כאשר בעצם הארגונים נוטלים חלק בלתי נפרד מהמאמץ של המשרד.
יעקב מרגי: אני עובר על רשימת הארגונים.
יעקב מרגי: כמחווה אני אקרא את שמות הארגונים.
יעקב מרגי: האם במבחני התמיכה אתם ערים גם לייחודיות של כל ארגון וארגון?
<טל מדר: חלק יסודי מתנאי הסף.
יעקב מרגי: אמנם תנאי הסף הם בסיסיים אבל האם אתם ערים גם לייחודיות?
<טל מדר: יותר מזה.
<טל מדר: אלה לא תנאי סף בסיסיים.
<טל מדר: אני כן אגיד שאני מכירה הרבה תכניות תמיכה ותקנות התמיכה שיושבות גם בארגוני ילדים ונוער וגם בתנועות נוער, אלה תקנות שתנאי הסף שלהן הן קצת יותר עבים.
<טל מדר: לצורך העניין חלק מתנאי הסף הוא לדרוש שתהיה כאן איזושהי נקודה מיוחדת, תכלית בגינה יש טעם לתת את התמיכה.
יעקב מרגי: לפני שנעביר את רשות הדיבור לשלומי קסטרו, מנכ"ל ארגוני ילדים ונוער, אני אקריא את הרשימה.
יעקב מרגי: תנועת תרבות, נוער לתת, נוער מד"א, פרחי הדגל, צופי השלום צופים ערבים, איגי, האות הבינלאומי לנוער, תנועת עוז, מרכז הצופים הקתולי, קדימה לשובע, ארגון השלום הדרוזי, חוגי סיירות של קרן קיימת לישראל, תנועת נוער, ארגון נוער חב"ד, מרכז מעשה, צבאות השם - גילוי נאות, עת הייתי קטן, השתתפתי בארגון צבאות השם - אחריי נוער מוביל שינוי, צמרת, אז'יק.
יעקב מרגי: תבורכו.
יעקב מרגי: תמשיכו לעשות.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, תגייסו עוד.
יעקב מרגי: תגייסו כמה שאתם יכולים.
<שלומי קסטרו: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת.
<שלומי קסטרו: כבוד גדול ותודה רבה גם על זימון הדיון בוועדה ועל ההמלצה שלך.
יעקב מרגי: תציג את עצמך.
<שלומי קסטרו: אני מנכ"ל מועצת ארגוני הילדים והנוער.
<שלומי קסטרו: נודה שכאשר ישבנו אתך לפני שלושה שבועות, שלחת אותנו ואמרת לנו שלכנס ועדה, זאת לא רק ועדה אלא ביקשת שנקיים יום.
<שלומי קסטרו: בתמיכתך ובתמיכת חברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת מיכל רוזין, הדבר קרה.
<שלומי קסטרו: אתה יצאת לחתן את הבן, מזל טוב, ואנחנו ארגנו את הדבר הנפלא הזה.
<שלומי קסטרו: התחושות הן מעורבות.
<שלומי קסטרו: צריכה להיות כאן נחת כי רק לראות את הדבר הזה, זאת נחת.
<שלומי קסטרו: זאת באמת נחת כשרואים את בני הנוער בחוץ וכשיודעים שהארגונים עושים עבודה נפלאה.
<שלומי קסטרו: זאת נחת לדעת שיש את טל, עירית, דני ואיתן ממשרד החינוך ממינהל חברה ונוער שבאמת עושים עבודה מדהימה ומסייעים לנו.
<שלומי קסטרו: זה הצד של הנחת.
<שלומי קסטרו: הצד המטריד אותנו הוא ש-73 אחוזים מהילדים ובני הנוער בישראל לא נמצאים בפעילות חינוך ערכית ואת זה צריך לומר.
<שלומי קסטרו: עוד לא הגענו אליהם ואנחנו רוצים להגיע אליהם.
<שלומי קסטרו: אלה שכבר נמצאים, הרבה מהם מגיעים ממצב סוציו אקונומי גבוה.
יעקב מרגי: מה החסם שמונע הגדלת מספר בני הנוער?
<שלומי קסטרו: אני אייחס לזה.
<שלומי קסטרו: בסוף, מה זה ארגון נוער?
<שלומי קסטרו: זה מדריך או מדריכה שיוצאים לשטח ומייצרים סביבתם קבוצה עם שייכות, אהבה ועשייה.
<שלומי קסטרו: בסוף, כדי להגדיל את זה צריך תשתית אחת של כוח אדם, יכולת לגייס את המדריך והמדריכה, מקום, למקום שחצי מהארגונים כאן פועלים על הברזלים או במתנ"ס, ונמצאים כאן המתנ"סים שהם שותפים.
<שלומי קסטרו: בסוף צריך את המדריך או המדריכה בקצה.
יעקב מרגי: לא רק.
יעקב מרגי: אספר לך.
יעקב מרגי: אני התחלתי בפעילות קהילתית בבאר שבע עוד כשהייתי על מדים.
יעקב מרגי: התחילו לפנות אלי משכונות אחרות ונפתח אצלנו גרעין.
יעקב מרגי: הלכתי לזה שדחף אותי ואמרתי לו בהתלהבות שצריך לפתוח עוד סניף.
יעקב מרגי: הוא שאל מה אני רוצה ממנו, אמר לי שיש לי כבר ותק של חודש ימים ולכן אני יכול ללכת ולפתוח.
יעקב מרגי: אין ספק שצריך גם מדריכים אבל חבר מביא חבר.
יעקב מרגי: צאו במספר חבר מביא חבר ותכפילו את המספרים.
<שלומי קסטרו: גם גל, יושבת ראש מועצת התלמידים הארצית, יודעת שהנוער רוצה.
<שלומי קסטרו: כולם יודעים זאת.
<שלומי קסטרו: הנוער רוצה.
<שלומי קסטרו: יש לנו נוער מצוין.
<שלומי קסטרו: דנו כאן אתמול בגז הטבעי וכולי, אבל האוצר האמיתי שלנו הוא הנוער של ישראל והנוער הזה רוצה אלא שלפעמים הוא צריך דרך והכוונה.
יעקב מרגי: במשפט תגיד לי למה אתה מצפה מהדיון הזה.
<שלומי קסטרו: אנחנו רוצים להכפיל את מספר הילדים ובני הנוער.
<שלומי קסטרו: אנחנו רוצים תוספת תקצוב לתשתית הנפלאה שנבנתה כאן.
<שלומי קסטרו: אנחנו רוצים שהתקציב של חניך בארגון הנוער יהיה לפחות כמו תקציב בתנועת הנוער ולא על חשבון.
<שלומי קסטרו: היום המדינה משתתפת בסך של שמונה אחוזים בלבד בעלות החניך לארגון שאלה מאתיים שקלים לשנה.
<שלומי קסטרו: לצדנו, בתנועות שבאמת עושות עבודה נפלאה, שותפים ב-500 שקלים.
<שלומי קסטרו: אנחנו חושבים שצריך לייצר בנושא הזה תוספת תקצוב.
<שלומי קסטרו: אני מכיר את תכניות החומש של הארגונים כאן ואנחנו מבחינתנו מוכנים לצאת לברזלים, מוכנים לצאת לעשייה, מוכנים לגייס את החניכים ויש לנו גם יכולת.
<שלומי קסטרו: יש מדריכים ומדריכות מצוינים ונשמח לצאת ולעשות את זה.
עמר בר-לב: אני בישיבת ועדת החוץ והביטחון אבל באתי לכמה דקות.
עמר בר-לב: אני חושב שהעבודה שהחברים והחברות כאן עושים ועושות היא עבודה נפלאה.
עמר בר-לב: שאלת מה צריך.
עמר בר-לב: צריך עוד תמיכה של הממשלה.
עמר בר-לב: צריך עוד כסף.
עמר בר-לב: כל היתר הם יעשו לבד ואני אומר את זה כי יש לי ניסיון.
עמר בר-לב: חבר מביא חבר והם הולכים לא רק למקומות בהם קל אלא גם למקומות בהם קשה.
עמר בר-לב: נכון שיש התעוררות – לא התעוררות שהתחילה עכשיו אלא נמשכת שנים – בקרב הנוער שרוצה לתת ולתרום כולל שנת שירות וכן הלאה, אבל במידה מסוימת ההתעוררות היא יותר אצל הנוער בשכבות הסוציו אקונומיות היותר גבוהות.
עמר בר-לב: הצורך שלנו כחברה הוא ללכת ולעודד את הנוער מהשכבות הסוציו אקונומיות היותר נמוכות.
יעקב מרגי: התייחסתי לנקודה הזאת בתחילת הדיון.
עמר בר-לב: אני שמח שקלעתי לדעת גדולים.
עמר בר-לב: אני חושב שזה המפתח.
עמר בר-לב: יש תמיכות ממשלתיות וכמובן אני מכיר אותן מהשנים בהן אני הייתי בארגון אחריי, תמיכות גם של משרד החינוך, גם של המשרד לנגב וגליל וגם של גורמים אחרים.
עמר בר-לב: אגב, המשרדים הממשלתיים בתמיכות שלהם הגיעו שנים אחרי שהחבר'ה האלה הוכיחו תוצאות בשטח וגם אז הבירוקרטיה הפנימית וחלק מהקריטריונים הם אנכרוניסטים והיו מותאמים לפני עשרים שנים, הקריטריונים למי לתרום ובמי לתמוך.
עמר בר-לב: מה שצריך לעשות זה להקל על הקריטריונים, לשנות ולהתאים אותם למציאות של היום, של חמש השנים הקרובות, ופשוט להגדיל את התקציבים.
עמר בר-לב: זה רווח של המדינה בכל קנה מידה, מהשירות בצה"ל ואחרי השירות בצה"ל, וכמו ששלומי אמר, זאת התקווה שלנו.
יעקב מרגי: לא חכמה למכור תבן במצרים כי זאת מדינת התבן.
יעקב מרגי: השאלה שלי היא אם במבחני התמיכה יש הסתכלות על פעילות פריפריאלית.
<טל מדר: חד משמעית כן.
<טל מדר: אני גם הצגתי את זה די לעומק בוועדת העבודה והרווחה.
<טל מדר: אני לא יודעת אם חבר הכנסת בר-לב מכיר את מבנה התקנה הזאת, אבל דווקא התקנה הזאת, שהיא תקנה חדשה, נבנתה בהרבה תבונה ומחשבה בדיוק על הנקודות האלה, שלא רק הגודל יגבר אלא גם האיכות.
<טל מדר: מבחינת האיכות, זה לתת תעדוף לאותם מקומות שמוגדרים פריפריה קשה, מוחלשת, לא רק גיאוגרפית אלא גם סוציו אקונומית, לתת תעדוף עבור בני נוער וילדים שהם בני עולים או עולים חדשים בעצמם, לתת תעדוף לבני נוער שנושר מהמסגרות הפורמליות.
יעקב מרגי: אני אשמח אם גם אחרי הדיון נקבל מסמך ממשרד החינוך לגבי הפריסה של בני הנוער, גם מבחינה גיאוגרפית וגם מבחינה סוציו אקונומית.
<טל מדר: אין בעיה.
<טל מדר: יש לנו את הפריסה הזאת.
<טל מדר: היא קיימת גם בתוך המצגת.
מיכל רוזין: צהרים טובים.
מיכל רוזין: אני לא אחזור על הדברים שאמרתי קודם אלא אתייחס בקצרה.
מיכל רוזין: אני באמת חושבת שיש לנו נוער מדהים ומצוין שרוצה להיות פעיל ופעיל חברתית, למרות זה שאומרים עליו שהוא רק בטאבלטים ובמסכים.
מיכל רוזין: אני חושבת שהוא רוצה להיות פעיל מאוד.
מיכל רוזין: אני חושבת שארגוני הנוער מאפשרים את הפעילות הייחודית שהיא חשובה מאוד ואני חושבת שהפעילות הזאת היא משמעותית ביותר.
מיכל רוזין: דיברנו על כך רבות גם בישיבת הוועדה הקודמת.
מיכל רוזין: אני רוצה לשאול כמה שאלות ואני לא יודעת אם שלומי או משרד החינוך יענה לי.
מיכל רוזין: קודם כל, לגבי גיוס חניכים, אם אתם יכולים לפרט איך אתם מגייסים חניכים והאם יש שיתוף פעולה של מערכת החינוך.
מיכל רוזין: למשל, מערכת החינוך, בתי הספר, מאפשרת לתנועות הנוער להיכנס, להופיע בפני הכיתות ולגייס חניכים.
מיכל רוזין: האם זה קיים בארגונים.
מיכל רוזין: האם אתם נתקלים בקשיים?
מיכל רוזין: מי נתקל בקשיים, היכן ואיך?
מיכל רוזין: הדבר השני הוא לגבי שין-שינים.
מיכל רוזין: אני מבינה שלחלק מהארגונים יש שין-שינים ואני שואלת האם זה מתוקצב.
מיכל רוזין: זה מוביל אותי לשאלה השלישית והיא האם יש כפל תמיכות בחלק מהמקרים.
מיכל רוזין: כלומר, האם למשל ארגון התרבות מתוקצב על ידי משרד התרבות, האם אחריי מתוקצב על ידי משרד הביטחון, האם מד"א מתוקצב על ידי משרד הבריאות וכדומה?
מיכל רוזין: נתתי סתם דוגמאות שכרגע עלו במוחי הקודח, אבל אני שואלת האם יש כפל תמיכות ומי לא נהנה מכפל תמיכה.
יעקב מרגי: בעיקרון אף אחד לא צריך ליהנות מכפל תמיכות.
מיכל רוזין: ברור, כי זה בניגוד לחוק.
מיכל רוזין: יכול להיות שמשרד אחד מתקצב ומשרד שני נותן על דברים אחרים או על פעילות ספציפית.
יעקב מרגי: זאת כבר יצירתיות של הארגונים, איך הם מגישים את הבקשות.
מיכל רוזין: אני אשמח לקבל תשובות על השאלות האלה.
מיכל רוזין: תודה לכם על היום המדהים והנפלא.
מיכל רוזין: תודה לחברתי מירב בן ארי.
<שלומי קסטרו: אם אפשר, ענבר תשיב לשאלה.
<ענבר הרוש גיטי: שלום.
<ענבר הרוש גיטי: אני מנכ"לית אחריי.
<ענבר הרוש גיטי: אנחנו נכנסים לבתי הספר.
מיכל רוזין: תאמרי שאת האישה הראשונה בתפקיד הזה.
מיכל רוזין: אני אשמח לשמוע את תשובתך, אבל אני ארצה לשמוע תשובה יותר כללית כי ברור לי שארגון אחריי למשל, אין לו בעיה להיכנס לבתי הספר ולא רק בגלל שהוא חלק מארגוני הנוער אלא מכיוון שבאופן כלי יש בבתי הספר הכנה לצבא.
מיכל רוזין: זאת דוגמה קלה, אבל בסדר.
מיכל רוזין: נשמע אותה.
<ענבר הרוש גיטי: ל-אחריי במקרה יש מיזם שעוסק גם בנושא של הכנה לצה"ל בתוך בתי הספר אבל גם לפני המיזם הזה, במשך השנים, בסך הכול נתנו לנו להיכנס לבתי הספר.
<ענבר הרוש גיטי: אני חושבת ששם לא קורה הגיוס המשמעותי אלא שם קורית חשיפה המונית של בני נוער שהם בסך הכול בתוך המסגרת ולכן החיים שלהם מאפשרים לה גם להגיע בכוחות עצמם.
<ענבר הרוש גיטי: הגיוס המאתגר הוא הגיוס הפרטני, ואני חושבת שבמובן הזה אני מדברת בשם כל ארגוני הנוער.
<ענבר הרוש גיטי: זה אומר שאנחנו שולחים את המדריכים בלילות לברזלים ולפארקים ושם הם תופסים חניך חניך, יושבים לו על הראש וגורמים לו להגיע לאימון.
<ענבר הרוש גיטי: הוא לא מגיע, שוב חוזרים ושוב פעם הוא לא מגיע ושוב חוזרים אבל בסוף הוא מגיע.
<ענבר הרוש גיטי: כך זה קורה.
<ענבר הרוש גיטי: זה המון ריצ'ינג אאוט וזה מאוד מורכב אבל יש לנו את האנשים הטובים ביותר שמצליחים לעשות את זה בצורה מדהימה.
יעקב מרגי: שמעון רבינוביץ, נציג ארגון נוער חב"ד.
מיכל רוזין: לא ענו לי על כפל התמיכות.
<שמעון רבינוביץ: אני רוצה להודות על היום הזה שהוא יום חשוב מאוד.
<שמעון רבינוביץ: אני רוצה גם להודות לטל שאני נפגש אתה פעם ראשונה.
<שמעון רבינוביץ: היא מנסה לעזור לך ומייעצת לך איך להתקדם.
<שמעון רבינוביץ: כשאני מסתובב במשרדים, אני כמעט לא נפגש בדבר כזה.
יעקב מרגי: בדרך כלל מסבירים לך למה אתה לא זכאי.
<שמעון רבינוביץ: היא מנסה להסביר לך למה אתה זכאי.
<שמעון רבינוביץ: תודה רבה.
<שמעון רבינוביץ: אנחנו פועלים בכמאתיים סניפים ברחבי הארץ.
<שמעון רבינוביץ: יש לנו בני נוער מחרדים חרדים עד כאלה שרחוקים מהיהדות.
<שמעון רבינוביץ: המוטיב שלנו – אתם יכולים לראות את זה ברחבי הארץ וברחבי העולם – שכל יהודי שבא אלינו, צריך עזרה וזקוק לה, מקבל.
<שמעון רבינוביץ: כמו שקרה עכשיו בנפאל עת הייתה שם רעידת האדמה, הגיעו כל הארגונים ונעזרו בנו כי המוטיב שלנו הוא לחנך ולעשות טוב בעולם, לעשות טוב לאנשים בדרכי התורה.
<שמעון רבינוביץ: לכן אנחנו ברוך השם פרוסים ברחבי הארץ ויש לנו כ-250 סניפים.
<שמעון רבינוביץ: ליד כל בית חב"ד מופיע הסניף שלנו.
<שמעון רבינוביץ: הבעיה האמיתית היא התקצוב.
<שמעון רבינוביץ: הרבה בני נוער רוצים לבוא אלינו אבל אין לנו יכולת לקלוט אותם.
<שמעון רבינוביץ: כמו שאמר שלומי, חניך עולה לנו 2,500 שקלים כי אנחנו נותנים לו כל מה שהוא צריך.
<שמעון רבינוביץ: אנחנו מוציאים דיסק חודשי על הפעילות שלנו והילדים משתתפים והם אלה שמובילים את הדיסק.
<שמעון רבינוביץ: הגיע אלינו אחד שהוא מנחה סרטים מתל אביב שבכלל לא קשור ליהדות, הוא נכנס אלינו לסניף בכפר חב"ד ואמר שבשעה 7:00 בערב הוא רואה את הילדים יושבים ולומדים בפעילות בלי מחשבים ובשמחה גדולה.
<שמעון רבינוביץ: הוא ובה ליום צילום 2,500 שקלים, אבל הוא מיד הוריד את המחיר ל-650 שקלים ליום צילום.
<שמעון רבינוביץ: אני אומר שהיום הזה הוא חשוב.
יעקב מרגי: לא נוכל לתת את רשות הדיבור לכל הארגונים.
יעקב מרגי: מירב בן ארי עוזרת לי בקטע הזה.
יעקב מרגי: סליחה שאני זורק עליך את האשמה, אבל שלא יחשדו בו.
מירב בן ארי: יש לנו כנס המשך בשעה 1:00 ומי שירצה לדבר, יוכל לדבר.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לשמוע מישהו מהמגזר הערבי או הדרוזי.
<עלי כמאל: צופי השלום, ארגון הצופים הערביים, נוסד בשנת 1954 ומאז הוא פועל אבל מאז ועד שנת 2013 הוא לא קיבל כל תמיכה תקציבית ממשרד ממשלתי כשלהו.
<עלי כמאל: כל השבטים שהיו - היו עליות וירידות במספר השבטים – כל שבט דאג לעצמו כדי להתקיים כאשר חלק נפתח וחלק נסגר במשך כל השנים האלה.
<עלי כמאל: בשנת 2014 הוכרנו על ידי משרד החינוך בתקנה החדשה וקיבלנו תקציב.
<עלי כמאל: בזכות התקציב הזה הכפלנו את מספר השבטים מ-12 ל-24 שבטים וגם מספר החניכים הוכפל מ-1,300 ל-3,300 חניכים.
<עלי כמאל: אני מקווה שהשנה כתוצאה מהדיונים כאן, יגדל התקציב ונוכל להכפיל את מספר בני הנוער.
יעקב מרגי: הוכחתם שקבלת התקציב גורמת להגדלת הפעילות.
<פאדי סלומה: אני יושב ראש הארגון.
<פאדי סלומה: אני רוצה לציין רק עובדה אחת.
מירב בן ארי: אתה יכול להגיד כמה ילדים יש היום בארגון הצופים הדרוזי?
<פאדי סלומה: קרוב ל-3,000.
<פאדי סלומה: כרגע מוכרים כאלפיים כתוצאה מהנשירה עקב אי היכולת שלנו לשלוט בחניכים האלה כי אין לנו את האמצעים.
<פאדי סלומה: ידוע לכולם מצבן העגום של המועצות המקומיות הדרוזיות, ואני בטוח שמצבן זה ידוע גם לכבוד חברי הכנסת.
<פאדי סלומה: היום הנוער הדרוזי במדד טיפוח שטראוס הוא בדרגה 6 ומעלה.
<פאדי סלומה: אנחנו בהיעדר אמצעים עם כמות נפלאה של מתנדבים שעושים עבודה נאמנה במשך שנים ומייצרים אזרחים למופת.
יעקב מרגי: אתם מוכרים ונתמכים.
<טל מדר: הם עכשיו בתהליך הכרה.
<פאדי סלומה: זאת ההזדמנות לציין שטל מצוינת וטובה לעם ישראל.
מירב בן ארי: את יכולה לומר לוועדה מתי יוכרו שבעת הארגונים הנוספים?
<טל מדר: אין תקציב מדינה.
<טל מדר: בהיעדר תקציב מדינה, אין תמיכות.