GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: מה נוטים חלק מהאוכלוסייה שלנו, האזרחים שלנו במדינת ישראל לעשות, לומר שבעצם הוויכוח הוא ויכוח פוליטי, ואם אתם רוצים במילה היותר מכובסת, לאומי.
עמרם מצנע: הוויכוח הלאומי יוצר בעצם את הכעס כלפי הערבים, את השנאה כלפי הערבים, את המציאות שלערבים לא צריך לתת דמוקרטיה.
עמרם מצנע: בטח כולנו נחשפנו לסקרים שעושים בקרב בני הנוער על דעתם האם למיעוט הערבי במדינת ישראל.
עמרם מצנע: המרחיבים אומרים, בכלל זכות בחירה, המצמצמים אומרים: זכות בחירה על עתידה ואופייה של מדינת ישראל שזה גבולות ותהליך מדיני וכדומה.
עמרם מצנע: כמובן שאז יש את תפיסת הקורבנות, אנחנו המסכנים, כל העולם רודף אחרינו, אנטישמיות, אנטי ישראליות וכדומה וההתגוננות שלנו היא כמובן באה לידי ביטוי אחר כך בהתנהגויות שלנו כאן.
עמרם מצנע: בבקשה משרד החינוך, יעל ואחר כך הדרה.
<יעל גוראון: אני מפקחת מרכז מקצוע (מפמ"ר) מנהלת את תחום הדעת של אזרחות במשרד החינוך.
<יעל גוראון: אני אומר כמה מילים על התכנית שאני אחראית עליה.
<יעל גוראון: אחד התפקידים שלי זה להיות בקשר בערך עם כל מי שיושב כאן בחדר.
<יעל גוראון: לשמוע, לחשוב ולשתף פעולה ומה לעשות כדי שתכנית הלימודים באמת תצא לפועל.
<יעל גוראון: אני חושבת שכל מי שיושב בחדר הזה, אנשי חינוך כולל אותך היושב ראש, מבינים שבאמת המורים הם בחזית ושהמטרה המרכזית היא לתת למורים כלים ולאפשר להם לעמוד במציאות מאוד מאוד מורכבת והתמודד במשימות הכבדות משקל של תכנית הלימודים.
<יעל גוראון: בהמשך לעמדה האקדמית שהובאה כאן, אין ספק שהיה לנו קל יותר לחנך ל'אזרחות במדינה יהודית ודמוקרטית' אם הייתה לנו חוקה.
<יעל גוראון: זה יותר מסובך כשאנחנו נשענים על מגילת העצמאות.
<יעל גוראון: אנחנו מאוד אוהבים אותה, היא מאוד מפוארת בעיננו וחשובה.
<יעל גוראון: היא מופיעה כחוט השני לאורך כל שיעורי האזרחות.
<יעל גוראון: יש לנו מטרות חינוך ויש לנו את תכנית הלימודים.
<יעל גוראון: ברמת מטרות התכנית אנחנו מדברים גם על הקניית ידע, גם על הבנת המורכבות של המציאות הישראלית והמערכת הפוליטית, גם על הקניית מיומנויות וכישורים שקשורים בין השאר לניתוח טקסטים, לקיום דיאלוג, לזיהוי מורכבות, ליכולת למתוח ביקורת.
<יעל גוראון: אני באמת חושבת שמטרות התכנית מפוארות וגדולות ושהמורים מכירים אותן וחותרים לקראתן כל הזמן.
<יעל גוראון: יש לנו גם מטרות שקשורות לנקיטת עמדות והבעת עמדות של תלמידים.
<יעל גוראון: לאחרונה גם עסקנו בחוזר מנכ"ל שהוצאנו שמדייק ומחדד איך מורים אמורים לקיים דיון שנוי במחלוקת בכיתה, לא האם הם אמורים לקיים אותו.
<יעל גוראון: לצערי הרב לא הספקתי להגיב לחלק מהדברים שחבר הכנסת שמעון אוחיון הציג פה.
<יעל גוראון: האם הם אמורים או האם הם ברי הסמכא ואיך עושים את זה בצורה מושכלת, מאוזנת וחכמה.
<יעל גוראון: זה לא תמיד קל.
<יעל גוראון: מורה נכנס לשיעור עם תכנית עבודה מסוימת והמציאות הכיתתית משתנה מכיתה לכיתה, בהרבה פעמים היא מכתיבה את השיחה.
<יעל גוראון: אתמול, בתגובה שניסחנו לעיתונות, היה צריך להתייחס למשהו שהוא, נגיד שלאדם ורטה יש וריאציות, הרבה פעמים השיחה היא שיחה בתוך הקשר ואם אתה מוציא משפט אחד שתלמיד אמר או משפט אחד שמורה אמר ואתה לא מבין את כל ההקשר הכיתתי, אתה לא מצליח לשווק את זה לא באמצעי התקשורת וגם לא תמיד בדיון כזה קצר בכנסת.
<יעל גוראון: חינוך, ובמיוחד חינוך לאזרחות במציאות שלנו זו באמת עבודה יומיומית, מורכבת שלא קורת בבת-אחת ולא על ידי מישהו שהוא קוסם שנכנס לכיתה ופתאום מופיע.
<יעל גוראון: אני מרגישה שקצת מיותר לציין, אני בטוחה שכולם יודעים שבתכנית הלימודים שלנו כל הנושאים עוסקים גם בתיאור הקבוצות השונות, גם בדיונים על המחלוקות בחברה הישראלית, הכלכליות, הפוליטיות, תיאור אתגרי החיים המשותפים, פלורליזם, זכויות אדם כמובן יש להן חטיבה שלמה של הוראה ולימוד ערכי הדמוקרטיה.
<יעל גוראון: אנחנו באמת מאפשרים את הנושאים האלה.
<יעל גוראון: אנחנו נציבים בשתי בעיות, קודם כל מקצוע האזרחות הוא עדין רזה וקטן.
<יעל גוראון: אני ממתינה להחלטת הממשלה שתחליט שילמדו מכיתה י' עד י"ב אזרחות בישראל.
<יעל גוראון: אני אהיה הראשונה שתלך ליישם אותה.
<יעל גוראון: בהחלט יש לנו בעיה גם עם תרבות פוליטית שהחינוך הוא המפתח אליה, אבל יש לה עוד סוכנים מסביב.
<יעל גוראון: אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה כדי לבסס ולייצב חינוך אזרחי ושיחה אזרחית ראויה בכיתות.
<יעל גוראון: לסיום, הכנסנו שני נושאים חדשים השנה, נושאים שראינו אותם כנושאים מאוד חשובים.
<יעל גוראון: האחד, תרבות פוליטית והשני דיון מה היא אלימות פוליטית ומה המשמעויות שלה.
<יעל גוראון: אנחנו עובדים גם בהכשרת מורים, יש לנו השתלמויות בכל הארץ וגם בעצמנו בתוך צוות המדריכים הרחב שיש לנו, השנה אנחנו עובדים באופן צמוד עם בתי הספר תוך כדי דיונים מתמידים עם המגזרים.
<יעל גוראון: כל פגישה שלי עם מדרכי המקצוע היא פגישה רב-מגזרית בתוך מציאות מורכבת.
<יעל גוראון: מאז אוגוסט ועד היום לא היה יום שלא נפגשנו ביום שבו לא הייתה איזה כותרת בעיתון שהיינו צריכים או לחשוב עליה או לשים אותה לרגע מחוץ לחדר כדי להצליח להתקדם ולדבר על זה.
<יעל גוראון: המורכבות היא בתוכנו כל הזמן.
עמרם מצנע: משרד החינוך, תכניות מפורטות לא מעניינות אותנו בשלב הזה.
עמרם מצנע: אם יש משהו להוסיף, בבקשה.
<רוחמה גבל-רדמן: מה שאני יכולה להביא לדיון הזה הוא בעיקר מה אנחנו עושים לאור התכנית המאוד יפה והמשותפת לכלל המגזרים.
<רוחמה גבל-רדמן: בעינינו זה ערך, זה משהו שאנחנו לא רוצים לוותר עליו בתכנית לאזרחות.
<רוחמה גבל-רדמן: כל המגזרים שניגשים לבגרות עושים אותו.
<רוחמה גבל-רדמן: אנחנו עובדים מאוד קשה על פרקטיקה של דיון.
<רוחמה גבל-רדמן: אתה העלאת שאלה איך המנהל מנהל דיון.
<רוחמה גבל-רדמן: אנחנו חושבים שיש איזו אמונה, כשמורה נכנס לכיתה יתפוצץ העולם זה הוא והכיתה ואף אחד לא יודע מה קורה בפנים.
<רוחמה גבל-רדמן: אבל בעצם מדובר בקירות וירטואליים כי המציאות נכנסת חזק מאוד לתוך הכיתה וצריך לעבוד בהתייחסות למציאות הזאת.
<רוחמה גבל-רדמן: זה בא לידי ביטוי גם בתכנית וגם במטלת הביצוע, שהיא 20% בציוני הבגרות, וגם בשאלת הבגרות שתהייה שתיים בהמשך.
<רוחמה גבל-רדמן: היכולת לגבש עמדה מנומקת, מושכלת, מכבדת, עמדה שהיא כנראה שונה מהאחר - - -
עמרם מצנע: למה מקצוע האזרחות, נחשב בעיני הרבה מאוד מהתלמידים כמקצוע משעמם?
<רוחמה גבל-רדמן: אני לא חושבת - - -
עמרם מצנע: לא שאלתי מה את חושבת.
<רוחמה גבל-רדמן: אני לא חושבת שהוא נתפס כך על ידי התלמידים, שלי לפחות.
עמרם מצנע: אז על ידי תלמידים אחרים.
עמרם מצנע: גם אשתי שהייתה מורה לתנ"ך, לא הבינה איך יש תלמידים שלא אוהבים תנ"ך.
<רוחמה גבל-רדמן: מדובר בכמה רמות של שפה.
<רוחמה גבל-רדמן: זה גם במדעי החברה, גם מדעי המדינה וגם משפטים ועוד המון פרקטיקות, שנדרשות בתוך המקצוע והקניית מושגים.
עמרם מצנע: אחת הטענות שאני שומע, מלמדים באזרחות את הדברים היבשים כמו איך מורכבת הכנסת, מי אחראי על מה ומה הסמכות של מי ואיך בוחרים, מה זה חוק יסוד ומה זה חוק - - -
<רוחמה גבל-רדמן: גם הדברים האלה נמצאים בתוך תכנית הלימוד.
<רוחמה גבל-רדמן: התכנית שונתה, היא רחבה - - -
עמרם מצנע: כן, אבל תחת הכותרת 'למידה משמעותית' צריך לעבור שינוי מהותי.
עמרם מצנע: למשל לימוד באמצעות משחקים, סימולציות כמו למשל משחק, הנה אנחנו כעת חברי כנסת בואו נדון, נחוקק - - -
<רוחמה גבל-רדמן: לשם אני מנסה להגיע כשאני אומרת שאנחנו מנסים לבנות את היכולת של תלמיד לנהל דיון, כל תלמיד שהוא עם עמדה שקיימת אצלנו.
<רוחמה גבל-רדמן: זה לא קורה על ידי כך שהמורה מרצה והתלמיד שומע איך מתנהל דיון.
<רוחמה גבל-רדמן: זה קורה על יד כך שאנחנו מנסים להתנסות בפרקטיקה ממשית של התמודדות קודם כל עם רצף עמדות, עם הגדרת גבולות הדיון, מה נמצא בתוך הדיון, מה נמצא מחוץ לדיון כאשר יש יסודות של יהדות ודמוקרטיה שמעבר להן הדיון לא יכול להתקיים.
<רוחמה גבל-רדמן: כל מה שמערר את שתי היסודות האלה הוא בעייתי מבחינת הדיון.
<רוחמה גבל-רדמן: בתוך זה, מהי הטענה שלך ואיך אתה מתמודד עם הטענה של האחר?
<רוחמה גבל-רדמן: להביא טענות אחרות לתוך הכיתה ולקחת אחריות על השיח שלך כמי שמביא עמדה, כן זו פרקטיקה קשה.
<רוחמה גבל-רדמן: תלמיד לומד להתמודד אתה, למצוא אותה.
<רוחמה גבל-רדמן: אנחנו יכולים להגיד שבמבחן הבגרות לא רוב התלמידים רצים לשאלת עמדה.
<רוחמה גבל-רדמן: זו שאלה קשה וכשיש בחירה בורחים לשאלות אחרות.
<רוחמה גבל-רדמן: אבל אנחנו לא נרפה וזו אחת המטרות המאוד מאוד חשובות שלנו במקצוע שבאה לידי ביטוי גם בהשתלמויות.
<רוחמה גבל-רדמן: אנחנו נותנים לזה תשומת לב, בונים מפגשים שזה העניין שלהם.
<רוחמה גבל-רדמן: הניסוח של טענה מנומקת בשפה אזרחית מכבדת, מושכלת וכל אלה עוברים כחוט השני לאורך כל חווית הלימוד של התלמיד בישראל.
<אלירז קראוס: גם אני מבקשת להודות.
<אלירז קראוס: אני הייתי שותפה במושב הזה בהרבה מהדיונים בוועדה הזאת, דיונים בנושאים רגישים, טעונים ושנויים במחלוקת ובלא מעט מהמקרים עם קדימות מאוד חשובה לנושאים ערכיים.
<אלירז קראוס: אני מבקשת להודות על כך ולהעריך על רגעים לא קלים לפעמים, כי מערכת החינוך מתמודדת עם שאלות קשות ולא תמיד יכולה להצביע שהכול הצליח לה.
<אלירז קראוס: זה התקבל פה והיה אפשר להסביר את הדברים.
<אלירז קראוס: זה לא מובן מאליו מתוך אווירת השיח קיימת בכל מיני מעגלים בהרבה פעמים.
<אלירז קראוס: אני מבקשת להביע על כך הערכה ולאחל הצלחה בהמשך העשייה לכל השותפים פה בוועדה.
<אלירז קראוס: אני מבקשת להתייחס בקיצור לכמה תכניות מערכתיות שבתוכן, אני מקווה שהוא כן יוצר מכלול של עשייה.
<אלירז קראוס: על רקע המאבק בגזענות ביקש השר להכין תכנית חינוכית כוללת של כל המנהלים במשרד.
<אלירז קראוס: תכנית בראיה כוללת שמאגדת ביחד לכל שכבות הגיל את הנושא הזה.
<אלירז קראוס: המטה לחינוך אזרחי מוביל את התכנית הזאת.
<אלירז קראוס: התכנית נבנתה על העוגנים לסבלנות, מאבק בגזענות וחיים משותפים, או מסבלנות למאבק בגזענות וחיים משותפים.
<אלירז קראוס: זאת מתוך התפיסה שאנחנו צריכים לחנך ולא לעזוב את החינוך לדברים החיובים.
<אלירז קראוס: שעל הדברים האלה אחר כך אפשר להגיע למקום שאנחנו רוצים להגיע.
<אלירז קראוס: אני אסתפק לומר שיש לה עוגן תכני שעוסק באמת בשילוב מקצועות הלמידה וציון ימי הלוח.
<אלירז קראוס: בתי הספר יתבקשו על פי התכנית לציין את שבוע הסבלנות.
<אלירז קראוס: ציונה תתאר מה נעשה השנה בתחום של יום זכויות האדם שלכבודו התכנסו היום כאן, את היום הבינלאומי למאבק בגזענות.
<אלירז קראוס: הציר השני שלה - - -
<אהוד עוזיאל: זה יהיה מחייב?
<אלירז קראוס: התכנית הזאת הוגשה להנהלת המשרד ומנכ"לית המשרד.
<אלירז קראוס: כולנו יודעים שאנחנו נמצאים בתקופת מעבר.
<אלירז קראוס: היא התקבלה.
<אלירז קראוס: כרגע אנחנו מתחילים לפעול על פיה ונראה איזה מעמד היא תקבל לפי הימים הבאים.
<אלירז קראוס: הציר השני של התכנית, לאורך כל שדרות המערכת, כל בעלי התפקידים: מפקחים, מנהלים, ממורים עד תלמידים, קיום תהליכים ארוכים של למידה משותפת, של פיתוח מקצועי בין מגזרים, גם עבודות חקר משותפות.
<אלירז קראוס: קיים כבר מיזם משותף עם חלק מאגפים שיושבים כאן
<אלירז קראוס: ב-255 בתי ספר שעוסק בפיתוח מקצועי למנהלים ולמורים ומפגשים בין התלמידים.
<אלירז קראוס: שותפים לזה בשנת תשע"ה כ-12 אלף תלמידים.
<אלירז קראוס: אנחנו מקווים להרחיב את זה במהלך הזמן.
<אלירז קראוס: חוזר המנכ"ל הוזכר פה.
<אלירז קראוס: אנחנו פותחים עכשיו השתלמויות למנחים יחד עם שפ"י (שירות פסיכולוגי ייעוצי) כי המורים לאזרחות היו הראשונים.
<אלירז קראוס: עכשיו עם התכנית של 'למידה משמעותית' עוד מקצועות ועוד מורים אומרים לנו 'אנחנו צריכים כלים'.
<אלירז קראוס: אם מעוררים דיון ערכי על יצירה ספרותית יעלו נקודות רגישות.
<אלירז קראוס: אנחנו עובדים עם שפ"י על פיתוח מקצועי בגישה מיוחדת שהם קוראים לה 'שיח מוגן ורב-תרבותי' בשיתוף שהתחיל עם מקצוע האזרחות, אבל הולך להתרחב למקצועות נוספים.
<אלירז קראוס: עוד עבודה מערכתית היא בנושא של עבודה בתפיסה מערכתית לחינוך ערכי.
<אלירז קראוס: בתכנית הציר ההומניסטי דמוקרטי, ערכי מורשת על פי המגזר בין יהדות או מורשת של המגזר הערבי והדרוזי, כבסיס לזהות שממנה אפשר לצאת לדיאלוג והערכים הציוניים והאזרחים, שוב תלוי במגזר.
<אלירז קראוס: בשילוב עבודה לחינוך חברתי בכל תחומי הדעת נעשו כבר מיפויים של תכנית הלימודים, איפה מעלה התכנית מתוכה שאלות ודילמות לדיון.
<אלירז קראוס: נעשה פיתוח מקצועי בלא מעט מהמקצועות וב-30% בכל מקצועות החברה והרוח יכנס לתוך ההערכה אפשרות לקיים דיון ערכי על בסיס החומר, על בסיס ידע ועל בסיס ערכי.
<אלירז קראוס: להכניס את זה בעבודות שיעשו בתוך ה-30% כחלק מתהליך העבודה והערכה של התלמידים.
<אלירז קראוס: זאת אומרת שלא רק אקסטרה מחוץ לחומר.
<אלירז קראוס: אציין כאן רק במילה לגבי התכנית 'בשבילי הזיכרון' שהיא תכנית מערכתית בנושא הוראת השואה, הציר הערכי של הערכים המורשה וההומניסטים הוא ציר מאוד מרכזי בתוכה וזה משתלב יחד.
<אלירז קראוס: עכשיו האתגר שלנו הוא לעשות סינכרוניזציה בין כל המרכיבים האלה.
<אלירז קראוס: נמצאות פה איתי נציגה של המטה לחינוך אזרחי, מנהלת המטה נמצאת בפעילות לקראת יום זכויות האדם עם כל הצוות שלה.
<אלירז קראוס: היא התנצלה ושלחה את ציונה, שהיא מדריכה ארצית בכירה שמובילה הרבה תהליכים במטה.
<אלירז קראוס: אחריה, הדרה שתייצג את ההתפתחות של מנהל חברה ונוער ואת העשייה שלו.
עמרם מצנע: בבקשה, ציונה.
<ציונה כסיף: שלום.
<ציונה כסיף: אני מצטרפת לברכות.
<ציונה כסיף: זו השנה הרביעית שלי במטה לחינוך אזרחי.
<ציונה כסיף: אני יכולה לראות מה קרה אחורה ולאן אנחנו מתקדמים וכן לדבר על שיוניים משמעותיים שחלים.
<ציונה כסיף: אני מאוד מאוד מקווה שימשכו.
<ציונה כסיף: תמיד עסקנו בנושאים לחינוך אזרחי.
<ציונה כסיף: ההבדל בין תשע"ה למה מה שקרה קודם, בפעמים הקודמות האירועים זימנו לנו עיסוק בתכנים של חינוך אזרחי, אבל ממש עשינו עבודת עומק.
<ציונה כסיף: היה אירוע, טיפלנו, יישמנו בבתי הספר, אבל לא בדקנו אלו אדוות יש לו, כמה תהודה, מה נעשה מעבר לאותו אירוע או לאותו יום.
<ציונה כסיף: מבחינתי, מה שקרה השנה הוא נקודת מפנה.
<ציונה כסיף: אני מאוד מאוד מקווה שהוא ימשיך.
<ציונה כסיף: אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו כאן, אבל עצם העובדה שהייתה כאן אמירה של שר ששמה על סדר היום בצורה גלויה את טיפול בנושא של חיים משותפים, מניעת גזענות – זו אמירה.
<קריאה: גזענות לא הייתה שם.
<ציונה כסיף: ניסוח המתווה שלנו הוא 'מסבלנות למניעת גזענות'.
<ציונה כסיף: זה דבר אחד.
<ציונה כסיף: דבר שני, יצא חוזר מנכ"ל ומי שקורא את חוזר מנכ"ל רואה שיש שם מתווה מאוד ברור עם גבולות גזרה מאוד ברורים, ההרחבה של המותר התרחבה, גדלה.
<ציונה כסיף: זה חוזר מנכ"ל מאפשר, נותן את ברכת הדרך למורים להיכנס עם הנושאים השנויים במחלוקת לתוך הכיתות מבלי לפחוד, כמובן שצריך לתת לזה מענה ולתת כלים.
<ציונה כסיף: ביולי-אוגוסט ישבנו, התקיימה ועדה שבה בנינו תכנית לפתיחת שנת הלימודים, קראנו לה 'תכנית למניעת גזענות קצרת טווח'.
<ציונה כסיף: כל מערכת החינוך עשתה את הדבר שהיה מגובה ומלווה במכתב מהמנכ"לית.
<ציונה כסיף: הייתה כאן איזו הנחיה למערכת שהדברים יקרו.
<ציונה כסיף: אני מספרת על דברים שקורים כבר ברמה של מערכת, להגיד שזה מספיק?
<ציונה כסיף: התשובה היא לא.
<ציונה כסיף: אנחנו באמת מסמנים משהו שהוא אחר, משהו שמדבר ברמה מערכתית כמו שאלירז אמרה קודם ולא באנקדוטות, לא באיים אלא באיזה רצון לייצר ים.
<ציונה כסיף: מה עוד אנחנו עושים, אם ניקח את לוח השנה האזרחי, לוח השנה האזרחי בהנחה שבתי הספר מקיימים את הפעילות המצוינות ועכשיו בחוזר מנכ"ל ישנה דרישה לחייב את בתי הספר לקיים לפחות שלושה אירועים.
<ציונה כסיף: כל אירוע בלוח השנה האזרחי מזמן שיח בנושאים אזרחיים, בערכים אזרחיים, במניעת גזענות, בחיים משותפים, בכבוד האדם.
<ציונה כסיף: הדבר הזה נשאר כל הזמן על אש קטנה לאורך כל השנה.
<ציונה כסיף: מציינים את יום רבין, שבוע הסבלנות שמיד אומר עליו מילה וכמובן עוד ועוד דברים.
<ציונה כסיף: אם אני לוקחת את שבוע הסבלנות ממחוז מרכז, המחוז שלי, כאינדיקציה למה שקרה במערכת, אני יכולה לומר בסיפוק שקרה כאן משהו מדהים.
<ציונה כסיף: מלבד העובדה שכלל בתי הספר עסקו בנושאים שקשורים לסבלנות, מה שאני אהבתי בביקורים שלי בבתי הספר, שזה לא היה אירוע חריג.
<ציונה כסיף: הגעתי לשיעור דרמה, התקיים שיעור דרמה ובתוך שיעור דרמה הזום היה על נושא הסבלנות.
<ציונה כסיף: השיעור היה שיעור במערכת.
<ציונה כסיף: נכנסתי לכיתה א', כאמור השיעור היה במערכת, הזום היה על נושא של סובלנות .
<ציונה כסיף: זה מה שהיה יפה.
<ציונה כסיף: לשם אנחנו שואפים כשאנחנו מדברים שהערכים האלה יכנסו בתחומי התוכן.
עמרם מצנע: הבעיה, במערכת החינוך קל מאוד לבדוק את התשומות, כמה לימדת, מה נתת, האם הם דיברו על זה.
עמרם מצנע: קשה מאוד למדוד את התפוקות.
עמרם מצנע: התפוקות הן מה הילד צריך לדעת, להפנים בסוף השיעור או בסוף הנושא.
<ציונה כסיף: ראשית אני מסכימה אתך על האמירה הזאת.
<ציונה כסיף: אני מציינת מה כן עשינו.
<ציונה כסיף: אנחנו משתדלים לבנות מהלכים שיש בהם גם הערכה ובקרה מתוך מה הילד ספג, מה הוא לקח, מה הוא היה עוד רוצה לדעת.
<ציונה כסיף: בשבוע הסבלנות עשינו משוב מקוון.
<ציונה כסיף: כעת אנחנו בשלב של איסוף החומרים, אנחנו ננפה אותם, ננתח אותם.
<ציונה כסיף: השאיפה היא להגיע למהלכים כאלה קבועים לאורך העבודה שלנו.
<ציונה כסיף: אני אבקש לענות לך, אני עושה נקודה וחוזרת לשאלה שלך למה הילדים אומרים שמקצוע האזרחות הוא מקצוע משמעם.
<ציונה כסיף: מקצוע האזרחות הוא רק הקוריקולום, הוא המסד של הידע.
<ציונה כסיף: אני אומרת שהם הרפואה ואנחנו הרפואה המשלימה - - -
<ציונה כסיף: לא, את זה אני אומרת.
<ציונה כסיף: הם הרפואה הקונבנציונלית ואנחנו הרפואה המשלימה וכולנו ביחד נותנים את המשהו השלם.
<ציונה כסיף: לבוא לדיון, לבוא ליום זכויות האדם בלי שיהיה לו רקע מתוך הקוריקולום אנחנו יוצאים נפסדים.
<ציונה כסיף: אני מסכימה לגבי השאלה של איך, אבל המה הוא הכרחי.
<ציונה כסיף: אני מניחה שלא חלקת - - -
עמרם מצנע: בוודאי שהשאלה היא איך אתה מביא.
עמרם מצנע: הרי כל הרעיון של 'למידה משמעותית' זה ליצור את הגירויים האלה ואת ההשתתפות העצמית ועל ידי כך גם את יצירת בסיס הידע.
עמרם מצנע: פעם, קודם כל אמרו, 'קודם כל תלמד, תשנן, תדע' כעת בואו נפתח את זה.
עמרם מצנע: זה הולך ביחד.
<ציונה כסיף: לגמרי.
<ציונה כסיף: עוד שני דברים קצרים.
<ציונה כסיף: אחד, הזכירה כאן מרים את נושא רמלה.
<ציונה כסיף: רמלה מבחינתנו היא חווית הצלחה.
<ציונה כסיף: באמת אנחנו עושים בלי סוף חשיבה מה יש שם, מה קרה שזה כל כך מצליח ומצליח שם ויוצא מן הכלל ואיך אנחנו לומדים מתוך מה שקרה שם ומנסים ליישם את במקומות אחרים.
<ציונה כסיף: לצערנו הכול מתפורר לנו היום, אבל, זה מזמן לנו שיח בנושא בחירות בתוך בתי הספר.
עמרם מצנע: רציתי לשאול, איך אתם מתמודדים עם השינוי?
עמרם מצנע: בבקשה הדרה.
<הדרה רוזנבלום: ראשית, היו צריכים להיות אתי היום גם שני נציגים של המועצה, אבל גלה יושבת הראש יש לה בחינה ענקית שלא יכלו לדחות ומסרו לך - - -
<אהוד עוזיאל: חשבתי שגם הם פיזרו את המועצה.
<הדרה רוזנבלום: אתמול עוד בעשר דיברנו, יהיה דיון או לא יהיה, אמרתי, אני באה כי בטוח שהיו מודיעים לנו אם משהו השתנה.
<הדרה רוזנבלום: הם מוסרים מה זה תודה על השיתוף, על ההיענות, על הסבלנות כי באמת בתקופה הקצרה הייתה פה חוויה של שיתופי פעולה.
<הדרה רוזנבלום: אני חייבת לומר לך את זה באופן אישי.
<הדרה רוזנבלום: באמת לי יצא מזל מאוד מאוד מיוחד כשבז
<הדרה רוזנבלום: מנו בשנת 1994 פנה אלי שושני שהיה אז המנכ"ל ואמר שנקים מועצות תלמידים בצורה ממוסדת, מאורגנת וכדומה.
<הדרה רוזנבלום: היו כמה דעות אצלנו שאמרו שזו עוד קבוצת מנהיגות, אבל אחרת.
<הדרה רוזנבלום: אני אמרתי שלא, זאת לא קבוצת מנהיגות צעירה.
<הדרה רוזנבלום: זו קבוצה שתעסוק בחינוך לדמוקרטיה והטמעת ערכי הדמוקרטיה דרך הנוער.
<הדרה רוזנבלום: אני לא אתייחס כאן רק מה יש בבית הספר.
<הדרה רוזנבלום: כרגע יש לנו כ-33 אלף בני נוער, זה לא מעט, שעוסקים בנושא וחווים חוויות של הרוב אלא דווקא שוויון הזדמנויות ושלא עושים כאן טובה למישהו אלא יש כאן צדק ולא חסד בעניין של לדאוג לכל אחד ולצרכיו, איתור הצרכים, לשמוע את הקולות.
<הדרה רוזנבלום: איך הילדים אומרים, 'אנחנו לומדים את האזרחות וכאן אנחנו עושים את האזרחות'.
<הדרה רוזנבלום: כאן אנחנו מיישמים את זה הלכה למעשה.
<הדרה רוזנבלום: אם אנחנו רוצים לקבוע משהו אז אי אפשר שהמיעוט לא ישמיע את קולו כי אחרת הוא לא יבוא.
<הדרה רוזנבלום: אם אנחנו רוצים להעלות צורך ואפילו באמנה של המועצות שיש בה ארבעה ערכים שעבדנו עליה שנים, הערך הרביעי הוא הכבוד ההדדי.
<הדרה רוזנבלום: מדברים פה בפירוש על להתייחס לאחר, לשמוע אותו ושמותר לכל אחד להביע את דעותיו.
<הדרה רוזנבלום: אם אדבר על מחוז צפון, אומרים לי ילדים בצורה מאוד ברורה 'בחיים שלי לא הייתי מכיר דרוזים או בדואים שחיים בצפון'.
<הדרה רוזנבלום: תמיד מדברים על בדואים בדרום.
<הדרה רוזנבלום: 'אם לא הייתי יושב אתם ביחד והיינו צריכים ליזום יחד תכניות ועשייה למען החבר'ה שהעלו את הדברים בצרכים שלהם'.
<הדרה רוזנבלום: ב-11 בחודש אנחנו מקיימים בחיפה יום עיון לכל יושבי ראש במועצות ברשויות.
<הדרה רוזנבלום: אני לא יודעת אם כולם יבואו, אבל נרשמו 174 שזה לא מספר מבוטל, בעקבות זכויות האדם שב-10, עשינו את זה ב-11 בחודש כי יותר נוח לקיים את זה ביום חמישי.
<הדרה רוזנבלום: כשיש נושא כזה אנחנו מיד קובעים תאריך שאנחנו מקיימים בו שיח וכל אחד מביא מהצרכים, מהאישיות, מהמצוקות ומצד שני מההצלחות של משהו שהוא מזמן.
<הדרה רוזנבלום: כשאנחנו מדברים על הנושא של חינוך לדמוקרטיה, כמובן מזה אנחנו יוצאים לזכויות האדם וגם לזכויות הילד.
<הדרה רוזנבלום: בנובמבר היה לנו יום עיון מאוד רציני שעשינו ב-20 בנובמבר בנושא זכויות הילד.
<הדרה רוזנבלום: אני ממש מאמתת, מחפשת ביומן מה יכול להיות.
<הדרה רוזנבלום: אך טבעי שאימצו את הנושא של 'האחר הוא אני', אבל לא כל כך קראו לזה 'האחר הוא אני' אלא התייחסו לשונה ולאחר.
<הדרה רוזנבלום: היום המפגש והחיים הם מאוד מאוד חזקים והנושא של ההתפתחות האישית ומעורבות חברתית גם פה בחינוך לדמוקרטיה אנחנו מקדמים את זה.
<הדרה רוזנבלום: כי אם לילד, זה כמו קודם שהיה את המחויבות האישית, אם אני רואה יוזמה שעלתה בעקבות ילד שלא היה יכול לצאת לטיול שנתי או שיש בעיה.
<הדרה רוזנבלום: יש סיפור מאוד יפה על ילד שעבר בפארק בפתח תקווה וראה שישבו שם כמה ילדים על כיסאות גלגלים ולא יכלו להגיע לסל כי הסל הוא לאנשים עומדים ולא לאנשים יושבים.
<הדרה רוזנבלום: התארגנו עם קבוצה של בני נוער שכתבו מיזם והציעו לעירייה ואמרו 'אנחנו רוצים להקצות מקום מיוחד לבני נוער נכים שיוכלו גם לקלוע לסלים ולחוש את החוויה'.
<הדרה רוזנבלום: אלו המיזמים שאנחנו מאוד מאוד מעודדים.
<הדרה רוזנבלום: כעת בתכנית החדשה של התפתחות ומעורבות חברתית - - -
עמרם מצנע: שמתי לב בהגדרה של "האחר הוא אני", שהיה נוח מאוד להרבה בתי ספר ללכת לילדים עם צרכים מיוחדים.
<הדרה רוזנבלום: תשמע, זה בחברה שלנו.
עמרם מצנע: כן, אבל היה נוח ללכת למקום הזה.
<הדרה רוזנבלום: אני הבאתי את זה כדוגמה.
עמרם מצנע: אני משתמש בדוגמה שנתת.
<הדרה רוזנבלום: אני גם מאמינה שיהיו עכשיו יותר מפגשים גם חבר'ה מוגבלים או עם צרכים מיוחדים.
<הדרה רוזנבלום: אני אומרת את זה בצורה מאוד מאוד ברורה.
<הדרה רוזנבלום: הנושא שאנחנו מנסים גם לשמוע את הנוער, אני גם הייתי מאוד מציעה לתכנית באזרחות גם לשמוע לפעמים את הנוער.
<הדרה רוזנבלום: אחד הדברים שאתה מדבר שהם לא כל כך מתלהבים מהשיעורים, הם הראו.
<הדרה רוזנבלום: היושבת ראש שלנו ישבה ואמרה 'תראו, המחברת שלי מכיתה ט', סוף החטיבה ובכיתה י"ב מסוף התיכון, הנושאים חוזרים'.
<הדרה רוזנבלום: לא עשינו משהו - - -
<קריאה: כעת אחת המשימות שלה לעשות תכנית חדשה לחטיבת ביניים - - -
<הדרה רוזנבלום: זה לא משהו מרתק ומקדם, אולי אנחנו משנים.
<הדרה רוזנבלום: אני כמשרד החינוך עוד אומרת, גם תנ"ך אנחנו לומדים שנים אותו דבר, אבל ברור שאנחנו צריכים לשנות את העניין וכמה שיותר לערב אותם.
<הדרה רוזנבלום: אני באה עכשיו מכנס בינלאומי, 15 מדינות באירופה, בנושא של חינוך לדמוקרטיה והעצמת המעורבות.
<הדרה רוזנבלום: אני אומרת לכם, לא צריך להתבייש או לפחד לעשות חינוך פוליטי.
<הדרה רוזנבלום: זה יחבר את האנשים ובכלל מכין אותם לבחירות.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו מועצות התלמידים ונוער יוצאים קריאה מאוד רצינית לשיח או אפילו לאיזו תחרות להביא את ההורים, להביא את האחים כי ההתייאשות היא מאוד גדולה והכעס הוא אדיר.
<הדרה רוזנבלום: ביום חמישי האחרון הייתי אתם עד עשר בערב, אנשים היו צריכים להגיע לכל הארץ, הם פשוט מזועזעים מכל הבחירות האלה.
<הדרה רוזנבלום: הם אומרים 'איך נביא אנשים לבחירות, איך נגרום לכך שהם לא יגידו עוד פעם התבזבז סתם גם יום עבודה וגם כסף וגם לא קורה עם זה דבר'.
עמרם מצנע: תודה הדרה.
<שלמה פישר: תודה.
<שלמה פישר: אני שלמה פישר מארגון יסודות.
<שלמה פישר: ארגון יסודות זה לא מט"ח, זה בוטיק.
<שלמה פישר: אנחנו קיימים 19 שנה, היום אנחנו 4-5 איש.
<שלמה פישר: אנחנו מתמחים שבנושא אחד והוא היחס בין היהדות לדמוקרטיה.
<שלמה פישר: אנחנו התחלנו בנושא של היהדות התורנית.
<שלמה פישר: הרבה מאוד שנים היו פנינו מכוונות אך ורק לציבור הדתי, לחינוך הדתי.
<שלמה פישר: בשנים האחרונות קצת הרשינו לעצמנו להתרחב.
<שלמה פישר: חוץ מזה אני מלמד סוציולוגיה וחינוך בירושלים, באוניברסיטה העברית ובתל אביב.
<שלמה פישר: היה חשוב לי להגיד את זה כי יש הנחת יסוד, אתם שומעים מהמבטא שלי, אני כאן 40 שנה.
<שלמה פישר: אתם שומעים מהמבטא שלי שאני בא ממקום אחר, מארה"ב.
<שלמה פישר: אחד הדברים שמאפיינים את החברה הישראלית זה הנחת יסוד, זה חוט בתוך החברה ואני לא רוצה לומר שאצל כולם.
<שלמה פישר: זה חוט וחוט חשוב שיהדות ודמוקרטיה לא מסתדרים, באיזה מקום הם מנוגדים.
<שלמה פישר: זו הנחת יסוד מאוד חזקה בחלקים, בחלקים חשובים של הציבור הדתי שהוא הציבור הראשוני שאנחנו עובדים אתו.
<שלמה פישר: עד כדי כך שאפילו להזכיר את המושגים דמוקרטיה, זכויות אדם וכדומה הם מילות מתויגות.
<שלמה פישר: כלומר, השמאליות וכדומה.
<שלמה פישר: מה שאנחנו עושים, היום אנחנו עושים את זה באמצעות אתר.
<שלמה פישר: אנחנו גם אחראים על האתר למורים הדתיים שהם מורים לאזרחות בחינוך הדתי.
<שלמה פישר: זה נעשה בתיאום עם הפיקוח והממונה על החינוך בחינוך הדתי, אנחנו עובדים יד ביד עם המשרד בנושאים האלה - - -
עמרם מצנע: יהיה נכון להניח שהקהל שלכם בתוך החינוך הדתי, הוא הציוני דתי.
<שלמה פישר: בוודאי, בשלב הזה כן.
<שלמה פישר: יש לנו תמיד מחשבות להתרחב הלאה, אבל בפועל זה החינוך הממלכתי הדתי.
<שלמה פישר: בממלכתי דתי יש כמה זרמים, יש גם את חב"ד.
עמרם מצנע: כן, בשביל עניין התקציב ולא בשביל - - -
<שלמה פישר: לא משנה, הם נמצאים שם.
עמרם מצנע: לכן אמרתי הציוני ולא אמרתי הממלכתי דתי, אמרתי הדתי ציוני.
<שלמה פישר: חב"ד נמצאים אצלנו.
<שלמה פישר: אם יש השתלמות, אנחנו בעיקר עובדים על צוות.
<שלמה פישר: יש לנו כ-3,000 מנויים לניוזלטר שלנו, זה ידיעון שיוצא 10 פעמים בשנה, באתר שלנו וגם באתר של "יסודות" יש לנו בין 800 ל-1,000 כניסות ליום.
עמרם מצנע: איך מתמודדים עם השאלה ההלכה והממלכה?
<שלמה פישר: זו אחת השאלות המרכזיות שאנחנו מטפלים בה.
<שלמה פישר: אגיד בגדול כמה דברים.
<שלמה פישר: זה שהיהדות הדתית והאורתודוקסיות הן לא דמוקרטיה, כלומר, הן מערכות שונות, מערכות תרבותיות שונות עם מגמות שונות, עם הלכות שונות וכדומה.
<שלמה פישר: הטענה שלנו שהיא יכולה להיות ידידותית, היא לא חייבת להיות עוינת, היא יכולה להיות ידידותית.
<שלמה פישר: יש זרמים שונים ויש מושגים חשובים ולא רק המושג של שלטון העם ושלטון הרוב.
<שלמה פישר: מאוד מקובל בחו"ל שגם כל הנושא של זכויות האדם וכבוד האדם במובן של כבוד סגולי של האדם נעוץ במושג התנכי של אדם נברא בצלם אלוהים ואפילו בספר בראשית, זכות החיים, איסור הרצח הראשון בבראשית ט' מוזכר הקשר של צלם אלוהים.
<שלמה פישר: יש קולות ובוודאי גם בנושא של הממלכה לעומת ההלכה וכדומה.
<שלמה פישר: יש זרמים חשובים מאוד שמדברים על החובה הדתית להישמע לממלכה, על הסמכות הדתית שיש לממלכה - - -
עמרם מצנע: כן, אבל זה תמיד הולך יותר לכיוון שהממלכה היא לא שלנו.
<שלמה פישר: לא.
<שלמה פישר: מדובר הממלכה שלנו, כלומר ממלכתי.
<שלמה פישר: שים לב, בשנת 2005 עם כל הבלגן, סירוב פקודה היה שולי בצבא, הישובים שנשמעים לסמכות הדתית מאוד מהם מהמחמירים התפנו ברוך ה' בלי אירועים חריגים ממש וכדומה.