GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דסה רוני אקלה: אבל הם יוכלו להיקלט בשעות עולים, כדי שילמדו את העולים.
<דסה רוני אקלה: זה מה שקורה עכשיו.
<דסה רוני אקלה: לכן, לדעתי, מה שצריך לעשות, זה אומר שצריך לשמוע גם את המורים.
<דסה רוני אקלה: אני יודע שיש איגוד, איך הוא נקרא?
<דסה רוני אקלה: אגודת, איגוד מורים אתיופים, ואני חושב שצריך לזמן.
עמרם מצנע: נדמה לי מתייחס לאלה שקיבלו את ההכשרה באתיופיה, האיגוד הזה.
<דסה רוני אקלה: לא, לא.
<דסה רוני אקלה: אנחנו הכשרנו בדוד ילין, מורים אתיופים שבאו מאתיופיה עם - -
עמרם מצנע: לא, אני אומר.
עמרם מצנע: האיגוד הזה שאתה מדבר עליו, הם היו אצלי פעם.
עמרם מצנע: הם מאגדים את אלה שיש להם תעודת הוראה או שלימדו באתיופיה.
שמעון סולומון: אתה צודק.
עמרם מצנע: זה לא המורים.
שמעון סולומון: אלו שלמדו פה, צעירים, הם לא בפנים.
עמרם מצנע: כן, חגית.
<חגית חובב: אני חגית חובב, מהאגודה למען יהודי אתיופיה.
עמרם מצנע: בשבילי את ממשרד השיכון.
<חגית חובב: נכון, לשעבר.
<חגית חובב: המערכת משקיעה הרבה מאוד בהכשרת מורים.
<חגית חובב: יש כיום מכרז פתוח, ראיתי מכרז של משרד החינוך, של 100,000 שקל לשנת 2014, 700,000 שקל ל- 2015.
<חגית חובב: עכשיו, המכרז מבקש באמת, מלווה את התוכניות כמו תספה שאתם כאן הצגתם אותה, אבל יחד עם זאת, לא דורש בסופה של התוכנית גם כן שילוב בהוראה וליווי בשלבי ההשתלבות עצמה, בסטאז' ובהוראה.
<חגית חובב: קראתי גם בישיבה הקודמת, אמרו הנציגים, נדמה לי שזה היה מסמינר הקיבוצים, שהאנשים בסוף התקבלו לעבודה הודות למאמץ אישי של המדריך שליווה אותם, אבל זה לא חלק מהמכרז.
<חגית חובב: אני פשוט הייתי פונה למשרד החינוך ומבקשת שיתנו את הכסף להכשרה, שנותנים לאותן מכללות, גם בכסף שילווה אותם בתהליך ההשמה.
עמרם מצנע: אני הבנתי, שבלווינסקי יש לכם יחידה מיוחדת שבעצם מלווה את המורים האתיופים.
<חגית חובב: זה חלק מהמכרז.
<דסה רוני אקלה: בסמינר, אצלנו?
עמרם מצנע: לא, בלווינסקי.
<קריאה: אורנים.
< שרה זילברשטרום: אני יכולה להסביר להם.
עמרם מצנע: אני זוכר שבזמנו הציג לנו פה.
< שרה זילברשטרום: לכל מכללה ואוניברסיטה, הוקמה יחידת שלב הכניסה למקצוע, שהיא באוריינטציה לסייע בהשמה.
< שרה זילברשטרום: המכרזים שהיא מדברת עליהם, הקול קורא לעשות תוכניות הכשרה ייחודיות, הם באמת לא הוסיפו שם את רכיב ההשמה, מפני שהמכשירים אינם אחראים על ההשמה, מפני שהמכשירים הם בשלב ההכשרה וההשמה היא תלוית הפיקוח ומדיניות המשרד.
< שרה זילברשטרום: אני חושבת שזו הערה נכונה וצריכים לחשוב איך לעשות איזה שהוא שינוי.
< שרה זילברשטרום: אבל זה לא אותם כוחות.
< שרה זילברשטרום: הכוחות שהם מכשירים, הם לא אלה שאחר-כך מנהלים את המשרות.
< שרה זילברשטרום: אולי צריך לעשות איזה חיבור עם מחוז.
עמרם מצנע: תראו, זו תופעה, אני חושב, בכלל, בבוגרי מכללות והאוניברסיטאות להוראה, שחלק יחסית גדול לא בכלל הולך וחלק שנכנס פנימה, אחרי שלוש, ארבע, חמש שנים, יוצא מהמערכת.
עמרם מצנע: זה הערות שצצות פה כל פעם וחוזרות לעניין, איך מלווים, מטפלים, במורים שלנו.
עמרם מצנע: זו בעיה בפני עצמה.
<חגית חובב: אז משקיעים בזה הרבה בשנים האחרונות.
< שרה זילברשטרום: יש איזה שהוא, אפשר להגיד שיפור, שנפתחות יותר מודעות לתרבות קליטה מיטבית למורים חדשים.
< שרה זילברשטרום: אני חושבת שבגרפים רואים את המספרים שלא הצליחו.
< שרה זילברשטרום: אבל כל אחד שנכנס, זה משאבים רבים מאוד שהוא ייכנס ושהוא יצליח וזה אושר גדול.
< שרה זילברשטרום: כלומר, זה נראה מספרים, אבל זה באמת אנשים ותהליכים ושמעורבים בזה הרבה מהחברה.
< שרה זילברשטרום: זאת אומרת, יש שינוי גדול, אני רואה.
עמרם מצנע: מישהו עוד רוצה להעיר משהו?
<טגבו ירון דסטה: אחד הנתונים שלנו, לפחות באורנים, בארבע השנים האחרונות אנחנו גם עוסקים, דווקא חבר'ה שלמדו בתחומי מקצוע אחרים, אנחנו מעודדים אותם כן להגיע לאורנים ולקבל מלגת לימודים, גם לתואר שני וגם הסבות, הסבות אקדמאים להוראה וזה תחום שהולך ומתפתח.
<טגבו ירון דסטה: אני יכול להגיד שבארבע השנים האחרונות, כרגע יש לנו מעל 22, חלקם בשלבי סיום וחלקם כבר סיימו, ועוסקים בייעוץ.
<טגבו ירון דסטה: זאת אומרת, גם חלק מהדברים שאנחנו נותנים לזה דגש.
<טגבו ירון דסטה: אני יכול להגיד שאורנים משקיע בזה גם בחלק של ההשמה, מעבר למה שמשרד החינוך עושה, גם אורנים יש תוכנית מנהלים שמתנהלת, שקיימת באורנים.
<טגבו ירון דסטה: אנחנו כרכזי התוכנית נכנסים לתוכנית מנהלים ואנחנו מעודדים את אותם מנהלים או שחלקם מנהלים או שחלקם בשלבי התקדמות בתפקיד, ואנחנו מבקשים מהם כן להיות פתוחים יותר ולקלוט יותר ויותר מורים ואני חושב שזה מגמה שצריך להמשיך לפתח אותה.
<טגבו ירון דסטה: אני חושב שאנחנו כרכזי התוכנית באורנים, וגם אני חושב במקומות אחרים במכללות להכשרת עובדי הוראה, אני חושב, חשוב מבחינת המקצוע, השאלה מה הסטודנט בוחר, סטודנט שבוחר מתמטיקה, יש לו סיכויים טובים מאוד להיקלט אחר-כך בהשמה.
<טגבו ירון דסטה: מי שלומד לשון, יש לו סיכוי יותר גדול להיקלט ואני חושב שחלק מהבוגרים שלנו לומדים תחום מקצוע שהם עודף, יש אותם בכמויות מאוד גדולות והסיכוי במקצועות האלה להשתלב הוא הרבה יותר קשה.
< שרה זילברשטרום: אלה מקצועות נדרשים שהם בכלל האוכלוסייה, לאו דווקא אצל יוצאי אתיופיה.
עמרם מצנע: שמעון, אתה רוצה כמה מילים לסיכום?
שמעון סולומון: רק באופן כללי, אנחנו מדברים על מורים שהם בסדר גמור, שהם מורים טובים, בעלי איכות ולא בשביל לעשות טובה להכניס אותם בכל מחיר, זה חשוב מאוד לזכור, אלה שאומרים.
שמעון סולומון: אבל אנחנו גם דורשים איכות.
שמעון סולומון: יש מורים טובים, לצערי הרב הם צריכים דחיפה מסוימת בכדי לפתוח.
שמעון סולומון: תראו, אני אגיד לכם דוגמה.
שמעון סולומון: ברכבת, יש פרויקט יפה, חברות ממשלתיות.
שמעון סולומון: עכשיו, דחפנו מישהו למשרה בכירה, אחרי שהתקבל, המנכ"ל מתקשר אלי, אומר לי – שמעון, הבחור הזה, הוא לא היה צריך להיות, לא צריך שום דחיפה.
שמעון סולומון: בחור מבריק, בחור חכם, שגם התקבל בו-זמנית לטכניון.
שמעון סולומון: מה אני רוצה להגיד לכם?
שמעון סולומון: יחד עם זאת,
עמרם מצנע: אבל הוא לא היה מקבל אותו אם לא היו דוחפים אותו.
שמעון סולומון: הבחור הזה בכלל לא היה פונה.
שמעון סולומון: הבחור הזה לא היה פונה, אין לו את המודעות, אין לו, יש חשש שלא יקבלו אותי ואנשים לא פונים.
שמעון סולומון: אז כל-כך שמחתי לשמוע את זה מהמנכ"ל.
שמעון סולומון: לכן, לצאת, לכן אני אומר בעיקר לצאת מנקודת הנחה שאנחנו אנשים מוכשרים, אנשים שיכולים לעשות כל דבר כמו כל אחד אחר.
שמעון סולומון: אנחנו רק אמורים לפתוח להם את הדלתות ויש גם כאלה שאומרים, אני לא אחראי.
שמעון סולומון: העניין הזה שאנחנו יוצאי אתיופיה צריכים להיות כשיש לנו משרה מסוימת, צריכים לקחת אותה בשתי ידיים, להיות הכי טובים, כי יש דילמה, יש כאלו שאומרים – אני אחראי לעצמי, אני לא שגריר של הקהילה ויש כאלה אנשים כמוני שאומרים – ארצה או לא ארצה, כל פעילות שאני עושה, אני שגריר של הקהילה, לצערנו הרב, אנחנו נמצאים תחת הזכוכית מגדלת.
שמעון סולומון: לכן, אני אשמח וזה החלום שלי, שבסוף אנחנו לא ניבחן אלא ייראו בנו כמו כולם ויהיו.
שמעון סולומון: אבל היום אנחנו כן צריכים את הדחיפה הזו ואני רוצה שנהיה שותפים, כי יש לנו כל-כך הרבה, הטלפון שיצאתי עכשיו, זה בעניין הזה.
שמעון סולומון: בחור מוכשר, שבכלל לא מקבלים אותו.
שמעון סולומון: להגיד לכם על עצמי?
שמעון סולומון: מלא דברים שעברתי בחיים, גם במערכת החינוך, גם במקומות אחרים, אז מי שיש לו כוח וביטחון, עוזב והולך למקום אחר ומי שאין לו ביטחון ויש לו כוח, הוא אומר – אני אשאר שם ואני אבקש עזרה מאחרים כדי שיוכלו לדחוף אותי.
שמעון סולומון: לכן, אנחנו מדברים על אנשים איכותיים מאוד, כדי שבאמת החברה הישראלית תראה את כל המגוון ולא רק עם מורים יוצאי אתיופיה ועם תלמידים יוצאי אתיופיה, בני הקהילה, אני מסכים אתך, בני הקהילה זה הגדרה הכי טובה, כי לא כולם נולדו באתיופיה, ולכן חשוב מאוד דווקא להשקיע מאמץ בבתי-ספר, לאו דווקא שיש להם בני הקהילה.
שמעון סולומון: כי זה הצבא אחר-כך, אוניברסיטה אחר-כך, כל המפגש הזה הוא צריך להיות כבר מגיל בית-ספר.
שמעון סולומון: יש לנו פה שאלות גדולות מאוד, יש לנו 160 מורים שלא עובדים, שיש להם תעודות שרוצים לעבוד, צריך למצוא את המנגנון איך אנחנו יוצרים שיתוף פעולה בכדי אלה שפונים אלינו, נוכל להפנות אליכם לא סתם לקחתי את הטלפון שלך עכשיו, יש לנו מורים שפונים אלינו, לא רק מורים להיכנס להיות מורים, אלא שעובדים עשר שנים, 15 שנים כמורים, רואים אלה שהיו אחריהם באותה משרה, באותו תפקיד, מתקדמים בלי הכרה ומתקדמים והם נשארים מאחור וגם על זה צריך לדבר, לא רק על רמות נמוכות, אלא גם על רמות גבוהות.
שמעון סולומון: לזה יש השפעה מאוד גדולה.
שמעון סולומון: ולכן, גם אגיד משפט אחד אחרון.
שמעון סולומון: המורים, אני לפחות, לי זה היה ברור ב- 96, כשעשינו את ההכשרה הזו, גם אלו שלא התקבלו, השלושה-ארבעה, ראיתי בזה כישלון.
שמעון סולומון: כלומר, ה- 21 נכנסו כמורים.
שמעון סולומון: כי אם אני משקיע כסף, אני רוצה לראות תוצאה, אני רוצה להכניס אותם לתוך המערכת.
שמעון סולומון: לכן, אני רוצה שתכניסו עוד קריטריון, שאם אתם עושים תוכנית מיוחדת, יש הקצאה, יש כסף ויש אנשים איכותיים, גם המבחן האמיתי צריך להיות כמה מהם הם מיושמים.
שמעון סולומון: במילים אחרות, אני אומר שהכשרה היא אמצעי ולא מטרה.
שמעון סולומון: המטרה היא כמה מהם ננעלים בתוך המערכת, וממשיכים להיות מורים מן המניין.
שמעון סולומון: ומחמאה למכללת אורנים, הייתי שם, ביקרתי שם, איכות, גאווה, ואתם צריכים לראות שכל אלה שנמצאים אצלכם, יעבדו כמורים מן המניין בתוך המערכת.
שמעון סולומון: לא בפרויקטים ולא בתוכניות שהן מיוחדות.
<ענת ישראלי: תודה רבה, אנחנו מחכים לביקור נוסף.
עמרם מצנע: למרות כל ההשקעה הגדולה מאוד שנעשית לאורך כל השנים, מאז גלי העלייה מאתיופיה, עדיין אנחנו מזהים כמעט בכל מבחן סטטיסטי פערים גדולים מדי בין ההישגים והשילוב של יוצאי הקהילה האתיופית במערכת הישראלית.
עמרם מצנע: עדיין, כשאתה בודק את תוצאות התלמידים, הגרף מראה שהקהילה האתיופית, למרות שהתקדמות לאורך השנים מאוד מאוד איטית, עדיין הפער בין האוכלוסייה האתיופית לאוכלוסייה הערבית, למשל, שהיא גם כן נחשבת לאוכלוסייה מוחלשת, לבין האוכלוסייה העברית, האחרת, אתה רואה פערים שהפערים נשמרים.
שמעון סולומון: זה המדאיג.
עמרם מצנע: וזה בהחלט לא, לא מאפשר לנו להיות שבעי רצון ממה שאנחנו עושים.
עמרם מצנע: אם רק 50% מיוצאי הקהילה האתיופית מגיעים לבגרות.
<אסף וינינגר: זה רק 50% מבין מסיימי י"ב.
<אסף וינינגר: השיעור עוד נמוך יותר.
עמרם מצנע: אז זה עוד יותר גרוע.
עמרם מצנע: וכמובן, אלה שיש להם בגרות שמאפשרת בכלל כניסה אל המערכת האקדמית, עוד יותר נמוכה, אז זה לא פלא שבסופו של דבר, גם כוחות ההוראה מהקהילה האתיופית, נמצאים עוד פעם במספרים שראינו פה, בדרך-כלל, בערך חצי מחלקם באוכלוסייה, ועוד לפעמים פחות מחצי מהמורים של כלל ישראל.
עמרם מצנע: וזה בהחלט מחייב פעילות לכל אורך השרשרת הזו, שבסופו של דבר מכניסה את בני הקהילה האתיופית אל תוך המערכת הישראלית.
עמרם מצנע: אז אנחנו קיימנו גם כמה דיונים על נושא של בכלל כל נושא הנגישות של ההשכלה הגבוהה ובכלל לקהילה האתיופית ונעשה על זה דיון מעקב די בקרוב.
עמרם מצנע: אני כן מתרשם מאז הדיון הקודם, שיש בהחלט יותר עשייה, יותר הייתי קורא לזה גם עשייה עם הרבה רגש והרבה נכונות ולהתמודד עם הבעיה, אבל זה עדיין לא מספיק.
עמרם מצנע: רשמנו לעצמנו את הדברים שעלו פה, אני בהחלט מקבל את ההצעה שלך.
עמרם מצנע: אנחנו נוהגים בוועדה לעשות שיח מורים וכל פעם גוזרים איזה שהוא חתך ואתה יודע מה?
עמרם מצנע: נתכנן לעשות שיח מורים יוצאי הקהילה האתיופית.
עמרם מצנע: נושיב פה 20, 30 מורים, מכל המקומות ונשמע את גורמי ההצלחה וכמובן את הקשיים בדרך אל ההצלחה, כי אני חושב שמהצלחות צריך ללמוד.
עמרם מצנע: אני כן קורא למשרד החינוך להציב משרה שלמה, בין אם באגף או בגף שלכם, אינני יודע איפה, לטפל באמת בכל השרשרת הזו, שמטרתה להביא לכך שיותר ויותר יוצאי הקהילה האתיופית יהיו מורים.
עמרם מצנע: זה מטרה חשובה ביותר.
עמרם מצנע: היא חשובה גם לילדים אתיופים שלומדים במערכת, לראות את בני העדה נמצאים בתוך המערכת הזו, זה חשוב לציבור הישראלי האחר, שלא תמיד ניזון ולא תמיד מכיר ולא תמיד נפגש עם יוצאי הקהילה האתיופית, למורה או מורה בכיתה, למקצועות הרגילים, בתוך כיתת הלימוד וזה חשוב להשתלב בתוך החברה הישראלית, אין בעניין הזה ספק.
עמרם מצנע: ולכן אנחנו גם מקדישים לזה זמן.
עמרם מצנע: נמשיך לעקוב.
עמרם מצנע: באמת תודה גם למכללות, גם לארגונים הוולונטאריים שעוסקים בכך ואנחנו כבר דיברנו פעם לעשות דיון קצת יותר מקיף, כי יש הרבה משאבים והרבה תקציבים שמפוזרים בכל מיני מקומות ואני חושש לפעמים שאין יד מכוונת.
עמרם מצנע: גם משרד הקליטה עוסק בדברים שראוי שמשרד החינוך יעסוק בהם ואולי גם הפוך ובסופו של דבר, אתה שואל את עצמך האם המשאבים, ויש באמת הרבה משאבים, האם הם באמת מתואמים ומכוונים, להשגת המטרות שעליהם אנחנו מדברים ואני, יש לי סימן שאלה גדול על העניין הזה.
שמעון סולומון: באותה הזדמנות, עכשיו עשר וחצי, יש לנו את השדולה לקידום החיילים שבהם גם יוצאי אתיופיה.
שמעון סולומון: סוגיה לא פשוטה ואתם מוזמנים, באולם ירושלים.
עמרם מצנע: כן, אני אמרתי שנסיים.
עמרם מצנע: תודה רבה לכם ולהשתמע, הישיבה נעולה.
עמרם מצנע: על סדר היום הצעת חוק הקולנוע (תיקון מס' 3) (תאגידים לניהול משותף של זכויות יוצרים), התשע"ד-2014, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
עמרם מצנע: אני מבין שיש הסכמה על הנוסח אחרי שעברנו מספר דיונים ומספר התייחסויות ולכן אנחנו לא צריכים למצות את כל הזמן שהעמדנו לרשות הדיון אלא אפשר בהחלט לקצר אותו.
עמרם מצנע: לפני שאנחנו מקריאים, עוברים סעיף סעיף ומאשרים, האם יש מישהו שרוצה לומר משהו?
<אופירה לובניצקי: מנכ"לית תל"י.
<אופירה לובניצקי: דיון זה נדמה בעינינו כישורת אחרונה לקראת חקיקת חוק שיסדיר פעילותן של חברות תמלוגים.
<אופירה לובניצקי: הצעת החוק חשובה.
<אופירה לובניצקי: בפעם הראשונה היא מכירה בזכות חשובה ויקרה של כל יוצר בתחום הקולנוע והזכות לנהל את זכות היוצרים שלו במשותף.
<אופירה לובניצקי: בסוף המושב האחרון אישרה הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת התיקון לחוק הקולנוע.
<אופירה לובניצקי: אין זה סוד שאנחנו בתל"י הסתייגנו מהנוסח שאושר ואמרנו זאת גם בדיון שהתקיים ב-20 ביוני, גם ליושב ראש הוועדה, ליועצת המשפטית, לחברי הוועדה ולחברי הכנסת.
<אופירה לובניצקי: לתל"י חשוב שהחוק יאפשר לה לפעול כפי שחברת תמלוגים רגילה פועלת בדומה לחברות תמלוגים אחרות בישראל וכמקובל בעולם, לנהל במשותף את זכויות החברים בה ולהיות בעלת זכות עמידה בתחום האכיפה והגבייה מול המשתמשים.
<אופירה לובניצקי: מכוחו של הנוסח שעבר בקריאה ראשונה לא הובטח כל זאת.
<אופירה לובניצקי: הנוסח הנוכחי, כפי שאנחנו מבינים אותו, מאפשר לתאגיד לניהול משותף לנהל את זכויות היוצרים במשותף, לתת רישיונות משותפים, לנהל משא ומתן משותף, לקבוע דמי רישיון ולתעד במשותף וכמובן גם להיות בעלי זכות עמידה ולייצג את ענייניהם של היוצרים כשהם אינם מתייצבים בפועל מול המשתמשים שהם בעצם המעסיקים ובפועל מטה לחמם.
<אופירה לובניצקי: במידה שיובהר שההבנה שלנו את החוק, כפי שיסביר היועץ המשפטי שלנו, נכונה, אנחנו מבקשים מהוועדה להעביר את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.
<דרור שטרום: אם אפשר להוסיף.
<דרור שטרום: אני מייצג את תל"י בעניינים שנוגעים לחוק הזה.
<דרור שטרום: כמו שנאמר, החוק הוא בנוסח שמקובל עלינו ויש לנו בעצם הבהרה ובקשה מנציגי רשות ההגבלים העסקיים שנמצאים כאן.
<דרור שטרום: החוק הזה, בסעיף (ב), הוא חוק שיוצר בעצם זכות יסוד של היוצר בישראל שלא הייתה קיימת עד היום - אני מתייחס ליוצר הקולנועי – והיא זכות היסוד שענייניו יתנהלו על ידי תאגיד יוצרים בניהול משותף.
<דרור שטרום: זה שינוי חשוב שאולי נשמע סמנטי לחלק מהאנשים שרואים אותו, אבל ההבדל בין ניהול משותף לבין ניהול פרטני הוא שאין זכות יוצרים ועל זה אני לא אכביר כי הרי על זה כל החוק.
<דרור שטרום: מה שמטריד אותנו זה שבדרך כלל, כאשר קובעים זכות יסודית כל כך וחשובה כל כך, ויש לה חריג, בדרך כלל דואגים שהחריג יהיה מאוד נקודתי ופרטני וברור.
<דרור שטרום: כאן – אני עובר לסעיף קטן (ג) לנוסח שמונח בפניכם – הסעיף מדבר על כך שהוראות ותנאים שיוטלו לפי חוק ההגבלים העסקיים יכולים עדיין להיות מוטלים על אותו תאגיד לניהול משותף וזה מקובל עלינו.
<דרור שטרום: אלא מה, מאוד הייתי מבקש שנציגי הממונה במעמד החגיגי שאנחנו נמצאים בו היום יגידו את מה שנדמה לי ברור לכולם והוא שההוראות והתנאים שמדובר בהם כאן הם הוראות ותנאים שהם אופייניים או מעין אותם הוראות ותנאים שחלים על תאגידים לניהול משותף בכלל.
<דרור שטרום: אני מזכיר לכולנו שאנחנו הרי לא נמצאים באיזה מישור ריק.
<דרור שטרום: יש לנו את אקו"מ ויש את הפדרציה ויש ניסיון בסוג התנאים.
<דרור שטרום: שוב, אני לא מנסה לכבול אף אחד לניסוח טכני כזה או אחר, אבל רוח התנאים שקיימים היום, חשוב לנו להבין מנציגי הממונה שהיא רוח התנאים שפחות או יותר תחול גם על התנאים עלינו ושלא חס וחלילה יש איזו כוונה להטיל תנאים כאלה שיכולים בפועל לייבש את זכות הניהול המשותף ואת זכות היוצר למסור את ענייניו לניהול משותף.
<דרור שטרום: זאת בעצם הבקשה העיקרית שלנו בדיון הזה.
<דרור שטרום: בכפוף לזה הנוסח הזה מקובל ואפשר מבחינתנו להמשיך אתו הלאה.
גילה גמליאל: מה אומר על זה הממונה?
עמרם מצנע: הממונה שמע.
עמרם מצנע: נציג הממונה שמע.
עמרם מצנע: אנחנו נשמע את ההערות, נאשר את החוק ואז מי שירצה להוסיף דברים, יוסיף.
<מיכל רפאלי כדורי: אני סמנכ"לית רגולציה של YES.
<מיכל רפאלי כדורי: כידוע YES הייתה הגוף היחיד או הכמעט יחיד – אני חייבת להיות הוגנת – יחד עם ערוץ 10 שתמך בפועל בפעילות של תל"י ובחקיקה ובבקשה להסדיר אותה.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו סומכים על שיקול דעת הממונה ומבקשים שהוא לא יפלה אותם בתנאים לא מול אקו"מ, לא מול הפדרציה ולא מול גופים דומים.
<מיכל רפאלי כדורי: הם זכאים לאותם תנאים.
<אבי שמש: חשוב לי לומר כאן לפרוטוקול שאנחנו סומכים על הנוסח הזה והבענו את הסכמתנו.
<אבי שמש: מטבעם של דברים זה נוסח של פשרה מבחינתנו.
<אבי שמש: רציתי לומר שעמדת תל"י הייתה ונשארה שחוק כזה לא היה צריך להתייחס רק ליוצרים ישראליים אלא הוא היה צריך להיות חוק שמתייחס להתנהלות רגילה של חברות תמלוגים, כמו שמתנהלת אקו"מ לדוגמה או כמו שמתנהלות חברות תמלוגים בעולם.
<אבי שמש: קשרים בין חברות תמלוגים בעולם של ימינו הם מאוד מאוד מקובלים ואנחנו הבנו שבעניין הזה יש התנגדות מאוד גדולה.
<אבי שמש: מכיוון שחשוב לנו מאוד להעביר את החוק היום לקיומנו, הסכמנו לנוסח הזה אבל חשוב לי להגיד את עמדתנו כי עמדתנו הייתה ונשארה שכך זה היה צריך להיות.
עמרם מצנע: אנחנו נתחיל בהקראת החוק.
עמרם מצנע: נמצאים חברי הכנסת השותפים ליוזמה – דב חנין, גילה גמליאל.
דב חנין: אני לא שותף ליוזמה.
דב חנין: רק תומך בה מבחוץ.
גילה גמליאל: לפני ההקראה.
גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה להודות לך חברי חבר הכנסת מצנע.
עמרם מצנע: להודות בסוף.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לך על היוזמה אבל אני עדיין חושבת שעכשיו אנחנו נאשר את זה והכול מעולה, זה גם די בהסכמה, אבל צרמו לי הדברים שנאמרו כאן קודם על ידי עורך דין שטרום ואני אשמח אם רק יתנו חידוד והבהרה כדי שיהיה לנו קל להצביע לכיוון שכולנו מתכוונים אליו.
עמרם מצנע: בקשתך, פקודה לי.
<יונתן צויקל: אני עורך דין במחלקה המשפטית של רשות ההגבלים העסקיים.
<יונתן צויקל: אני אגיד שאנחנו בסך הכול מרוצים מהתוצאה.
<יונתן צויקל: אני חושב שהנוסח הנוכחי של החוק הוא נוסח שיוצר איזשהו איזון ראוי בין החששות שעלו מהנוסח המקורי מצד אחד ומצד שני הוא באמת יסייע לנו להתקדם ולהסדיר את הנושא של תל"י ובאופן כללי של ייצוג יוצרים ביצירות קולנועיות ישראליות כפי שמצוין בחוק.
<יונתן צויקל: מבחינת המשך התהליך, איך שאנחנו רואים את הדברים, אנחנו חושבים שהחוק הזה באמת מתווה את שיקול הדעת של הממונה בצורה כזאת שתאפשר לו להמליץ בפני בית הדין להגבלים עסקיים לאשר את הפעילות של תל"י שכפי שעורך דין שטרום בעצמו אמר הנושא המרכזי אני חושב יהיה הנושא של התנאים.
<יונתן צויקל: לגבי התנאים, אנחנו לא יכולים כרגע להתחייב על איזשהו נוסח סגור של התנאים.
<יונתן צויקל: צריך לקחת בחשבון שיש אמנם ניסיון עם אקו"מ והפדרציה, אבל אנחנו בתעשייה קצת שונה.
<יונתן צויקל: יחד עם זאת, הכוונה היא לא להטיל איזה שהם תנאים שלא יאפשרו לתל"י לפעול.
<יונתן צויקל: כלומר, רוח החוק היא ברורה וברור לנו שהכוונה היא לאפשר ליוצרים לנהל משא ומתן משותף.
<יונתן צויקל: אני חושב שאלה הדברים הבסיסיים שעומדים בבסיס החוק הזה.
<מירב ישראלי: הצעת חוק הקולנוע (תיקון מס' 3) (תאגידים לניהול משותף של זכויות יוצרים), התשע"ד-2014 הוספת כותרת פרק א' בחוק הקולנוע, התשנ"ט-1999 (להלן – החוק העיקרי), לפני סעיף 1 יבוא: "פרק א': הגדרות" הוספת כותרת פרק ב' אחרי סעיף 1 לחוק העיקרי יבוא: "פרק ב': המועצה לקולנוע ומתן תמיכות".
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 3 בסעיף 3(1) לחוק העיקרי, בסופו יבוא "למעט לעניין הוראות פרק ג'".
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 11 בסעיף 11(א) לחוק העיקרי, אחרי "תקציב שנתי לתמיכה בקולנוע" יבוא "לפי פרק זה" ובמקום "משרד החינוך, התרבות והספורט" יבוא "משרד התרבות והספורט".
<מירב ישראלי: עד כאן אלה תיקונים טכניים לסעיפי החוק שבעצם באים להתאים את מה שאני אקרא עכשיו שהוא התיקון המהותי לנוסח החוק בכללותו.
עמרם מצנע: את רוצה שנצביע על הסעיפים האלה?
<מירב ישראלי: אפשר להצביע.
עמרם מצנע: אני מעמיד להצבעה את הכותרת ואת סעיפים 1 עד 4.
עמרם מצנע: הסעיפים אושרו פה אחד.
<מירב ישראלי: הוספת פרק ג' אחרי סעיף 12 לחוק העיקרי יבוא: "פרק ג': תאגידים לניהול משותף של זכויות יוצרים 12א.
<מירב ישראלי: תאגידים לניהול משותף של זכויות יוצרים בסעיף זה - "זכות יוצרים" – כמשמעותה בסעיף 11 לחוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007 (בחוק זה – חוק זכות יוצרים).
<מירב ישראלי: "יצירה קולנועית" – כהגדרתה בחוק זכות יוצרים.
<מירב ישראלי: "יצירה קולנועית ישראלית" – יצירה קולנועית שהיא אחת מאלה: יצירה קולנועית אשר רוב יוצריה אזרחים ישראלים, או שמקום מגוריהם הרגיל היה בישראל (להלן – תושבים), או שנוצרה ברובה על ידי אזרחים או תושבים כאמור, וזאת בין שהיצירה פורסמה ובין שלא שפורסמה.
<מירב ישראלי: יצירה קולנועית שבעת יצירתה היה מרכז עסקיו או מקום מגוריו הרגיל של לפחות אחד מפיקיה, בישראל.
<מירב ישראלי: לעניין הגדרה זו, "מפיק" – מי שאחראי על ביצוע הפעולות הדרושות לשם יצירת היצירה הקולנועית.
<מירב ישראלי: "תאגיד לניהול משותף של זכויות" – ארגון המייצג יוצרים של יצירות קולנועיות ישראליות ובעלי זכות יוצרים ביצירות כאמור לרבות במשותף.
מרב מיכאלי: יש לי בעיה עם ההגדרה הזאת.
מרב מיכאלי: ארגון המייצג יוצרים של יצירות קולנועיות ישראליות לרבות במשותף.
מרב מיכאלי: למיטב הבנתי, החוק הזה נועד להגן בדיוק על תאגידים של ניהול משותף ולא על כל מיני משרדי ייצוג שעונים להגדרה ארגון המייצג יוצרים של יצירות קולנועיות ישראליות ובעלי זכויות יוצרים.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, אני מכירה סוכנים ומשרדי סוכנים שהם גם מייצגים יוצרים בעלי זכויות יצירה וגם לפעמים שותפים כמפיקים.
מרב מיכאלי: בהמשך לדיון הקודם שהתקיים בוועדה.
מרב מיכאלי: אני חוששת שזה לא מה שמתכוון החוק.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, זה בטוח לא מה שמתכוונים יוזמות ויוזמי החוק, לתת כאן זכויות יתר למשרדי מייצגים כאלה ואחרים.
מרב מיכאלי: אני חושבת שגם משרד המשפטים לא מתעניין בזה.
מרב מיכאלי: לכן אני לא רואה למה צריך להיות כתוב לרבות עם שותף במקום ארגון של ניהול משותף של זכויות יוצרים, שזאת מטרת החוק בהגדרה של תאגיד ניהול משותף.
<מירב ישראלי: אולי אני אסביר למה זה בא דווקא לחזק את המעמד כמי שמנהל במשותף.
<מירב ישראלי: קודם כל, ה-לרבות במשותף זה מפני שזה לא רק במשותף.
<מירב ישראלי: הם יכולים בחלק מהדברים לפעול גם לא במשותף ולכן אי אפשר להגביל את זה רק לפעילות במשותף.
<מירב ישראלי: הדבר השני, המלים האלה נוספו מאחר
גילה גמליאל: הנוסח אצלי לא מעודכן.
גילה גמליאל: בנוסח שבפני זה לא מופיע.
<מירב ישראלי: הנוסח הוא אותו נוסח.
<מירב ישראלי: המלים האלה בלבד, לרבות במשותף, נוספו בין שבוע שעבר לדיון היום ואני מסבירה למה הן נוספו.
<מירב ישראלי: אין שינוי בנוסח.
עמרם מצנע: תקריאי שוב את ההגדרה.
<מירב ישראלי: המלים היחידות שנוספו בנוסח הן "לרבות במשותף".
<מירב ישראלי: בעקבות הערה שקיבלנו מתל"י דווקא – יותר נכון זאת הייתה שאלה – האם הנוסח כפי שהוא, ההגדרה בלי המלים לרבות במשותף ביחד עם ההוראה של סעיף קטן (ב) כפי שהיא כרגע מנוסחת, האם זה מבטיח את העובדה שהיוצר בעצם יכול לאפשר לתאגיד לנהל את הזכויות שלו גם במשותף, למשל לנהל משא ומתן משותף ולתת רישיון סמיכה, למשל.
<מירב ישראלי: בגלל שסעיף קטן (ב) מנוסח בצורה שלא מבהירה את העניין הזה, נוספו המלים לרבות במשותף כדי להבהיר שתל"י, אחד הדברים שהיא יכולה לעשות למשל, זה לנהל משא ומתן במשותף עבור היוצרים ולתת רישיון סמיכה.
<מירב ישראלי: זה לא היה ברור.
<מירב ישראלי: אפשר היה לפרש את זה כך, אבל זה לא היה לגמרי ברור ביחס בין ההגדרה לניסוח של סעיף קטן (ב) שבעצם מתמקד ביוצר ולא בתאגיד.
<מירב ישראלי: הוא אומר מה היוצר יכול לעשות.
<מירב ישראלי: לכן דווקא המלים האלה באו לחזק את מעמדו של הארגון כמי שיכול לבצע את כל הפעילויות שמדובר אחר כך בניהול, שתכף אני אקרא זאת, שזה מתן רישיון שימוש, ניהול משא ומתן וכולי.
<מירב ישראלי: את כל הפעולות האלה הוא יכול לעשות במשותף.
עמרם מצנע: מרב, למה זה מפריע לך?
מרב מיכאלי: כמו שאמרתי, כי אני חושבת שלפני ה-לרבות במשותף, בגלל הקונטקסט אליו התכנסנו, כאילו הייתה איזו הנחה פרילימינרית שזה מובן מאליו שאנחנו מדברות על ארגונים של ניהול משותף אבל ברגע שהוספת את ה-לרבות במשותף, זה שואל מה המשמעות של אלה שלא במשותף.
עמרם מצנע: לרבות, זה גם.
מרב מיכאלי: יש אופציה שזה משותף ואופציה שלא במשותף.
גילה גמליאל: צריך לנסח את זה שונה.
מרב מיכאלי: לא במשותף, אני אומרת שזה פותח אפשרויות שלפי דעתי הן לא רצויות לאף אחד משני הצדדים של השולחן לצורך העניין.
<עדנה הראל: להבנתי הם לא רק מייצגים במשותף.
<עדנה הראל: הם מייצגים גם ייצוג שאיננו במשותף.
<קריאה: אין ייצוג פרטני בתל"י.
<עדנה הראל: אבל בניהול אחר כך יש גם היבטים פרטניים.
<קריאה: זה לא יעמוד במבחן המונה.
<עדנה הראל: הגבייה היא פרטנית.
<עדנה הראל: אם יש הפרה קונקרטית, עושים מהלך שהוא מהלך פרטני.
<קריאה: היא לא פרטנית ליוצר.
<אופירה לובניצקי: תל"י עובדת במשותף.
<אופירה לובניצקי: כל יוצר יכול להחליט כרצונו או לצאת מהייצוג בכל נקודת זמן.
<עדנה הראל: את עוקבת אחרי השימוש שיכול להיות רלוונטי ליוצר אחד ולא ליוצר אחר.
<עדנה הראל: כשאת גובה, זה יכול להיות רלוונטי ליוצר אחד ולא ליוצר אחר.
<קריאה: אבל הניהול הוא משותף.
<עדנה הראל: אבל ההגדרה של ניהול כוללת את כל הפעולות האלה שחלקן עושים אחר כך באופן פרטני.
<עדנה הראל: אני מסכימה שצריך להשאיר את האופציה.
<עדנה הראל: התאגיד הזה הוא עושה במשותף אבל במשותף זאת אחת הפעולות שהוא עושה.
<עדנה הראל: אולי צריך לומר ובכלל זה במשותף, במקום לרבות.
<עדנה הראל: או בין היתר.
<עדנה הראל: תאגיד העוסק בין היתר בניהול משותף.
<מירב ישראלי: לדעתי הבעיה היא אחרת.
<מירב ישראלי: הבעיה היא האם המלים ארגון המייצג יוצרים של יצירות ובעלי זכות הוא בהכרח ארגון שהוא ארגון של ייצוג משותף.
<עדנה הראל: את השאלה הזאת הבנתי.
מרב מיכאלי: המטרה ברורה, אבל הניסוח לא מייצג את המטרה בעיני.
מרב מיכאלי: לא משיג את המטרה.
<יורם בן דוד: אני יכול להציע פתרון שלקוח מחוק זכויות מבצעים מ-1984?
<יורם בן דוד: שם מצוין ארגון המייצג את מרבית בעלי הזכויות.
<עדנה הראל: זה לא זה.
<עדנה הראל: זה בפירוש לא זה.
<יורם בן דוד: זה יפתור את הבעיה כי את לא תקבלי בתוך החוק הזה, במסגר החוק הזה, ארגונים קטנים.
<עדנה הראל: אין לנו בעיה שיהיו ארגונים קטנים.
<דרור שטרום: אולי את המילה במשותף אפשר להעביר אחרי המילה מייצג.
<דרור שטרום: אז זה פותר את העניין.
<עדנה הראל: אז זה רק במשותף.
<דרור שטרום: לא.
<דרור שטרום: מייצג במשותף זה כולל שרשרת של פעולות.
<עדנה הראל: המייצג בין היתר במשותף.
<דרור שטרום: נכון.
<דרור שטרום: זה בסדר גמור.
<עדנה הראל: זה לא אותו הדבר.
<עדנה הראל: הוא מייצג במשותף אבל יכול להיות שהוא עושה עוד דברים.
<עדנה הראל: לכן אני אומר מייצג בין היתר במשותף.
מרב מיכאלי: בין היתר מייצג במשותף.
מרב מיכאלי: זה אפשר.
מרב מיכאלי: אם בין היתר בא לפני המייצג, זה אפשר.
<דרור שטרום: להעביר את ה-במשותף לשם.