GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איזבלה קרקיס: אנחנו מגיבים מיידית מבחינת כל האירועים שידועים לנו, וגם ביצענו מספר בדיקות – למשל, בבית הספר נגבה ביצענו את הבדיקה של החקירה האפידמיולוגית לגבי מצב הבריאות של הילדים.
<איזבלה קרקיס: גם האירוע האחרון שהיה ידוע לנו מהדרום, בבאר-שבע, גם היתה התייחסות מיידית לגבי ההגבלה ומניעת החשיפה של הילדים במקיף, כך שאנחנו מבצעים את הפעולה בהתייחסות ובמשמעות רבה לגבי שמירה על בריאות הילדים, שלא צריכים להיות חשופים על-פי כל המידע ועל-פי כל ההבנה של המשרד.
עמרם מצנע: אחת ההערות בביקורת המדינה, ואני רוצה שתתייחס לזה, שבמועד סיום הביקורת עדיין לא נקבעו בתקנות הקרינה הבלתי-מייננת חוקי הסף לחשיפה.
<סטליאן גלברג: אכן.
<סטליאן גלברג: אנחנו פועלים בהתאם להוראות חוק הקרינה הבלתי-מיננת – חוק מ-2006.
<סטליאן גלברג: התחיל יישומו ב-2007.
<סטליאן גלברג: אכן הספים, יש לקבוע אותם בתקנות, אלא שכתוב בחוק שהתקנות חייבות להיות בהסכמה – לא בהתייעצות – של שר האנרגיה, המים והתשתיות בכל הקשור לספים מקרינה ממערכות חשמל, ושר התקשורת בכל הקשור למערכות תקשורת, ושר האוצר.
<סטליאן גלברג: זה עושה את זה עוד יותר מסודר.
<סטליאן גלברג: מאחר שלא הגענו להסכמה כזאת למרות מאמצים, למרות יועצים מחו"ל, מגשרים, לא הגענו להסכמה, לכן אין תקנות.
<סטליאן גלברג: מקווים שבכנסת הבאה עלינו לטובה אנחנו- - -
עמרם מצנע: אז לפי מה אתם פועלים?
עמרם מצנע: לפי מה בודקים בכלל?
<סטליאן גלברג: יש קריטריונים שנקבעו בשיתוף משרד הבריאות.
<סטליאן גלברג: הקריטריונים האלה מנחים בכל הקשור לתכנון מערכות חדשות.
<סטליאן גלברג: אנחנו פועלים בהתאם להיתרים.
<סטליאן גלברג: יש תנאים בהיתרים.
<סטליאן גלברג: בכל היתר שאנחנו נותנים למתקן חדש, יש תנאים בהיתר.
עמרם מצנע: אתה מתכוון לאנטנות הסלולריות.
עמרם מצנע: אבל מה קורה בתוך בתי הספר?
עמרם מצנע: לפי אילו תקנים פועלים שם?
<סטליאן גלברג: שם זה לא שונה מהקריטריונים שנקבעו.
<סטליאן גלברג: אין הבדל אם הילד נמצא בבית הספר שמונה או עשר שעות, או הוא נמצא בבית שאר השעות, כולל שעות הלילה, שהן רגישות יותר בגלל הצורך לייצר- - - .
<סטליאן גלברג: הקריטריונים הם אותם קריטריונים.
<סטליאן גלברג: יש סיכום בין מנכ"ל משרד הבריאות ומנכ"ל משרד הגנת הסביבה לגבי קריטריונים מנחים.
<סטליאן גלברג: אנחנו מקווים שהקריטריונים האלה יעוגנו בדרך הנכונה גם בתקנות, וזאת דרך המלך, כך צריך להיות.
עמרם מצנע: האם יש כללים, כיצד מבצעים את הבדיקות?
<סטליאן גלברג: בהחלט.
<סטליאן גלברג: יש נוהל מיוחד לביצוע מדידות בתוך בתי הספר, שכמובן, תואם עם משרד החינוך, וזה הזמן לברך על שיתוף הפעולה שקיים בנושאים האלה, ולא רק, בין המשרד שלנו למשרד החינוך ומשרד הבריאות.
<סטליאן גלברג: יש נ.
<סטליאן גלברג: המדידות, כפי שעופר אמר, מתבצעות לפי הנהלים שנקבעו על-ידי אנשים שמורשים מטעם המשרד להגנת הסביבה וגם לגבי תכנון בתי הספר בעתיד יש נהלים, איך מתכננים כדי לא לחזור על טעויות שנעשו.
עמרם מצנע: אני מתרשם שאחד הנושאים זה המון גופים עושים הרבה בדיקות, וכמובן, יוצרים כותרות שונות ומשונות לגבי בתי ספר כאלה ובתי ספר אחרים.
עמרם מצנע: לכן אני שואל מבחינת, אל"ף, ספי הקרינה המותרים, ובי"ת, נוהל בדיקה – איך בודקים?
עמרם מצנע: באיזה מרחק?
עמרם מצנע: עם אילו מכשירים?
עמרם מצנע: וכמובן, מי מוסמך לבדיקה.
<סטליאן גלברג: בנוהל כתוב מה דיוק המכשיר, מה תחום התדרים שהמכשיר צריך להיות מסוגל, באיזה מרחק מודדים מהקיר.
<סטליאן גלברג: רוב האנשים מודדים – אם אתה תמדוד ליד הקיר, גם בפה בכנסת, אגב, אם תמדוד ליד קיר, תמצא רמות קרינה מאוד גבוהות, אבל לאף אחד מאתנו אין עובי של דף נייר – יש יותר או פחות, אז המרחק המינימלי למדוד הוא 30 ס"מ ולא צמוד לקיר.
<עמיר בורנשטיין: הילדים נצמדים בבית ספר לקיר.
<סטליאן גלברג: אבל עדיין יש עובי.
<סטליאן גלברג: בכל אופן, יש נוהל, שמפורסם גם באתר האינטרנט של המשרד.
<סטליאן גלברג: הוא נגיש לכולם.
<סטליאן גלברג: לפי הנוהל הזה עובדים כל הגופים שעוסקים במדידות, כולל משרד החינוך, כולל חברת החשמל וחברות הסלולר.
<סטליאן גלברג: תרשה לי לחזור על דרך הפעולה של המשרד להגנת הסביבה.
<סטליאן גלברג: המשרד פועל לפי החוק.
<סטליאן גלברג: החוק בסעיף המטרה קבע שאנחנו מחויבים לפעול בכל הנושאים של קרינה בלתי-מייננת לפי עיקרון הזהירות המונעת.
<סטליאן גלברג: עיקרון הזהירות המונעת אומר שלושה דברים: קודם כל, שאתה לא חושף אף אחד לקרינה משום סוג אלא אם יש הצדקה, והיא צריכה להיות ברורה ומבוססת.
<סטליאן גלברג: הדבר השני, שהחשיפה צריכה להיות המינימום הנחוץ כדי לתת אותו שירות מוצדק, והדבר השלישי הוא עמידה בסף.
<סטליאן גלברג: אז כל פעם שיש חשיפה לא מוצדקת, זה לא רלוונטי, אם עומדים בסף או לא.
<סטליאן גלברג: כל פעם שלא נעשו כל הפעולות כדי להוריד את הקרינה – כמובן, בעלויות סבירות או באמצעים של טכנולוגיה קיימת למינימום הנחוץ, זה לא רלוונטי אם אתה עומד בסף או לא.
<סטליאן גלברג: הדבר דומה, כי כולם נתקעים בנושא הסף.
<סטליאן גלברג: הדוגמה הקלאסית היא תקנות התעבורה, שם כתוב שאתה צריך בעיר לנסוע ב-50 ק"מ בשעה.
<סטליאן גלברג: ואז אתה מאוד מרוצה, שאם כך אתה נוסע, אף אחד לא יכול להעניש אותך, אבל שורה מתחת כתוב שאתה צריך להתאים את המהירות לתנאי הדרך כך שלא תדרוס אף אחד.
<סטליאן גלברג: זה שאתה נוסע 50, זה לא פותר את הבעיה.
<סטליאן גלברג: מבחינת בתי הספר, בהמשך למה שד"ר רימון אמר, יש מדידות, ובניגוד למה שאדוני אמר, הבעיה שלנו, שיש מעט מדי מדידות.
<סטליאן גלברג: בגלל שהמדידות הן נדירות, הן מייצרות כותרות.
<סטליאן גלברג: אני חושב שהמדינה חייבת להגיע למצב שלפחות פעם אחת עושים מדידה בכל מוסד חינוך בישראל, כולל גני ילדים, כי ב-60 אחוז מבתי הספר נמצאו חריגות.
<סטליאן גלברג: אגב, כולן במערכת החשמל הפנימית, ולא נמצאו חריגות בקרינה בתדרי הרדיו.
<סטליאן גלברג: התקלות הללו, קל מאוד לתקן אותן.
<סטליאן גלברג: זה מסתכם בדרך כלל בחצי שעה של חשמלאי העירייה, אבל יש מדידות, הרשויות המקומיות – איך עופר קורא להן - בעלויות, שיש להם יכולת כלכלית, מבצעים מדידות ומתקנים, ובבתי הספר בפריפריה אין מדידות, כי אין מי שיממן את המדידות.
עמרם מצנע: זה מחזיר אותי אליך, עופר.
עמרם מצנע: בדוח מבקר המדינה מצוין שלא הנחיתם באמצעות חוזרי מנכ"ל – אני מקריא את מה שהוא כתב – את הרשויות המקומיות והבעלים הפרטיים לבצע מדידות קרינה ממקורות חשמל במוסדות חינוך.
<עופר רימון: קודם כל, אנחנו הנחינו את זה.
<עופר רימון: אבל מעבר לזה- - -
עמרם מצנע: זה מבקר המדינה, זה לא אני.
<עופר רימון: זה לא נכון.
<עופר רימון: זה מופיע בחוזרים שלנו.
<עופר רימון: שני החוזרים מפורסמים.
עמרם מצנע: מתי הם יצאו?
<רותם זהבי: יש חוזר שיצא ב-2013 – גם הראיתי את זה למבקר המדינה.
עמרם מצנע: מה הוא אומר?
<רותם זהבי: הוא מגדיר בדיוק את הסוג של הבדיקות – בהקמה, בשינוי תשתית.
עמרם מצנע: בנושא מקורות חשמל.
<עופר רימון: אני קורא לך מתוך החוזר, שנמצא באינטרנט: האחריות על היישום, על המעקב ועל הבקרה של בדיקות הקרינה היא של הרשות המקומית/ בעלות בתיאום עם היחידה הסביבתית במשרד להגנת הסביבה.
עמרם מצנע: זה גם אמרתי, אבל המבקר אומר שלא הוצאתם הוראות לגבי החובה לעשות בדיקות בתדירות כזו או אחרת.
עמרם מצנע: האם רשויות מקומיות מונחות על-ידכם בנושא מוסדות חינוך לביצוע ביקורות כאלה?
<עופר רימון: תכף רותם מאגף בטיחות יגיב על זה, אבל מעבר לזה שהנחינו, החלטנו לא להישאר על הגדר.
<עופר רימון: בכל הסיפור הזה אני חושב שאנחנו היחידים שלקחנו, הכנסנו יד לכיס – לא קיבלנו תקציב לזה, לקחנו מהתקציב שלנו, והחלטנו שאנחנו עושים בדיקות בכל בתי הספר – כל בתי הספר, לא מדגם.
<עופר רימון: בנינו את המתודולוגיה של הבדיקות – גם בדיקות שלבדוק שהם נוקטים בעיקרון הזהירות המונעת וגם בדיקות קרינה, ואנחנו כבר עכשיו נמצאים, לקח לנו כחצי שנה לבנות את המתודולוגיה.
<עופר רימון: תוך כחצי שנה עשינו 1,100 בדיקות גם שבודקות את אופן היישום של החוזר אבל גם בדיקות קרינה- - -
<סטליאן גלברג: 1,100 מוסדות חינוך.
<סטליאן גלברג: זה הרבה מדידות.
עמרם מצנע: בתוך המוסד יש הרבה מדידות.
<עופר רימון: משרד החינוך פה, לא שאנחנו רוצים לקבל צל"ש או משהו- - -
עמרם מצנע: מתי תסיימו לעשות את הבדיקות האלה בכל מוסדות החינוך?
<עופר רימון: תוכנית העבודה שלנו היא עד שנת 2017 לסיים את כל בתי הספר.
עמרם מצנע: יש לכם מעקב על יישום תוצאות הבדיקות?
עמרם מצנע: לא אתם מבצעים; מי שמבצע את התיקון הנדרש זה הרשות המקומית.
<עופר רימון: כשאנחנו מקבלים בדיקות, את התוצאות אנחנו שולחים למשרד להגנת הסביבה, כי אנחנו לא רוצים להנחות מה לעשות, כי זה לא המומחיות שלנו, אבל זה גם עובר לאגף בטיחות וביטחון, שנותן רישוי למוסדות חינוך, והם לוקחים את זה בחשבון בהיתרים שנותנים לפעילות בית ספר, כלומר זה עובר למעקב בצד הזה, אבל מבחינת השטח, מה צריך לעשות ואיך, אין לנו המומחיות; זה המשרד להגנת הסביבה – לכן אנחנו שולחים לו את הדוח, שצריך יחד עם הרשות המקומית או הבעלות להגדיר מה יש לעשות, ולעשות את זה.
<עופר רימון: זה הדבר החשוב ביותר.
עמרם מצנע: נשמע את ראש אגף הבטיחות.
<רותם זהבי: ב-2013 הוצאנו פירוט מאוד מדויק, ואנחנו כבר עכשיו עובדים על עדכון עוד יותר מסודר.
<רותם זהבי: בעיקרון יש לנו טבלת אישורים לקראת פתיחת מוסד חינוכי, שבו יש קרוב ל-20 ומשהו אישורים.
<רותם זהבי: בין השאר, יש לנו בדיקות קרינה, כשאנחנו עושים הבחנה בין בדיקת קרינה של מתקני חשמל לבין בדיקת קרינה של רשת אלחוטית.
<רותם זהבי: אנחנו מגדירים את זה באופן מאוד מדויק.
<רותם זהבי: אי יכול להקריא כאן:
<רותם זהבי: מדידת קרינה אלקטרומגנטית בתחום תדרי הרדיו באזורי שהייה וכו', התקנה, תדירות.
<רותם זהבי: אתה צריך לעשות פעם אחת בהתקנה.
<רותם זהבי: ויש לנו מדידת שדות מגנטיים וחשמליים וכו' בהקמה ואחת לחמש שנים.
<רותם זהבי: זה מבחינת אמצעי תשתיות חשמל: פעם אחת כשהקמת את בית הספר או כשאתה עושה שינויים, ואחת לחמש שנים.
<רותם זהבי: זה ההנחיות שלנו.
<רותם זהבי: גם עשינו השתלמויות, ואנחנו עושים כנסים- - -
עמרם מצנע: אני רוצה להיות תכליתי.
עמרם מצנע: מתוך ה-1,000 ומשהו מוסדות שנבדקו, האם יש לך מעקב אחר תיקון הממצאים?
<רותם זהבי: סיכמנו בימים האחרונים יחד עם המשרד להגנת הסביבה, שאמר לנו: תעבירו למנהלי היחידות הסביבתיות שלנו ברשויות את דוחות הבדיקה שמבוצעות על-ידי הגוף שבודק.
<רותם זהבי: אנחנו נטפל ונעקוב שאכן זה מטופל וכו'.
<רותם זהבי: אנחנו בעניין הזה מסונכרנים.
עמרם מצנע: אבל מי שמבצע זה לא המשרד לאיכות הסביבה אלא השלטון המקומי.
<רותם זהבי: זה מנהלי היחידות הסביבתיות, שמתואמות ונמצאות בקשר עם סטיליאן, והוא יודע גם לעקוב וגם להנחות את האנשים שלו בשטח, שהם גם מקבלות את הדוח וגם יודעות לעקוב וכו'.
עמרם מצנע: אז אתה יודע מה קרה?
<רותם זהבי: אנחנו עכשיו נמצאים בתהליך.
עמרם מצנע: זה הכול דברים של קדימה?
<רותם זהבי: אנחנו סך הכול בודקים חצי שנה.
עמרם מצנע: אבל בית ספר שבדקו אותו, באותו ערב או למחרת, שבדקו ומצאו שבכיתה מסוימת ארון חשמל מוציא קרינה יותר מהסף הלא קיים, ויושבים לידו ילדים – למרת צריך להודיע או לסגור את הכיתה, או להזיז את הילדים, או לעשות את התיקון האלמנטרי הזה בתוך ארון החשמל.
עמרם מצנע: לא מחכים חצי שנה.
<רותם זהבי: קודם כל, כל הרשויות פועלות בצורה מאוד מסודרת.
עמרם מצנע: מה שהן עושות בפני עצמן אני מבין – תכף נשמע גם את השלטון המקומי, אבל לתהליך, עופר, זה אתם פה, והמשרד לאיכות הסביבה.
עמרם מצנע: אם עושים ביקורת בבית ספר, שזה יוזמה ברוכה, מה הפרוצדורה למחרת?
עמרם מצנע: מבטלים את הסיכון הזה.
<סטליאן גלברג: זה לא למחרת; זה באותו יום.
<רותם זהבי: אם יש דברים חריגים, מייד מודיעים את זה ומטפלים בזה.
עמרם מצנע: הכול נראה לי וולנטרי כזה.
<רותם זהבי: זה ממש לא וולנטרי.
<רותם זהבי: יש יחידת בדיקה.
<רותם זהבי: יש דוח מסכם, שמגיע מייד לרשות המקומית ולמנהל היחידה הסביבתית, ומטפלים בעניין הזה.
<רותם זהבי: עכשיו סיכמנו על מעקב בצורה מסודרת, למפות ולעשות מעקב אחר תיקון ליקויים.
<רותם זהבי: אנחנו נדע, אני מעריך שבחודשים הבאים נדע, מה טופל ומה לא טופל.
<רותם זהבי: אנחנו כרגע עוסקים במנגנון המעקב בנושא הזה.
<בן עמי יעקב: אופן הטיפול גם נבדק?
<רותם זהבי: זה הנושא המקצועי של היחידה הסביבתית, של המשרד להגנת הסביבה שנמצאת ברשות.
<רותם זהבי: הם שייתנו לנו את הדין וחשבון בנושא הזה.
<בן עמי יעקב: שמי יעקב בן-עמי, אני הורה מראשון לציון, ואני עוקב ועוזר ברמה ארצית בכל הנושא של קרינה.
<בן עמי יעקב: ראיתי תמונות, ואני גם יכול להציג אותן, שבבית ספר מסוים בנתניה מצאו קרינה מאוד-מאוד גבוהה, ושמו ארון נמוך, שיכול לשמש לילד לשבת שם.
<בן עמי יעקב: איפה הפתרון?
<בן עמי יעקב: מצאתם שיש חריגה, אבל מה עשיתם כדי למנוע מהילד לשבת על אותו ארון נמוך, שהוא ממש מזמין אותו לשבת ליד ארון החשמל?
<רותם זהבי: הפתרונות מבוצעים על-ידי הרשויות המקומיות.
<רותם זהבי: אני לא יודע על כל ארון חשמל שנמצא בבתי הספר.
<רותם זהבי: הפיקוח המקצועי הוא של – סטיליאן, אתה רוצה להמשיך?
<סטליאן גלברג: ברצון.
<סטליאן גלברג: קודם כל, אני חוזר לנושא הטיפול.
<סטליאן גלברג: המדידות לא נעשות בהיעדר מישהו מבית הספר.
<סטליאן גלברג: בדרך כלל מי שמשתתף בביצוע המדידות זה לפחות אב הבית של בית הספר, לפעמים גם צוות ההנהלה של בית הספר.
<סטליאן גלברג: לכן באותו יום באותם מקומות שנמצאות חריגות משמעותיות, הנושא מטופל באותו יום - בשלב ראשון, כפי שעמי אמר, באמצעות הרחקה, מחסום פיזי בין המקום, שזה לא פתרון קבע כמובן.
<סטליאן גלברג: ב-99 אחוז מהמקרים הטיפול, מדובר בטיפול הסדר החוטים בארון החשמל שצמוד לכיתה.
<סטליאן גלברג: אגב, בבתי הספר החדשים זה לא יהיה מצב כזה שבצד אחד של הקיר לכיוון הפרוזדור יש ארון חשמל, ובצד השני של הקיר, שאתה רואה קיר תמים לחלוטין, יש עמדת עבודה של הילדים.
<סטליאן גלברג: באותם מקומות שאי-אפשר לפתור את הבעיה בתוך ארון החשמל, שזה מעט מאוד מקרים, עושים מיגון פסיבי, והוא יעיל לכל הדעות.
<סטליאן גלברג: יש גם מקרים, שזה אפילו פרומיל מהמדידות, זה קרה אפילו אמש, שבבית ספר שז"ר בהרצליה יש נתק של קו האפס לכניסה לבית הספר, שזה לא בעיה של בית הספר אלא של חברת החשמל.
<סטליאן גלברג: חברת החשמל שלחה צוות של עשרה אנשים, עבדו הלילה.
<סטליאן גלברג: מקווה שהיום החשמל יחזור לבית הספר, אבל זה דבר נדיר.
<סטליאן גלברג: ברוב המקרים הבעיות נפתרו באמצעות הסדרת החוטים.
<סטליאן גלברג: מה שקרה, מעט מקרים, והיו מקרים כאלה מאוד מצערים, שהדוח שנעשה על-ידי משרד החינוך נשלח למערכת החינוך ברשות המקומית, ומחלקת החינוך, מכיוון שלא הבינו בדיוק מה כתוב שם, שמו את זה בצד.
<סטליאן גלברג: היו מקרים בודדים כאלה.
<סטליאן גלברג: סידרנו את זה בזמן האחרון.
<סטליאן גלברג: עכשיו יגיע הדוח במקביל למערכת החינוך גם ליחידה סביבתית של אותה רשות מקומית, עדיין זה ברמה של הרשות המקומית, שיוכלו לוודא באמצעות מדידות חוזרות שאכן כל התקלות תוקנו, והדגש הוא על מדידות חוזרות שעושים בכמה מקומות.
<שלמה זוהר: שלום, אני זוהר, עיריית תל-אביב-יפו.
<שלמה זוהר: אני יכול להעיד ממה שאמר רותם – אנחנו נדרשים לבצע בדיקות שנתיות כמתחייב מחוזר מנכ"ל, מדי שנה בכל מוסדות החינוך.
<שלמה זוהר: בעיר מבצעים את הבדיקות כמתחייב.
<שלמה זוהר: כל תיקון ליקוי מתבצע על-ידי היחידה שלי במקרה שלנו, שהיא אמונה על עניין המיגון.
<שלמה זוהר: בדיקה חוזרת נעשית על-ידי גורם אחר.
<שלמה זוהר: משווים בין שתי הבדיקות, והכול מתבצע כשורה.
שמעון אוחיון: מה הקשר שלכם למשרד להגנת הסביבה?
שמעון אוחיון: בנושא הזה, אני שומע שאתה מדבר בעיקר עם משרד החינוך.
<שלמה זוהר: ועם המשרד לאיכות הסביבה אצלנו בעירייה.
עמרם מצנע: זוהר, בסיכום שלנו יש ארבע נקודות שהבטחתם לטפל בהן: אחת, תיבדק אפשרות באתר חברת חשמל של תוצאות בדיקת החברה באשר לקרינה במרחב הציבורי.
עמרם מצנע: שתיים, תיתנו פירוט של ההקצאה הכספית והשימוש בה לטיפול בליקויים.
עמרם מצנע: שלוש, מתן עדיפות עליונה להתקנה במוסדות חינוך של מוני חשמל חדשים המקרינים פחות.
עמרם מצנע: ארבע, בדיקת כל תחנות השנאי, הטרנספורמציה הניצבים בסמוך למוסדות החינוך.
<זוהר לביא: אתחיל במילה לפני ארבע הנקודות שאתה מעלה, כבוד היושב-ראש, לגבי הרגולציה עלינו.
<זוהר לביא: בתוקף חוק הקרינה הממונה על הקרינה סטיליאן מוציא לחברת חשמל היתרי קרינה למערכת, ה-ELF החיצונית לבתי הספר.
<זוהר לביא: מה שנוגע לתוך בתי הספר, זה לא נוגע להיתרים לחברת חשמל.
<זוהר לביא: ההיתרים שלנו הם עד שלב החלוקה הביתית, היינו בית ספר בחוץ.
<זוהר לביא: באותם מקומות שבהם יש אספקה- - - נאמר קיבוצים, זה גם לא אחריות של חברת חשמל.
<זוהר לביא: לחברה שלנו יש אחריות מהגדר החוצה, והממשק בין הגדר לתוך הנקודה שבה על מוני החשמל, שהאחריות עוברת לצרכן הביתי.
<זוהר לביא: זה עלה פה בדיון – אני רק מחדד את הסוגיה הזאת.
<זוהר לביא: ההיתרים שניתנים, ניתנים כן עם קריטריון.
<זוהר לביא: חוק הקרינה הבלתי-מייננת מציין שעד שתהיינה תקנות שייקבעו ערכי סף לתקנות, ההיתרים ניתנים בהתאם לדוח ועדת מומחים שעוגן בהוראת מעבר של חוק הקרינה הבלתי-מייננת.
<זוהר לביא: זה דוח ועדה שהמשרד להגנת הסביבה מינה לפני כעשר שנים, ובוועדה הזאת נקבעו קריטריונים לגבי ריחוק של מתקנים ממקומות של שהיית אנשים.
<זוהר לביא: זה כדי להשלים את מה שאמר סטיליאן לגבי הרגולציה.
<זוהר לביא: עכשיו לגבי ארבע הנקודות.
<זוהר לביא: אתחיל מהרביעית, לגבי תחנות שנאים.
<זוהר לביא: הפעילות לגבי תחנות שנאים נעשית בשני אופנים: אחת, פעילות תגובתית, דהיינו יש תלונה, בעיה, היא מטופלת, נמדדת נקודתית.
<זוהר לביא: בעקבות דוח מבקר המדינה החלטנו, ותיאמנו את זה עם משרד החינוך, שנערוך סקר שייארך קרוב לשנה, הוא לא פשוט.
<זוהר לביא: סקר של כל מקורות ה- ELF של חברת חשמל מחוץ לבתי הספר – קווי מתח עליון, קווי מתח גבוה, שנאים.
<זוהר לביא: נקבל ממשרד החינוך את מיקום בתי הספר, גדרות, מיקום המבנה, מיקום הכיתות, מיקום גני הילדים.
<זוהר לביא: על שכבות המידע של משרד החינוך נלביש את שכבות המידע שלנו.
<זוהר לביא: מכיוון ששכבות המידע, מטבען יש בהן טעויות, אנחנו נבצע אימות בשטח, ואת התוצרים, הם יהיו בשלבים, כלומר זה לא שעוד שנה תהיה עבודה מוכנה; יהיו שלבי ביניים של הסקר לפי עדיפויות, והשנאים ייכנסו כאחת הפעולות הקרובות לתוצר בחודשים הקרובים, שיהיה מיפוי של כל השנאים שנמצאים בבתי ספר, ואז על בסיס המיפוי הזה אפשר לבדוק איזו שנאי בעייתי, לא בעייתי, אם צריך לעשות בו משהו, למדוד או לא.
<זוהר לביא: על הסקר הזה יש הרבה פעילויות רגולטוריות שאפשר לבצע.
<זוהר לביא: זה לגבי השנאים – פעולה שהיא תגובתית, ופעולה מונעת שסוכם- - -
עמרם מצנע: אתה אומר שהפעולה הזאת בעקבות דוח מבקר המדינה, אבל אנחנו את הסעיף הזה רשמנו כבר במרס 2014.
<זוהר לביא: אבל אין כמות של שנאים בבתי ספר.
<זוהר לביא: זה לא שאתה ממקד, כל שנאי כזה עומד בהיתר קרינה, ויש מדידות שהחברה מבצעת.
<זוהר לביא: הנקודה היא של סקירת מצב, שאתה יודע על רשימה מסודרת, יש לך כל הרשימה של שנאים בבתי ספר - את השכבה הזאת אנחנו אמורים לייצר בשבועות או בחודשים הקרובים עם משרד החינוך.
<זוהר לביא: זה מקרים ספורים שיש לך בעיה בשנאי, והם ידועים לנו דרך תלונות- - -
עמרם מצנע: שנאי וקווי מתח, כפי שאמרת, מעל בית ספר או בסמוך לו.
<זוהר לביא: כן.
<זוהר לביא: מקורות ELF שייסקרו - קודם כל, מוסדות החינוך יכללו – אני קורא – גני ילדים, בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים.
<זוהר לביא: הרשימה המפורטת תועבר ממשרד החינוך.
<זוהר לביא: רשת החשמל תכלול קווי חשמל עליים ומתח עליון וכמובן, מתח על, 400 קילו וולט, מטר גבוה, וכן תחנות השנעה, לא כולל את מקורות הקרינה הפנימיים, שהם באחריות- - - זה לגבי תחנות השנאים.
שמעון אוחיון: אחריות החלוקה של מי, הפנימיים?
<זוהר לביא: זה היה בחלק הראשון של הפגישה.
<זוהר לביא: זה חל על בית הספר, רשות מקומית.
<זוהר לביא: מבחינתנו, זה הצרכן.
<זוהר לביא: הצרכן הוא בית הספר.
<זוהר לביא: האם זה הרשות המקומית או בית הספר - זה לא עניין שלנו.
<זוהר לביא: זה אל חברת חשמל.
<זוהר לביא: זה לגבי הנקודה הרביעית.
<זוהר לביא: לגבי פרסום מדידות במרחב הציבורי, יש באתר שלנו פרסום של מדידות שאנחנו מבצעים במרחב הציבורי.
<זוהר לביא: זה באתר האינטרנט שלנו.
<זוהר לביא: בחודשים האחרונים היה לנו פיגור בריענון המדידות, אז נעשה קיצור טווח לגבי עדכון האתר, אבל יש באתר גם מדידות במרחב הציבורי, והמדידות שמפורסמות כוללות את הנתונים הבאים – אני יכול להקריא אותם: תאריך המדידה, שעת המדידה, כתובת המתקן, איזה ישוב, מה סוג המתקן, המרחק מהמתקן, שדה מגנטי- - - .
<זוהר לביא: הנתונים הללו מפורסמים באתר האינטרנט של חברת חשמל.
<בן עמי יעקב: גן עברית בראשון לציון נבדק באחרונה?
<בן עמי יעקב: גבוהים.
<בן עמי יעקב: יש שם שלושה מגרשי כדורסל מתחת לכבלי חשמל גבוהים.
<בן עמי יעקב: יש שם קרינה מאוד-מאוד מסוכנת, שאילצנו את העירייה לסגור את המתחם הזה, למרות שהאו הספיק לעבוד כשנה במצב שילדים היו שם תחת קרינת חשמל מאוד-מאוד גבוהה בתחום הזה.
<זוהר לביא: ד"ר בנצי כהן יתייחס.
<בן ציון כהן: זו סוגיה שעלתה לפני כשנה-שנתיים.
<בן ציון כהן: עד כמה שאני יודע, מדובר במגרשי כדורסל חדשים שנמצאים תחת קווים קיימים.
<בן ציון כהן: בעיקרון אנחנו לא רואים בעיה, כי אנחנו לא מדברים כאן על מקומות של שהייה ממושכת.
<בן ציון כהן: יש להבדיל בין מקומות שהייה ממושכת למקומות מעבר או שטחים פתוחים.
<בן עמי יעקב: אבל השהייה היא פונקציה של כמה קרינה יש שם, כי אם יש שם קרינה 100 או קרינה 5, זמן השהייה כן קובע.
עמרם מצנע: לא ניכנס לנקודה הספציפית המסוימת הזו.
עמרם מצנע: אין ספק שאלה נושאים שצריכים להיבדק.
<בן עמי יעקב: אני רק מבקש, שתשימו את ה- - -
<בן ציון כהן: מבחינת קווי המתח, אם אנחנו מדברים על קווי מתח עליון, כבר מעל עשר שנים טיפלנו בכל קווי המתח העליון שעוברים באזורי אוכלוסין באמצעות- - -
<רוני קלר: מה עשיתם בגן חרוזים?
<בן ציון כהן: שם עשינו- - -
<רוני קלר: זה לא עזר.
<רוני קלר: שמי רוני קלר, אני יושב-ראש הפורום לסלולריות שפויה.
<רוני קלר: אני יודע שעשיתם.
<בן ציון כהן: וגם הרחקנו- - - לצד השני, את המוליכים מהבתים הסמוכים, ועשינו מדידות לפני ואחרי, וקיבלנו הפחתה משמעותית ברמות השדה במבנים, שזה המקום שמעניין אותנו.
<רוני קלר: אני רק רוצה לציין שהגן משך חמש שנים נלחם כדי שיסגרו אותו, והרשות המקומית לא סגרה אותו, ונוהלו אתכם דיונים שתי וערב, עיריית רמת-גן, עיריית תל-אביב.
עמרם מצנע: אתה רשום לדיבור, ניתן לך לדבר.
<זוהר לביא: נקודה שלישית שעלתה בישיבת הוועדה במרס – מוני חשמל דיגיטליים, לתת תעדוף להתקנתם בבתי ספר.
<זוהר לביא: אנחנו בדקנו את משמעות הקרינה לגבי המונים הדיגיטליים מול המונים המכניים, הרגילים.
<זוהר לביא: הפערים נראים זניחים לחלוטין, ואין שום סיבה לתת תעדוף סביבתי להתקנת מהמונים.
<זוהר לביא: התעדוף שלנו נוגע למונים תקולים, שהמנייה בהם היא לא מדויקת, למעט, שיכול להיות מקרה נקודתי שבסקר של מקורות פנימיים יתברר שיש איזושהי חריגה שמקורה במונה או הצטברות של המונה ולוח החשמל, אפשר מקרה נקודתי, אבל לגבי מוני החשמל, אין שום סיבה סביבתית לתת תעדוף להתקנתם בבתי ספר, כי בעשרות סנטימטרים אין קרינה חוזרת.
<זוהר לביא: אין שום סיבה.
<זוהר לביא: בדקנו את זה על-ידי מעבדה שלנו, לכן הסוגיה הזו היא סוגיה זניחה ומיותרת.
<זוהר לביא: חבל להשקיע בזה זמן.
<זוהר לביא: הנקודה הרביעית, לגבי פירוט הוצאות כספיות באתר האינטרנט שלנו, אנחנו משקיעים לא מעט, אפילו הרבה מאוד, גם בפרמטר של הימנעות נבונה וגם באמצעים שהם לא תחת הימנעות נבונה – שם זה מגיע לעשרות-מיליוני ₪ פלוס; תחת הגדרת הימנעות נבונה זה שני מיליון דולר.
<זוהר לביא: הפירוט , איפה השקענו, מועבר למשרד להגנת הסביבה.
<זוהר לביא: בכלל, בדוחות הסכימה בדוחות הכספיים, אנחנו לא חושבים שנכון לפרסם פר מקרה בודד מה העלות שהיתה לתקן שנאי במקום- - -
עמרם מצנע: אתם הצעתם את זה.
<זוהר לביא: לא, זאת היתה הצעה של חיליק, של מלר"ז, והבטיח ד"ר אלמקייס, מנכ"ל הפיתוח בחברת חשמל, לבדוק את זה.
עמרם מצנע: זה כתוב אצלי בסיכום, שאתם רואים את זה בברכה, ותעשו את זה.
עמרם מצנע: אגב, אני חושב שלמען שקיפות ציבורית אין דבר ראוי מזה.
עמרם מצנע: הדוחות הכספיים, גם חברי ועדת הכספים של הכנסת לא יודעים בדיוק - אז אתה רוצה שהציבור יקרא?
<זוהר לביא: יש הרבה פעילויות בתחום איכות סביבה שהחברה משקיעה, והיא מגיעה למיליארדי ש"ח בהפחתת פליטות.
<זוהר לביא: אין תא באתר האינטרנט שלנו שיכול להיות אינטרס לחברה לפרסם את זה.
<זוהר לביא: אין מודול מסוים באתר האינטרנט, גם לא בנושא קרינה בלתי-מייננת.
<זוהר לביא: הנושא הועלה על-ידי חיליק, וד"ר אלמקייס באותה ישיבה אמר שהנושא הזה ייבדק.
<זוהר לביא: בדקנו.
<זוהר לביא: אנחנו לא חושבים שנכון לקחת שנאי ספיציפי, ולומר: השנאי הזה - עכשיו היו כך וכך שעות עבודה של מחוז דן, כך וכך לקח את העלות, כך וכך עלות המדידות.
<זוהר לביא: נראה שהמידע הזה הוא לא רלוונטי לפרסום באתר האינטרנט.
<חיליק רוזנבלום: יותר טוב שלא יודעים כלום.
<זוהר לביא: הפעילות בהפחתה מתבצעת, ואתה יודע שהיא מתבצעת.
<זוהר לביא: המשרד להגנת הסביבה מקבל את המידע, איפה זה מתבצע.
<סטליאן גלברג: אין לו מידע על העלות.
<סטליאן גלברג: זה מאוד חשוב, כי חברת החשמל מחויבת לפי אותה ועדת מומחים להשקיע, לפי הצעתה, אגב, שני מיליון דולר, שזה שמונה מיליון שקל בשנה.
<סטליאן גלברג: זה הרבה פחות מעלות חברת החשמל, פרסומות, לפאר את הפעילות של חברת החשמל, אבל זה סיפור אחר.
<סטליאן גלברג: אבל להערכתי, אחרי שישבתי עם רשות החשמל, שהם מבינים משהו בכסף – הם אמרו שזה אפילו לא שליש מהשמונה מיליון שקל, כל הפעולות שנעשו.
<סטליאן גלברג: לכן כדאי לפרט, שנוכל להשוות.
<סטליאן גלברג: למשל, אני יודע בדיוק כמה עולה כל פעולה כזאת על-ידי כל אחד מה-36 חברות החשמל של קליפורניה, ואין לי מושג כמה עולה כל פעולה בחברת החשמל בישראל.
<סטליאן גלברג: אין עניין של להשוות מחירים, כי אתם ספק יחיד, אז אני לא יכול ללכת למישהו יותר זול.
<סטליאן גלברג: לכן אני לא רואה בעיה, למה לא לפרסם- - -
עמרם מצנע: הבעיה היא לא השוואת מחירים אלא שקיפות ציבורית להשקעה ממוקדת בתיקונים וטיפול במקורות קרינה.
עמרם מצנע: אני חושב שצריך לעשות את זה.
עמרם מצנע: ארשום את זה בסיכום.
עמרם מצנע: אולי בכנסת הבאה מישהו גם יחוקק חוק שיחייב אתכם לעשות את זה.
עמרם מצנע: זה יהיה אולי קצת יותר טוב.
עמרם מצנע: אם אתם משקיעים באמת את הסכומים הגדולים האלה שאתה מדבר עליהם, זוהר, אין סיבה שלא תשימו את זה.
עמרם מצנע: זה הפרסום הכי טוב שאתם יכולים לעשות.
<זוהר לביא: אני רוצה לחזור לסוגיית הסקר.
<זוהר לביא: ברגע שיהיה המידע הזה בסקר מסודר ובדוק, הוא יכול לעשות הצלבות לאותן מדידות חריגות במירכאות שמועלות ומנסות לראות, האם- - - חריגות מקורן ברשת.
<זוהר לביא: קודם כל אינדיקדציה, האם המקור הוא חיצוני או פנימי, כי לא בהכרח מדידה חריגה מעלה את המקור.
<זוהר לביא: הסקר הזה יוכל לעשות הרבה פעולות – לקחת את השנאים, לומר שצוות שנאים – בואו נראה איזה שנאים, צריך למדוד או לטפל.
<זוהר לביא: כמובן, מדידה היא הפעילות הראשונה.
<זוהר לביא: איזה מקומות צריך את ההימנעות הנבונה בתוך בית הספר, איזה אצלנו.
<זוהר לביא: אבל הסקר הזה אינו סקר פשוט, כי אם אני הולך לפי היתרים שיש לנו, למשל, הם קובעים מרווח מסוים.
<זוהר לביא: אם אני הולך לפי חוזר מנכ"ל משרד החינוך, הוא קובע מרווח גדול יותר.
<זוהר לביא: אנחנו בסקר נצטרך לתת פרמטר לפי היתרי הקרינה.
<זוהר לביא: הסקר עצמו לא פשוט לבצע אותו.
<זוהר לביא: משרד החינוך אמר שהוא לא יכול באמצעים שלו לעשות את זה.
<זוהר לביא: בכוח האדם שלנו החלטנו שנעשה את הפעילות הזו, נעשה את נקודת הפתיחה.
<זוהר לביא: זו שכבה מדויקת של בתי הספר, המבננים בתוך בתי הספר וגני הילדים.
<זוהר לביא: זה נקודת הפתיחה.
<זוהר לביא: הובטח שנקבל.
עמרם מצנע: הורים.
עמרם מצנע: יש מישהו שמרכז את כל ההורים?
עמרם מצנע: זאביק.
<זאב גולדבלט: קודם כל, פורום ועד ההורים הישוביים מודה לך אישית שגם בתקופה כל כך סוערת של פריימריז, שאתה מנוע מלהתמודד בהם, הצלחת לשכנע את המערכת לבצע את הדיון הזה.
<זאב גולדבלט: כפי שיוצג פה על-ידי המלומדים כאן בחבורה, כ-60 אחוז ממוסדות הלימוד שנבדקו, נמצאו חריגות המעידות על חשיפה לקרינה מלוחות חשמל, שנאים ודברים דומים.
<זאב גולדבלט: למרות שאני מייצג- - -
עמרם מצנע: 60 אחוז של מה?
<זאב גולדבלט: מ-60 אחוז מבתי הספר שנמצאו נמצאו חריגות.
<זאב גולדבלט: אני מדבר על דוח מבקר המדינה.
<זאב גולדבלט: זה בתחום הקרינה האלקטרומגנטית, חשמל.