GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולחברי הכנסת ביחד, או למשרד החינוך, לקדם חקיקה ממשלתית בנושא ביטול כלל תשלומי ההורים, ולהעבירם בחקיקה בדרך כלשהי, או כמס, או בכלל לספוג את זה בתקציב החינוך.
יעקב מרגי: ולא, לחברי הכנסת ליזום חקיקה לגביית תשלומי הורים בצורה פרוגרסיבית בדרך כלשהי שתהיה בתיאום עם האוצר.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ליידע את ההורים בכל הדרכים האפשריות לגבי מערכת "אפיק", והאפשרות שלהם להשתמש בה.
יעקב מרגי: אנחנו קוראים למערכת החינוך, למשרד החינוך, למנהלים, לעשות הכול שלא להשאיר, כפי שנאמר כאן, שום ילד מאחור, לא בעטיים של תשלומי הורים, בכל שלב, לא רק בתיכון.
יעקב מרגי: בגן הילדים, במעבר לחינוך היסודי, להביא את כל הילדים להזדמנות שווה – מהיסודי לחטיבה כנ"ל, לחטיבה העליונה כנ"ל.
יעקב מרגי: הוועדה, כפי שאמרתי, תנסה לקדם חקיקה יחד עם חברי הכנסת, אם הממשלה לא תעשה זאת.
יעקב מרגי: הוועדה מודיעה שהיא רואה בתשלומי הורים מס רגרסיבי שצריך להיעלם מן העולם.
יעקב מרגי: והוועדה מביעה את דעתה, שכל נושא החינוך מגיל לידה עד בכלל, כולל ההשכלה הגבוהה, צריך להיות במשרד החינוך, ואנחנו נפעל ונקיים דיון בנושא הזה.
מירב בן ארי: גם בנושא פנימיות וכפרי הנוער שאין להם מערכת של גיבוי מאחוריהם.
<קריאה: ובתי-הספר הפרטיים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם:
יעקב מרגי: אנחנו הצבענו היום על תשלומי הורים בלב כבד - - -
<יצחק קדמן: זאת השנה האחרונה, תוסיף.
<יצחק קדמן: זאת השנה האחרונה שבה - - -
יעקב מרגי: ד"ר קדמן, אני אומר לך שאני בשנה הזו אדרש לתשלומי הורים לא בסוף השנה.
יעקב מרגי: היום ה-7 ביולי 2015, כ' בתמוז התשע"ה והנושא על סדר היום הוא הצעה לסדר של חרי הכנסת איציק שמולי, נורית קורת ורועי פולקמן בנושא אכיפת צער בעלי חיים בתי המטבחיים.
יעקב מרגי: כמובן שהבקשה באה בעטיה של אותה כתבה משודרת לגבי בית המטבחיים דבאח בדיר אל אסאד.
רועי פולקמן: בינתיים הייתה עוד כתבה.
יעקב מרגי: אני אתייחס.
יעקב מרגי: אני יודע שאתמול הייתה כתבה מצמררת בנושא העופות בזוגלובק.
יעקב מרגי: בכוונת מכוון אני לא רוצה לקיים על כך דיון עכשיו כי אם אנחנו נקיים דיון, נייתר את כל ההצעות לסדר שהוגשו, וכבר הוגשו אתמול הצעות לסדר ושאילתות בנושא.
יעקב מרגי: יתקיים דיון בנפרד על מה שקורה בזוגלובק.
יעקב מרגי: הוועדה הזו אמונה על חוק צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: לצערי הרב יש תחומים במדינת ישראל – בכל התחומים ואפילו בתחום הבריאות – בהם יש מה שנקרא מחלות יתומות.
יעקב מרגי: בתחום האכיפה יש חוקים שאף אחד לא אוכף אותם אבל אני שמח שהמודעות הולכת וגדלה.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים את הקיום היום יומי, יש כאלה שחולקים, כאלה שקיבלו על עצמם להיות צמחונים, אבל אין כל סתירה בין לעשות זאת בכבוד, ללא צער ואנחנו כיהודים מחויבים להתייחס לסוגיית צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: אני מקווה שאנחנו מתייחסים כך גם לצערם של בני אדם.
יעקב מרגי: אני אומר שמי שלא רגיש לצערו של בעל חי או לצערם של בעלי חיים, לא יהיה רגיש גם לצערו של האדם, של הזולת.
יעקב מרגי: אני שמח שיש חברי כנסת שיש להם את הזמן ואת הנכונות לקדם זאת.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לנוכחים ליד השולחן הזה שזאת הקדנציה החמישית שלי בכנסת ובכל קדנציה אני רואה שיותר ויותר חברי כנסת מתגייסים למאבק הזה.
יעקב מרגי: אם כבר זה קורה וקרה, לפחות המלחמה שלנו תהיה לתיקון שיצא מכאן.
יעקב מרגי: אני מקווה שהדברים שכתב לנו שר החקלאות, שממונה גם על חוק צער בעלי חיים, ואני מבין שהם מונחים על שולחן הוועדה, הם אכן כפי שהוא כותב ואני נוטה להאמין שכך זה, שהוא לוקח את זה לתשומת לבו ושם את הנושא בקדמת הבמה של המשרד.
יעקב מרגי: בתחילת דבריו הוא מצהיר שהוא ינקוט באפס סובלנות כלפי הפגיעה בבעלי חיים, בעבירות על חוק צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת מציעים כאשר הראשון בהם לפי הסדר הוא חבר הכנסת איציק שמולי, לאחר מכן חבר הכנסת רועי פולקמן.
יעקב מרגי: חברת הכנסת נורית קורן הודיעה לי אתמול – ולפי השעות אני לא יודע אם זה היה אתמול או היום – שהיא משתתפת בדיון אחר ואם היא תצליח, היא תצטרף אלינו במהלך הישיבה אבל הנושא חשוב לה.
איציק שמולי: תודה גם לחברי הכנסת שיחד אתם הצענו את ההצעה הזאת.
איציק שמולי: זה נכון אדוני היושב ראש שנושא הדיון הוא דבאח, ואני לא מתכוון לפתוח כאן סוגריים גדולים ולעסוק היום בנושא זוגלובק, אבל לפני שנדבר על דבאח, שימו לב רק לדבר אחד.
איציק שמולי: אנחנו בחודשים או בשבועות האחרונים, מדי שבוע אנחנו חושבים שראינו כבר את הרף הבלתי אפשרי שכבר לא ניתן יהיה לעבור אותו של מידת הסדיסטיות והרוע, ואז מגיע כוכב תורן.
איציק שמולי: פעם זה דבאח, אחרי כן זאת הכלבייה בצפת, אתמול זה זוגלובק ובעבר זה היה אדום אדום ושוב זוגלובק.
איציק שמולי: אני צמחוני ואגב, לא הרבה זמן, ואני מכבד גם את מי שמחליט לחיות אחרת אבל אני לא ניגש לסוגיה הזאת מתוך המקום הזה.
איציק שמולי: אני חושב שגם אנשים שצורכים בשר על כל סוגיו וצורכים עוף, מסתכלים על התמונות האלו ופשוט מתביישים.
איציק שמולי: מי שזה קורה בתחום שלו, זוגלובק ודבאח, צריכים להתבייש.
איציק שמולי: פשוט להתבייש.
איציק שמולי: כמה רוע צריך כדי לקחת תרנגולת ולשחק אתה כדורגל?
איציק שמולי: או לקחת אותה ולהטביע אותה בכוח בתוך פח אשפה, יעני משחק של הטבעות בכדורסל.
איציק שמולי: כמה רוע צריך להיות שעגל נמצא כבר בתוך הקורלס ואין לו לאן לברוח, אין לו, ויש עובד שלוקח את השוקר, שהוא לא הביא אותו מהבית, ותוקע לו אותו בראש 15 פעמים?
איציק שמולי: דבאח בכלל נמצאים כאן?
<פאדי דבאח: כן.
<פאדי דבאח: אנחנו כאן.
איציק שמולי: שלום לכם.
איציק שמולי: אני מצטער שהסתכלתי לצד שלכם.
<נדב גלאון: אנחנו מהצד השני.
איציק שמולי: אתם מהפיקוח.
איציק שמולי: חכו, נגיע גם אליכם.
איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם כבר בפתח דבריי.
איציק שמולי: גם במקרה של דבאח וגם במקרה של זוגלובק, אנחנו לא נקבל את ההנחה הזאת ואת המצב הזה שבו המנהלים מסתתרים מאחורי העובדים.
איציק שמולי: העובדים חטאו ופשעו בשני המקרים אבל גם במקרה של דבאח, מי היה זה שדחף להם את השוקרים ליד?
איציק שמולי: במקרה של אתמול של זוגלובק להגיד שהמנהלים לא יודעים מה קורה אחרי שלפני שנה וחצי אדוני היושב ראש ישב אחד המנהלים הבכירים של זובלובק כאן בוועדה הזאת ואמר לוועדה: חטאנו, פשענו, אנחנו נתקן, אני מבטיח.
איציק שמולי: לא עברו אפילו שנתיים.
איציק שמולי: אם חשבנו שבתחקיר הקודם של זוגלובק ראינו את שיא ההתעללות, בא התחקיר הזה של אתמול.
איציק שמולי: אנחנו לא מתכוונים להסתפק בהענשה של העובדים, בפיטורים של העובדים, בכל הפתרונות היצירתיים האלה.
איציק שמולי: אל תבואו לשכנע אותנו שזה עובד סורר כי זה לא עובד סורר אלא זאת תרבות.
איציק שמולי: זה מישהו שמאפשר את זה בתוך המפעלים שלכם.
איציק שמולי: לכן גם המנהלים צריכים לשאת בעונש וביום שבו תהיה אחריות פלילית על הראש שלכם, אתם תמנעו את הדברים האלה ולא תדחפו לידיים של העובדים שלכם שוקרים.
איציק שמולי: הקריאה השנייה שלי, אדוני היושב ראש, היא לציבור הצרכנים כי אני רואה שהדיון כאן בשידור.
איציק שמולי: אני אמרתי שאני מכבד כל אחד ואת הבחירה שלו, שכל אחד יחיה את חייו כפי שהוא רוצה.
איציק שמולי: מי שרוצה להיות צמחוני, שיהיה צמחוני, מי שרוצה להיות טבעוני, יהיה טבעוני, ומי שמאיזושהי סיבה רוצה לאכול בשר, שימשיך לעשות זאת אבל על המדפים – אדוני מנכ"ל המועצה לצרכנות, כפי שאתה יודע – כמעט בכל מוצר בשוק יש אפשרות בחירה ואני קורא מכאן לצרכנים בישראל שינהגו בתבונה.
איציק שמולי: אתם יודעים מהיכן אני הגעתי לכנסת, מהמחאה החברתית ואני עדיין אומר לכם שהצרכנים יתנהגו בתבונה ויבחרו את המוצרים שלהם לא רק לפי תו המחיר.
איציק שמולי: אני אומר לכם בצורה מפורשת שחברות שמתעללות ומתייחסות כך לבעלי החיים, הצרכנים צריכים להחרים אותן כי רק כך אנשים מבינים.
איציק שמולי: אדוני, עוד מילה אחת לגבי המקרה של דבאח.
איציק שמולי: בתחקיר הזה שפורסם – ואני רוצה לתת קרדיט גדול מאוד לארגוני בעלי החיים, גם לאנונימוס, גם לתנו לחיות לחיות, גם לצער בעלי חיים וסליחה אם אני לא מזכיר את כולם בגלל ההתרגשות – נראה בבית המטבחיים שלכם שגוררים את העגלים, גוררים אותם, נותנים להם מכות בראש ובכל חלקי הגוף עם צינורות ברזל וצינורות פלסטיק, מושכים אותם באברים רגישים, מכים אותם בכל חלקי הגוף, מטיחים בהם שער ברזל בתוך הראש וכפי שאמרתי קודם, שנייה לפני ששוחטים אותם, גם נותנים להם עם השוקר איזה עשר או 15 פעמים בראש.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, דיברנו על זה במליאה אבל יש כאן גם אלמנטים של כשרות.
איציק שמולי: עגל ששוחטים אותו וקם אחרי עשר שניות לתחייה, זאת לא שחיטה כשרה.
איציק שמולי: אני לא מבין שום דבר ביהדות, אבל עם המעט שאני התייעצתי, אני לא חושב שזה עומד בשום סטנדרט.
איציק שמולי: לסיכום.
איציק שמולי: אני חושב שיש כאן עבירות מאוד מאוד גדולות על החוק אבל יותר גרוע מזה, יש כאן עבירה מאוד מאוד גדולה על המוסר ועל הכיוון אליו צועדת החברה הישראלית.
איציק שמולי: כפי שאמר היושב ראש, במדינת ישראל תמיד יש נושאים דחופים וחשובים - אתמול היינו כאן עד 5:00 לפנות בוקר – והנושאים האלה, כמעט אף פעם לא מקבלים את הדחיפות הראויה להם.
איציק שמולי: אני מקווה שבפעם הזאת, אחרי התחקיר של אתמול בזוגלובק והתחקיר בדבאח, וביום שישי עם הכלבייה בצפת – ואני מניח שבזכות נמרצותם של ארגוני בעלי החיים – לצערי עוד יבואו תחקירים רבים.
איציק שמולי: אנחנו לא מתכוונים לוותר בעניין הזה ואנחנו מתכוונים לפעול כדי להטיל אחריות פלילית על הראש של המנהלים.
איציק שמולי: אני מברך את הנמרצות של שר החקלאות - זה לא היה בשנים קודמות – על כך שבכל פעם שמתגלה מקרה כזה, הוא ישר פועל.
איציק שמולי: אני שואל אתכם גורמי הפיקוח, איפה אתם הייתם.
איציק שמולי: איפה אתם נמצאים?
איציק שמולי: איך הדבר הזה קורה מתחת לראש שלכם ומתחת לאף שלכם ואתם לא רואים את זה?
איציק שמולי: זה לא סביר.
איציק שמולי: אני באמת תמה לשמוע מה יש לכם לומר ולכמה מקרים כאלה עדיין לא הגענו.
יעקב מרגי: חבר הכנסת רועי פולקמן.
רועי פולקמן: אחרי הפתיחה הממצה, אני אתייחס בקצרה ולא אחזור על דברים כי אני חושב שהדברים נאמרו מאוד בבהירות.
רועי פולקמן: אני רק רוצה לומר את הדבר הבא.
רועי פולקמן: יצא לי בחיים גם לעבוד בחקלאות וגם לחיות בקיבוץ בו היו מגדלים ביצים, חליבה וכולי.
רועי פולקמן: דרך אגב, בזמנו הלול נסגר בין השאר בגלל הרגשה של רבים מחברי הקיבוץ לגבי גידול של מטילות בלול בצורה שהייתה מקובלת אז עת בנו את אותו לול, הרבה שנים לפני, וזה היה דבר שחברי הקיבוץ לא רצו לעשות אותו.
רועי פולקמן: אכן יש בעיה עם העניין הזה.
רועי פולקמן: אחת הסיבות שתקופה קצרה בחיי הייתי צמחוני הייתה כאשר ברגע שעבדתי בקיבוץ, גיליתי שביצים וחלב זה עוד יותר גרוע משחיטה ולכן אמרתי לעצמי שאני צריך להחליט.
רועי פולקמן: גידול בעלי חיים למטרות בשר, חלב וביצים זה דבר שיש בצדו קושי אבל זה חלק מהחיים המודרניים ועדיין אין לזה כל הצדקה שהדברים ייעשו בדרך בה הם נעשו ושנראה את התמונות המזעזעות שראינו והדברים שתיאר חברי חבר הכנסת שמולי.
רועי פולקמן: אני רוצה לומר שני דברים.
רועי פולקמן: מהותית, ואני יודע שזה לא יקרה ואני רק אומר גם לפרוטוקול, יש בעיה שהחוק להגנת צער בעלי חיים נמצא במשרד החקלאות.
רועי פולקמן: יש בעיה עם העניין הזה.
רועי פולקמן: אני מאוד מסכים עם חבר הכנסת שמולי ואכן השר אריאל נכנס עם אנרגיה מאוד נמרצת ומאוד חיובית לנושא הזה ואנחנו מברכים אותו על כך.
יעקב מרגי: אתה יודע מתי זה ייפתר?
יעקב מרגי: סליחה שאני מפריע לך.
יעקב מרגי: כשראש הממשלה ימנה שר להגנת הסביבה ושר החקלאות ביחד, אותה פרסונה.
רועי פולקמן: נקודה טובה אדוני היושב ראש.
איתן ברושי: כשתהיה ממשלה של 18 שרים, לא תהיה לו ברירה.
יעקב מרגי: בואו לא נעמיס את זה על בעלי החיים, את תחלואי הממשלות והמשילות בישראל.
<קריאה: אני אסביר שזה טוב שלא מערבבים את האחריות.
רועי פולקמן: כאן אני חולק.
רועי פולקמן: בסוף, בסוף, בסוף בעלי החיים הם גורם ייצור.
רועי פולקמן: הם לא הגנה אלא הם גורם ייצור.
רועי פולקמן: אפשר להגיד שכמו שאני צריך לדעת שבית העסק יהיה נקי ויהיו בו תנאים הולמים לייצור שהם מפוקחים על ידי משרד הבריאות, משרד החקלאות וכולי, ברגע שהפיקוח על התעללות בבעלי חיים יושב במשרד החקלאות, זה גורם ייצור.
רועי פולקמן: בסופו של דבר אנחנו מבינים שבעלי החיים הם גורם ייצור.
רועי פולקמן: קיימתי שיחות וברור לי שזה לא הולך להשתנות אבל בעיני זאת תקלה.
רועי פולקמן: יש שני ערוצים שבעיני הם מהותיים.
רועי פולקמן: האחד, הסיפור של הגילוי הנאות והיכולת, אולי יחד עם המועצה לצרכנות ואולי עם גורמים אחרים, כמו שהיה בזמנו תו הכשרות החברתית.
רועי פולקמן: צריך להיות תו כשרות.
רועי פולקמן: כמו שמדברים על ניסויים בבעלי חיים, והדבר הזה עשה שינוי דרמטי בשוק הקוסמטיקה, בו אנשים עם מודעות חברתית וסביבתית ואחרת אמרו לעצמם שהם רוצים לקנות מוצר שלא מנוסה על בעלי חיים, כנ"ל אנשים יכולים לנהוג במקרה הזה.
רועי פולקמן: שוב, זה מורכב כי לצורך העניין בית המטבחיים דבאח הוא גדול מאוד ויש לו אחוזים גדולים מהשוק.
רועי פולקמן: התחרות בשוק הבשר בישראל היא לא כל כך גדולה, ובואו נגיד את האמת.
רועי פולקמן: עדיין אפשר לאפשר לצרכנים לעשות את הפיקוח הזה.
רועי פולקמן: זה דבר אחד ששווה לחשוב איך עושים אותו, את אותו תו כשרות שאומר שאנחנו יודעים שיש גידול נאות, ככל שניתן לגדל, של בעלי חיים לשחיטה וזה חלק מהחיים אבל זה נעשה בצורה נאותה.
רועי פולקמן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא ההפעלה של אותם ארגונים שעושים, וכמובן הפיקוח יתייחס לכך אחר כך ויתייחס לשאלה למה – אני מקווה שהם יתייחסו לכך - רוב הפעמים נראה שמי שמביא את התחקירים האלה, זה לא הפיקוח אלא אלה עמותות וארגונים.
רועי פולקמן: אני יודע שנעשית עבודה רצינית על ידי הפיקוח.
רועי פולקמן: אני יודע שיש יחידת פיקוח במשרד החקלאות שעושה דברים יפים ורציניים, ועדיין איכשהו משום מה כל התחקירים מגיעים.
רועי פולקמן: אני יודע שהיו כל מיני ניסיונות להסדיר את העבודה עם ארגונים ומתנדבים, כולל המשטרה.
רועי פולקמן: אני יודע שהדבר הזה יכול להתרחב כאשר בצורה ממוסדת ומוסדרת משטרת ישראל וגופי הפיקוח במשרד החקלאות עובדים עם מתנדבים ועם אנשים שאכפת להם כדי שנגדיל באופן מסיבי.
רועי פולקמן: חבר הכנסת שמולי דיבר על האכיפה ועל עבירות פליליות ואני לא אחזור על הדברים.
רועי פולקמן: אני יודע שהמשאבים שלכם מוגבלים אבל יש המון אנשים ומתנדבים שרוצים לעזור.
רועי פולקמן: בואו נגדיל את זה, בואו נייצר חוליות פיקוח מסיביות יחד עם מתנדבים בפיקוח של המשטרה ובפיקוח יחידת הפיקוח של משרד החקלאות.
יעקב מרגי: אם דיברנו על שיתופי פעולה, בחלל בית המטבחיים שוהים השירותים הווטרינריים והרבנות הראשית דרך השוחטים והמשגיחים.
יעקב מרגי: הפיקוח מדי פעם, לא בתדירות גבוהה, מגיע.
יעקב מרגי: צריך לעשות שיתופי פעולה.
יעקב מרגי: אין מציאות כזאת שתהיה כשרות בלי הגנה על צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: לי יש דעה ואמרתי את זה כשהנושא עלה.
יעקב מרגי: אני לא מטיל דופי באף אחד.
יעקב מרגי: הרופא הווטרינר מהרשות המקומית הפך להיות עובד מן המניין וכמעט שכח מי שלח אותו.
יעקב מרגי: כמו משגיח וכמו שוחט.
יעקב מרגי: צריך למצוא איזה מנגנון שכולם יהיו בשילוב אינטרסים אחיד וזה לא סותר, לא פוגע במסחר ולא מייקר אלא ההפך הוא הנכון.
יעקב מרגי: כשיש סדר, יש פחות עלויות ופחות תקלות.
יעקב מרגי: אני מאמין שחלק גדול מהנוכחים כאן היו מעדיפים לא להיות נוכחים כאן ושכל הכתבה הזאת לא הייתה יוצאת לאוויר העולם.
נורית קורן: אני מצטערת שבנסיבות של התחקירים האלה וההתעללות בבעלי החיים אנחנו יושבים כאן.
נורית קורן: לצערי זאת לא פעם ראשונה.
נורית קורן: התחקיר על דבאח פשוט זעזע והתחקיר של אתמול זעזע עוד יותר.
נורית קורן: זה ממשיך.
נורית קורן: זה כבר היה לפני חודשיים ושוב זה קורה.
נורית קורן: זה קורה בסמיכות לכך שהדיון זומן, כאילו תכננו את זה וזה ממש לא כך.
נורית קורן: לצערי כל כך הרבה גורמים נמצאים בתוך בית המטבחיים וכולם שותקים, דבר שאומר עלינו משהו.
נורית קורן: נראה לי שחוק צער בעלי חיים לא נוגע לאף אחד.
נורית קורן: מזל שהחוק נמצא בוועדת החינוך ולא סתם אני חושבת שהוא נמצא בוועדת החינוך.
נורית קורן: כולם שואלים למה חוק צער בעלי חיים נמצא בוועדת החינוך ואני אומר לכם למה, כי אנחנו רוצים לחנך ואנחנו רוצים שזה יהיה משהו ערכי ומוסרי.
נורית קורן: אנחנו כחברה יהודית לא יכולים לאפשר את מה שקורה.
נורית קורן: אני מצטרפת לכל הדברים שאמר חבר הכנסת שמולי כי הוא באמת סקר את הכול.
נורית קורן: אני רוצה לשמוע את כל האורחים שלהם ואת מה שהם אומרים.
נורית קורן: הדבר החשוב ביותר הוא מדוע אין מצלמות בבית מטבחיים כדי לשדר גם למשרד החקלאות וגם לארגונים או עמותות כך שמישהו ישב כל היום ויצפה.
נורית קורן: לא יתכן שאנחנו נעבור לסדר היום.
נורית קורן: אני אומרת לכם שחרם צרכנים לא יכול לעשות כל כך הרבה מהסיבה הפשוטה, כי באמת לא כולם יודעים מה נעשה בתוך בית המטבחיים.
נורית קורן: לצערי הרב למשחטת דבאח יש את נתח השוק הגדול ביותר ואין מספיק תחרות.
איתן ברושי: לא צריך תחרות.
איתן ברושי: צריך להשתמש בתוצרת הארץ קודם כל.
נורית קורן: ראינו הבוקר שהמחירים עולים.
איתן ברושי: זאת בדיוק ההוכחה שהבעיה לא נפתר חוץ מזה שעוד כמה מתווכים הרוויחו כסף.
נורית קורן: אנחנו רוצים לדאוג לתוצרת הארץ.
נורית קורן: אנחנו רוצים לדאוג שהכשרות תהיה כשרות, שמי שאוכל לא יחשוש מכך שאין כשרות, וגם צער בעלי חיים, זה הדבר שצריך לשים בראש מעייננו.
נורית קורן: לכן אני מבקשת שכאשר אתם מדברים, דברו על הקטע של המצלמות ונראה איך אנחנו יכולים לקדם את זה.
יעקב מרגי: השר הנחה לחייב התקנת מצלמות בכל בתי המטבחיים.
נורית קורן: נכון, הוא הנחה אבל אני רוצה שזה ייקח תאוצה.
נורית קורן: אני רוצה להחמיא לשר.
נורית קורן: שמעתי אצלו אוזן קשבת.
נורית קורן: ברגע שהפניתי אליו את התחקיר הראשון, הוא מיד פעל והבטיח שיפעל, והנה המכתב הגיע.
נורית קורן: אני מאוד שמחה על הדבר הזה.
נורית קורן: סוף סוף יש שר חקלאות שהחליט ללכת עם חוק צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: הוא החליט ואנחנו מקווים שהוא ילך עם זה ולא רק יחליט.
יעקב מרגי: רונן בר, עמותת אנונימוס.
<רונן בר: ממצאי התחקיר ששודר אתמול על זוגלובק, בל נשלה את עצמנו שמדובר כאן באיזשהו עובד סורר וזאת היא הבעיה.
<רונן בר: כשאנחנו רואים תרנגולות שפעם אחרי פעם תולשים אותן מהכלובים, יש בעיה בכלוב.
<רונן בר: תרנגולת לא אמורה להיתקע ככה בכלוב.
<רונן בר: אנחנו צילמנו שם גם כלובים שמוציאים גופה אחרי גופה.
<רונן בר: פשוט כך.
<רונן בר: זורקים עוד גופה ועוד גופה ועוד גופה.
<רונן בר: אחוזי תמותה עצומים בכלובים האלה.
<רונן בר: צריך להבין.
<רונן בר: יכולת התחקיר והתחקור שלנו כעמותות למען בעלי חיים היא מאוד מוגבלת.
<רונן בר: מה אני יכול לעשות?
<רונן בר: אני לא יכול ללכת למפעל ולתשאל עובדים, אני לא יכול להשיג מסמכים, אני לא יכול לראות אם יש צילומים בתוך המשחטה.
<רונן בר: היכולת שלי היא מאוד מוגבלת ולמרות זאת פעם אחרי פעם רק ארגונים למען בעלי חיים הם אלה שמוציאים את התחקירים האלה ומראים לציבור מה קורה מאחורי הדלת האטומה הזאת וגם זה באמצעים המאוד מוגבלים שיש לנו.
<רונן בר: זה גם לא עניין של זוגלובק או דבאח או מקום ספציפי.
<רונן בר: התרבות במקומות האלה היא לא תרבות של שמירת חוק בכל מה שקשור לצער בעלי חיים.
<רונן בר: עשינו תחקירים בכל כך הרבה מקומות ועוד לא נתקלנו במקום שבאמת שומר על החוק.
<רונן בר: לכן הפתרון, ואני מתחבר לדברים שאמרו כאן חברי הכנסת הנכבדים, הוא באמת מצלמות.
<רונן בר: המצלמות האלה יאפשרו דבר ראשון באמת לאכוף את חוק צער בעלי חיים, ודבר שני שהם יאפשרו, ולדעתי הוא לא פחות חשוב, זאת שקיפות כי מגיע לציבור לדעת איך המוצרים האלה מגיעים אליו לצלחת גם אם החברות האלה הן שומרות חוק.
<רונן בר: רוב הסבל של בעלי חיים במשקים – אני אשמח לשמוע מה חבריי מהתעשייה חושבים על כך ואני חושב שהם יסכימו אתי – נמצא בחסות החוק.
<רונן בר: התרנגולים האלה שראו אתמול בתחקיר, תרנגולי ההודו, חתכו להם את המקור.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לקיים דיון על העופות.
יעקב מרגי: לא הייתי רוצה לייתר את הדיונים על העופות.
יעקב מרגי: יכולתי לעשות מיקס אחר של דיון אבל אני לא רוצה.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו דנים בהצעה לסדר של חברי הכנסת המציעים שמתייחסת לבתי המטבחיים.
יעקב מרגי: נכון שזה צולם בדבאח, אבל מבחינתי דבאח לא על השולחן אלא מי שעל השולחן כאן זה משרד החקלאות, גורמי האכיפה, הארגונים, הכול ביחד, כדי להביא פתרון.
יעקב מרגי: תעזוב את העופות.
<רונן בר: אם אפשר, רק שתי עובדות כלליות על התעשייה.
<רונן בר: אני לא מדבר על משחטה ספציפית אלא כללית על תעשיית העופות.
<רונן בר: תרנגולי ההודו שמגיעים למשחטות, אחרי שהם אפרוחים, חתכו להם את המקור.
<רונן בר: זה מה שעושים לכל האפרוחים בתעשיית ההודו.
<רונן בר: אתם יודעים כמה תרנגולים לא מגיעים בכלל לסכין הגואלת?
<רונן בר: הם מתים מהתנאים המזעזעים בלולים, מהגוף שלהם שהוא מעוות גנטית – 18 מיליון בשנה.
<רונן בר: כל זה במסגרת החוק ובחסות החוק.
<רונן בר: לכן כל מה שאני ואנחנו, הארגונים למען בעלי חיים, מבקשים זה שכאשר הצרכן בא לסופרמרקט והוא רואה את התרנגולת המחייכת הזאת ארוזה באריזה יפה, יש לו גם את הזכות לראות איך התרנגולת הזאת תגיע למצב הזה, גם אם החברות האלה הן שומרות חוק לחלוטין למרות שזה לא המצב.
<רונן בר: הדבר הזה יתאפשר רק אם יהיו מצלמות שישדרו לאינטרנט.
<רונן בר: זאת שקיפות בסיסית.
איתן ברושי: אתה היית השבוע באירוע של הפרה היפה, שם הסתערתם?
<רונן בר: לא הסתערנו.
<רונן בר: זה לא קשור לעמותת אנונימוס.
איתן ברושי: זה כן קשור.
איתן ברושי: בניגוד לחלק מאלה שיושבים כאן, אני גדלתי עם הפרות והתרנגולות.
איתן ברושי: אני בן קיבוץ, חבר קיבוץ ועוד בתור ילד עסקתי בגידול בעלי חיים במסגרת מה שקראו אז חינוך לעבודה.
איתן ברושי: מכיתה ט' אני עובד בחקלאות וגם ניהלתי מדגריה.
איתן ברושי: כמו תמיד הבעיה היא אדוני היושב ראש, המינון והאיזון.
איתן ברושי: יש סתירה בעצם היותך מגדל בעל חיים כדי לאכול אותו אחר כך.
יעקב מרגי: אתה מכיר את המערכון, דייג אוהב דגים.
איתן ברושי: אני יכול לתת כאן סקירה היסטורית מאז שחר העם היהודי, מה היה הקורבן.
איתן ברושי: אני יכול לומר בוודאות שיש התקדמות גדולה בתנאי המחייה של בעלי החיים ויש השקעות עתק של כספים אבל צריך שנדע – גם לך אני אומר איציק שמולי חברי – שהעלאת העלויות, תוספת עלויות גבוהה, היא קודם כל תיפול על הצרכן.
איתן ברושי: חלק מהסיבה שאין פערים בין יבוא זול לתוצרת מקומית, זאת הכשרות למשל שעולה הרבה כסף.
איתן ברושי: לכן צריך לדעת שבכל זאת רוב העם הוא לא צמחוני ורוב העם הוא גם לא הזוי אלא אלה אנשים מאוזנים ורוצים לגדל בעלי חיים, חלק מהאנשים גם מתפרנסים מזה וחלק עובדים בזה.
איציק שמולי: רוב העם ראה אתמול את התחקיר בערוץ 10 והזדעזע.
איציק שמולי: זה רוב העם.
איתן ברושי: קודם כל, יש עוד ערוצים.
איציק שמולי: אף אחד לא מנסה לחנך אותך להיות צמחוני.
איציק שמולי: אל תיקח את זה לשם.
איתן ברושי: אני אקח את זה לאן שאני רוצה כי אני חושב שאתה צודק אבל כדאי שהתמונה תהיה מאוזנת.
איתן ברושי: יש כאן חברים כאלה שאם זה היה תלוי בהם, בכלל אי אפשר היה לשחוט אלא אפילו לא לגדל.
איתן ברושי: לי יש בעיה עם דבאח, לא בגלל השחיטה אלא בגלל זה שהוא תופס את המקום של החקלאים.
איתן ברושי: בסופו של דבר החקלאים נפגעו קשה מיבוא חסר אחריות של עגלים.
איתן ברושי: אני אומר שיש הפרדה בין צער בעלי חיים.
איתן ברושי: אני הייתי עוזר שר החקלאות עת הוקם המשרד להגנת הסביבה אז נקרא המשרד לאיכות הסביבה.
איתן ברושי: יש סתירה ויש סכנה ובקדנציה הקודמת היו יוזמות לחקיקה בצער בעלי חיים.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חסר לחקלאות עוד כמה נזקים שהיא לא תהיה בכלל.
איתן ברושי: לכן אני אומר גם לחבריי בכנסת שתמיד צריך לשמור על המינון ועל האיזון ויש כאן גורמים שלא הייתי סומך על שיקול דעתם.
איתן ברושי: הם התפרצו למושב – ולא אנקוב בשמו – למשפחה שכולה, עשו מארב ונכנסו לתוך האירוע בשבועות ואמרו למשפחה שכולה שגם הפרות שכולות כי לקחו להם את העגלה לאחר שהיא נולדה.
איתן ברושי: היה שם אירוע אלים.
איתן ברושי: הם יודעים על מה אני מדבר.
<רונן בר: זה לא קשור אלינו.
איתן ברושי: בעיקרון זה קשור אליכם.
<רונן בר: לא אלינו.
איתן ברושי: ניסינו גם למנוע את ההופעה שלכם במכללה.
איתן ברושי: יש גם כבוד לאחרים והם לא צדיקים.
יעקב מרגי: אם מישהו חושב לקחת את הדיון הזה להתפרצויות, זה לא יהיה.
איתן ברושי: אתם לא צדיקים.
איתן ברושי: צריך להפריד בין הרוב הכללי שמגדל בעלי חיים והשקיע הרבה מאוד כסף בשמירה על רווחתם של בעלי החיים, שזה גם משפר את היעילות ואת התועלת מהמהלכים האלה, לבין זה שאני מסכים בחלק מהאירועים שהיו למשל באזור עמק המעיינות באדום אדום, שזה היה בתחומי ההתיישבות.
איתן ברושי: אני שותף ואני מכיר ותומך בשמירת הכללים ובעניין הזה של להיות אנושי בכל מקום, שזה דבר נכון.
איתן ברושי: אני מזהיר את החברים וגם אתכם לא לשתף פעולה עם גורמים קיצוניים שאין להם ראייה רחבה ולא ראייה כוללת ויכולים להוות איום על החקלאות בנוסף לאיומים קיימים.
איתן ברושי: לכן מותר לנו לבקר את מה שלא בסדר, לדעת מה תקין, לשמור על המינון ועל האיזון ולדעת שבסך הכול יש התקדמות גדולה מאוד ויש איים, לא גדולים, של התעללות ובהם צריך לטפל ולא לשפוך את המים יחד עם כל מה שיש בהם.
איתן ברושי: לכן אני מברך על הדיון אבל אני מציע לך היושב ראש להיות זהיר בסיכומים ולהיות מאוזן בהחלטות.
יעקב מרגי: אפרופו לקחת או לא לקחת מגורמים, יש סיפור תלמודי על רבי מאיר בעל הנס שהרי הוא למד תורה מאחד שיצא לתרבות רעה.
יעקב מרגי: באו בטענה כביכול בשמים שהוא למד ממורו ורבו.
יעקב מרגי: אמרו: רימון מצא, תוכו אכל, קליפתו זרק.
יעקב מרגי: לנו כרגע, בדיון הזה, אין לנו אלא להודות לארגונים שהביאו את הממצאים האלה.
יעקב מרגי: אם יש להם התנהגות אחרת, אנחנו לא שם ונצטרך לגנות אותם על התנהגות אלימה.
יעקב מרגי: אין ספק שהקריאה שלך לגבי האיזונים נשמעה ונאמרה גם בדברי הפתיחה.
יעקב מרגי: אנחנו כאן, ואני חושב שגם המציעים, גם חברי הכנסת המציעים, אמרו זאת בצורה חד משמעית שאין לנו כאן עניין להפוך את כולם לצמחונים.
יעקב מרגי: זאת לא התנפלות על כל ענף השחיטה או על כל ענף הבשר.
יעקב מרגי: הכנסת לא תשלים יותר עם מראות כפי שראינו בדבאח, כפי שראינו באדום אדום וכפי שראינו פעם אחר פעם בזוגלובק.
יעקב מרגי: אפרופו מושג מושאל מבעלי חיים, לגבי זוגלובק, זה כבר נקרא בגדר שור מועד ואני לא רוצה להמשיך את ההלכות לגבי שור מועד.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד החקלאות.
יעקב מרגי: אגף הפיקוח במשרד החקלאות.
<אריק בן שמעון: כיועץ השר, אני אחראי על זה.
<אריק בן שמעון: אחר כך אני ארצה לומר כמה דברים בשם השר.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שתאמר לנו עכשיו מה השר עומד לעשות.
יעקב מרגי: יש לנו עכשיו דיון ספציפי על מה שקרה בדבאח ואם אתה יכול להתייחס לכך, בבקשה.
<נדב גלאון: תודה אדוני.
<נדב גלאון: אני מנהל השירותים הווטרינריים.
<נדב גלאון: נמצאים אתי כאן גם נציגי הלשכה המשפטית בחקיקה ובאכיפה, הממונה על חוק צער בעלי חיים דוקטור דגנית בן דב ואחרים.
<נדב גלאון: גם אני מברך על הדיון.
<נדב גלאון: כל דיון כזה תורם גם לפיקוח הישיר, גם לפיקוח העקיף וגם לתחושה הציבורית שהמצב צריך להיות טוב יותר.
<נדב גלאון: יחד עם זאת, אני חושב שחשוב לא לחיות באשליה שמשרד החקלאות, השירותים הווטרינריים, לא עולים על זה וזה מגיע רק כאשר מגיעה הסנסציה הטלוויזיונית.
<נדב גלאון: אנחנו החל מאדום אדום, שזה היה לפני שנתיים וחצי, הגברנו את הפיקוח בצורה משמעותית.
יעקב מרגי: יש לך נתונים לתת לנו?
<נדב גלאון: אנחנו מדברים כרגע על נוהל ברור של פיקוח על צער בעלי חיים בבתי מטבחיים ומשחטות.
<נדב גלאון: במסגרת החוק נכתב נוהל.
<נדב גלאון: אני אסביר את מערך הפיקוח.
<נדב גלאון: האחריות הראשונה היא של המפעיל.
יעקב מרגי: קחו בחשבון שהייתי ראש מועצה דתית במשך 11 שנים, בעוונותיי הייתה משחטה תחת אחריותי וגם בית מטבחיים.
<נדב גלאון: יש פיקוח ישיר של רופא שכפי שנטען כאן לפעמים יש קשר גדול מדי בין המפקח לבין המפוקח.
<נדב גלאון: אציין שוועדת שרים לחקיקה קיבלה החלטה לשנות את זה במסגרת תיקון חוק של משרד הבריאות ובמידה ויקום תאגיד ציבורי -שצריך לקום תוך שנתיים – הרי שהקשר הזה ינותק.
רועי פולקמן: תאגיד ציבור, למה?
<נדב גלאון: תאגיד ציבורי לפיקוח על בתי שחיטה לסוגיהם.
רועי פולקמן: של משרד החקלאות.
< נדב גלאון: הוא יהיה ממשלתי.
יעקב מרגי: הממשלה לא מקימה אותו.
יעקב מרגי: יפריטו את זה.
יעקב מרגי: חברה קבלנית.
יעקב מרגי: אני משער.