GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה הורנשטיין: עבודת קיץ לסטודנטים, זאת בעצם התוכנית היחידה שרצה כבר שנה שנייה, כשלמעשה אנחנו נותנים מלגות לסטודנטים שבאים לעבוד בחקלאות בעבודה מעשית בחופשת קיץ, ולאחר שהשלימו כשלושה חודשים אנחנו נותנים להם מלגה.
דנה הורנשטיין: בשנה שעברה נתנו 140 מלגות, הביקוש היה למעלה של מ-1,600 סטודנטים.
דנה הורנשטיין: השנה הכפלנו את מספר המלגות, ואנחנו מקווים שהביקוש ימשיך.
דנה הורנשטיין: בעניין נוער שוחר מדע תיכף פרופ' קפולניק וד"ר הדר הלר יציגו לכם, אז גם בזה לא אבזבז את זמנכם.
דנה הורנשטיין: קורס "עתידים של שה"מ", זה בעצם קורס שפועל כבר משנת 2012 במשרד, קורס שהמטרה שלו היא ללמד בעצם חקלאים צעירים את הדברים הבסיסיים שהם צריכים ללמוד, הוא מתמקד בידע יישומי, עדכני, מגובה ברקע תיאורטי, יש שם שלושה סמסטרים פעם בשבוע סיורים בשטח.
דנה הורנשטיין: ב-2013 סיימו את הקורס 50 בוגרים, ב-2014 45 בוגרים, בינואר 2015 אנחנו פותחים את הקורס בגולן במסגרת התוכנית להרחבת נחלות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר.
דנה הורנשטיין: ב-2016 צפוי להיפתח "קורס עתידים" גם בערבה, גם במסגרת פעילות רוחבית של המשרד בתחום.
עמרם מצנע: דנה, בואי נעצור אותך כאן, כי אחרת לא נספיק.
עמרם מצנע: יש עוד משהו חשוב שלא נפספס?
דנה הורנשטיין: למעט הסקירה, בסדר, נעצור פה.
אבי אלקיים: רק הערה, בבקשה, העלינו את הנושא הזה בפני זבולון כלפה, את הכשרת בוגרים שלנו.
אבי אלקיים: אנחנו מכשירים תלמידים עד כיתה י"ב, ולצערי, בתמ"ת מקשים לאפשר לאותם תלמידים לקבל תעודה מקצועית כמו רפתן, לולן, שאלו מקצועות חסרים.
אבי אלקיים: ואני יודע שמר רמי כהן שהוא איש מאוד תומך ומקדם אותנו מנסה להוביל את הסיפור הזה וזה קשה מאוד.
אבי אלקיים: אני חושב שוועדת החינוך צריכה להוביל את המהלך הזה של הכרה באותם בוגרים עם תעודה מקצועית שלמחרת, אחרי שהם מסיימים את הצבא, יכולים לצאת לעבוד במשק החקלאי.
עמרם מצנע: הדר הלר.
הדר הלר: אני מנהלת את היחידה לנוער שוחר מדע במכון וולקני.
הדר הלר: הרבה אנשים לא יודעים איזו פעילות חינוכית ענפה מתקיימת אצלנו במכון, למרות שפה בפורום הזה הזכירו המון פעמים את מכון וולקני, ד"ר דיויד קדיש הזכיר אותנו, אבי אלקיים המפמ"ר שיש לנו קשרים הדוקים, דנה הזכירה, אלונה עובדיה עובדת וולקני, כך שרציתי קצת להציג את מה שהיחידה שלנו עושה.
הדר הלר: היחידה למעשה הוקמה לפני 40 שנה בשיתוף עם המינהל לחינוך התיישבותי, מכון וולקני והמינהל לחינוך התיישבותי כדי לתת גיבוי מדעי בעצם למקצוע מדעי החקלאות שנלמד בבתי-הספר ההתיישבותיים.
הדר הלר: עד היום היחידה נותנת את הגיבוי המדעי הזה בכל מיני צורות.
הדר הלר: אתמקד בחקלאות או במדעי החקלאות, למרות שהיחידה נותנת שירותים למדעים אחרים כמו מדעי הסביבה, מדעי הביולוגיה.
הדר הלר: בתי-ספר למחוננים גילו אותנו ויודעים כמה חשוב הקשר בין החקלאות למדע.
הדר הלר: יש השנה התנפלות של בתי-ספר למחוננים.
הדר הלר: לגבי הנושא של מדעי החקלאות, אנחנו משתתפים בוועדת המקצוע של מדעי החקלאות, פרופ' יורם קפולניק ראש מינהל המחקר הוא יושב-ראש ועדת המקצוע, אני חברה בוועדת המקצוע.
הדר הלר: חוקרים שלנו חברים בוועדת התוכנית של מדעי החקלאות.
הדר הלר: החוקרים שלנו מעבירים ימי עיון לתלמידים ולמורים.
הדר הלר: מעל 3,500 מבקרים היו אצלנו השנה במכון וולקני ביחידה לנוער שוחר מדע.
הדר הלר: אחד הדברים החשובים שאנחנו מתמקדים בו עכשיו, רוצים לקבל גושפנקה רשמית ממשרד החינוך, זה להקים מרכז מורים למדעי החקלאות.
הדר הלר: כבר היום המורים, רכזי המשקים בבתי-הספר החקלאים מקבלים את ההשתלמויות שלהם אצלנו בהנחיית החוקרים שלנו.
הדר הלר: אנחנו רוצים לקבל איזו גושפנקה רשמית מהמזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, ואנחנו פועלים בכיוון יחד עם אבי אלקיים.
עמרם מצנע: אתה רוצה להוסיף משהו, פרופ' קפולניק?
יורם קפולניק: כן, כמה מילים.
יורם קפולניק: קודם כול, אני לא יודע אם כולם יודעים, אבל מכון וולקני זו יחידת סמך של משרד החקלאות, אנחנו חלק ממשרד החקלאות.
יורם קפולניק: היחידה הזאת עוסקת במו"פ חקלאי, בפיתוח.
יורם קפולניק: חלק גדול מהדברים שאתם רואים פה בינינו הם פרי פיתוח של המו"פ החקלאי הישראלי, לא רק מכון וולקני, אבל מכון וולקני הוא הגדול ביניהם.
יורם קפולניק: מכון וולקני, זה היה רק טבעי שהוא גם יהווה את הפאזה, את המעבר בין המדע, בין הפיתוח לבין החינוך עצמו לבין המערכת שבאמת מופקדת על הוראת החקלאות.
יורם קפולניק: ואתם רואים שבאמת נרתמנו לזה.
יורם קפולניק: נרתמנו למשימה הזאת, ולאחרונה מנכ"ל משרד החקלאות מר רמי כהן סימן לנו מטרה, ללכת אל החינוך אפילו צעד אחד יותר קדימה.
יורם קפולניק: אומנם חלק מהאנשים היו, אבל לא כולם, בישיבה של ועדת הכלכלה, דיברנו הרבה בוועדת הכלכלה על איבודי המזון.
יורם קפולניק: זה דבר אחד לדאוג לייצר יותר מזון; והדבר השני, צריך לראות איך אנחנו לא מאבדים אותו, ואיך המזון הזה לא יורד לטמיון ויורד לפח.
יורם קפולניק: ולכן, בעידוד המשרד ובהובלה של המנכ"ל הכרזנו על 2015 כשנת מניעת האיבוד.
יורם קפולניק: לצורך כך פתחנו בתוכנית חדשה, תוכנית שלמעשה אנחנו עושים תחרות לאומית שנקראת volkanivation, זאת תחרות של כל בתי-הספר שבהם הילדים, הקבוצות, הכיתות יוכלו להעלות כל מיני רעיונות איך משמרים את התוצרת החקלאית.
יורם קפולניק: שוב אני חוזר, שליש ממה שאנחנו מייצרים הולך לפח.
יורם קפולניק: איך אנחנו מונעים את איבודי המזון האלה.
יורם קפולניק: והתחרות הזאת, כמו שהכרזתי עליה קודם, אולי אתם לא יודעים, היא תכלול את כל בתי-הספר גם החקלאים וגם לא החקלאים.
יורם קפולניק: פרס ראשון דרך אגב זה 15,000 שקל לקבוצה שתפתח את הטכנולוגיה המתאימה ביותר.
יורם קפולניק: יש גם פרס שני ושלישי.
יורם קפולניק: כך שאני קורא לכולם כאן להצטרף לדבר הזה.
יורם קפולניק: כמו שכשאנחנו היינו צעירים לימדו אותנו שלא קוטפים פרחי בר, אני חושב שאת הנושא הזה של איבודי מזון אפשר להתחיל מהנושא של החינוך.
יורם קפולניק: זה עניין של חינוך לשים על הצלחת בדיוק כמה שאתה רוצה לאכול, ולא כמה שהעיניים שלך רוצות לאכול.
יורם קפולניק: לדעת לשים על הצלחת את מה שטוב וחשוב לאכול, ולא מה שהמפרסם רוצה שתאכל - כל האלמנטים האלה שלא היו טריוויאליים ולא אחד-חד ערכיים.
יורם קפולניק: שמעתם כאן על הרבה הרבה תוכניות שמשרד החקלאות נכנס אליהם, ואנחנו גאים להיות שותפים במהלך החינוכי של הדור הבא של עם ישראל.
עמרם מצנע: הצטרף אלינו שר הבינוי אורי אריאל.
עמרם מצנע: אנחנו מסיימים את החלק הזה של מפגש ועדת החינוך עם החינוך לחקלאות, ועוד מעט תפתחו את השדולה.
עמרם מצנע: באמת הרבה מאוד אינפורמציה, הרבה מאוד פעילות נעשית.
עמרם מצנע: אמרתי בתחילת הדברים שחקלאות זה לא רק עוד ענף כלכלי.
עמרם מצנע: למרות שיש הרבה מאוד נושאים שעולים בנושא החקלאות, זה העבודה, זה הקרקעות, זה מכסות המים, זה סוגי הגידולים, הרבה מאוד נושאים.
עמרם מצנע: אבל החקלאות היא גם הקשר אל הקרקע, אל האדמה, ואת זה אסור לשכוח, ולא רק למדוד את החקלאות בעיניים כלכליות של יעילות או של תועלת.
עמרם מצנע: רשמנו לעצמנו את הדברים, ואני מאוד מקווה, ונפעל לכך באמת בכנסת הבאה, בכנסת ה-20, אפשר יהיה לתת קצת יותר מקום, ובאמת להעלות על שולחן הדיונים את הנושאים השונים שהעליתם כדי להרחיב את הפעילות, להרחיב את הנושא של ההדרכה והלימוד, ולתת לחקלאות מקום שהיה לה פעם, יותר משמעותי במערכת החינוך שלנו, גם הלימודית וגם המעשית.
עמרם מצנע: רבים שנרשמו לא הצליחו לדבר, אבל אולי במסגרת השדולה תתנו להם הזדמנות.
זבולון כלפה: ניתן עוד הזדמנות.
עמרם מצנע: תודה רבה לנחמיה שבעצם עומד אחרי האדמיניסטרציה והארגון, ונתראה.
עמרם מצנע: בוקר טוב לכל משכימי קום.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים בהצעת חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ד-2014.
עמרם מצנע: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו מתכנסים וכנראה גם לא הפעם האחרונה.
עמרם מצנע: החוק מוגש היום באופן מאוד מקוצץ מההצעה המקורית על מנת ליצור הסכמה רחבה ככל שאפשר וכמובן מתוך הנחה שהכנסת מתפזרת וחשוב להעביר את החוק הזה בקריאה ראשונה כדי שאפשר יהיה לדון ברציפות בכנסת הבאה לכשתכונן.
עמרם מצנע: שמעתי כל מיני הערות מכל מיני סוגים ויהיה מי שיאמר אותן גם כאן.
עמרם מצנע: אין ספק שכפי שהוא כתוב היום, הוא לא מבטא את כל מה שאנחנו רצינו לומר בחוק הזה אבל כדי באמת לעשות את הצעד הזה ושיהיה לו איזשהו מעמד, הסכמנו גם היוזמים וגם המתנגדים להצעת חוק מרוככת כפי שהיא מוצגת כאן.
עמרם מצנע: נבקש ממירב, היועצת המשפטית של הוועדה, לקרוא את החוק כדי שכולנו נדבר על אותו הדבר ולאחר מכן נשמע את התייחסות הגורמים השונים, את משרד המשפטים ואחרים.
מירב ישראלי: הצעת חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ד-2014 הגדרות בחוק זה – "אמן" – יוצר כמשמעותו בחוק זכות יוצרים או מבצע כהגדרתו בחוק זכויות מבצעים ומשדרים, בתחום המוזיקה.
מירב ישראלי: "התקשרות בלעדית עם אמן" – התקשרות עם אמן שבה נאסר עליו להתקשר עם צד שלישי בנוגע לפעילותו האמנותית.
מירב ישראלי: "התקשרות עם אמן" – התקשרות בחוזה בין אמן לבין מפיק, מוציא לאור, אמרגן או מנהל אישי, לשם הפקה, הוצאה לאור, אמרגנות או ניהול אישי.
מירב ישראלי: "חוזה היקף" – התקשרות בלעדית עם אמן הכוללת את מלוא ההיבטים של פעילותו האמנותית, ובכלל זה הפקה, הוצאה לאור, אמרגנות וניהול אישי, לפי העניין.
מירב ישראלי: "חוק זכויות מבצעים ומשדרים" – חוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד-1984 "חוק זכות יוצרים" – חוק זכות יוצרים, השתס"ח-2007.
מירב ישראלי: הגבלת תקופת התקשרות עם אמן לא תערך התקשרות בלעדית עם אמן, לרבות בחוזה היקף, לתקופה שאינה סבירה, לפי העניין.
מירב ישראלי: סעיף זה לא יחול על בעלות או זכות אחרת בזכות היוצרים או המבצעים של האמן.
מירב ישראלי: אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע מצדדים להתקשרות מלהתקשר בחוזה חדש ביניהם, בתם תקופת ההתקשרות, והכול בכפוף להוראות חוק זה.
מירב ישראלי: חיוב אמון המתקשר בהתקשרות עם אמן חב כלפיו בחיוב אמון.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר עוד דבר שלא אמרתי בהתחלה.
עמרם מצנע: בקריאה הטרומית במליאה כמובן שאני והיוזמים של החוק התחייבנו שהמשך החקיקה יהיה בתיאום עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.
עמרם מצנע: לא התכוונו אחרת ולכן היה חשוב התיאום הזה שבלעדיו כמובן אי אפשר להתקדם.
עמרם מצנע: עד כאן.
עמרם מצנע: הפדרציה.
אייל פרייס: בוקר טוב.
אייל פרייס: אני אקדים ואומר שמטבע הדברים בלוחות הזמנים היה לנו זמן קצר יחסית להתעמק בחוק.
אייל פרייס: אני אפתח ואומר שחסרים לנו בהצעת החוק דברי הסבר.
אייל פרייס: בשים לב לאופי הכללי בו מנוסחת הצעת החוק, בהיעדרם של דברי ההסבר, חסרים לנו העוגנים לפיהם אפשר להבין מה המסגרת כאשר מדובר על סבירות של התקשרות בין צדדים, למה הכוונה בחיובים של אמון שקיימים בין צדדים ואני חושב שמבחינתנו זאת מכשלה שלא מאפשרת לנו להסכים לנוסח הזה שקיים בהצעת החוק כאשר חוסר הוודאות מבחינתנו הוא גדול מדי.
אייל פרייס: אני ער לחלוטין לעובדה שלא ניתן היה לקיים ב-24 השעות האחרונות או ב-48 השעות האחרונות תהליך מסודר של היערכות להצעת חוק שכזאת ולהיוועץ בנו ולשמוע את דעתנו, אבל זה לדעתנו גם החיסרון שקיים בניסיון חקיקה כל כך מזורז שקיים.
אייל פרייס: אני מבין את דבריו של אדוני שאנחנו מבקשים כאן להעביר איזושהי הצעת חוק שניתן יהיה להחיל עליה דין רציפות ושבעצם הדבר הזה אמור להיתרגם לחיסכון בהליך החקיקה העתידי.
אייל פרייס: בה בעת אנחנו סבורים שעניין לא פחות חשוב, ואולי יותר חשוב, הוא שהדברים האלה ייעשו בתהליך שבו מאפשרים לנו להתקדם צעד אחר צעד ולא נמצא את עצמנו בתחילתה של הקדנציה הבאה כשאנחנו ניצבים כבר בשלב מתקדם של הליך החקיקה על בסיס הצעת חוק, כאשר בעצם השלבים הקודמים לא נערכו לגביה אלא לגבי נוסחים אחרים לחלוטין.
אייל פרייס: לפיכך אנחנו חושבים שיש כאן כשל בעייתי מבחינת ההתקדמות בעניין.
אייל פרייס: אינני תמים ואני לא רוצה להגיד שאני לא מבין את הדברים, והדברים נעשים כך גם בהצעות חוק אחרות, אבל יחד עם זאת יש לי תחושה מטרידה שהצעת חוק שמנוסחת בחטף כדי להיות מוגשת ומוצבעת בהצבעה ראשונה, כמעין חי שנושא את עצמו, כשיודעים שיצטרכו לעשות בדברים האלה שינויים משמעותיים שלא נדונו – וכמו שאמרתי, אפילו אין דברי הסבר – יש לי קושי עם הדבר הזה.
אייל פרייס: יש כאן איזה חי שנושא את עצמו כדי להחיל עליו טכניקה של דין רציפות בלי שהליך החקיקה התקיים כמו שצריך בראשית הדברים.
אייל פרייס: אף אני ער לגמרי לכל האילוצים שקיימים, אני עדיין חושב שלא התגברנו על הקושי הזה.
אייל פרייס: אני לא רוצה להמעיט בחשיבות הצעת החוק הזאת לעתידו של ענף התקליטים בישראל.
אייל פרייס: אדוני שמע כבר בהרחבה – ואם הוא ירצה, אחזור, ואם הוא לא ירצה, לא אחזור – על הקשיים שענף התקליטים מתמודד אתו בשנים האחרונות.
עמרם מצנע: אתה יודע שבלי מוזיקה אין ענף תקליטים בכלל.
אייל פרייס: מסכים לגמרי.
אייל פרייס: אני לא רואה את עצמנו באמת נמצאים בצדדים שונים של המתרס.
אייל פרייס: אני חושב שבסוף כולנו נמצאים באותו צד של המתרס של איך עושים מוזיקה ויחד עם זאת יכולות להיות דעות שונות לגבי הדרך הנכונה לעשות את הדבר הזה.
אייל פרייס: אדוני יודע שחקיקה בתחום חוזים בין צדדים בישראל, חקיקה ספציפית, פרטנית שנועדה להסדיר יחסים חוזיים בתחום ספציפי, היא נדירה ביותר.
אייל פרייס: אדוני גם ער לכך, ושמעתי גם הבנה מצד אדוני עת נפגשנו בעבר, להשפעה הדרסטית שתהיה לדבר הזה על הענף.
אייל פרייס: דווקא משום הדבר הזה, אני כן חושב שצריך להתקדם עקב בצד אגודל ולעשות את הדבר הזה בצורה מסודרת.
אייל פרייס: לפי מה שקורה עכשיו, אני מבין היכן אנחנו נמצא את עצמנו.
אייל פרייס: אנחנו נמצא את עצמנו עם דין רציפות כשאנחנו נמצאים כבר בהכנה לקריאה שנייה ושלישית ויש לנו קושי עם הדבר הזה.
אייל פרייס: זה באופן כללי.
אייל פרייס: באופן פרטני אני רוצה להעיר עוד שתי הערות.
אייל פרייס: לגבי הסבירות, נאמר כאן שהכוונה היא שחוזים בתעשייה שלנו יהיו חוזים לתקופה סבירה ואני חושב שתקופה סבירה, ודאי אף צד לא רוצה לעשות חוזים לתקופות בלתי סבירות, אלא שיכולה להיות מחלוקת רצינית לגבי השאלה מהו סביר.
אייל פרייס: אם הדבר הזה יישאר כמו בהצעת החוק כרגע, גם בהמשך הקריאות, תיווצר חוסר ודאות גדולה.
אייל פרייס: הסבירות בעיני אנשים מסוימים, בעיני אנשים מענף התקליטים, תהיה א', בעיני הרגולטור – משרד המשפטים, משרד התרבות – תהיה ב', בעיני אומנים תהיה אולי ג' וכמובן כשאני אומר בעיני אומנים סבירות ג', יכולים להיות כמה סוגי אמנים וכמה סוגים של חברות תקליטים וכולי.
אייל פרייס: אני חושב שיהיה לנו קושי עם הסבירות הזאת.
אייל פרייס: אני לא חושב שזה בסיס נכון להתחיל אתו בהצעת החוק הזאת.
אייל פרייס: יש כאן סעיף נוסף שלא הופיע בנוסחים קודמים שלפחות היו בפני הועדה וזה חיוב אמון.
אייל פרייס: מי שמתקשר בהתקשרו עם אמן, חב כלפיו בחיוב אמון.
אייל פרייס: אני לא מכיר לזה כל כך תקדימים בחקיקה ישראלית קיימת שאפשר להבין לגמרי למה הכוונה.
אייל פרייס: שוב, אני חוזר לעניין שבהיעדר דברי הסבר, קשה לנו קצת להבין למה הכוונה.
אייל פרייס: מה שאני כן מבין מתוך הסעיף הזה זה שאנחנו מדברים כאן בחובת אמון חד-צדדית בה אותו חיוב אמון ערטילאי זה מחייבים אותו כלפי האמן אבל האמן כנראה איננו חייב בחיוב אמון מקביל ערטילאי שכזה כלפי מי שהאמן מתקשר אתו ולי קצת קשה עם הדבר הזה, אני מודה.
אייל פרייס: אני חושב שצדדים לחוזה צריכים לנהוג בהגינות.
אייל פרייס: אני חושב שצדדים לחוזה צריכים לנהוג זה לזה בתום לב וזאת לא דעתי הפרטית אלא בחקיקה כבר נאמר שיש חובות כלליות כאלה על כל צד לחוזה.
אייל פרייס: כאן לדעתי יש יצירה של נורמה חדשה, של איזו חובה חד-צדדית של אמון שקיימת מבלי שקיימת בצורה הדדית ויש לי קושי עם הדברים האלה.
אייל פרייס: אלה בתמצית הדברים לפחות לפתיח.
אייל פרייס: אם אדוני יסכים, אולי חברי עורך דין אמיתי, סמנכ"ל הפדרציה לתקליטים והיועץ המשפטי, יוכל להוסיף מספר מלים משלו.
מרדכי אמיתי: ממש במספר נקודות כדי לא לחזור על דבריו של אייל.
מרדכי אמיתי: לעניין החשיבות של דברי ההסבר שחסרים לנו כאן.
מרדכי אמיתי: אני רוצה, ברשותך, לצטט מתקנות הכנסת, סעיף 75(א) שאומר: "חבר כנסת שאינו שר או סגן שר, רשאי להגיש הצעת חוק פרטית.
מרדכי אמיתי: ההצעה תנוסח כחוק ויצורפו לה דברי הסבר".
מרדכי אמיתי: זה לקוח מתקנות הכנסת.
מרדכי אמיתי: לא בכדי נראה לי שהדברים האלה נרשמו.
מרדכי אמיתי: מבחינתנו, במיוחד בהצעת חוק כזאת, שהיא מאוד כללית ומקיפה, הוא באמת בגדר MUST כי אחרת אנחנו לא יודעים איך להתייחס אליו.
מרדכי אמיתי: ברשותך, אדוני, מספר נקודות קטנות.
מרדכי אמיתי: אתה היית ער לנקודה הזאת שבאמת ישבנו מספר פעמים עם מספר אנשי מקצוע, גם מטעמך, והביעו אותן חברות - וכולם הצביעו עליהן כחברות הוגנות – נכונות למצוא פתרונות לאותם כשלים שקיימים בתעשייה ויתכן וקיימים כשלים.
מרדכי אמיתי: אבל אנחנו תמיד אמרנו מהיום הראשון שהדרך לתיקון אותם כשלים, הדרך למציאת המכנה המשותף, היא קודם כל סימון המטרה ולאחר מכן יריית החץ.
מרדכי אמיתי: נראה לי שבמקרה הזה של הצעת החוק הזאת – וזה לא משנה מה הנוסח, יהיה אשר יהיה – אנחנו יורים את החוץ ואחר כך רצים לסמן את המטרה.
מרדכי אמיתי: אתם לא מותירים בידינו ברירה אלא פשוט להתנגד להצעה הזאת, להתנגד לה על כל המשמעויות, למרות שמדובר כמובן בנוסח שונה לחלוטין מכפי שהיה ואנחנו מברכים על כך, אבל אין לנו ברירה אלא להתנגד להצעה הזאת גם במתכונתה היחסית מינורית.
מרדכי אמיתי: אנחנו שוב קוראים – גם במעמד הזה כאשר אנחנו אולי לפני הצבעה על הצעת החוק – כן לשבת ולדבר על הנושאים, כן לשבת ולהעלות ולהציף את הנושאים, כן לשבת ולמצוא פתרונות אבל פתרונות משותפים בהידברות ביחד עם חברות התקליטים מצד אחד, האמנים מצד שני, מי מטעם הוועדה, משרד המשפטים, משרד התרבות וכל רגולטור אחר שירצה.
מרדכי אמיתי: אנחנו נשמח לשתף פעולה.
מרדכי אמיתי: אני חוזר ואומר, ואני מרשה לעצמי להגיד את זה גם בפני הקהל כאן, שאני שמח שהדיון עד כה ואיך שהדברים התנהלו, הם התנהלו בפניך.
מרדכי אמיתי: לצערי אני לא בטוח ולא יכול להבטיח שכך יהיה גם בכנסת הבאה ואני לא יודע, ואני מקווה, שאדוני ישב באותו מקום גם בכנסת הבאה אבל, כאמור, אף אחד לא יכול להבטיח לנו את זה.
מרדכי אמיתי: אנחנו נורא חוששים ממה שיהיה לאחר שהכנסת תתכנס שוב.
מרדכי אמיתי: אנחנו לא יודעים מה תהיינה המגמות, אנחנו לא יודעים מה יהיו הכיוונים, הצעת החוק הזאת יכולה להילקח למקומות שאנחנו מאוד חוששים ולמעשה מחזירים אותנו לאותו מקום בו היינו בהצעת החוק בנוסח הראשון.
מרדכי אמיתי: לכן אני מבקש לשקול שוב האם להצביע על הצעת החוק הזאת היום או האם אפשר לדחות את זה.
מרדכי אמיתי: לא נראה לי שצריכה להיות בעיה מבחינת הכנסת להביא את זה להצבעה בימים הבאים ובינתיים שוב לשבת ולדבר על הנושאים מסביב לשולחן יחד עם כל הנוגעים בדבר ולנסות למצוא פתרונות.
עמרם מצנע: רציתי לומר, כמובן בציניות, שכל המטרה היא לעודד אותך לדאוג לכך שאני אהיה בכנסת הבאה.
מרדכי אמיתי: סגור.
מרדכי אמיתי: את הקול שלי קיבלת.
מירב ישראלי: לגבי דברי ההסבר.
מירב ישראלי: כמובן להצעה הטרומית היו דברי הסבר שלה.
מירב ישראלי: כיוון שהיום אנחנו דנים בנוסח אחר וזה קורה תדיר בהליך חקיקה שהוועדה משנה את הנוסח של ההצעה הטרומית והטרומית לא עוברת כמו שהיא, מה שקורה זה שכאשר מפרסמים את הצעת החוק לקריאה ראשונה בחוברת הכחולה, ההצעה שמונחת על שולחן הכנסת, כשאנחנו מנסחים אותה עם הנסחית, אנחנו מוסיפים דברי הסבר שתואמים בעצם לנוסח החדש שהוועדה הביאה.
מירב ישראלי: לגבי חיוב אמון.
מירב ישראלי: כפי שאתם יודעים, יש בפסיקה הרבה מאוד תוכן שממלא בדברים שונים את הנושא של חיוב אמון.
מירב ישראלי: זה קיים בכל מיני סוגים של יחסים.
מירב ישראלי: אני רק אפנה אתכם לפרק לגבי חוזה שירות בקודיפיקציה שעליו בעצם היה סוג של הסתמכות, שמפנה לפרק חיובי האמון ושם יש פירוט נרחב לגבי מה זה חובות אמון, שזה איזשהו בסיס להתחיל ממנו אולי.
מרדכי אמיתי: האם לא היה נכון לדאוג לכל הפחות שזה יהיה חיוב אמון הדדי?
מרדכי אמיתי: לאו דווקא כלפי אמן.
מרדכי אמיתי: להתחיל באמון הדדי של האמן כלפי החברה גם?
מירב ישראלי: יש חוקים כמו בחוק חוזה סוכנות למשל שיש סעיף הדדי שהצדדים חבים בנאמנות ויש סוגים של מערכות יחסים בהם צד אחד הוא חזק יותר וצד אחד הוא חלש יותר.
מירב ישראלי: בעצם המטרה היא שהצד החזק יותר ידאג לא רק לאינטרסים שלו אלא גם לאינטרסים של הצד השני.
מירב ישראלי: צריך לבדוק כאן
מירב ישראלי: האם זה נכון במערכות יחסים שהכיוון יהיה הדדי או שהוא יהיה חד צדדי כמו במערכות יחסים אחרות של נאמנות, שליחות וכדומה.
אייל פרייס: אם אפשר להשיב לנקודה האחרונה.
אייל פרייס: צודקת חברתי שבאמת חוק חוזה סוכנות הוא חוק חריג בהיבט הזה שלמרות שהוא עוסק ביחסים מסחריים חוזיים בין צדדים פרטיים, הוא באמת מטיל חובת נאמנות והוא מטיל את חובת הנאמנות באמת בצורה דו צדדית ולא חד צדדית.
אייל פרייס: המקומות בחקיקה בהם אנחנו מוצאים חובות אמון חד צדדיות, הם מקומות כמו שמדובר בקרנות נאמנות, מנהלי קרן וכולי וזאת לא הסיטואציה בה אנחנו מדברים.
אייל פרייס: אנחנו מדברים כאן על שני צדדים לחוזה פרטי שמטילים כאן חיוב אמון, להבנתי, כמעט פעם ראשונה בחקיקה הישראלית, דבר שבוודאי איננו שגרתי וככל שהוועדה מבקשת בהצעת החוק לקבוע איזושהי נורמה שחלה בעולם המשפט הפרטי, מדובר בדבר חריג ביותר.
מירב ישראלי: בקודיפיקציה זה אמור לחול באופן כללי על חוזה שירות ואז השאלה מי נותן את השירות למי.
עמרם מצנע: אני רוצה להוסיף לדברים שאמרת.
עמרם מצנע: אנחנו נמצאים בתהליך של חקיקה.
עמרם מצנע: זאת לא נקודת התחלה וגם לא סיום.
עמרם מצנע: בתהליך הזה יש בהחלט שינויים מתבקשים.
עמרם מצנע: אני רוצה גם לומר שגם עד נקודת הזמן הזאת שאנחנו נפגשים, הוועדה כבר קיימה יותר מדיון אחד די מקיף, הצוותים המקצועיים של הכנסת ושל המשרדים השונים נפגשו אתכם לשיחות הבהרה והתייחסות.
עמרם מצנע: גם אני בעצמי נפגשתי יותר מפעם אחת עם נציגות של הפדרציה ודנו ממושכות וארוכות.
עמרם מצנע: כך שהדברים כמעט ברובם עלו על השולחן והם מקבלים ביטוי בדרך כזאת או אחרת בתהליך.
עמרם מצנע: נקודת הזמן הזאת היא נקודה תהליכית בה בתוקף הנסיבות, בצוק העתים בו אנחנו נמצאים, יש חשיבות גם להביא את התהליך בו התחלנו לאיזושהי נקודה ממנה יכולה להיות המשכיות.
עמרם מצנע: כמי שמייצג את המציעים של החוק הזה, אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב, נכון שהוא מורכב והוא נוגע בלא מעט נקודות רגישות ואני בהחלט שמעתי אתכם באריכות והדברים שלכם לא נופלים על אוזניים ערלות אלא הם בהחלט נשמעים סבירים, אבל אני מזכיר שלא היינו נדרשים לחוק לו היינו חושבים שבמערכות היחסים האלה אין צורך להתערב.
עמרם מצנע: אנחנו מתערבים כי אנחנו חושבים שיש שם כשלים.
עמרם מצנע: איך בדיוק בסופו של דבר זה יתוקן לשביעות רצון המציעים עם שמיעת כל הנוגעים בדבר, זה אנחנו עוד כנראה נראה כי אנחנו נמצאים בסך הכול בתהליך.
עמרם מצנע: שלום לחבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: בוקר טוב לאדוני היושב ראש.
עמרם מצנע: אתה לא חייב מיד לדבר.
עמרם מצנע: אתה יכול קצת להקשיב.
דב חנין: אני קודם כל שמח שאתה פעיל, שאתה מנצל את הזמן ומקדם דברים טובים.
עדנה הראל: בוקר טוב.
עדנה הראל: אני רוצה להתייחס למה שנאמר עד עכשיו וקצת להסביר.
עדנה הראל: נוכח החשיבות הגדולה שגם הוועדה בעיקר הדגישה למציאת דרך להתערב את ההתערבות הנדרשת מבלי להזיק בהתקשרויות מהסוג בו אנחנו מדברים ונוכח השאלות הרבות שלדעתנו עדיין קיימות – זאת אומרת, מבחינתנו היו מפגשים ושמענו על העבודה המקצועית שרחוקה מלהיות מושלמת כאשר עדיין יש לנו הרבה מאוד שאלות - יש לנו תחושה שאיננו יודעים לא מה התקופות הסבירות, לא האם כל החוזים הם מאותו סוג, האם חוזים של מפיקים דומים לחוזים של סוכנים.
עדנה הראל: הדוגמה שהוצגה בסוף הישיבה הקודמת, בה מדובר על סוכן אישי, אם הוועדה זוכרת, שונה במהותה מפעילות שעושה חברת תקליטים.
עדנה הראל: האם נכון לקבוע הוראה אחת לגבי כל סוגי החוזים או לא?
עדנה הראל: האם נכון לראות חוזים שהם לפי תקליטים בדומה לחוזים שהם לפי תקופה או לא?
עדנה הראל: כל הדברים האלה מחייבים מבחינתנו ליבון.
עדנה הראל: לו היינו בסיטואציה רגילה של תהליך חקיקה, היינו עומדים על זה כפי שחשבנו נכון לשבוע שעבר, שמצב הדברים רחוק מלהיות בשל לקריאה ראשונה.
עדנה הראל: בוודאי שהנוסח בשבוע שעבר שהופץ לקראת הדיון שכלל אופציה מסוימת להגדרת תקופה מסוימת וגם אמירה שחוזים פר תקליטים ייחשבו לפי אותה תקופה, מבחינתנו הקדים את המאוחר.
עדנה הראל: לא יכולנו לתת גיבוי מקצועי לאמירה שדווקא חמש או שבע שנים בתקליטים גם כן כך.
עדנה הראל: יחד עם זאת אנחנו מבינים, לאור הדיונים שהיו, שבנקודה הקונקרטית של אורך תקופות, יש סוגים מסוימים בשוק או מקרים מסוימים בשוק שבהם ככל הנראה יש כשל וככל הנראה יש מקום להתערבות.
עדנה הראל: לכן מה שיכולנו להסכים עליו נוכח הנסיבות של ככל הנראה התפזרות הכנסת זה לשים על השולחן שיש אפשרות בחוזים מהסוג הזה שכאשר מדובר בבלעדיות, לצורך הגבלת תקופה.
עדנה הראל: אנחנו לא יודעים איזו תקופה כרגע ולכן מה שיהיה נכון זה שתהיה תקופה סבירה בנסיבות העניין, שהיא תאפשר לשוק לפעול בצורה שמאפשרת קיום לתעשייה הזאת ויש שני צדדים לפחות לכל חוזה כזה.
עדנה הראל: יש מערך של התקשרויות, יש נסיבות והתנהלות כלכלית שצריך להבין אותה וללמוד אותה.
עדנה הראל: לכן מבחינתנו הסבירות הגם שהיא עמומה מייצגת את הצורך למצוא את ההסדר המתאים לנסיבות העניין ומייצגת את הצורך, אחרי קריאה ראשונה, לדון בפרטים.
עדנה הראל: מבחינתנו העמימות הזאת היא מסוג העמימויות הקונסטרוקטיביות כי לא ראינו מקום לתת איזושהי אינדיקציה שאנחנו לא שלמים אתה וברור שהעמימות הזאת היא לא מספיק טובה לכל הצדדים ולכן ברור שאחרי קריאה ראשונה אנחנו נצטרך לקיים במסגרת הכנסת – ואני מקווה שאולי גם נקיים לימוד מקדים לפני שנגיע למצב הזה – לפחות במסגרת הדיונים בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית, יצטרך לדיון דיון שכל הצדדים יהיו שותפים לו כי יש אינטרסים משותפים לכל הצדדים להבהיר את זה.
עדנה הראל: במובן הזה נדמה לי שמה שאנחנו מציעים כאן, זה להתכנס סביב האמירה שיש מצבים בהם צריך להבטיח שהתקופה תהיה סבירה והאמירה השנייה בה נצטרך לדון היא מהי הסבירות.
עדנה הראל: בזה נצטרך לדון אחרי קריאה ראשונה ואם כולם באמת מסכימים שצריך לדון, אפשר להתכנס סביב האמירה הזאת כאמירה שאומרת שכולנו מבינים שצריך יהיה לדון.
עמרם מצנע: זה המכנה המשותף.
עדנה הראל: זה המכנה המשותף.
עדנה הראל: כמובן שלגבי ההוראות הנוספות, החריגות, יחסי אמון, אני אשמח מאוד אם תסכים שעורכת הדין לירון מאוטנר תרחיב קצת בהיבטים האזרחיים פרופר.
לירון מאוטנר לוגסי: בהמשך למה שעדנה אמרה, באמת הרעיון היה לכנס את העקרונות להצעת החוק לקריאה ראשונה כדי שבאמת בהמשך נרד לרמת פרטים יותר מדויקת.
לירון מאוטנר לוגסי: זה נכון גם לגבי התקופה הבלתי סבירה וגם לגבי הנושא של חיובי האמון.
לירון מאוטנר לוגסי: הנושא של חיובי האמון עלה עת קיבלנו לראשונה סוגים שונים של חוזים לדוגמה כאשר חלק מהם – כמו שמירב אמרה – מאוד משקפים את פערי הכוחות בין הצדדים.
לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו ראינו סוגים מסוימים של חוזים שהפירוט של החיובים של האמן כלפי החברה המפיקה או הסוכנת הם מאוד מאוד ברורים, התקשרות בלעדית, חוזי היקף, כאשר פחות או יותר המגבלות האלה הן מאוד מאוד ברורות ולעומת זאת מהצד השני ראינו שהחיובים של החברה כלפי אותו אמן – שוב, בדוגמאות שראינו ולא עשינו עבודה של מדגם מייצג – הם מאוד מאוד אמורפיים, כלליים, מופשטים, לא ברור איזה דברים קונקרטיים זה מטיל על החברה כלפי אותו אמן.
לירון מאוטנר לוגסי: בהקשר הכללי של התקופות, גם התקופות הסבירות, הן בכל זאת יהיו לאורך של שנים, זאת בכל זאת הפרנסה של האמן וכולי, וכן היה לנו חשוב להכניס את הרעיון הזה של חובת אמון שזה כאמור דבר שקיים בפסיקה וקיים בחקיקה בהצעת החוק של הקודקס משם שאבנו את הרעיון.
לירון מאוטנר לוגסי: שוב, זה ברמת העיקרון והפרטים של זה בהחלט יצטרכו להיות נדונים בהמשך.
עמרם מצנע: מירב, את רוצה להוסיף משהו?
30686: הדברים נאמרו.
עדנה הראל: מילה אחת לעניין דברי ההסבר.
עדנה הראל: אנחנו מאוד נרצה שדברי ההסבר ישקפו את הדילמות האלה שלהבנתנו מחייבות דיון.
עדנה הראל: עבדנו על איזושהי טיוטה אתמול בלילה.
מירב ישראלי: תביאו ונעבור על זה.
עדנה הראל: היה לי חשוב להגיד את זה.
אייל פרייס: שני דברים.
אייל פרייס: חברתי ממשרד המשפטים אמרה בהגינותה שרב הנסתר על הגלוי ורבה העמימות שעדיין צריך להגדיר.
אייל פרייס: ברור גם שההצעה הזאת שונה בתכלית מן ההצעה שהובאה בשעתו בתחילת הליך החקיקה ושעברה את ועדת השרים.