GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אני בהחלט חושבת, שאם יש טעות שהיא לא בין אדם לחברו ולא בין מוסד פרטי לאדם פרטי ולא בין מוסדות - - -
שמעון אוחיון: מפעל הפיס.
תמר זנדברג: זה לא מפעל הפיס.
תמר זנדברג: זה משרד ממשלתי, זה ביטוח לאומי.
תמר זנדברג: אני חושבת שזה בטח לא דבר שאנחנו צריכים לדלג מעליו כמובן מאליו.
תמר זנדברג: זאת אומרת שיש כאן טעות, כאן אני מגיעה לשאלה של איך וכמה ובאיזה אופן.
תמר זנדברג: אתם באמת מסתכלים על המטריה הכללית, במיקרו יש נשים ואנשים, יש כאלה ששמותיהם התפרסמו, יש מורה שהפכה חסרת בית.
תמר זנדברג: אני מצטטת: "בוקר אחד כשהגעתי לעבודה לבית הספר כרגיל, מספרת אור מרתון, מורה מצטיינת למדעים לשעבר, 'צלצל פתאום הטלפון ובעלת הבית שלי הייתה על הקו, היא הודיע לי שלא שלמתי שכר דירה.
תמר זנדברג: כך גיליתי בלי שום הכנה מראש שהצ'ק של השכר שלי לא הופקד כי אין לו כיסוי.
תמר זנדברג: לא הבנתי איך זה יתכן עד שצלצלתי לבנק וגיליתי שהמשכורת שלי לא הופקדה באותו חודש".
תמר זנדברג: אני מבינה, אתם מסתכלים על המקרו, אבל קחו בחשבון שבסוף השרשרת הזאת יש אנשים, המורה הזאת ממשיכה - - -
עמרם מצנע: תמר, לפי מה שהם הסבירו זה לא היה אמור לקרות בכלל.
עמרם מצנע: אני מציע, בואי נתן להם, אנחנו רוצים לשמוע.
עמרם מצנע: בדיונים אצלי אני לא רוצה סיסמאות, אני רוצה להבין לעמוק מה הייתה הבעיה, האם באמת הייתה כאן שגיאה, האם היה כאן מעשה לא נכון ומה צריך לתקן.
עמרם מצנע: לפחות בשלב הזה אנחנו שמענו את אנשי משרד החינוך ומשרד האוצר.
עמרם מצנע: אני רוצה לשמוע את ההסתדרות ואחר כך נשמע את המורים.
שלי יחימוביץ': תמר, מה שהם טענו, מורים שקיבלו 0 בתלוש השכר, בו בחודש הם הכניסו לבנק מקדמה.
<אריאלה טוקר: בו ביום.
עמרם מצנע: כלומר לא היה אמור לקרות לפי דבריהם.
תמר זנדברג: אם כך זה לא היה אמור לגרום למצב שלמורה אין כסף בבנק ולכן שכר הדירה לא יורד.
תמר זנדברג: לכן אני רק רוצה לעשות נקודה.
תמר זנדברג: יכול להיות שאם קרה מקרה כזה והוא היה בטעות, אני לא אומרת שמישהו עשה כוונת זדון.
עמרם מצנע: הם אומרים שלא היה אמור לקרות.
תמר זנדברג: אני רק מעבירה את הנקודה, בסוף השרשרת הזאת יש בני אדם, בעיקר בנות אדם, בדרגת השכר הנמוכה ביותר.
תמר זנדברג: הטעות הזאת עבור חלקן הייתה קרדינלית ברמה קיומית.
עמרם מצנע: אבל לא הוחלט שהייתה טעות.
תמר זנדברג: מהנקודה הזאת בואו נתחיל את הדיון.
<גד דיעי: שלום, אני ממלא מקום מזכ"ל הסתדרות המורים.
<גד דיעי: תחילה אני מבקש להבהיר, שיש טעויות שהמורה יכול לראות אותן בעיניים וחובתו להודיע גם למשרד החינוך.
<גד דיעי: למשל, אם סכום ותק עשר שנים מופיע במקומו 15 שנים.
<גד דיעי: אנחנו אומרים 'מחובתך - - -
שלי יחימוביץ': למה הוא צריך לעשות בדיקה של התלוש שלו?
שלי יחימוביץ': אני לא בודקת את התלוש שלי אף פעם, לי אין מושג מה כתוב בו.
שלי יחימוביץ': אבל יש כאן את הסרת חובה, בנאדם שמקבל שכר - - -
<גד דיעי: ההשכלה שלי היא תואר ראשון 0-3 ואני רואה 0-2, אז כמו שאני רואה טעות הפוכה ואני רץ מהר למשרד החינוך כדי לזכות אותי, זו מחובתי.
<גד דיעי: אבל ההמרה - - -
עמרם מצנע: שלי, זו דעתך אבל תני לו להשמיע ולהציג את מה שהוא רוצה להציג.
<גד דיעי: את ההמרה, המורה לא יבין אותה לעולם.
<גד דיעי: כי ההמרה, מהיום הראשון שנכנס ל"לאופק חדש" ולקחו טרום "אופק חדש" בתלוש, חיברו את הכול והוסיפו לו את התוספת, לאחר מכן קבעו לו את הדרגה בדירוג.
<גד דיעי: הוא לא מבין אם זה 4,5, או 6.
<גד דיעי: מכאן הטעות.
<גד דיעי: ברגע שטעו ונתנו 4 במקום 6.
<גד דיעי: אם במהלך השנה הראשונה כשנכנסו לבית הספר בדקו וראו את הטעות, הבעיה היא לא כל כך קשה.
<גד דיעי: אחרי חודשיים-שלושה בדקנו ויש טעות, אז בוא נסדיר את החוב.
<גד דיעי: אבל אחרי חמש-שש שנים פתאום בודקים ואומרים לך מגיע 4 ונתנו לך 6.
<גד דיעי: בין 4 ל-6 זה 15%, כל דרגה 7.5%.
<גד דיעי: תרגם את ה- 15% לחמש-שנים שנים ותראה את הסכום שמגיע ל-100 אלף שקל.
<גד דיעי: המורה לא יכול להבין את זה.
שמעון אוחיון: גד, גם לא הייתה הכנה?
שמעון אוחיון: לא הודיעו לאף אחד.
<גד דיעי: הם לא הודיעו להם, לא במכתבים ולאחרונה שלחתם הודעה בטלפון.
<גד דיעי: בטלפון, המורה מתמוטטת ונופלת.
<גד דיעי: רק לפני חודש-חודשיים, המזכירה בכתה ולא ידעתי מה קרה, חשבתי שמשהו קרה במשפחה, אז היא אמרה "אני לא יכולה לשמוע את זה".
<גד דיעי: במקום להזמין אותו, להסביר, לבדוק את האפשרויות – זה לא נעשה.
<גד דיעי: אנחנו הגענו להסכם האחרון, הוא מקובל עלינו אם הוא יתממש, מקובל עלינו שעד 10,000 שקל, בגובה 10,000 מזמינים את המורים, עושים יחד אתו את הבדיקה.
<גד דיעי: גם אנחנו מומחים שבודקים יחד אתם.
<גד דיעי: כשיתברר שהטעות היא אכן טעות, יכולים להגיע עם המורה להסדר חוב מסודר.
<גד דיעי: מעל 10,000 שקל.
<גד דיעי: 20-30 אלף הוסכם שתהייה הקפאה מוחלטת, הקפאה עד שנגיע להסדר ביחד.
<גד דיעי: אם עומדים בהסכם הזה - - -
תמר זנדברג: אלה שפחות מ- 10,000 שקל לא הייתה להם הקפאה?
תמר זנדברג: בחוב של מתחת ל- 10,000 שקל לא הייתה הקפאה?
<גילה קליין: הם הבטיחו להקפיא, הם לא הקפיאו.
עמרם מצנע: גילה, לא להתפרץ.
עמרם מצנע: תאמינו לי, הוויכוחים רק עם עובדות.
<גד דיעי: הסכמנו וגם היום אנחנו מסכימים - - -
<גילה קליין: זה אבסורד, מדובר בבני אדם, איך אפשר לעשות דבר כזה?
עמרם מצנע: גילה, גילה, אני קורא אותך לסדר.
<גד דיעי: הסתדרות המורים נתנה את הסכמתה להקפאה.
<גד דיעי: אם המשרד, החשבות מסכימים ומיישמים את ההסכם הזה ולא שביום בהיר אחד יתחילו להוריד מהם, אז נצטרך לצאת למאבק כולל שביתה.
<גד דיעי: אנחנו מסכימים שתהייה הקפאה, נגיע להסכם ביננו - - -
תמר זנדברג: סליחה, אם המנכ"לית הודיעה על הקפאה גורפת, למה הסכמתם להקפאה רק - - -
<גד דיעי: הדרישה שלנו היא למחוק את החוב, זו הדרישה שלנו, אבל עד לניהול המשא ומתן ביננו שלא יורד שקל אחד.
<רינה אסא: אפשר להשלים?
<רינה אסא: אני עוזרת מקצועית למזכ"ל הסתדרות המורים.
<רינה אסא: הסכם ההקפאה זה הסכם כתוצאה ממשא ומתן שלנו עם משרד החינוך ומשרד לאוצר.
<רינה אסא: שיהיה ברור, שזאת הייתה דרישה שלנו.
<רינה אסא: אנחנו לא בעד לנכות ממורים בצורה אלימה.
<רינה אסא: ברגע שנודע לנו סיפור הניכויים נכנסנו למשא ומתן עם מנכ"לית משרד החינוך.
<רינה אסא: אנחנו הגענו להסדר ביניים, קודם כל כדי שתהייה איזו רגיעה ושקט במערכת.
<רינה אסא: עד 10,000 שקל.
<רינה אסא: כולם יודעים שעומדים מאחורי זה בני אדם שיש להם התחייבויות ושיש להם שכר דירה והכול.
<רינה אסא: עדיין זה סכום שאפשר להגיע לפריסה של תשלומים.
<רינה אסא: המורים יכולים לעמוד בזה עד שנגיע להסדר קבוע וראוי ושיהיה מקובל גם עלינו וגם על המורים.
<רינה אסא: כל מורה שפנה אלינו אם קרה לו מקרה כזה, אנחנו מיד פנינו למשרד החינוך ומיד זה סודר.
<רינה אסא: אם זה קרה זה קרה בטעות ולא משום שלמשהו היה זדון.
<רינה אסא: אם הייתה הסכמה עד ל-10,000 שקל עם מנכ"לית משרד החינוך – זה בהסכמה שלנו.
<רינה אסא: עכשיו כשיש רגיעה פחות או יותר במערכת והמורים קצת רגועים, כל אלה שיש להם ניכויים בסכומים גדולים, המערכת שלהם כרגע מוקפאת.
<רינה אסא: אנחנו יכולים לנהל משא ומתן עם כל הצדדים, לראות איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיה הזאת.
<רינה אסא: אנחנו יודעים ש"אופק חדש" נכנס בשנת 2007 ומשרד החינוך היה באמת צריך להיערך להעביר 100 אלף מורים ממערכת שכר אחת למערכת שכר שנייה.
<רינה אסא: זה לא מהלך קל ולכן נתנו למשרד החינוך את האפשרות מדי חודש כשנכנסו מורים ל"אופק חדש" לעשות את הבדיקות לכאן ולכאן.
<רינה אסא: מי שקיבל יתר יתוקן, מי שקיבל פחות שיקבל בחזרה.
<רינה אסא: לכן זה מה שעומד כרגע בפרק.
<רינה אסא: שום דבר לא אלים, הכול מוקפא ונגיע להסכם שיהיה מקובל על כולם.
עמרם מצנע: המורה שירי גולדצאקר, בבקשה.
<שירי גולצאקר: קודם כל אני רוצה לומר תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ שמלווה אותי מהיום הראשון וכינסה את הדיון הזה.
<שירי גולצאקר: זה דיון חשוב.
<שירי גולצאקר: שמי שירי, אני מורה בוגרת אקדמאית להוראה בתחום ההייטק, בעלת תואר שני.
<שירי גולצאקר: נכנסתי לתחום ההוראה לפני שש שנים באמת מתוך רצון לשנות, מתוך קריאה של משרד לחינוך לנו האקדמיים לוותר על המשכורות שלנו ולהיכנס למערכת החינוך.
<שירי גולצאקר: אני חושבת שכל העניין פה, כל הדיבור פה העל החוב הזה, צריך לדבר עליו אחרת לגמרי.
<שירי גולצאקר: חוב זה משהו שאתה קיבלת כאילו יותר.
<שירי גולצאקר: כשאני נכנסתי למשרד החינוך, חילקתי כאן דפים לכולם כדי שתראו על מה אני מדברת, המשכורת שסוכמה איתי הייתה 5,500 שקל בחודש.
<שירי גולצאקר: אם מישהו כאן חושב שזאת משכורת יתר לבחורה עם תואר שני ועשר שנות ניסיון בשוק העבודה, אז שיקום ויאמר.
שמעון אוחיון: למשרה שלמה?
<שירי גולצאקר: כן, תפתח.
<שירי גולצאקר: שמתי לכם את תלוש המשכורת שלי, משרה מלאה.
עמרם מצנע: לא, אין לנו ויכוח שהשכר של המורים הוא שכר נמוך.
שמעון אוחיון: תואר שני, 5,500 שקל.
עמרם מצנע: אין על זה ויכוח, לא על זה הדיון.
<שירי גולצאקר: אני יודעת שמכל עשר שנותיי בשוק העבודה כאשר מסכמים אתך חוזה עבודה, זה חוזה העבודה.
<שירי גולצאקר: חוזה העבודה שסוכם איתי הוא מורה מן המניין.
<שירי גולצאקר: נכנסתי עם תואר שני ללא תעודת הוראה, סוכם שהיות ויש לי תואר שני יש זמן תוך כדי עבודה להשלים את תעודת ההוראה שלי.
<שירי גולצאקר: אני מורה מן המניין המתקדמת בדרגות כמו כל המורים, זה כתוב בתלוש המשכורת שנתתי לכם.
<שירי גולצאקר: כשחותמים חוזה עם עובד החוזה מחייב את המעביד.
<שירי גולצאקר: אני לא אמורה לחשוב שאולי ב"אופק חדש" יש סעיף שהם לא הסתכלו עליו ולכן אני צריכה לבדוק את חוזה העבודה שלי.
<שירי גולצאקר: נחתם חוזה עבודה אתי.
<שירי גולצאקר: שש שנים אני עובדת.
<שירי גולצאקר: סוכם איתי שעלייה בדרגה מותנת ב-60 שעות השתלמות, שאני עושה בזמני החופשי.
<שירי גולצאקר: בייביסיטר עלי, זמן חופשי עלי והתמורה העלאה בדרגה.
<שירי גולצאקר: כך עשיתי.
<שירי גולצאקר: פה יש גם את כל השעות שעשיתי.
<שירי גולצאקר: לאחר שש שנים, ביום בהיר אחד ללא הודעה לא מראש, לא בטלפון ולא בכלל ובניגוד למה שנאמר כאן, פתחתי את תלוש המשכורת שלי שאני אמורה לשלם אתו משכנתה ולהאכיל אתו את הילדים שלי.
<שירי גולצאקר: 0 שקלים בבנק ללא שום הודעה מוקדמת - - -
עמרם מצנע: 0 שקלים בתלוש ובבנק?
<שירי גולצאקר: לא בתלוש, בבנק.
<שירי גולצאקר: תלוש משכורת, זו עבירה פלילית, מועבר במינוס.
<שירי גולצאקר: כל מרכיבי השכר שלי מועברים במינוס.
<שירי גולצאקר: העברתי לכם את המבטחים שלי, הם הוציאו לי מהפנסיה 14 אלף שקל והעבירו אותם במינוס.
<שירי גולצאקר: יש כאן דוח שמראה את זה, זה לא הוחזר עד היום.
<שירי גולצאקר: כל מה שנאמר פה היום אין לו קשר למציאות.
<שירי גולצאקר: - - -
שמעון אוחיון: גם מתוך הפנסיה?
<שירי גולצאקר: גם מתוך הפנסיה.
<שירי גולצאקר: תסתכלו בדפים.
<שירי גולצאקר: הדברים האלה הם פגיעה בשכר המינימום, פגיעה בכבוד האדם.
<שירי גולצאקר: כל הדברים האלה הן עבירות פליליות שאם היו עושים אותם - - -
עמרם מצנע: שירי, שאלה אליך.
עמרם מצנע: הסכום בסוף הוחזר?
<שירי גולצאקר: אני מספרת.
<שירי גולצאקר: אני פשוט רוצה שתבינו שכל מה שנאמר פה עד עכשיו, הקשר בינו לבין המציאות מקרי לחלוטין.
<שירי גולצאקר: יפה מה שאומרים כאן, זה מקרי לחלוטין.
<שירי גולצאקר: אני אחת ויש 500 כמוני.
<שירי גולצאקר: מיוזמתי פניתי למשרד החינוך, אחרי שהבנתי שכנראה אני לא אוכל לשלם משכנתה החודש.
<שירי גולצאקר: נאמר לי "כן, נזכרנו שכשהעסקנו אותך עשינו טעות, לא היינו צריכים לתת לך גם את ה- 5,000 שקל, גם זה היה יותר מדי.
<שירי גולצאקר: חוץ מזה, לא היינו צריכים לתת לך דרגות".
<שירי גולצאקר: גם זה יש פה.
<שירי גולצאקר: "עכשיו אנחנו שוללים לך את כל ה- 180 שעות שהשתלמת, את לא מקבלת עליהן דרגה, מחזירים אותך לדרגה 1".
<שירי גולצאקר: זאת אחרי שהייתי דרגה 2.
<שירי גולצאקר: אף אחד לא משלם לי את ה- 180 שעות האלה, אף אחד לא משלם לי את הזמן שלי, אף אחד לא משלם לי את הבייביסיטר, לוקחים לי את הפנסיה, נכנסים לתוך המבטחים שלי על דעת עצמם, מוציאים לי 14 אלף שקל מהפנסיה.
<שירי גולצאקר: ועוד נאמר לי "מה את עושה עניין"?
<שירי גולצאקר: אני הקלטתי את השיחות.
<שירי גולצאקר: אם אתם לא מאמינים לי אני מוכנה להוציא את הטלפון.
<שירי גולצאקר: אמרו לי "כולה 18 אלף שקל.
<שירי גולצאקר: יש כאלה עם 100 אלף, מה את עושה עניין?" אז אמרתי להם "אפשר לקבל דף חשבון כדי לראות איך הגעתם ל-18 אלף שקל?".
<שירי גולצאקר: אמרו "לא, את צריכה להאמין לנו".
<שירי גולצאקר: עד היום, גם את כל זה יש לי בכתב, למרות התכתבויות חוזרות ונשנות איתם הם לא מוכנים לתת לי דף חשבון.
<שירי גולצאקר: את הכסף הורידו, אבל הסבר איך הם הגיעו לחוב – לא.
<שירי גולצאקר: אמרתי להם "אתם אפילו לא הוצאה לפועל, גם בהוצאה לפועל אתה צריך להביא מסמכים".
עמרם מצנע: האם הכסף הוחזר בסופו של דבר?
<שירי גולצאקר: לא.
<שירי גולצאקר: התשובה היא לא.
עמרם מצנע: עד לרגע זה?
<שירי גולצאקר: ההתנהלות כאן היא התנהלות של שוק אפור.
עמרם מצנע: שירי, אני שואל אותך שאלה פשוטה.
עמרם מצנע: האם עד לרגע זה הכסף לא הוחזר.
<שירי גולצאקר: עד לרגע הזה הכסף למשכורת הוחזר.
<שירי גולצאקר: יש לי כאן את המשכורת האחרונה, כתוב פה "חוב עומד".
<שירי גולצאקר: למבטחים הכסף לא הוחזר.
<שירי גולצאקר: 14 אלף שקל שנגנבו ממני, אני אומרת 'נגנבו' כי זו עבירה פלילית, הם לקחו בלי רשותי, עד היום לא הוחזרו.
<שירי גולצאקר: יש לי התכתבות עם משרד החינוך מהיום בבוקר שאמרו "תפנו למבטחים, זה לא אנחנו זה הם".
<שירי גולצאקר: זאת ההתנהלות.
שמעון אוחיון: אדוני היושב ראש, אם הכסף הוחזר אז היא זוכה - - -
עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון, אני לא הבעתי דעה, שאלתי שאלה.
<שירי גולצאקר: הכסף לא הוחזר כי יש סעיף במשכורת שאומר "חוב עומד, 18 אלף" ובמבטחים 14 אלף - - -
עמרם מצנע: שירי, את עונה לי תשובה - - -
<שירי גולצאקר: אמרתי, 14 אלף למבטחים, לא הוחזר שקל.
עמרם מצנע: מה כן הוחזר?
<שירי גולצאקר: אחרי שאני אמרתי להם שאני אגיש תלונה במשטרה על גניבה אם תוך 24 שעות לא מחזירים לי את הכסף שלקחו ללא שימוע, ללא הודעה וללא שום הסכמה שלי - - -
עמרם מצנע: שירי, מה הוחזר?
<שירי גולצאקר: אמרתי, הוחזרה לי המשכורת.
<שירי גולצאקר: הוחזר לי הכסף לבנק.
<שירי גולצאקר: מיותר לציין שללא שום ריבית ושום החזר על הריבית שאני שילמתי לשבועיים שלא קיבלתי משכורת, שום דבר.
<שירי גולצאקר: הכסף למבטחים עד היום לא הוחזר.
<שירי גולצאקר: 14 אלף שקל.
<שירי גולצאקר: הדרגות שלי לא הוחזרו לי.
<שירי גולצאקר: נשללו ממני הדרגות שלי.
<שירי גולצאקר: שעות ההשתלמות לא הוחזרו לי.
<שירי גולצאקר: אני אתבע את כל מה שמגיע לי.
<שירי גולצאקר: זה הרבה יותר מ-18 אלף שקל בבית משפט.
עמרם מצנע: גילה בבקשה.
<גילה קליין: כיושבת ראש סיעת נחל אני רוצה לומר לך, אני משמשת פה להרבה עובדי הוראה במערכת החינוך.
<גילה קליין: מיולי, כשכל הסיפור הזה התפוצץ וחשפנו אותו וביקשנו גם משר החינוך להתערב וגם מחברי הכנסת ופנינו לקיים את הדיון הזה, אני שמחה שהוא מתקיים.
<גילה קליין: להראות לך באיזו דרך מתקיים הזלזול של מערכת החינוך כלפי עובד הוראה.
<גילה קליין: המכתבים שהגיעו הם מכל הארץ.
<גילה קליין: מה שסיפרה כאן שירי זה מקרה קטן.
<גילה קליין: אני אומרת לך, המכתבים, אם אתה קורא את הדברים שעולים, הפגיעה בעובד הוראה, הזלזול והיחס לאחר שהמורה ראה את תלוש השכר 0, הבאתי לך צילומים.
<גילה קליין: 0 בבנק, אין משכורת ורק אחרי שהמורה ראה את זה והרים טלפונים.
<גילה קליין: ההתייחסות והזלזול לאותו עובד הוראה להגיד לו 'אדוני, מה אתה רוצה, אתה חייב לנו, עכשיו נגיע אתך להסדר'.
<גילה קליין: הפגיעה הקשה היא גם מתוך חבריי מהסתדרות המורים שפנו לעובדי ההוראה ואמרו להם "קיבלתם ביתר, נכון שאנחנו יודעים את חוק תנאי העבודה, קיבלתם ביתר ועכשיו תפרסו תשלומים.
<גילה קליין: אנחנו מוכנים לבוא לכם לעזר".
<גילה קליין: יש לי תכתובות והקלטות של מורים.
<גילה קליין: הם מוכנים להיות לעזר, אבל "אנחנו נהייה מוכנים ללכת אתכם למשרד החינוך לפרוס כך וכך את התשלומים".
<רינה אסא: ממש לא נכון, זה לא נכון.
עמרם מצנע: רינה, אני אתן לך הזדמנות להגיב.
<גילה קליין: הדברים, תאמינו לי שאני לא מדברת אם אין הקלטות, אם אין מסמכים.
<גילה קליין: אני רוצה לומר לך כדי שכאן חברי הוועדה ישמעו.
<גילה קליין: אנחנו התרענו, אנחנו הגשנו מסמכים גם לוועדת החינוך הקודמת ואמרנו שרפורמת "אופק חדש" מביאה קשיים רבים לעובדי ההוראה.
<גילה קליין: אחד הדברים, כרגע זה רק קצה הקרחון, אתה תשמע עוד מעט את הסיפור שיצטרך לעלות כאן לוועדה, כל הנושא של הקפאת דרגות שכר.
<גילה קליין: מה קרה, עובדי ההוראה למדו, הכשרו את עצמם, השקיעו שעות שלוש שנים, שנתיים.
<גילה קליין: בא משרד החינוך שולח מסמך אנונימי ומודיע על הקפאה.
<גילה קליין: רבותיי, זה לא יכול להיות.
<גילה קליין: אני מצטטת לכם, תקשיבו טוב, מורה כתבה פוסט.
<גילה קליין: את ציינת מישהי אחרת ואני אספר סיפור אחר.
<גילה קליין: היא כתבה פוסט: "אני במצב כלכלי קשה, 7.5 בערב גזברות משרד החינוך מרימה אלי טלפון".
<גילה קליין: המורה מתקשרת אלי בחיל ורעדה ואומרת לי "טוב שהתקשרת אלי גילה, את לא מבינה מה שהם עושים.
<גילה קליין: 7.5 בלילה הם רוצים תשובה, 'תגידי איך את רוצה שנפרוס לך את התשלומים?
<גילה קליין: איך את פונה בכלל לערוצי תקשורת, את צריכה להגיד תודה רבה שלא גבינו ממך יותר.
<גילה קליין: את יודעת כמה אנשים משלמים, 80-90 אלף שקל".
<גילה קליין: אני הולכת לומר לך דוגמה נוספת, יש טבלה מסודרת.
<גילה קליין: אף אחד לא יודע לנהל נכון מהי הדרגה הנכונה של עובד הוראה.
<גילה קליין: אז למה להאשים ציבור גדול של עובדי הוראה?
<גילה קליין: מה המורה יודע אם נתנו לו דרגה 6, החליטו בשבילו דרגה 5, אחרי שש שנים.
<גילה קליין: סליחה חברי וועדת החינוך, חשוב שתקשיבו לי, אלו דברים מתוך מהשטח.
<גילה קליין: אתה מסתכל ורואה שאף אחד לא יודע תשובות.
<גילה קליין: מצנע, זה להיות בהלם.
<גילה קליין: היום הם מבקשים.
<גילה קליין: בוא שב עם מורה, עם מחנך, אבל לצערי הרב הם לא יודעים, הם מסכנים.
<גילה קליין: גם הם מסכנים במשרד החינוך, הם לא יודעים, אין מי שמבין בזה.
<גילה קליין: אז מה, היום אתה תאשים עובד הוראה ששש שנים קיבל שכר והוא יידרש לשלם 100 אלף שקל או 10 אלף?
<גילה קליין: אותי זה לא מעניין.
<גילה קליין: צריך להקפיא את התהליך הזה ולא רק להקפיא, לדרוש הפסקת הניכויים והחזר הניכויים לעובדי הוראה.
<גילה קליין: מה זה הדבר הזה?
<גילה קליין: איפה נשמע שיהיה בזיון כזה?
<גילה קליין: רק לציבור חלש, זה מה שכואב לי.
<גילה קליין: נותנים הזדמנות לרמוס את הזכויות שלו בכל דרך.
<גילה קליין: רק לציבור כזה מאפשרים שלא תהייה לו הגנה.
<גילה קליין: אני מבקשת מהנשיאות הזאת.
<גילה קליין: אדוני היו"ר, אנחנו נפגשנו כמה פעמים ולך ערך החינוך מאוד חשוב.
<גילה קליין: יש פה חברים כמו שלי שנאבקה, ואיציק ותמר.
<גילה קליין: קחו על עצמכם, בואו ותדרשו בדק בית.
<גילה קליין: החברים שלי מכל הארץ מסיעת נחל, אנשים מקריית שמונה, אנשים פעילים מחנכים מנהלים רוצים לבוא לחשוף בפניכם את האמת.
<גילה קליין: תעשו את זה.
<שירי גולצאקר: שכחתי לומר, כשיצאתי לתקשורת איימו עלי ממשרד החינוך שאסור לי לדבר יותר.
<שירי גולצאקר: זו גם פגיעה בחופש הביטוי.
<שירי גולצאקר: סגרו לי את הפה.
<שירי גולצאקר: התקשרו אלי הביתה ואמרו לי 'אסור לך, את עובדת ציבור.
<שירי גולצאקר: אוי ואבוי לך אם את עוד פעם מתראיינת'.
יוסי שריד: שלום.
יוסי שריד: אני יוסי שניידר ולידי יושבת זוגתי מורן, שהיא מורה ומחנכת בבת ים.
יוסי שריד: אני ניהלתי כל הזמן את המאבק אל מול משרד החינוך, אל מול הסתדרות המורים, אל מול התקשורת כי פשוט סתמו לה כל הזמן את הפה ואיימו עליה שאם היא תעשה מהלכים כאלה ואחרים - - -
<מורן וידבסקי שניידר: לא רק.
<מורן וידבסקי שניידר: זה גם בשעות הפעילות שלהם, אני עובדת.
יוסי שריד: הם ביקשו ממני הרבה פעמים שהיא תפנה אליהם בזמן שהם עובדים כשהיא מורה.
יוסי שריד: אם הייתי צריך לפנות אליהם ולאמוד את השעות שאני העמדתי מולם היא לא הייתה מלמדת שלושה החודשים.
יוסי שריד: אפס.
יוסי שריד: אבל זה לא רלוונטי כרגע.
יוסי שריד: אנחנו קיבלנו מכתב ממשרד החינוך על חוב מעל 95 אלף שקל.
יוסי שריד: פנינו באותו רגע במייל חוזר לגזברית שלנו, איזבלה אידלמן לברר.
עמרם מצנע: גזברית?
עמרם מצנע: מה זאת אומרת "שלנו"?
יוסי שריד: של משרד החינוך, אחראית על המחוז של אשתי.
יוסי שריד: לא קיבלנו מייל, זה היה יום חמישי בערב.
יוסי שריד: עברנו שישי-שבת עם הרבה ניסיון להבין.
יוסי שריד: ביום שני יש קבלת קהל, נסענו ישירות להיפגש עם דלית להב.
יוסי שריד: נכנסנו, ממש, התפרצנו לדלת כי אחרת היינו צריכים לקבוע פגישות בלתי אפשריות.
יוסי שריד: ישבה שם גזברית מחוז תל אביב דלית להב וגברת בשם אפרת שהיא הרכזת של כל עניין גזברות מחוז תל אביב.
יוסי שריד: אפס תשובות.
יוסי שריד: הן לא יודעות איך נעשה החוב, למה גבו אותו, הן לא יודעות להגיד לנו מהי הפריסה.
יוסי שריד: בעצם הם עשו חישוב של 95 אלף שקלים.
יוסי שריד: איך הם הגיעו לסכום הזה ולא ל-200 אלף שקל ולא 20 אלף שקל, אף אחד לא יודע.
יוסי שריד: הפנו אותנו למחלקת כוח אדם.
יוסי שריד: מחלקת כוח אדם לא ידעה דבר, 'תלכו לארכיב להוציא תיק'.
יוסי שריד: הלכנו לארכיב ומסתבר שכל התיק שלנו נעלם.
יוסי שריד: מסכן הארכיב.
יוסי שריד: בארכיב אמרו לנו 'זה דבר שקורה הרבה כי עבורו משרדים, הרבה תיקים הלכו לאיבוד.
יוסי שריד: אנחנו לא יודעים לעשות לכם את החישוב, לא יודעים להסביר לכם את כל הדברים האלה'.
שלי יחימוביץ': מזעזע.
יוסי שריד: אז אנחנו צריכים להתחיל הכול מאפס.
יוסי שריד: דרגה, הורידו אותנו מדרגה 6.5 לדרגה 1.
יוסי שריד: זה אומר הפסד השתכרות עתידית של 2,000 שקל בחודש.
יוסי שריד: לא מספיק שהם רוצים לגבות מאתנו כסף, 800 שקל הם רוצים לגבות מאתנו למשך 10 שנים קדימה, כאילו קניתי דירה ממשרד החינוך.
יוסי שריד: הפסד עתידי של 2,000 שקל השתכרות.
יוסי שריד: פנינו להסתדרות המורים, אני לא מדבר כאן על גד כי עם גד בסופו של דבר ישבנו ודיברנו.
יוסי שריד: הסתדרות המורים, התשובה הייתה כשפנינו אליהם 'קיבלתם, תחזירו'.
יוסי שריד: זאת התשובה שהייתה חד וחלק.
יוסי שריד: שיחות אינספור עם הסתדרות המורים.
יוסי שריד: ביקשנו ייעוץ משפטי, הם סרבו להעניק לנו.
יוסי שריד: ביקשנו חישוב שכר הם סרבו להעניק לנו.
יוסי שריד: פניתי לגזברית - - -
<גד דיעי: הסתדרות המורים לא אמרה 'תחזירו'.
<גילה קליין: יש כאן הקלטות.
עמרם מצנע: גד וגילה, חברים זה לא המקום להתנצח עכשיו.
יוסי שריד: כשפניתי להסתדרות המורים, פניתי ליושב ראש מחוז בת ים, יהושע קרני.
יוסי שריד: שוב, אני לא מדבר על גד כי עם גד ישבתי לפני שבוע והוא אמר שהוא ינסה לעזור.
יוסי שריד: אחרי שלושה חודשים בסופו של דבר הסכימו להיפגש.
יוסי שריד: כשישבנו עם גד, הסתדרות המורים מה שהיא מנסה כרגע לבדוק זה האם מגיע או לא מגיע למשרד החינוך הכסף.
יוסי שריד: אין כאן שאלה של אם יש חוב או כמה החוב.
יוסי שריד: השאלה היא מאוד פשוטה, האם בכלל אנחנו צריכים להחזיר את החוב.
יוסי שריד: אשתי עובדת במשכורת נמוכה של 4,500 שקל - - -
<רינה אסא: יש לי חדשות בשבילך, זה בדיוק מה שאנחנו בודקים.
יוסי שריד: זה מה שגד אמר לי בפגישה האחרונה.
עמרם מצנע: רינה, בסוף אני אצטרך להוציא מכאן מישהו.
<רינה אסא: תוציא אותי, כרגיל, תמיד מוציאים אותי.
עמרם מצנע: בבקשה, רשות הדיבור רק בהצבעה.
עמרם מצנע: זה מינימום.
יוסי שריד: אשתי הרוויחה משכורת ממוצעת בשבע שנים אחרונות של 4,500 שקל.
יוסי שריד: משרד החינוך טוען שאחרי שנתיים היא הייתה אמורה לקבל מכתב, שהיא לא קיבלה אותו, כי בגלל שהיא לא סיימה את התואר שלה היא בעצם הייתה אמורה לצאת מהסכם "אופק חדש" ולהיות מורה רגילה שלא בהסכם "אופק חדש".
יוסי שריד: ראשית היא לא קיבלה את המכתב והם מצטערים על כך.
יוסי שריד: אוקיי, זו עוד טעות מתוך מגוון טעויות.
יוסי שריד: בעצם משתמע מזה, לטענתם היא הייתה אמורה לקבל משכורת של 2,800 שקל לחודש.
יוסי שריד: אוקיי, נגיד שהם צודקים וזה מה שהיא הייתה אמורה לקבל, אבל מורה שלא עובדת ב"אופק חדש" ומורה שעובדת ב"אופק חדש" ב-100% משרה יש הבדל של 8-9 שעות שבועיות, היא עבדה אותן.
יוסי שריד: בעצם הם אומרים, עבדת, לא היית אמורה לעבוד, זו בעיה שלך שעבדת כשדרשנו ממך לעבוד, י בעצם עבדת ב"אופק חדש" והיית רשומה ב"אופק חדש" והמנהלת דורשה ממך.
יוסי שריד: עבדת עוד שעות, זו טעות שלנו, אבל לא היית אמורה לקבל עליהן כסף, תחזירי לנו את הכסף, כאן הטעות שלנו מתבצעת.
יוסי שריד: לכל אחד יש טעות אחרת.
יוסי שריד: משרד החינוך, הסתדרות המורים מנסים להגיע לפשרה.
יוסי שריד: אי אפשר להגיע לפשרה כי לכל אחד יש לו סיפור שונה.
יוסי שריד: הסיבה שמבקשים מכל אחד מה-500 מורים או כמה מאות מורים שיש, לכל אחד יש סיפור שונה.
יוסי שריד: להגיע לפשרה זה בלתי אפשרי, לא ניתן.
יוסי שריד: צריך להגיע כאן להבנה, לדרוש ממשרד החינוך לקחת אחריות שבמשך שמונה שנים הם לא יודעים לבדוק מערכת ממוחשבת, אני יודע לעשות ואני לא טוב במחשבים.
יוסי שריד: אני בטוח שכל אחד כאן ידע לעשות את זה אם היה מתאמץ.
יוסי שריד: שמונה שנים לוקח להם להכניס בנאדם ל"אופק חדש" – זה ביזיון.
יוסי שריד: משפט אחרון, אשתי לא נכנסה כמורה ל"אופק חדש" והיו צריכים להסב אותה.
יוסי שריד: היא כבר נכנסה ל"אופק חדש" כך שהתירוץ שלא הסבו אותה הוא אבסורד כי היא נכסה למערכת כ"אופק חדש".
שמעון אוחיון: תודה אדוני היושב ראש.
שמעון אוחיון: אני באמת רוצה להודות לחברתנו שלי יחימוביץ שיזמה את הדיון ולכל החברים שהצטרפו.
שמעון אוחיון: כשאני מסתכל על התמונה הזאת, למעשה אפשר לומר שהדיון היה צריך להתקיים אתמול.
שמעון אוחיון: אתמול היה יום האלימות כלפי נשים.
שמעון אוחיון: מקצוע ההוראה, אם נרצה או לא נצרה, באמת מאוכלס על ידי נשים והן הנושאות והמובילות את מערכת החינוך במדינת ישראל.
שמעון אוחיון: לא אמרתי דבר קטן.
שמעון אוחיון: לא אמרתי דבר קטן על מערכת החינוך במדינת ישראל.
שמעון אוחיון: אם אנחנו מצפים ורוצים באמת שמעמדו של המורה ובכלל כל מעמד ההוראה.
שמעון אוחיון: הרי בראש ובראשונה הייתי מצפה ממערכת החינוך עצמה, היא המזלזלת הראשונה.
שמעון אוחיון: היא הראשונה שמזלזלת במעמדו של המורה.
שמעון אוחיון: איך נבוא, איך נדרוש בעניין הזה שהאוצר הממונה על השכר ואחרים יתייחסו אחרת אם זה היחס למורה.
שמעון אוחיון: אני לא מדבר על ההפחדות 'אל תתראיין'.
שמעון אוחיון: אחרי הכול האדם מתראיין על מה שנוגע לכיסו וקיומו, אני מתאר לעצמי שיש סבירות מסוימת.
שמעון אוחיון: כרגע אני לא מדבר על אדם ורטה שגם אני חולק על הסוגיה אם הוא אומר דעות שמאל או ימין כשהוא מתראיין כן או לא.
שמעון אוחיון: לא זאת הסוגיה.
שמעון אוחיון: מדובר באנשים שלחלוטין זה לחמם, זה קיומם.
שמעון אוחיון: מה, לסתום להם את הפה?
שמעון אוחיון: לא לתת למורה כשהוא שמבקש או מבקשת פירוט איך נעשה החשבון, לא לתת?
שמעון אוחיון: אנחנו שומעים כאן עדויות, אני מתאר לעצמי שלאנשים פה אין עניין מאשר להתקיים בכבוד ולהתפרנס.
שמעון אוחיון: אני בוודאי מזועזע כשאני שומע מורה בעלת תואר שני במשרה שלמה אחרי 10 שנות ותק, 5,500 שקל שכר.
שמעון אוחיון: זה המקצוע שצריך להכין אותנו, להכין את דור העתיד, את מערכת החינוך?
שמעון אוחיון: שטויות כל אלה שמדברים שהשקעה במדינה, בחברה צריכה להיות חברתית-כלכלית וחינוכית בעיקרה.
שמעון אוחיון: ההשקעה במורים היא המובילה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: תרשה לי אדוני היושב ראש, אני גולש טיפה, אבל זה מתחבר.
שמעון אוחיון: אתמול המתנו, אם עד אתמול אחרי שש ישיבות בסוגיית צמצום הפערים.
שמעון אוחיון: יוצא משרד החינוך, אני מבין לצערי שאתה ראיתי את שמינית כוס המלאה, שמעתי בעניין הזה את הראיונות, אני מאוד מאוד מאוכזב.
שמעון אוחיון: אין ספק שבנקודה הזאת ההר הוליד עכבר.
שמעון אוחיון: לבוא להגיד שכדי לצמצם פערים אני מגייס מיליארד שקלים לחמש שנים כאשר בשנה הראשונה רק 10% מזה, דהיינו 50 מיליון, ייתן האוצר, 50 מיליון מתוך איגום פנימי ועם זה אני הולך להתמודד עם בעיה קרדינלית במערכת החינוך במדינת ישראל, לצמצום פערים בחברה.
שמעון אוחיון: הלוא כשרצה שר החינוך הקודם להתייחס לסוגיה של גילאי 3-6, דאג בסופו של דבר להביא נדוניה כמו שצריך, את אותם 3 מיליארד.
שמעון אוחיון: יותר גרוע מזה, לא ראיתי את המורים, לא שמעתי מילה אחת על המורים בסוגיה של צמצום פערים.
שמעון אוחיון: בלי לתגמל, מבלי לחזק את מעמדו של המורה, לעודד ולתגמל אותו כדי שירד לפריפריה וילמד את מקצועות הליבה, לא חסרים לנו מורים למקצועות הליבה.
שמעון אוחיון: אני לא ארחיב בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אני חושב שאנחנו צריכים לקיים דיון מהיר.