GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עומר אלוני: אני חושב, ולצערי אני חושב שאנחנו מדברים מהנסיבות שעולות כאן מהשטח, שלפחות לחלק מהגורמים שמעורבים, לאו דווקא אלה שנוכחים כאן בחדר, כן צריך להזכיר את התפקידים החברתיים של מכינת אוניברסיטת תל-אביב שאני מאוד אוהב אותה, כי כרגע מנכ"ל האוניברסיטה מדברים על היתכנות ועל כוונה ועל עדיפות, ואני מצטט אותם.
<עומר אלוני: שנת הלימודים תשע"ו נמצאת מעבר לדלת, אנחנו חיים פה במערכת האקדמית.
<עומר אלוני: זאת אומרת, אין אפשרות להחליט על הדברים האלה בתוך פרק זמן מאוד מאוד קצר.
<עומר אלוני: תהליכים אחרים הרבה פחות עמוקים ופחות עם השלכות ברמה שיש להשלכה לצעד של סגירת המכינה בתל-אביב נדונים במשך תקופה ארוכה.
<עומר אלוני: אוניברסיטת תל-אביב יודעת להקים צוותי עבודה משותפים.
<עומר אלוני: למשל, תוכנית תל-אביב לאיחוד של בתי-הספר בתוך תל-אביב, בתוך - - - האקדמיות, קם צוות שישב על המדוכה במשך שנה.
<עומר אלוני: אני לא מזלזל בפעילות שמושקעת מצד הגורמים, אבל אנחנו מדברים על איזשהם צוותים שפועלים כאילו אצה להם הדרך וכל מה שחשוב כרגע זה שייפול דבר שהמכינה של תל-אביב בתשע"ו תסיים את הפעילות שלה.
בועז טופורובסקי: עד מתי צריך להחליט?
בועז טופורובסקי: עד סוף החודש?
<מרדכי כהן: ב-25 לחודש נפתחת ההרשמה למכינה.
בועז טופורובסקי: אז צריך להחליט עד אז אם יש או אין איחוד.
עמרם מצנע: אנשים יוכלו להירשם גם פה וגם פה.
<מרדכי כהן: ראשית, ההרשמה מתחילה ב-25 לחודש, אבל היא נמשכת עד שלהי חודש יולי, גולשת לאוגוסט הרבה פעמים.
<מרדכי כהן: שנית, ואמר את זה מנכ"ל בר-אילן כרגע, תאריך היעד או מועד היעד שנקבע עבור הצוותים זה עד ה-25 לחודש לבוא עם מסגרת.
<מרדכי כהן: זה לא צריך להיות בדיוק איזה קורס ישנו בכל מקם, אבל המסגרת הכללית צריכה להיות מוסכמת וסגורה עד ה-25 לחודש כך שניתן יהיה לפתוח את ההרשמה ב-25 לחודש.
<מרדכי כהן: שוב, הכוונה היא שההרשמה תהיה בשני המוסדות.
<מרדכי כהן: גם בבר-אילן וגם בתל-אביב תתקיים ההרשמה למכינה.
<מרדכי כהן: שוב, הכוונה היא שזה יהיה מענה מלא לאותן אוכלוסיות שהיום באות ואליהן זה מיועד.
בועז טופורובסקי: עומר, אתה צריך לדאוג – זו השורה התחתונה.
<עומר אלוני: אני לא מזלזל חלילה בתפקידו של מנכ"ל האוניברסיטה - נהפוך הוא.
<עומר אלוני: אבל לדעתנו חסרונה של דמות מאוד מסוימת מורגש.
<עומר אלוני: פרופ' ראובן חן משמש כמנהל המכינה של תל-אביב ואנחנו חושבים ששאלות ספציפיות שהוא מכיר אותן מתפקידו כמנהל המכינה שהן רלוונטיות לסימני השאלה שאנחנו נעלה תיכף, הן שאלות שרק ראובן חן, או בין היתר ראובן חן, יכול לענות עליהן.
<עומר אלוני: למשל, לגבי התוכניות הייעודיות, תוכנית "מאופקים להיי-טק", או תוכנית לשילובם של תלמידים ערביים.
<עומר אלוני: אלה תשובות שיכול לספק רק מנהל המכינה בכובעו כמנהל המכינה בתל-אביב בשנים האחרונות.
<עומר אלוני: לצערנו, מסיבות שעדיין לא מובנות לנו הוא לא נמצא כאן בדיון חרף בקשה אישית מטעם יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת.
<מרדכי כהן: הרכב הצוות האקדמי שיושב על המדוכה: מתל-אביב זה פרופ' ראובן חן, כמו שציינת, ופרופ' דינה פריאלניק שהיא סגנית הרקטור.
<מרדכי כהן: יושב צוות מקביל של בר-אילן.
<מרדכי כהן: יושבים ארבעה אנשים שמכירים את המאטריאה, יודעים את העבודה ויושבים על זה בצורה רצינית על מנת ללמוד את הדברים ואת החיבור.
עמרם מצנע: אנחנו קצת יורדים מהנושא המרכזי.
עמרם מצנע: אנחנו לא הולכים לאפס שעונים ליציאה למבצע.
עמרם מצנע: כשיושב פה מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב ולשאלתי הישירה אומר, וזה אפילו כתוב בפרוטוקול ואפילו מצולם בסרט, שהתוכניות הקיימות לא תפגענה, המשמעות היא התוכניות הייעודיות או התוכניות לעולים החדשים, התוכניות לחיילים, לאתיופים, או כל התוכניות האחרות.
עמרם מצנע: אני מקבל את זה כאמירה.
<עומר אלוני: לא מפקפק, אבל השאלה היא מבחינת ההיתכנות המעשית.
עמרם מצנע: זה שאלה אחרת.
<עומר אלוני: אני כן רוצה לדבר על החשיבות של המכינה.
<עומר אלוני: מנכ"ל האוניברסיטה דיבר על הפתרון של בר-אילן שהם הגיעו אליו.
<עומר אלוני: יש פה קונטקסט.
<עומר אלוני: אני משמש כיושב-ראש הארגון במשך שלוש שנים.
<עומר אלוני: לצערי, אוניברסיטת תל-אביב מנסה כל שנה בשנים האחרונות או לפחות שואפת כל שנה להביא לסגירת המכינה.
<עומר אלוני: זאת אומרת, לא הגענו out of the blue.
<עומר אלוני: יש פה תהליך מתמשך שבו, לצערי, הנהלת אוניברסיטת תל-אביב מבקשת להתנער מהמחויבויות החברתיות שיש לה כאוניברסיטת הדגל, ואין לי מילה אחרת להגיד את זה.
<מרדכי כהן: זה אמירה פופוליסטית.
עמרם מצנע: מוטי, תן לו.
<עומר אלוני: מוטי, זה לא פופוליסטי כי לדעתנו כאשר אוניברסיטת הדגל שהיא מהמובילות בארץ במחקר סוגרת את המכינה, יש לזה משמעות.
<עומר אלוני: אנחנו גם חיים בעולם של מסרים וכאשר צעיר או צעירה מהפריפריה רואה שאוניברסיטת תל-אביב סוגרת, ואגב, שלא יהיה פה בלבול.
<עומר אלוני: לא מדובר על האחדה, מדובר פה על סגירת המכינה של תל-אביב ושהמכינה של בר-אילן תקלוט לתוכה את 300 התלמידים שלומדים בתל-אביב כרגע.
<עומר אלוני: אין פה איזשהו תוכנית האחדה, או רה-ארגון.
<עומר אלוני: מדובר פה על סגירת המכינה של תל-אביב ופשוט העברה מחוסר ברירה של כל יתר התלמידים.
<עומר אלוני: אגב, לגבי מוסדות – אני חושב שיש לפחות עוד פקולטה למשפטים במרכז הארץ שפועלת גם בתל-אביב חוץ מהפקולטה למשפטים של בר-אילן וגם בחוג להיסטוריה שפועל באוניברסיטת תל-אביב במשך עשרות שנים וגם פועל בפקולטה למדעי הרוח בבר-אילן ואני לא שומע על תוכניות על איחוד של תוכניות הלימוד האלה או תוכניות לאיחוד של כמובן של שתי ההנהלות.
<עומר אלוני: צריך לחשוב גם מעבר לדיבורים כאלה.
<עומר אלוני: אגב, הנהלת אוניברסיטת תל-אביב התכנסה ב-3 לנובמבר והחליטה על הסגירה.
<עומר אלוני: מוטי, תקן אותי אם אני טועה.
<עומר אלוני: הפתרון של בר-אילן הגיע כנראה רק לאחר מכן.
<עומר אלוני: זאת אומרת, אין פה איזושהי בדיקה שנמשכה תקופה ארוכה.
<עומר אלוני: אם אני לא מדייק בפרטים ציינו זאת בבקשה.
עמרם מצנע: אבל אין חשיבות למה רצו ומה איימו כי אנחנו כאן כדי למנוע את הסגירה ולתת פתרונות.
עמרם מצנע: מצד שני, אין שום סיבה בעולם שאנחנו, גם לא המל"ג-ות"ת, יתערבו בניסיון של המכללות, האוניברסיטאות במקרה הזה, לצמצם עלויות, להתייעל.
עמרם מצנע: כולנו נמצאים במציאות שונה.
עמרם מצנע: לכן, אם אנחנו ניווכח, ולצורך כך התכנסנו, שניתנות תשובות רלוונטיות, לגיטימיות, מתאימות, ובסופו של דבר, השירות לסטודנטים הפוטנציאליים לא ייפגע אז באנו על שכרנו.
עמרם מצנע: כמובן שגם המועסקים בשני המקומות האלו, ברובם – אי-אפשר להבטיח לכל אחד ואחד.
עמרם מצנע: אני מניח שכאשר תהיה באמת העברת אחריות לתוך המסגרת של ות"ת והמשמעות היא גם שהמכינות הופכות להיות חלק מהמוסד האקדמי, אז גם כל בסיס התעסוקה – אני מקווה מאוד – יפסיק להיות זמני, עובדי קבלן כאלה.
עמרם מצנע: אבל על כך דיברנו פה רבות בוועדה.
<עינבל בלאו: שמי עינבל בלאו, אני סגנית יו"ר ארגון סגל האקדמי הזוטר.
<עינבל בלאו: משהו מאוד חשוב בהקשר לדברים שנאמרו.
<עינבל בלאו: אנחנו שומעים שהפרטים עדיין לא סוכמו, ות"ת בכלל לא מעורים בהם.
<עינבל בלאו: מוטי אמר בעצמו שזו משימה בלתי אפשרית לאחד שני גורמים.
<עינבל בלאו: קודם התקבלה החלטה לסגור את המכינה.
<עינבל בלאו: אנחנו פעלנו באיזשהו הליך משפטי ואז התחילו לשבת.
<עינבל בלאו: אותה ישיבה מתוכננת לבנות את אותה תוכנית עם אפיקים ייעודיים התקיימה לפני שבוע.
<עינבל בלאו: אנחנו צריכים להבין שאותה תוכנית ייעודית שעליה יושבים ימים כלילות צריכה להיסגר עד ה-25 לינואר, וגם זה נעשה בעקבות איזשהו מהלך משפטי שעשינו.
<עינבל בלאו: נראה שזה מין מעין מהלך מעושה כזה שהחליטו לסגור את המכינה - - -
עמרם מצנע: את אומרת ולא רומזת שיש פה הונאה?
עמרם מצנע: שזה לא יקרה?
<עינבל בלאו: לא טוענת שיש פה הונאה, אומרת שהחליטו לסגור את המכינה.
<עינבל בלאו: לגבי השיקולים התקציביים - אנחנו חלוקים עליהם ואסביר זאת בשני משפטים.
<עינבל בלאו: ואז כתוצאה מחובה שבית-הדין חייב להתייעץ איתנו אמרו: עכשיו נשב, נביא את הפתרון של בר-אילן.
<עינבל בלאו: איפה התוכנית?
<עינבל בלאו: אפילו מנכ"ל ות"ת אומר: הפרטים עדיין לא סוכמו, כך הוא פתח את הדברים שלו.
<עינבל בלאו: ב-25 לינואר נפתחת ההרשמה.
<עינבל בלאו: לאן אתה נרשם?
<עינבל בלאו: מישהו שבא אופקים הולך לאופקים לפריפריה?
<עינבל בלאו: כשאני נרשמתי, נרשמתי לפקולטה למשפטים וידעתי לאן אני הולכת.
<עינבל בלאו: הוא הולך לאופקים לפריפריה?
<עינבל בלאו: הוא הולך בסוף להיות בהנדסה?
<עינבל בלאו: לרפואה?
<עינבל בלאו: הוא הולך למכינה בגרותית שהיא בעצם יואל גבע מס' 2?
<עינבל בלאו: זה אנחנו רוצים למנוע.
<עינבל בלאו: המהות של המכינה כרגע באוניברסיטת תל-אביב היא העובדה שהיא לא יואל גבע 2 ולא איזה מכון פרטי.
עמרם מצנע: אבל אם מבטיחים את התוכניות הקיימות?
<עינבל בלאו: איפה הן?
<עינבל בלאו: סליחה, אני מתנצלת.
<עינבל בלאו: אנחנו פשוט מקבלים את הקולות מהשטח.
עמרם מצנע: אני יודע שבמדינתנו הצנועה יש חוסר אמון טוטלי.
עמרם מצנע: מה שאתה לא רואה בעין אתה לא מאמין בו.
עמרם מצנע: זו תופעה בעייתית, אבל היא קיימת.
<עינבל בלאו: זה משהו שהוא צריך להיות מובנה ומסודר.
<עינבל בלאו: יושבים פה נציגי כל ארגוני הסגל האקדמי הזוטר בארץ ועיניהם נשואות אלינו, כי אם אנחנו נסגור את המכינה באוניברסיטת תל-אביב אנחנו יודעים מה יקרה הלאה.
עמרם מצנע: יכול להיות שבעתיד, בהנחה שהתנועה החופשית בין המכינות למוסדות האקדמיים יביאו לסגירת חלק.
עמרם מצנע: זה לא דבר פסול להקטין את כמות המכינות.
<עומר אלוני: אבל אחרי יישומה של תוכנית הרפורמה ולא במחטף.
<עינבל בלאו: אבל אולי בואו נחכה לרפורמה שוות"ת באמת ייראו אותה.
<עינבל בלאו: לגבי הנימוק התקציבי – אנחנו ביקשנו לדעת מה השיקול התקציבי שמביא לסגירת המכינה.
<עינבל בלאו: הועבר לנו דף וחצי שבו נאמר שמדובר בגירעון של 1,9 מיליון – זה הנימוק התקציבי.
<עינבל בלאו: אנחנו, כולל המורים, היינו מוכנים לעשות מאמצים לגיוס הכספים.
<עינבל בלאו: המורים היו מוכנים לקצץ משכרם.
<עינבל בלאו: אנחנו פעלנו לגיוס תרומות ויש גם אפשרות שאנחנו נוכל להרים את הדבר הזה.
<עינבל בלאו: אבל התחושה שלנו היא שאין כאן באמת איזשהו שיקול תקציבי אמיתי.
<עינבל בלאו: לומר לך את האמת, כמו שעולה מדוח מבקר המדינה שאני מניחה שאתם מכירים אותו שהוא ממש מדגים את חוסר המימוש של התקציבים שהיו – זאת אומרת, היו איזשהם כספים בשל כשל טכני של הטמעת המערכת המתוקצבת שהלכו לאיבוד.
עמרם מצנע: זה הסיפור עם מערכת חדשה, מערכת ישנה.
<עומר אלוני: מדובר פה על 1.9 מיליון שקלים שזה מה שעד עכשיו לצורך העניין מבחינת האוניברסיטה העיב על התקציב שלה - זה הנימוק.
<עומר אלוני: ביום חמישי האחרון נאמר שגם יימצאו 1.9 מיליון שקלים לצורך העניין מתרומה - - -
עמרם מצנע: אני רק מעיר הערה על דוח המבקר שעסק בעיקר במתווך ובמערכת החדשה, מערכת ישנה, עם כל דרך החתחתים שהיא עברה.
<עינבל בלאו: משפט אחרון בנוגע למורים שלנו.
<עינבל בלאו: האם הולכים לפטר גם את המורים של בר-אילן?
<עינבל בלאו: אם אנחנו לא הולכים לפטר את המורים של בר-אילן אנחנו משאירים את הקונסטלציה של המכינה הבגרותית.
<עינבל בלאו: המורים שלנו ערוכים, גם מבחינת אופציית הלימוד וגם מבחינת התכנים, למכינה ייעודית כמו המסלולים הייעודים האלו.
<עינבל בלאו: אם משאירים את המורים של בר-אילן - וזו שאלה שצריכה להישאל - אנחנו מבינים לאן הולכת המכינה הזו.
<עינבל בלאו: זו הולכת להיות מכינה בגרותית שאנחנו בעצם פותחים עוד מכון פרטי בבר-אילן ואנחנו מפספסים את כל הבסיס והרעיון של מכינה, של לאפשר לאוכלוסיות מוחלשות לבחור שניים-שלושה מקצועות מוגברים ולהיכנס לפקולטה לרפואה.
<עינבל בלאו: עכשיו הם יצטרכו לתקן את כל הבגרות, אז מה עשינו בעצם?
<עינבל בלאו: מה עשינו?
<עומר אלוני: אתם - המחוקקים - קובעים את ההסדרים הראשונים.
<עומר אלוני: לדעתנו, מדובר פה בשאלה שלא יכולה להתקבל, עם כל הכבוד, בהנהלת אוניברסיטת תל-אביב.
<עומר אלוני: מדובר פה על מפעל שיש לו חשיבות חברתית מהמדרגה הלאומית הארצית.
<עומר אלוני: יש פה הידרשות ושיקול דעת שגם אתם צריכים להפעיל.
<עומר אלוני: כמו שלא סוגרים כל מוסד אחר, הנושא הזה של סגירת המכינה של תל-אביב – ואני אזכיר, זו מכינה שפועלת 46 שנים.
<עומר אלוני: האם בהחלטה של מחודש נובמבר לינואר, אפילו מנובמבר למרץ, מחליטים לסגור כזה מפעל?
<עומר אלוני: שאוניברסיטת בר-אילן תתכבד ואולי קודם כל תפתח תוכניות ייעודיות ותראה אם היא בכלל יכולה לנהל אותן כמו שצריך, האם יש לה את משאבי האנוש המתאימים, האם היא בכלל מסוגלת לנהל את זה מבחינה תקציבית ומינהלית.
<עומר אלוני: מה, מעכשיו לעכשיו?
<עומר אלוני: מדובר פה על עתיד של אנשים.
<עומר אלוני: בתל-אביב לומדים 309 תלמידים בתשע"ה.
<עומר אלוני: ההחלטה הזו מתקבלת ככה בשעה של בין השמשות.
<עומר אלוני: כן, אנחנו נמצאים בשנת בחירות ולצערנו הנושא הזה מגיע עכשיו כאשר הכנסת גם מתפזרת.
<עומר אלוני: יש לנו תחושה גם שבאיזשהו מקום קצת, אני לא אגיד מנצלים, אבל השעה הזו בדיוק קצת משחקת לידיה של האוניברסיטה מבחינת ההחלטות שהולכות להתקבל שאם היו מתקבלות בזמן רגיל אני לא בטוח שחבר הכנסת מצנע היה מאפשר לדיון כזה להתנהל בתקופה אחרת.
<עומר אלוני: אבל יש פה איזושהי החלטה שיש לה חשיבות מכרעת לגבי מאות תלמידים.
<עומר אלוני: לדעתנו, היא צריכה להתקבל בשיקול דעת, בטח מרשות מינהלית אבל מגוף ציבורי.
<עומר אלוני: שיקול הדעת, למשל, מדבר לא רק על בדיקת ההיתכנות, אלא לראות אם בר-אילן מסוגלת למלא את התפקידים האלה - אז בבקשה.
<עומר אלוני: אנחנו בטח לא נמנע מבר-אילן.
<עומר אלוני: קטונו מלמנוע לבר-אילן לנסות במכינה שלה שכבר קיימת כרגע לפתוח תוכניות ייעודיות.
<עומר אלוני: היא תתכבד ותתראה ותבוא בפנינו בשנה הבאה.
<עומר אלוני: אני לא אהיה כבר יושב-הראש, עינבל או מישהו אחר יהיה היושב-ראש.
<עומר אלוני: אבל יבדקו, יציגו בפני המחוקקים ויציגו בפני נציגי המפלגות בוועדת החינוך.
<עומר אלוני: יראו נתונים, יראו כמה תלמידים מיישובים ערביים התקבלו, כמה תלמידים - - -
עמרם מצנע: תודה, אתן לך בסוף עוד.
עמרם מצנע: זוהר מאיגוד המכינות, בבקשה.
<זוהר אביטן: זוהר אביטן, יושב-ראש ועד מנהלי המכינות בישראל.
<זוהר אביטן: בישראל יש 53 מכינות.
<מרדכי כהן: סליחה, טעיתי.
<מרדכי כהן: אמרתי 47.
<זוהר אביטן: כל המכינות מתלוננות על גירעון, כל המכינות קיימות מתוך הכרה בחשיבות פעילותם של מוסדות ההשכלה הגבוהה לצמצום פערים.
<זוהר אביטן: אוניברסיטת תל-אביב היתה אחת המובילות בעניין.
<זוהר אביטן: אני בכלל נדהם לשמוע מה שנאמר היום לגבי צוותים היושבים לכתוב תוכניות בין בר-אילן לתל-אביב.
<זוהר אביטן: כי יש החלטת מל"ג-ות"ת וועדת החינוך של הכנסת על רפורמה שהחלק המשמעותי בה: בניית תוכניות לימוד משותפות, מוכרות הדדית, כך שיהיו בכל מוסד שני מסלולים: בגרותי וייעודי, מתוך מגמה להגדיל ככל האפשר את הייעודי.
<זוהר אביטן: שאלה תיאורטית - אני עובד יחד עם האנשים של גדי על ניסיון לקדם את החלטות הוועדה והתקבלה התוכנית.
<זוהר אביטן: אגב, עבדו על תוכנית לימודים משותפת לכל האוניברסיטאות משך יותר משנה בהשתתפות המנהל הקודם אילן לייבה, עליו השלום, ונמשך בפעילות שנעשתה עד לימים אלה לבניית תוכנית משותפת ייעודית לכל האוניברסיטאות.
עמרם מצנע: זוהר, למה יש סתירה בין הרפורמה לבין מה שאנחנו דנים פה?
<זוהר אביטן: מכיוון שהם בונים משהו שהוא מחוץ למסגרת עליה המליצה ועדת מאור של הקמת צוותים משותפים לכל מוסדות ההשכלה, האוניברסיטאות בישראל – מהלך שבמכללות שונות, מכללות ור"מ נעשה.
<זוהר אביטן: ישבו צוותים.
עמרם מצנע: אבל לא הבנתי למה זה סותר.
עמרם מצנע: נניח שיתאחדו ביחד והרפורמה תיכנס בעוד שנה.
<זוהר אביטן: הם יבנו ביחד, אבל הם יבנו על-פי התוכנית שנבנתה כבר?
<זוהר אביטן: לי לא ברור.
<זוהר אביטן: חבל על הזמן של הצוותים שיושבים עכשיו לילות כימים מכיוון שישבו צוותים ובנו תוכניות.
עמרם מצנע: לא חייבת להיות סתירה.
<זוהר אביטן: לגבי עניין של 1.9 מיליון שקל גירעון - כאמור, כל אחת מ-53 המכינות בארץ מדווחת על גירעון.
<זוהר אביטן: מספר החיילים המשוחררים הלומדים במכינות הוא תנודתי לאורך כל שנות קיומן מאמצע שנות ה-60.
<זוהר אביטן: הקמת והפעלתן של המכינות לא בא ממקום של רווח והפסד, גירעון או עודף.
<זוהר אביטן: הוא בא ממקום של מחויבות.
<זוהר אביטן: האמירה של אוניברסיטת תל-אביב על האחדה עם אוניברסיטת בר-אילן - משמעה סגירת המכינה באוניברסיטת תל-אביב.
<זוהר אביטן: לבר-אילן יש מוסדות לא רק בתל-אביב.
<זוהר אביטן: יש גם בצפת, יש גם בדרום, באשקלון.
<זוהר אביטן: אין בעיה.
<זוהר אביטן: אם היעילות היא הרעיון - - -
<מנחם גרינבלום: יש שם מכללות.
<מנחם גרינבלום: רק בצפת יש לנו את הפקולטה לרפואה.
<זוהר אביטן: אם העניין הוא יעילות, באשקלון פועלת מכינה גדולה.
עמרם מצנע: אבל היא שייכת למכללה.
<זוהר אביטן: זה בדיוק העניין.
<זוהר אביטן: רוב התלמידים הלומדים במוסדות, כולל במכללת אשקלון, ממשיכים לימודיהם באקדמיה במוסד בו הם למדו.
עמרם מצנע: הרעיון הוא ליצור אפשרות מעבר.
<זוהר אביטן: יפה.
<זוהר אביטן: לכן, חישוב הגירעון או הרווח הוא לא חד-שנתי לשנת קיומה של המכינה.
<זוהר אביטן: לכל מוסד יש תשואה הנובעת מהמשך הלימודים האקדמיים של בוגרי המכינה בה.
<זוהר אביטן: נכון, באוניברסיטת תל-אביב 30,000 סטודנטים, ובמצטבר נגיד שלוש שנים של תואר זה אלף תלמידים.
<זוהר אביטן: נכון, 6% , 10% זה לא נחשב, וזה העניין.
<זוהר אביטן: הדיון על סגירת אוניברסיטת תל-אביב התקיים כאן בוועדה הזו בתקופת כהונתו של יושב-ראש הוועדה זבולון אורלב ונכח כאן רקטור אוניברסיטת תל-אביב פרופ' אהרון שי שביחד מנע מאוניברסיטת תל-אביב החלטה שהיא הכרזה חברתית לעניין האיחוד שמגדיל את המספרים.
<זוהר אביטן: ועדת מאור המליצה על צמצום מספר המכינות בישראל, אבל בסיס ההנחה שלה היה מכינה בגודל פחות מ-150 תלמידים בתהליך שנתי תיסגר מתוך מטרה להביא למכינות שהן לפחות 150 תלמידים כי השיקולים הפדגוגיים ב-150 תלמידים עובדים כמו ב-600 תלמידים.
<זוהר אביטן: ועדה שלמה ישבה על זה, שמעה את כל העדויות, את כל הפדגוגים, בנושא.
<זוהר אביטן: לכן, אני חושב שאוניברסיטת תל-אביב ידעה הרבה תקופות של שפל, אבל היא ידעה גם הרבה תקופות של פריחה.
<זוהר אביטן: יכולתה של אוניברסיטת תל-אביב להתמודד עם בעיותיה של החברה הישראלית בצמצום פערים מקורה בדבר אחד - יצירתיות, כמו שעשיתם בעבר.
<זוהר אביטן: אתם הייתם יוזמים ומובילים של תוכניות חדשניות.
<זוהר אביטן: מה קרה פתאום?
<זוהר אביטן: כוחות האקדמיה התעייפו מלטפל בפריפריה?
<זוהר אביטן: פרופ' ארנון סופר פרסם מחקר מקיף, ספר שלם, לו הוא קורא "מדינת תל-אביב".
עמרם מצנע: הספר נקרא אחרת: "מדינת תל-אביב - סכנה לקיומה של מדינת ישראל"
<זוהר אביטן: נכון.
<זוהר אביטן: האם אוניברסיטת תל-אביב בניגוד לטכניון ולאוניברסיטה העברית, לבר-אילן, לבן-גוריון, רוצה להכריז שהיא שייכת רק למדינת תל-אביב?
<זוהר אביטן: זו האמירה?
<מרדכי כהן: אני חושב שיש פה נאום פופוליסטי.
<מרדכי כהן: אתה קצת מגזים.
<זוהר אביטן: סליחה, פופוליסטי או לא – אני מכיר ילדים משדרות שפרצו קדימה בזכותה של אוניברסיטת תל-אביב.
<זוהר אביטן: הם לא היו עושים את זה אחרת.
<זוהר אביטן: הם לא בחרו בבר-אילן כי אוניברסיטת תל-אביב היא אוניברסיטה בלי גוון דתי שמדבר להרבה צעירים בישראל.
<מנחם גרינבלום: יש לך מושג מה אחוז הדתיים ולא דתיים בבר-אילן?
<זוהר אביטן: אני יודע – 60%.
<מנחם גרינבלום: 70%.
<זוהר אביטן: זה לא אומר כלום.
<זוהר אביטן: הזהות המוסדית של בר-אילן היא דתית.
עמרם מצנע: זוהר, אני קורא אותך לסדר.
עמרם מצנע: הבנתי כל מה שאמרת.
<זוהר אביטן: רק משפט אחד לסיום.
<זוהר אביטן: אני מבקש מהנציגים הרשמיים מאוניברסיטת תל-אביב לאמץ את הרוח שהיתה לאוניברסיטת תל-אביב גם בדיון לפני חמש שנים ולהבין שמעבר לגרוש יש גם אמירה, והאמירה היא: אנחנו - אוניברסיטת תל-אביב - שותפים בצמצום פערים בישראל על-ידי יצירת מגוון.
עמרם מצנע: זוהר, תודה.
עמרם מצנע: אני מתרשם שהבעיה פה היא שחלק מהדוברים, ובטח יהיו עוד דוברים, מדברים על כך שסוגרים את המכינה בתל-אביב והיא תהיה בבר-אילן.
עמרם מצנע: זה לא מה ששמעתי משני המנכ"לים.
<זוהר אביטן: כי אין לזה משמעות אחרת.
עמרם מצנע: את זה אני ארצה להבין מכם בצורה יותר ברורה.
<אהרון אלאור: זה הימור.
<אהרון אלאור: מדובר בתלמידים שלא יירשמו.
<אהרון אלאור: מהמרים פה על האפשרות שזה פשוט לא יקרה.
<עומר אלוני: חבר הכנסת מצנע, יש כאן שני מורים ותיקים שיכולים לדבר מתוך הניסיון שלהם על המשמעות של תוכניות ייעודיות במכינה כביכול החדשה בבר-אילן המאוחדת.
<עומר אלוני: הם מלווים את המכינה משך שנים ארוכות.
עמרם מצנע: נשמע את כל מי שירצה לדבר.
<שרה כפיר: שמי ללי כפיר.
<שרה כפיר: אני מרכזת את מסלול מדעי החברה במכינה של תל-אביב, ואני עובדת שם קרוב ל-30 שנה.
<שרה כפיר: אני מדברת לא מזווית אישית שלי כי אני בשנה הבאה יוצאת לגמלאות.
<שרה כפיר: חבל על הזמן לשחזר את ההיסטוריה הגדולה, אבל ידידי, פרופ' יעבץ, שפתח את המכינה מתהפך בקברו כשהוא רואה מה קורה למכינה המפוארת והגדולה שהיה לי הכבוד ללמד, בראש ובראשונה אנשי פריפריה, אבל גם אנשים מובילים: הבן של שמעון פרס, הבן של יורם דינשטיין, ששי גז שלא לימדתי אותו, ועוד שמות.
עמרם מצנע: אבל את לא יכולה להתעלם מהעובדה שממכינה שהיתה מעל לאלף תלמידים, היום היא 300.
<שרה כפיר: היא לא היתה מעולם מאלף תלמידים.
<שרה כפיר: היו לה מועמדים.
<שרה כפיר: היא גג הגיעה ל-600, זה ב-30 שנה האחרונות.
<מרדכי כהן: לא.
<מרדכי כהן: ללי, היו לפחות 800 בתקופה שאני מכיר.
<מרדכי כהן: היה גם בתקופה לפני.
עמרם מצנע: כהרגלנו, על מספרים יש ויכוח.
<שרה כפיר: זה היה חולף, והיה הגל הגדול של העלייה מברית-המועצות.
<שרה כפיר: כמו שאני מתרפקת על העבר בנוסטלגיה, אני מסתכלת בחשש מאוד גדול לגבי העתיד.
<שרה כפיר: בתוך עמי אני יושבת ועשיתי קצת סקר שוק.
<שרה כפיר: כל החודשיים האחרונים אני רק שואלת ושואלת תלמידים מהמילייה שלנו, מהמילייה של הכיתות שאני מלמדת: מה יקרה?
<שרה כפיר: יש חלופה בבר-אילן.
<שרה כפיר: זה לא איחוד כי אף אחד לא עובר – שלא נשגה באשליות.
<שרה כפיר: סגל מינהלי לא עובר, סגל אקדמי לא עובר.
<שרה כפיר: בראש ובראשונה, אני מדברת בשם אותו ציבור אנונימי שאנחנו לא רואים אותו כרגע וזה ציבור התלמידים.
<שרה כפיר: אנחנו לא מעבירים תלמידים, התלמידים שלנו מסיימים השנה ונעלמים במקומות שלהם.
<שרה כפיר: אני מדברת על סימן שאלה גדול ולא ישנה בלילה מחשש, מכיוון שעם כל הרספקט לבר-אילן ועם כל מה שאמרו גם לגבי הצביון הדתי, גם לגבי בעיות התחבורה, הם רוצים ללמוד בתל-אביב.
<שרה כפיר: הם גם הסבירו לי למה.
<שרה כפיר: שאלתי סקטור, סקטור.
<שרה כפיר: האתיופים - אם לא יהיה בתל-אביב, ילכו לירושלים.
<שרה כפיר: העולים ילכו גם לאוניברסיטה העברית.
<שרה כפיר: הבון-טון היום זה בכלל אוניברסיטת באר-שבע.
<שרה כפיר: בר-אילן היא לא חלופה ולא רק בגלל העניין הדתי וגם התחבורה הקשה, אלא מפני שיש פה עניין של ייעוד.
<שרה כפיר: אני רואה את עצמי בשנת המעבר במכינה לומד באותו מוסד.
<שרה כפיר: אנחנו הרי מוכרים להם גם את החלום וגם אשליה.
<שרה כפיר: היום הסטודנטים שלנו הם כאילו כבר בתל-אביב.
<שרה כפיר: יש להם כרטיס סטודנט, הם כבר מריחים את הספריות, את הקפיטריות.
<שרה כפיר: אם לא יהיה בתל-אביב הם ימצאו חלופות אחרות.
<שרה כפיר: מהסביבה שאני גרה הולכים בכלל לרייכמן.
<שרה כפיר: כלומר, אני חוששת שתופרים פה חליפות יפות, אבל אף אחד לא יקנה אותן, או שיקנו אותן מעט מאוד וחבל על המאמץ והמשאבים והאנרגיות שמושקעים.
<שרה כפיר: בשורה התחתונה האחד וכאילו עוד אחד, זה לא יהיה שניים.
<שרה כפיר: זה יהיה הרבה פחות.
<שרה כפיר: החלקים של מה שייווצר יהיו הרבה פחותים מהשלם של היום ולא יהיה לזה ביקוש, וחבל על הזמן.
<גדי פרנק: ככל שאנחנו עומדים מאחורי זה, ואמרתי שאני לא מכיר עדיין את כל הפרטים כי הם לא גובשו עד הסוף, כמו שנאמר, אכן הרפורמה מדברת על זה שבכל מכינה יהיו בראש ובראשונה מסלולים ייעודיים כפי שזוהר אמר.
<גדי פרנק: אנחנו נעמוד מאחורי הדבר אך ורק אם הדבר הזה יקרה.
<גדי פרנק: אם בסוף אנחנו נישאר עם מכינה בגרותית, אני מצהיר כאן בוועדה: אנחנו לא נעמוד מאחורי הדבר הזה כי זאת לא כוונת הרפורמה.
<גדי פרנק: זה הולך בדיוק בכיוון ההפוך.
<גדי פרנק: זה דבר אחד, וזה לפחות מה שאני מבין מהמנכ"לים.
<גדי פרנק: אבל נחיה ונראה.
<עומר אלוני: מה זה "נחיה ונראה"?
<עומר אלוני: המכינה היא בתשע"ו.
<עומר אלוני: יש פה זמן ספציפי.
<גדי פרנק: אנחנו מדברים עם האוניברסיטאות ועם המכללות שלנו ברמה יום יומית.
<גדי פרנק: הם לא יעשו שום דבר, וגם אמרתי לשני המנכ"לים שדיברו איתי בכמה מועדים בתקופה האחרונה כשהם התחילו לדבר על הנושא הזה, שבסופו של דבר, כמו שאמרתי בהתחלה, אלוהים נמצא בפרטים.
<גדי פרנק: אנחנו נרצה לראות את הפרטים ואז ניתן את החותמת.
<גדי פרנק: דבר ראשון, אמירה: אנחנו, מבחינתנו, המכינה הזו חייבת שיהיו בה המסלולים הייעודיים.
בועז טופורובסקי: כולם, או חלקם?
<גדי פרנק: אני צריך לראות.
<מרדכי כהן: אנחנו בונים עכשיו על כולם.
<גדי פרנק: גם הרפורמה, אם יורדים לפרטיה, למרות שזה לא הזמן והמקום, היא בחלקה מנסה לאחד קצת מסלולים כי מגוון המסלולים היום הוא קצת מטורף.
<גדי פרנק: אבל באופן כללי, המסלולים המרכזיים – כולם צריכים להיות שם.
<גדי פרנק: שנית, לגבי גודל מכינה, וזה תגובה כן לזוהר – הנושא שבסופו של דבר הוחלט על גודל מכינה מינימלי של 150 זה לא בגלל שלמיטב ידיעתי שתי הוועדות שנכחתי, גם בזו וגם בזו, גם ועדת פייסל וגם ועדת משה מאור, סברו שמכינה בגודל של 150 זה האידיאל, אלא בגלל שברור לנו שמכינה צריכה לתת מענה גם לצרכים בפריפריה.
<גדי פרנק: אנחנו לא נוכל להרשות לעצמנו שלא תהיה מכינה, לדוגמה, במכללות בקצה הצפוני או בקצה הדרומי של מדינת ישראל, ומכינה בקצוות האלה צריכה גמישות כלפי מטה.
<גדי פרנק: גם אם אנחנו חושבים שהאידיאל הוא 300 או 400, אם נקבע את המספרים האלה לא יהיו מכינות בקצוות הארץ.
<גדי פרנק: לכן אמרו: בסופו של דבר, מתוך ההתפשרות נלך על מספר יותר נמוך.
<גדי פרנק: אבל זאת לא הכוונה שזה האידיאל או שזה האופטימום.
<גדי פרנק: הנושא של "אופקים להיי-טק" הוא באמת מסלול מאוד מאוד חשוב היום בתוך המכינות.
<גדי פרנק: מבחינתנו, המסלול הזה רק ילך ויגדל.
<גדי פרנק: אנחנו נמצאים במגעים אחרונים עם משרד האוצר כרגע למרות כל העננה התקציבית על הגדלה תקציבית ניכרת של המסלול הזה.
<גדי פרנק: אני מקווה שזה ייסגר בחודש הקרוב שהחל מהשנה הבאה יוקדשו משאבים הרבה יותר גדולים גם לשיווק כדי להביא באמת את אותם בני פריפריה למסלול הזה, וגם לליווי שלהם בתוך המכינה וגם אחרי המכינה.
<גדי פרנק: אני מדבר על סדרי גודל במכפלות של יותר מפי 2 או 3 מכפי שמושקע היום במסלול הזה.
<גדי פרנק: מדובר בעשרות מיליוני שקלים בטווח של ארבע-חמש שנים הקרובות מבחינת השקעה.
<גדי פרנק: שאלה שבאמת לא הבנתי, אני מתנצל - אמרת כמה פעמים שהשיקול הוא לא השיקול התקציבי מכל מיני כיוונים.
<גדי פרנק: אני לא הבנתי, יכול להיות שלא הצלחתי להקשיב עד הסוף, רק לא אמרת מה כן השיקול.
<גדי פרנק: כשאתם אומרים בצורה מאוד ברורה שאתם יודעים, שאתם לא חושבים - - -
<עומר אלוני: נאמר לנו בשבוע שעבר שגם אם יימצא פתרון מהסוכנות היהודית.
<עומר אלוני: אנחנו שלחנו מעצמנו.
<עומר אלוני: לקרן הקיימת לישראל יש תמיכה במפעלי חינוך מהסוג הזה בדיוק שהמכינה של תל-אביב פועלת.
<עומר אלוני: נאמר לנו חד וחלק שגם אם יימצא 1.9 מיליון שקלים המכינה בתל-אביב לא תיפתח.
<עומר אלוני: זאת אומרת, יש פה החלטה גמורה של הנהלת אוניברסיטת תל-אביב.
<גדי פרנק: שוב, אני לא אומר בהכרח שהשיקול הוא תקציבי.
<גדי פרנק: אבל שיקול תקציבי הוא שיקול לאורך זמן, הוא לא יכול לתת מענה רק לשנה מסוימת.
<גדי פרנק: תגידו מה השיקול, כי לזרוק לאוויר: השיקול הוא לא השיקול התקציבי, אז מה השיקול?
<גדי פרנק: אולי השיקול הוא שבאמת חושבים שהדבר הזה יותר טוב, אולי זה עולה בקנה אחד יותר טוב מהרפורמה העתידית.
<גדי פרנק: תגידו מה השיקול, אני באמת לא יודע.
<עומר אלוני: גדי, בוא נסתכל על הקונטקסט.
<עומר אלוני: זו לא הפעם הראשונה.
<עומר אלוני: אני אשמח לראות את חברי הכנסת האלה בכנסת הבאה.
<עומר אלוני: אבל כמו שראית, חבר הכנסת מצנע, אנחנו חיים בתוך קונטקסט היסטורי.
<עומר אלוני: כפי שציין זוהר, ועדת החינוך הקודמת וגם זו של 2009 ישבה על אותה מדוכה עם חליפה אחרת.
<עומר אלוני: אז זה לא היה המכינה של בר-אילן, אז זו היתה מכללת לוינסקי.
<עומר אלוני: זאת אומרת, יש איזושהי מדיניות שיטתית מצערת של הנהלת אוניברסיטת תל-אביב.
<עומר אלוני: אני לא מבין את הגורמים שמניעים אותה.