GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איה בן נפתלי: שליש, תמיכת ממשלה, קצת פחות, 28%, תלוי בשנה, שליש מוסדות מדינה, שליש תורמים וקרנות, ושליש המשתתפים, כי אלה שיש להם משלמים אגרות עבור הכלכלה והלינה.
<איה בן נפתלי: הם משלמים תמיד מחיר מסובסד, כלומר גם מי שמשלם כאילו מחיר מלא שלנו מקבל בעצם סבסוד כי יומיים סמינר בתנאי פנימייה וכלכלה מלאה עולים מקסימום 120 שקל, שזה מסובסד, גם לתלמיד שההורים שלו כן משלמים.
<קריאה: אתם עובדים עם משרדי ממשלה לגמול השתלמות וכאלה?
<איה בן נפתלי: גמול השתלמות מקבלים.
<איה בן נפתלי: לא משרדי ממשלה, רק מורים.
<קריאה: ומשרדי ממשלה?
<איה בן נפתלי: לא.
<איה בן נפתלי: לא יודעת.
<יהודית גידלי: לא חשבתם להיכנס למשהו כמו קרן ידע, יש עובדי מדינה שהולכים לימי השתלמות וזה מוכר להם - - -
<איה בן נפתלי: לימודי מקרמה.
<יהודית גידלי: במקום לימודי מקרמה וסידור פרחים אפשר לבוא ליום עיון כאן.
<יהודית גידלי: מדובר פה על ציבור גדול מאוד.
<יהודית גידלי: אבל תצטרכו לעשות קורס שחייב להיות 40 שעות לפחות.
<יהודית גידלי: יום בשבוע למשך חודשיים.
<איה בן נפתלי: לגבי מורים אנחנו מרכזים להם בחופשות, נגיד ארבעה ימים מרוכזים.
<איה בן נפתלי: רעיון טוב.
עמרם מצנע: באמת מרשים.
<איה בן נפתלי: נקווה שבקדנציה הבאה יהיו גם תקנות למוסדות להנצחת שואה ויעשו סדר.
<איה בן נפתלי: המדינה צריכה להגיד בסופו של דבר אנחנו לוקחים אחריות על אנשים כמו קשתי, כמו אמא שלי, כמו אחרים, שדואגים מה יהיה אחרי הדור שלהם.
<איה בן נפתלי: אני אומרת להם שאני כבר דואגת מה יהיה אחרי הדור שלי.
<איה בן נפתלי: צריך להגיד שגם בדור השלישי רביעי יהיה מי שייקח אחריות וזה תפקידה של המדינה.
עמרם מצנע: בזמנו, כשעסקנו בכל נושא החינוך במגזר של עולי אתיופיה, הבטחנו שנעסוק גם בשיבוץ מורים מהעדה האתיופית במערכת החינוך.
עמרם מצנע: חיכינו למסמך של מחלקת המחקר של הכנסת, כדי שתוכל להגיש לנו נתונים ואנחנו מקיימים הבוקר את הדיון.
עמרם מצנע: סדר הדברים יהיה, נשמע את אסף ממחלקת המחקר, שייתן את עיקרי התוצאות של המחקר, נשמע את משרד החינוך, נשמע אתכם ונסכם.
עמרם מצנע: יש היום את השדולה של קידום החיילים ואני מניח שחלק ממשתת
עמרם מצנע: פי הדיון ירצו להיות שם, אז אנחנו נסיים עד עשר וחצי.
<אסף וינינגר: תודה רבה.
<אסף וינינגר: לפני שאתחיל, ברצוני לומר שרוב המידע שאציג כאן, מבוסס על עיבודים מיוחדים שנערכו על-ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לבקשת מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אסף וינינגר: נתונים משלימים התקבלו ממשרד החינוך.
<אסף וינינגר: הגדרה של יוצאי אתיופיה לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, זה מי שהוא או אביו נולדו באתיופיה.
<אסף וינינגר: לענייננו, זה לא כל-כך משנה שאין לנו את מי שרק אימו נולדה באתיופיה, אוכלוסיית יוצאי אתיופיה מתחתנים לרוב בתוך הקהילה, ליתר דיוק 88% מהם בתוך הקהילה ומעבר לזה, המספר של יוצאי אתיופיה ילידי ישראל שגילם הוא 25 ומעלה, הוא נמוך מאוד, סדר גודל של בין 3,000 ל- 4,000.
<אסף וינינגר: לכן, ההגדרה הזו, תופשת כמעט את כל מי שמעניין אותנו.
<אסף וינינגר: אוכלוסיית יוצאי אתיופיה מונה כיום 135,500.
עמרם מצנע: אבל הנתונים שאחר-כך יובאו, זה רק מי שהוא או אביו נולד באתיופיה?
עמרם מצנע: אני מעריך שיש כבר בטח או שמבחינת השנים, מי שגם אביו וגם הוא נולדו פה, אבל הם עדיין אתיופים.
<אסף וינינגר: המספרים נמוכים מאוד, זה זניח.
עמרם מצנע: זה אומר שהוא צריך להיות לפחות מעל גיל 20.
<אסף וינינגר: האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה זה גילאי 25 ומעלה, הם מי שמעניינים, אלה שלמדו במכללות להוראה, או באוניברסיטאות ולכן, זה תופש כמעט את כולם.
<אסף וינינגר: האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה בישראל, מונה כיום 135,500 נפש, מהווים כ- 1.7% מאוכלוסיית המדינה.
<אסף וינינגר: זו אוכלוסייה שמתאפיינת בהיותה אוכלוסייה יחסית צעירה ולכן בטווח קבוצת הגיל של בין 25 ל- 64, השיעור הוא קצת נמוך יותר, באזור ה- 1.5%.
<אסף וינינגר: מצב האוכלוסייה האתיופית בישראל, דבר ידוע, הוא פחות טוב מהמצב של האוכלוסייה היהודית הכללית, בתחומים שונים ובפרט בתחום החינוך.
<אסף וינינגר: לדוגמה, זכאות לתעודת בגרות בשנת 2013, כ- 50% ממסיימי כיתה י"ב בהשוואה ל- 63% בכלל תלמידי החינוך העברי.
<אסף וינינגר: מבחינת עמידה בדרישות הסף של האוניברסיטאות, מבין הזכאים לתעודת בגרות, אנחנו מדברים על כרבע לעומת כמחצית מכלל תלמידי החינוך העברי.
<אסף וינינגר: לעניין המורים.
<אסף וינינגר: כשאנחנו מדברים על מורים, אנחנו מתכוונים למורים בחינוך הרשמי ובחינוך המוכר שאינו רשמי, לא כולל מוסדות פטור חרדיים.
<אסף וינינגר: אנחנו לא מדברים פה גם על כל מיני עמותות וגורמים פרטיים למיניהם, אלא מי שמקבלים או את משכורתם מהמדינה, ממשרד החינוך, או מהבעלות, אם זה הרשות המקומית, או בעלויות אחרות.
<אסף וינינגר: בגרף הזה, מה שאפשר לראות, זה שלאורך השנים, חלה עלייה במספר של המורים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.
עמרם מצנע: בוקר טוב, שמעון.
<אסף וינינגר: 54 מורים בשנת 2000 לעומת 220 מורים בשנת 2013.
<אסף וינינגר: יחד עם זאת, אנחנו עדיין מדברים על שיעור נמוך מאוד של 0.16% מכלל המורים במערכת החינוך, כפי שראינו, האוכלוסייה האתיופית מהווה 1.7% בכלל האוכלוסייה.
<אסף וינינגר: היקף המשרה הממוצע של המורים יוצאי אתיופיה עומד על 81% בהשוואה ל- 88% בכלל המורים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: זה התפלגות של היקף המשרה לפי טווחים.
<אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות שאמנם רוב המורים, חלק גדול - -
עמרם מצנע: בכלל מעניין.
עמרם מצנע: אתה אומר שבקרב כל מורי ישראל, אחוז הממוצע של העסקה הוא 88%?
עמרם מצנע: לא 100%, לא קרוב ל- 100%.
<אסף וינינגר: לא 100%.
<יהודית גיבלי: טוב, זה ממוצע.
עמרם מצנע: לא, ממוצע, בסדר.
<קריאה: יש משרות אם.
עמרם מצנע: לא, מורות זה לא משנה.
<אסף וינינגר: אבל משרת אם זה נחשב 100%.
<קריאה: לפנסיה זה לא.
<אסף וינינגר: פנסיה – לא, אבל בהגדרה זה 100%.
<אסף וינינגר: בגרף הזה אפשר לראות שאמנם שיעור ניכר, משמעותי, מבין המורים יוצאי אתיופיה הם בעלי אחוז משרה של למעלה מ- 75%, אבל אם נסתכל בהשוואה לכלל המורים במערכת החינוך, מה שמופיע בסוגריים, אז נראה שהשיעורים הם נמוכים יותר בקרב יוצאי אתיופיה.
<אסף וינינגר: מבחינת השכלה והסמכה להוראה, אפשר לראות שרוב רובם של המורים יוצאי אתיופיה הם אקדמאים, מול כ- 9% מהם, 73% הם אקדמאים עם הסמכה, נתונים די דומים לכלל המורים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: מבחינת ותק במערכת החינוך, אז אנחנו יכולים לראות שהוותק של המורים יוצאי אתיופיה הוא קטן יותר מכלל המורים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: אפשר גם להבין את זה דרך הגרף הראשון שהראיתי, שחלק גדול מהמורים נכנסו בשנים האחרונות ולכן הם לא צברו עדיין ותק משמעותי.
<אסף וינינגר: אפשר לראות ש- 44% מהמורים יוצאי אתיופיה הם בעלי ותק שלא עולה על חמש שנים, כאשר הנתון המקביל בכלל המורים במערכת החינוך עומד על 19%.
<אסף וינינגר: מבחינת מעמד העסקה, אז אפשר לראות - - -
שמעון סולומון: סליחה, כשאתה מתייחס לתרשים מספר 5 בעמוד 6 - - -
<אסף וינינגר: במסמך עצמו?
שמעון סולומון: עכשיו, זה מתוך, ניקח את העמודה הגבוהה של 80% אקדמאי עם הסמכה, זה מתוך אלו שעובדים?
<אסף וינינגר: אלה מתוך המורים.
שמעון סולומון: מתוך אלו שעובדים?
<אסף וינינגר: לא מתוך אלו שהוכשרו, אלא מתוך אלה שעובדים כמורים, במערכת החינוך, 73 מהם, 73% מהם, הם אקדמאים בעלי הסמכה, ועוד 16% מהם, הם אקדמאים ללא הסמכה.
שמעון סולומון: איך זה באוכלוסייה הכללית?
<אסף וינינגר: מה שמופיע בסוגריים, זה באוכלוסייה הכללית.
<אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות שבסך-הכל, מבחינת אקדמאים, הנתונים הם דומים.
שמעון סולומון: יפה.
<אסף וינינגר: מבחינת מעמד העסקה, אנחנו יכולים לראות ש- 41% מהמורים הם קבועים, בעלי מינוי קבוע, שאר המורים הם בעלי מעמד העסקה אחר, צורת העסקה אחרת, 15% בעלי חוזה מיוחד, 13% משובצים באופן זמני ו- 7.5% בעלי הרשאה להעסקה לשעה.
<אסף וינינגר: אבל 24% מהם, אין מידע, לא התקבל מידע מספיק למסד הנתונים.
שמעון סולומון: זה הנתון.
שמעון סולומון: זה פה קבור הכלב, זו הבעיה הכי קשה.
שמעון סולומון: בעצם, הנתון הזה, חיפשנו ים של זמן ולא מצאנו.
שמעון סולומון: זה הדבר הכי חמור שיש.
עמרם מצנע: אין לך השוואה?
<אסף וינינגר: אין לנו השוואה.
<אסף וינינגר: זה נתון שלא קיבלנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אין לו אפשרות לספק את הנתון הזה.
שמעון סולומון: לא.
שמעון סולומון: בטוח שזה יותר, כפול שלוש לפחות.
<אסף וינינגר: שקיבלנו מסד נתונים גולמיים ממשרד החינוך של המורים יוצאי אתיופיה, שזה עיבוד מיוחד שאנחנו עשינו על בסיסו, אז אין לנו נתונים.
עמרם מצנע: 50 פחות.
עמרם מצנע: 41% הם קבועים, אבל על רבע אין מידע?
<אסף וינינגר: עכשיו אני עובר ליוצאי אתיופיה שהוסמכו להוראה.
<אסף וינינגר: זאת אומרת, לא בהכרח הם מורים, אלא שהוסמכו, הבוגרים.
<אסף וינינגר: אז בין השנים 1990 ל- 2013 הוסמכו להוראה 374 מורים יוצאי אתיופיה.
<אסף וינינגר: אני רק אציין שלגבי החלק של תעודת הוראה אוניברסיטאית והסבת אקדמאים להוראה, הנתונים שיש בידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הם משנת 2002, ככה שיכול להיות שבשנים שקודם לכן, יש עוד מספר מורים למרות שהנתונים באותן שנים הם ממש ממש נמוכים.
<אסף וינינגר: אז אנחנו מדברים על סדר גודל שאנחנו יכולים להגיד בסביבות ה- 400 מורים אתיופיים, יוצאי אתיופיה, שהוסמכו להוראה.
<אסף וינינגר: בהתפלגות, אפשר לראות ש- 68% וחצי הם בעלי תואר BAD, תואר ראשון ממכללה אקדמית לחינוך, 19% מבעלי תעודת הוראה מהאוניברסיטה, ו= 12 וחצי אחוזים הם בוגרי מסלולי הסבת אקדמאים להוראה במכללות לחינוך.
<אסף וינינגר: זה גרף שמתאר את מספר המוסמכים להוראה, לאורך השנים.
<אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות שבמהלך השנים, חלה עלייה במספר המוסמכים להוראה.
<אסף וינינגר: יחד עם זאת, אם נסתכל על העמודה הימנית, שנים 2011, 2013, עדיין השיעור שלהם, שעומד על 0.9% מכלל המוסמכים להוראה, הוא נמוך יותר מאשר השיעור של יוצאי אתיופיה בכלל האוכלוסייה.
עמרם מצנע: חצי?
<אסף וינינגר: משהו כזה.
<אסף וינינגר: אז לסיכום, מה שראינו,
עמרם מצנע: יש לך נתון, כמה מתוך אלו שהוכשרו להוראה, מועסקים בהוראה?
<אסף וינינגר: יש לנו נתון שמהווה אומדן כללי בלבד.
עמרם מצנע: מה מספר המורים האתיופיים שיש במערכת?
<אסף וינינגר: יש לנו 220 מורים אתיופים, יוצאי אתיופיה.
<אסף וינינגר: מתוכם, 160 בערך הם אקדמאים בעלי הסמכה אקדמית, בעלי הסמכה להוראה.
עמרם מצנע: שזה אומר חצי.
<אסף וינינגר: 160 מתוך 374 זה משהו כמו 43%, יש את זה בשקופית.
עמרם מצנע: זה גם אולי אחד הנתונים החשובים.
עמרם מצנע: זאת אומרת, שפחות מחצי עובדים כמורים.
<אסף וינינגר: רק אדגיש, שמדובר באומדן כללי.
<אסף וינינגר: כדי באמת לבדוק את שיעור הכניסה להוראה, צריך לעשות בדיקה יותר רחבה, יותר מעמיקה, בהשוואה לנתונים של כלל האוכלוסייה.
<אסף וינינגר: אנחנו יודעים שהשתלבות חלקית בהוראה כשלעצמה, זה לא נתון חריג.
<אסף וינינגר: אנחנו יודעים את זה ממסמכים קודמים שעשינו, שגם בכלל האוכלוסייה, קיים מצב, מציאות, של כניסה חלקית להוראה.
<אסף וינינגר: זה לא מעיד שום דבר על המצב הרצוי ויכול להיות שזה משהו שמשרד החינוך צריך להידרש אליו במסגרת מדיניות - -
שמעון סולומון: 43%, ה- 160, ההתפלגות שלהם גם כן זה מעניין לראות איפה הם נמצאים, כי חלקם הם בפרויקטים, חלקם הם בשעות, כלומר לא קבועים.
עמרם מצנע: מתוכם, ראינו שאחוז הקבועים הוא 41%.
שמעון סולומון: מתוך ה- 160.
<אסף וינינגר: מתוך ה- 220, אחוז הקבועים.
<אסף וינינגר: אני רק אגיד עוד נקודה אחת לגבי הנתון הזה של 43%.
<אסף וינינגר: כאשר אנחנו לוקחים את מספר המוסמכים להוראה, יש לנו שם גם את שנת 2013, והנתונים על מספר המורים הם גם 2013, כך שיכול להיות שבינתיים חלק מאותם מורים שהוסמכו להוראה, כבר נכנסו למערכת החינוך בשנת הלימודים הנוכחית, כך שיכול להיות שהנתונים הם קצת גבוהים יותר ממה שנראה כאן.
<אסף וינינגר: לסיכום, בעצם מה שראינו זה שיש תת ייצוג של יוצאי אתיופיה בכלל המורים במערכת החינוך, 0.16%.
עמרם מצנע: יש לך נתון כמה מהמורים האתיופים מלמדים בכיתות שאין בהם אחוז ניכר של אתיופים?
<אסף וינינגר: לא קיבלנו נתון כזה, לא הצלחנו למצוא נתון כזה.
<אסף וינינגר: יחד עם זאת, משיחות שאני ערכתי עם גורמים רלוונטיים לנושא, מה שנאמר לי זה שמתוך אותם מורים במערכת החינוך, חלק גדול מהם לא מועסקים כמורים רגילים, אלא מועסקים כמורים בשעות עולים או בשעות תגבור, בשעות מיוחדות תוספתיות למיניהן ולא כמורים שעומדים בכיתה ומלמדים.
<אסף וינינגר: אין לנו נתונים שמגבים את זה, זו ההתרשמות של מי שנמצאים בשטח ובאים במגע עם האוכלוסייה הזאת ומלווים אותה.
שמעון סולומון: זה גם כולל את המורים שעובדים בגיור, או במרכזי קליטה?
<אסף וינינגר: לא, אלה מורים שהם במערכת החינוך בלבד ולא מורים באולפנים.
שמעון סולומון: לא באולפנים.
<אסף וינינגר: יש לנו נתונים נוספים על מורים באולפנים.
<אסף וינינגר: אין לי אותם כרגע, אבל אם נדרש נוכל להביא גם אותם.
< שרה זילברשטרום: אם יורשה לי, אני מנהלת את אגף ההתמחות והכניסה להוראה.
< שרה זילברשטרום: הייתי גם בדיון הקודם ויצאתי מלאת שליחות לעשות את השינוי ואני חושבת שקורה שינוי.
עמרם מצנע: אנחנו תכף ניתן לך לדבר, תוכלי להציג.
< שרה זילברשטרום: אז להתייחס כעת למלמדים אתיופים או אחר-כך?
עמרם מצנע: רק שנייה, קודם כל אם יש שאלות לאסף.
<אסף וינינגר: אני אשלים את המצגת.
<אסף וינינגר: מה שראינו גם זה שיש תת ייצוג של יוצאי אתיופיה בכלל בעלי הסמכה להוראה, 0.9% בשנת 2013.
<אסף וינינגר: ראינו שיש פער בין יוצאי אתיופיה בעלי הסמכה להוראה ובין מספר המורים האקדמאים יוצאי אתיופיה.
<אסף וינינגר: מבחינת מדיניות משרד החינוך, ביקשנו ממשרד החינוך לתאר לנו את המדיניות שלו לשילוב של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: משרד החינוך התייחס לשלושה היבטים, לתוכנית תספה, להכשרת מורים יוצאי אתיופיה, תוכנית שמתקיימת במכללות האקדמיות לחינוך והשנייה דרכי הדרכה ייחודיות למתמחים ולעובדי הוראה חדשים.
עמרם מצנע: המשפט הזה מטעה.
עמרם מצנע: זה מורים יוצאי אתיופיה, או שזה יוצאי אתיופיה להוראה.
<קריאה: סטודנטים יוצאי אתיופיה להוראה.
עמרם מצנע: זה יותר נכון, יוצאי אתיופיה להוראה.
<אסף וינינגר: דרך נוספת זה הקצאת שעות שבועיות למשרת המורה, שעות העולים.
<אסף וינינגר: במסמך יש פירוט לגבי הנקודות האלה, מי שרוצה יכול לעיין במסמך.
עמרם מצנע: מה זה השלישי?
<אסף וינינגר: זה שעות העולים שניתנות.
עמרם מצנע: זאת אומרת שמשרת מורה אתיופי, הוא מקבל עוד שעות.
<אסף וינינגר: שעה תוספתית מהמשרד.
עמרם מצנע: להשתלבות?
<קריאה: וזה שעת עולים, לא שעת מורה?
<אסף וינינגר: ככה זה מוגדר.
<קריאה: בית-הספר מקבל, לא המורה.
שמעון סולומון: בתי-ספר, זה משהו - - -
עמרם מצנע: זה משהו אחר, אוקיי.
עמרם מצנע: לא, כי זה כתוב למשרת המורה.
<קריאה: זה לא מגיע לכיס שלו.
שמעון סולומון: זה למורים או לתלמידים?
<קריאה: למורה, למורה.
שמעון סולומון: פה זה בעיה.
שמעון סולומון: אנחנו בוודאי, פה מדובר על מורים, במיוחד בתקופה הזאת, מורים שנולדו פה, צעירים.
שמעון סולומון: עכשיו, כל התוכניות האלה תוספתיות וזה, במקום לעשות מאמץ לשלב אותם בתוך המערכת, כל התוספות האלה בסוף מקובעות, מיוחדות או החרגה.
עמרם מצנע: לא, זו תוספת, עוד פעם, אני אשמע אחר-כך את משרד החינוך.
עמרם מצנע: זו תוספת למורה, ולא משנה איפה הוא מלמד, אני מבין.
שמעון סולומון: יוצאי אתיופיה.
עמרם מצנע: הוא מקבל שעות בטח, השתלבות, השתלמות.
עמרם מצנע: טוב, נשמע תכף.
<אסף וינינגר: קודם הוועדה ביקשה מאיתנו גם לתאר את מצבם של הפסיכולוגים החינוכיים והיועצים החינוכיים יוצאי אתיופיה.
<אסף וינינגר: אז מבחינת פסיכולוגים חינוכיים, יש יוצאת אתיופיה אחת שהיא מתמחה מתוך 2,865 פסיכולוגים חינוכיים ברשויות המקומיות, אין צורך להציג את זה באחוזים.
<אסף וינינגר: בשנים 1990 עד 2013, קיבלו חמישה יוצאי אתיופיה תואר שני בפסיכולוגיה חינוכית, מתוך 1,674 איש בכלל האוכלוסייה.
<אסף וינינגר: בנוסף, ארבעה יוצאי אתיופיה קיבלו באותן שנים תואר שני בפסיכולוגיה, מתוך 7,900 איש בכלל האוכלוסייה.
<אסף וינינגר: מבחינת יועצים חינוכיים, יש היום 20 יועצים חינוכיים יוצאי אתיופיה מתוך 4,700 יועצים חינוכיים במערכת החינוך.
<אסף וינינגר: בשנים 1990 עד 2013, 28 יוצאי אתיופיה קיבלו תואר שני בייעוץ חינוכי, מתוך 3,651 איש בכלל האוכלוסייה.
שמעון סולומון: אלה עובדים במערכת?
<אסף וינינגר: אלה עובדים במערכת.
<אסף וינינגר: ה- 20 זה עובדים כיועצים חינוכיים במערכת החינוך.
שמעון סולומון: כלומר, כולם, כל מי שהוכשר – עובד בתחום?
<אסף וינינגר: יש 20 שעובדים, אנחנו יודעים שיש 28 שסיימו תואר שני בייעוץ חינוכי.
עמרם מצנע: עוד שאלות לאסף?
עמרם מצנע: בבקשה, משרד החינוך, רוצה לשאול?
<שושנה בן-דור: אני מארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
<שושנה בן-דור: רציתי לשאול, האם נעשה איזה פילוג מבחינת אלו שהוכשרו לחינוך מיוחד לעומת הוראה בכיתות רגילות?
<אסף וינינגר: לא בדקנו פילוח של חינוך רגיל וחינוך מיוחד, כמובן אלו נתונים שאי-אפשר לספק אותם.
<שושנה בן-דור: עם הנתונים שלנו כארגון שמספק מלגות, אלו שלמדו חינוך מיוחד, בדרך-כלל שובצו בהצלחה יותר גדולה מאשר אלה שלמדו חינוך רגיל, לגיל הרך או לחטיבת ביניים.
<אסף וינינגר: יכול להיות.
<אסף וינינגר: צריך גם לבחון את הנתונים של השתלבות בחינוך מיוחד, ביחס לנתוני ההשתלבות בכלל האוכלוסייה.
<אסף וינינגר: אלו דברים שתמיד הולכים יחד, צריך לבחון אותם ביחד.
<חגית חובב: אני מהאגודה למען יהודי אתיופיה.
<חגית חובב: רציתי לדעת האם אלו שהוכשרו במסגרות המיוחדות, משתלבים יותר בהוראה מאלו שבמסגרת האוניברסיטאית הרגילה או כל מסגרת אחרת במכללות, שהיא לא מיוחדת.
עמרם מצנע: מה זה מסגרות מיוחדות?
<חגית חובב: המסגרות זה הקורסים המיוחדים, כמו פל"ח, מה שעושים היום במכללות לחינוך, רק ליוצאי אתיופיה, קורסים מיוחדים.
<אסף וינינגר: אין למשרד, מהנתונים שאנחנו קיבלנו מהמשרד ושאלנו בדיוק את אותה שאלה - -
<חגית חובב: כי המשרד השקיע בזה הרבה כסף.
<אסף וינינגר: לגבי נתונים על השתלבות הסטודנטים שהשתתפו, בוגרי אותן תוכניות ייחודיות, אין למשרד נתונים זמינים על השיעור מתוכם שהשתלבו בהוראה.
שמעון סולומון: אני אמשיך את השאלה של גב' חובב.
שמעון סולומון: תראה, זה, כשעושים תוכנית, אני אתן דוגמה על עצמי.
שמעון סולומון: כשהייתי יועץ שר החינוך ויזמנו את התוכנית שבמט"ח, מורים יוצאי אתיופיה, 30 מורים, 24 מורים יוצאי אתיופיה שקיבלו הכשרה מיוחדת, אנחנו יודעים שמתוך 24, התקבלו 21 להיות מורים מן המניין, קבועים.
שמעון סולומון: עכשיו, את התוכנית המיוחדת הזו עשינו רק בתנאי אחד, שאחר-כך יהיו מורים, כי הולכים להשקיע בהם כל-כך הרבה כסף, צריך לקחת את האנשים הכי מתאימים ולהכניס אותם לתוך המערכת.
שמעון סולומון: פה, זה נראה לי קצת לא מסתדר לי.
שמעון סולומון: כי אם עושים תוכנית מיוחדת וגם אתה לא עוקב אחרי זה, אם הם נכנסו מערכת באופן קבוע או לא, במיוחד כשעושים תוכנית מיוחדת, כי זה אקסטרה תקציב, אז נראה לי שצריך לבדוק את זה, כי גם אפילו כחבר ועדת הכספים, זה אפילו קשור לבזבוז משאב או לא.
שמעון סולומון: אז צריך לבדוק את זה, כי זה חשוב.
שמעון סולומון: להכשיר בשביל להכשיר, לא חסרות מערכות כאלה.
שמעון סולומון: אני חושב שכאשר משרד ממשלתי עושה הכשרה מיוחדת, הוא גם צריך לדאוג ליישם אותם, אחרת מה עשינו בזה?
עמרם מצנע: בואו נשמע את משרד החינוך.
<אסף וינינגר: אני רק, מה שאתה אומר הוא נכון מאוד.
<אסף וינינגר: אנחנו גם ציינו את זה בתמצית.
<אסף וינינגר: לא רק זה, אנחנו יודעים מהנתונים שקיבלנו ממשרד החינוך, שיש 500 סטודנטים שהשתתפו באותן תוכניות משנת 2008.
<אסף וינינגר: מתוכם אנחנו לא יודעים כמה באמת סיימו אותם, כמה הם באמת בוגרים של התוכנית.
<אסף וינינגר: זאת אומרת, אין לנו את נתוני הנשירה ומתוכם אנחנו גם לא יודעים כמה ישתלבו בסופו של דבר במערכת החינוך ומתפקדים היום כמורים, זה נתונים שבאמת חסרים ומשרד החינוך יידרש לכך.
< שרה זילברשטרום: אז האמת שאני יכולה לדבר, יש גם את דליה מזרחי, לגבי המורים שהיו באתיופיה מורים ואיך הם השתלבו כאן ואני אתייחס למורים - -
שמעון סולומון: תוכלי להגיד מה התפקיד שלך במערכת?
< שרה זילברשטרום: כן.
< שרה זילברשטרום: במשרד החינוך יש אגף שנקרא התמחות וכניסה להוראה.
< שרה זילברשטרום: זהו אגף שהוא בין ההכשרה לבין הפיתוח המקצועי.
< שרה זילברשטרום: כל התהליך של ההשמה, של הכניסה להוראה.
< שרה זילברשטרום: אז בעקבות הישיבה הקודמת פה בוועדת החינוך, אנחנו באמת יצאנו, רק עכשיו אני רואה לראשונה את אסף, כל הזמן דיברנו בטלפון, ככה לראות מי זה מי.
< שרה זילברשטרום: יצאנו באמת חדורי שליחות שהשנה אנחנו מביאים נתונים אחרים שכשכאן נשב, נראה קצת אחרת ואני חושבת שבדו"ח שיש לכם, רואים קצת איזה שהוא שינוי.
< שרה זילברשטרום: אני יכולה להגיד לכם שבמהלך כל הקיץ, נעשה מאמץ מאוד מאוד רציני.
< שרה זילברשטרום: מדובר על שיבוץ של בוגרי הכשרה בבתי-ספר שאינם דווקא לילדים אתיופים.
< שרה זילברשטרום: יש לי כאן גם את הנתונים והשעות התוספתיות שניתנות, מה הכוונה שעה תוספתית?
< שרה זילברשטרום: לא מתכוונים שהיא שעה שהיא איננה כמו שעת תקן.
< שרה זילברשטרום: בית-הספר מקבל על כל שעה שהוא נותן למורה אתיופי, הוא מקבל ממני, מהאגף, הוא מקבל עוד שעה.
< שרה זילברשטרום: ביסודי עד שמונה שעות, בעל-יסודי שש שעות.
< שרה זילברשטרום: זאת אומרת, אם בית-הספר נתן שמונה, אני נותנת עוד שמונה, יש לבן-אדם 16.
< שרה זילברשטרום: אבל הרבה פעמים בית-הספר נתן 12 ואני מוסיפה עוד שמונה, אז יש לו 20.
<חנה אלעזר לגסה: למה צריך לתת שעות?
< שרה זילברשטרום: אז באמת, נדבר קצת מבחינה ערכית על האם זה טוב או לא טוב.
< שרה זילברשטרום: מצד אחד, זה כאילו מנציח אפליה, זה מורים מסכנים שצריך לתת להם שעות, שהמנהל צריך לקבל איזה שהוא צ'ופר על זה שהוא מעסיק אותם.
עמרם מצנע: לא, זה תמרוץ לבית-הספר לקבל מורים אתיופיים.
< שרה זילברשטרום: יופי.
< שרה זילברשטרום: אבל מצד שני, בגלל שאנחנו, נוכח המצב, אז אנחנו אומרים ככה – יכול להיות שיש סטיגמות, יכול להיות שמנהלים לא רוצים, יכול להיות שהורים לא רוצים, יכול להיות שהחברה עדיין לא בשלה מספיק.
< שרה זילברשטרום: אבל אם המנהל יודע, מורה כזאת, כשהיא באה אלי לבית-הספר ללמד מדעים, אני מרוויח עוד שמונה שעות מהתקן, זה שמונה שעות תקניות לכל דבר.
שמעון סולומון: יש עוד משהו בעניין הזה, שאת מציינת, זה דילמה, כן?
שמעון סולומון: אבל רק שתדעי גם שיש פן אחר.
שמעון סולומון: אני גם הייתי יועץ חינוכי לתיכון, בעבר הרחוק, ולפעמים המנהלים תופשים את המורה כמשאב.
שמעון סולומון: אני אגיד לך מה, ברגע שמכל סיבה שהיא, שר מתחלף או קיצוץ, קצת מפחיתים את השעות, בעדיפות ראשונה להזיז אותו זה המורה הזה.
<משה ישעיהו: סולומון, זה מחזיק רק בשנתיים הראשונות, זה לא משהו לנצח.
שמעון סולומון: שעות עולים?
<משה ישעיהו: שעות עולים זה שנתיים.
שמעון סולומון: בחייך.
שמעון סולומון: אתה יודע מתי זה התחיל?
<משה ישעיהו: אני מדבר אתך על מה שזה, זאת אומרת שנתיים רק לאותו מורה.
שמעון סולומון: משנת 90 ומשהו זה התחיל.
<משה ישעיהו: אני יודע.
<משה ישעיהו: לא ממתי זה התחיל, שנתיים המורה מקבל את הזכאות.
<משה ישעיהו: היא תסביר יותר טוב.
שמעון סולומון: שאלה היא מה עושה אחרי זה.
שמעון סולומון: אם הוא ממשיך או אחרי זה אומרים לו – תודה ולהתראות.
שמעון סולומון: ותאמין לי, יש לי פניות, אני יכול להראות לך כמה, שאחרי השנתיים-שלוש, כשנגמר משהו, אומרים להם - לכו הביתה.
< שרה זילברשטרום: אני רוצה להתייחס למשהו בדיון הזה.
< שרה זילברשטרום: היתה פה, בשנה שעברה ישבה יעל דסטה, מורה למדעים בראשון לציון, והיא, היו לה שני שליש משרה וכשהיא שמעה שיש שעות, היא אמרה – לא ידעתי שיש שעות.
< שרה זילברשטרום: אמרתי לה – ל- MA את לוקחת שעות וכשהתחלנו לתת את השעות, מייד יצרתי אתה קשר, אמרתי לה.
< שרה זילברשטרום: היא אומרת לי – שרה, עדיף לי שני-שליש משרה שלי, אני בכוחות עצמי, לא רוצה.
< שרה זילברשטרום: יש כאלה ומשיש כאלה ובכוחות עצמו, אדרבה.
< שרה זילברשטרום: אבל אני מדברת על כך שהמשרד הרי רוצה לעשות תמרוץ והרי לא תמיד כולם נכנסים.
< שרה זילברשטרום: אז אנחנו נותנים משאב.
< שרה זילברשטרום: מה שאתה ציינת, לפי החוזר, לכל עולה חדש, רק שנתיים אנחנו נותנים את זה.
< שרה זילברשטרום: למי שהוא יוצא אתיופיה, אפילו אם נולד בארץ, אנחנו לא מגבילים את השנתיים ואם הוא צריך ויש לנו בסל שעות, אנחנו ממשיכים וממשיכים.
< שרה זילברשטרום: יש לזה אפקט של חיסרון שעל הבן-אדם הזה מקבלים.
< שרה זילברשטרום: מצד שני, תחשבו, אתם כמנהלי בית-ספר, יש לזה גם אפקט אחר.
< שרה זילברשטרום: שווה לי להכניס שתי מורות אתיופיות, אני מקבל עוד 16 שעות לתקן.
< שרה זילברשטרום: זאת אומרת, יש לזה גם את האפקט הזה.
< שרה זילברשטרום: עכשיו אני רוצה להגיד לכם מה שהכי חשוב.
< שרה זילברשטרום: הקושי זה הפעם הראשונה, שהיא תיכנס.
< שרה זילברשטרום: אחר-כך כשרואים שהן כאלה מדהימות, הרוב בנות, אבל יש גם בנים, יש אחד, מורה לחינוך גופני שהמנהלת שלו התקשרה אלי אומר לי – אני רוצה לעשות עליו סרט.
< שרה זילברשטרום: איך הילדים אוהבים אותו, הילדים נפתחים אליו בדברים בכלל אחרים, והם, אף אחד לא אתיופי שם בכיתה.
< שרה זילברשטרום: יש לאתיופים עדינות מיוחדת ואלה שמכשירים את עצמם להוראה, הם אנשים מיוחדים, אפילו בפרופיל האנושי של מורי ישראל, הם נבדלים ברצון שלהם להצליח והילדים מרגישים את זה.
< שרה זילברשטרום: לכן אני אומרת, נכון, עכשיו נתנו ל- 114 אנשים, יכול להיות שבעוד שנה, עוד שנתיים, המנהלת לא תצטרך שאני אביא שעות עולים, היא כבר בעצמה תסדר לה משרה מלאה.
< שרה זילברשטרום: אנחנו צריכים כעת לעבור את המחסום הזה ובמחסום אני חושבת שכן צריך שעות וכן צריך זה.
< שרה זילברשטרום: אל תחשבו, העולים האחרים, מצרפת וזה, מתחילים להגיד לי – תקשיבי, האתיופים נוגסים בסל של העולים.
< שרה זילברשטרום: כי השנה המון מהסל של עולים לקחו אתיופים.
< שרה זילברשטרום: זאת אומרת, יש לי גם מאבק פנימי.
< שרה זילברשטרום: אבל אני חושבת שכן, מי שרוצה לדאוג לאתיופים, אז אם הוא יגיד – תורידי את השעות, אני חושבת שזו טעות.
עמרם מצנע: התפקיד של האגף שלך, זה רק האתיופים?
< שרה זילברשטרום: לא.
< שרה זילברשטרום: אנחנו בכלל, על כל מי שבוגר מכללה לחינוך או אוניברסיטה, שנת ההתמחות, שנת העבודה הראשונה שלו היא התמחות, סטאז', והוא צריך לזה שתהיה לו חונכות, הערכה, ורק אחר-כך מקבל רישיון.
< שרה זילברשטרום: לאחרים אנחנו לא דואגים לשיבוץ, אבל הקבוצה הזאת, של בוגרי הכשרה יוצאי אתיופיה, עשינו השנה באמת ממש חריש עמוק, יש לנו, יש כאן יוצאי תוכניות שהם מאוד מאוד עזרו, כוח אדם מאוד עזר וגם יש לנו מדריכות מחוזיות וזה מצליח ומה שהכי חשוב ואת זה צריכים לדעת, שצריכים להכניס למערכת מורים אתיופיים מצליחים.
< שרה זילברשטרום: זאת אומרת, אם יש מורים שהם ותיקים והם אמנם אתיופים והכל, אבל הם לא טובים לכיתה, זה נגד האינטרס שהם יהיו בבית-הספר, בגלל שהם עושים שם רע.
< שרה זילברשטרום: כי אחר-כך אומרים, לא אומרים שהוא מורה לא טוב, כמו שיש הרבה מורים ישראלים לא טובים, אומרים – האתיופים לא טובים.
< שרה זילברשטרום: אבל אם אנחנו מכניסים טובים, אז נהיה שם.
< שרה זילברשטרום: אומרים – האתיופיות, איזה מסורות, איזה טובות, איזה חכמות.
< שרה זילברשטרום: כאילו, יש התלהבות ולכן אני חושבת שאנחנו עשינו מפעם שעברה להשנה, זה שזה עלה, עשינו ממש שינוי אצלנו ורואים את זה.
< שרה זילברשטרום: הנה, יושב מאורנים, הוא יכול להגיד שמתוך כמה שגמרו את אספה?
<טגבו ירון דסטה: אני אגיד קצת נתונים מבחינת מכללת אורנים.
<טגבו ירון דסטה: סך-הכל יש לנו 29 בוגרים, זאת אומרת שסיימו כבר את הלימודים והם כבר חלקם נמצאים בהשמה.
<טגבו ירון דסטה: באורנים, אני אגיד ככה לפני, באורנים יש - -
עמרם מצנע: אתה איש סגל באורנים?
<טגבו ירון דסטה: כן, אני רכז תוכנית מיכאל באורנים.
<טגבו ירון דסטה: יש לנו 29 בוגרים, שמתוכם עוסקים בהוראה 11, שהם משולבים גם במקומות שבהם אין אפילו תלמיד אחד אתיופי, זאת אומרת השתלבו בכל רחבי הארץ.
עמרם מצנע: מה קורה עם ה- 18 הנוספים?
<טגבו ירון דסטה: באורנים הסטודנט בוחר איזה תחום הוא רוצה ללמוד.
<טגבו ירון דסטה: יש גם תחום של החינוך הבלתי פורמאלי.
<טגבו ירון דסטה: אני יכול להגיד בנתונים הכלליים, יותר מ- 85% מהבוגרים שלנו משולבים באותו תחום דעת שלמדו.
<טגבו ירון דסטה: מכיוון שבאורנים יש תחום שנקרא החינוך הבלתי פורמאלי, חברתי קהילתי, הרבה מהסטודנטים שלנו בוחרים.