GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: לדעתי הם יעשו את זה, אבל - - -
עמרם מצנע: כן, אבל בכל מקרה אי-אפשר להכניס פה משהו שמחייב את המשטרה כשהם לא פה.
<יצחק קדמן: אני רק אומר שזה אפשרי.
עמרם מצנע: שזה קיים.
עמרם מצנע: הלאה, קדימה.
<מירב ישראלי: זה לא מונע מהם לעשות את זה.
<מירב ישראלי: את 22 בעצם צריך להוריד כי זה עוסק בעובד שירות.
פנינה תמנו: בצער וביגון.
עמרם מצנע: בצער ויגון.
יעקב פרי: כולו?
<יצחק קדמן: זמנית, פנינה.
עמרם מצנע: זמנית.
<מירב ישראלי: תגיד לפרוטוקול.
<יצחק קדמן: שזה זמני בלבד.
יעקב פרי: לד"ר קדמן יש סבלנות.
<מירב ישראלי: יש דברים ב-י"א וב-י"ב שהוא הצליח.
<מירב ישראלי: סעיף 23 לדעתי זה גם עובד שירות, אני רק בודקת.
<לירן שפיגל: כן, 23 זה עובד שירות.
<מירב ישראלי: כן, זה עובד שירות, אז אנחנו מורידים גם את זה.
פנינה תמנו: הוספנו.
<מירב ישראלי: - - להוסיף את המנגנון של סעיף קטן (ב), אז נוסיף אותו עם ההתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
פנינה תמנו: שתמיד אפשר בעצם להתייעץ.
<מירב ישראלי: "בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), מי שאישורו הותלה" – לא הושעה – "רשאי לפנות למנהל הכללי בבקשה שיורה על הפסקת ההתליה או ההשעיה; פנה" - - -
פנינה תמנו: רגע, לא הבנתי.
פנינה תמנו: מי שאישורו הותלה, הכוונה בגלל שיש את זה בסעיף (א).
<מירב ישראלי: עובד חינוך, כן.
פנינה תמנו: הותלה?
פנינה תמנו: למה הוא הושעה?
<מירב ישראלי: הושעה זה עובד השירות.
<מירב ישראלי: בעצם זה הסדר קצת שונה, כי לגבי עובד חינוך הוא מקבל אישור מראש מהמנכ"ל, אז למנכ"ל יש אפשרות להתלות את האישור.
<מירב ישראלי: לעומת זאת, עובד שירות - יש רק רשימה, ולכן הפרוצדורה היא שהמנכ"ל פונה למנהל בית-הספר - -
פנינה תמנו: ואז מתלים.
פנינה תמנו: השאלה שלי, אבל זה לא אומר שזה חלילה גורע מאיזו הוראת חוק אחרת שנותנת לו את הסמכות אחר כך לפטר.
<לירן שפיגל: לא, זה לא קשור.
פנינה תמנו: שאלתי.
<מירב ישראלי: יש לו סעיף אחר לזה.
<מירב ישראלי: "פנה עובד כאמור, ישקול המנהל הכללי בתום שישה חודשים מיום מתן ההחלטה בדבר ההתליה, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו, את האפשרות להפסיק את ההתליה באותו מועד; החליט המנהל הכללי שלא להפסיק את ההתליה במועד כאמור, ישקול מחדש בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו, אחת לתשעה חודשים" וכו'.
<מירב ישראלי: ומה שעוד נשאר פתוח, לירן, זו שאלת התחילה, כי אמרתם שלגבי עובדים קיימים במערכת אתם צריכים זמן כדי להריץ את זה.
<לירן שפיגל: נכון, עשינו בדיקה.
<לירן שפיגל: דבר ראשון, יש לי שאלה, אני חייב להגיד שלא התייעצתי לגבי זה עם המשרד, אבל היום אם אני דורש לפטר עובד אני יכול להוציא צו סגירה.
<מירב ישראלי: מה אתה יכול?
<לירן שפיגל: להוציא צו סגירה.
יעקב פרי: לגבי עובד הוראה.
<מירב ישראלי: אה, לרישיון.
<מירב ישראלי: אתה יכול בעצם לבטל את הרישיון.
<לירן שפיגל: לגבי התליה.
<לירן שפיגל: אני רק מבהיר לוועדה שלא אוכל להוציא צו סגירה לבית-ספר במידה והם לא מתלים.
פנינה תמנו: אז מה זה אומר?
פנינה תמנו: שכרגע בהסדר הזה - - -
<יצחק קדמן: שבית-הספר יכול לעשות מה שהוא רוצה.
פנינה תמנו: אז אנחנו צריכים להוסיף, אתה צודק, זו הערה מאוד נכונה.
עמרם מצנע: זאת אומרת, אם בית-הספר לא מקיים את - - -
<לירן שפיגל: לא מקיים הוראה של פיטורין אז אני יכול להוציא צו סגירה.
עמרם מצנע: ואם בית-הספר לא מקיים צו של השעיה אתה לא יכול.
<לירן שפיגל: אני יכול להשתמש בסנקציות אחרות אבל הן לא סנקציות - - -
פנינה תמנו: איזה סנקציות?
<לירן שפיגל: אני יכול לעצור לו תקצוב, אנחנו עושים את זה.
<איל פרידמן-מירב: יש מספיק סנקציות.
פנינה תמנו: בסדר, זה נראה לי מספיק, תקצוב כרגע, לא? מה אתה אומר?
עמרם מצנע: כן, זה מספיק.
פנינה תמנו: התהפכו התפקידים.
עמרם מצנע: לדעתי, גם מאחר שכל המוכר שאיננו רשמי מחויב ברישיון כל שנה אז אתה - - -
<לירן שפיגל: או כל כמה שנים.
<לירן שפיגל: אנחנו מנסים דווקא להאריך את המועד.
עמרם מצנע: אתם עכשיו מנסים להאריך, אבל עד היום זה כל שנה.
<לירן שפיגל: כבר היום יש בתי-ספר וגנים שמקבלים גם לחמש שנים, זה לא משהו - - -
עמרם מצנע: מהמוכר שאיננו רשמי?
עמרם מצנע: טוב, זו בשורה טובה.
<יצחק קדמן: מירב, מחקתם את המילה "השעיה" לכל אורך הדרך?
<מירב ישראלי: כן, זה עובד שירות.
<לירן שפיגל: כן, כי זה נוגע לעובד שירות.
פנינה תמנו: זה אותו דבר התליה או השעיה לפי מה שאני מבינה, אלא אם כן תגידו לי אחרת.
<לירן שפיגל: כי מבחינת עובד שירות הוא יכול לעבוד רק אם נתתי לו אישור, אם לא נתתי לו אישור הוא לא אמור לעבוד בכלל.
<לירן שפיגל: ולכן, אם אני מתלה את האישור שלו, זה כמו להשעות.
<לירן שפיגל: כלומר, לעובדי שירות אני פשוט לא נותן אישור, הם פשוט לא עובדים.
<יצחק קדמן: השאלה היא, אם יש עובד שעבד בלי אישור ואין לך כרגע מה - - -
<לירן שפיגל: אז הוא לא יכול לעבוד, אז הוא צריך לפטר אותו גם ככה כי אין לו אישור.
פנינה תמנו: גם אני לא הבנתי.
<יצחק קדמן: השאלה היא למה להוריד את המילה השעיה, כי בפרקטיקה היומיומית אתם משתמשים בזה.
<לירן שפיגל: לא, הטרמינולוגיה - - -
עמרם מצנע: הטרמינולוגיה לא חשובה פה, הלוא בסופו של דבר העובד לא בעבודה.
פנינה תמנו: אז זו טרמינולוגיה של אותה תוצאה.
פנינה תמנו: רגע, בן-אדם שהותלה לו האישור, הוא לא יכול בכלל לעבוד.
<לירן שפיגל: נכון, כי אין לו אישור.
פנינה תמנו: אז זה אותו דבר.
<לירן שפיגל: עשינו ישיבה גם לגבי המנגנון.
<לירן שפיגל: אנחנו צריכים לעשות היערכות גם לגבי בדיקה של כל העובדים כל תקופה ולעשות התאמות מחשוביות לעניין הזה, כי זה מצריך איזשהם שינויים מבחינת המיכון והעדכון מול מערכת המנב"ס, המערכת שלנו.
<לירן שפיגל: וגם נרצה לבדוק מול המשטרה בכל זאת את האופציה לעשות איזשהם מנגנונים יותר ישימים ויעילים.
<לירן שפיגל: אנחנו חושבים שלפי הבדיקה גם נצטרך כנראה לגייס עובדים לעניין הזה כי היקפי העבודה יגדלו, כמו שאיל ציין, מדובר על 60,000 עובדים.
<לירן שפיגל: אנחנו בודקים.
פנינה תמנו: כשתהיה מחלקה תהיה "ביג בוס".
עמרם מצנע: מתי אתם מוציאים תוכנה?
<לירן שפיגל: אנחנו מבקשים שנה לתחילה כדי שנוכל להכין את המערכת.
פנינה תמנו: שנה?
פנינה תמנו: זה יותר מדי.
עמרם מצנע: יש הבדל בין עובדים חדשים לעובדים קיימים?
<דליה מזרחי: בשנה ג' כשכבר הם מסיימים את החובות שלהם וצריכים - - -
עמרם מצנע: וזה לא נכון לאוניברסיטאות?
<דליה מזרחי: הם עם ממשק אתם.
<לירן שפיגל: אוניברסיטאות, רק אם הוא ניגש לאגף כוח-אדם במחוז ומבקש להיקלט, רק אז הוא עובר את שלב הבדיקה.
עמרם מצנע: אני חוזר ושואל, האם לגבי מורים חדשים שמתקבלים אפשר להחיל את זה במיידי?
שמעון אוחיון: מייד.
<לירן שפיגל: אנחנו כבר מחילים, אנחנו כבר בודקים.
עמרם מצנע: בחוק.
<לירן שפיגל: אבל אני לא צריך להתלות את האישור של עובד חדש.
<מירב ישראלי: הוא לא נותן לו אישור.
<לירן שפיגל: לא אתן לו.
עמרם מצנע: אבל הוא נכנס לקטגוריה הזו ב-.
עמרם מצנע: day one
פנינה תמנו: אבל הוא אומר שהוא רוצה שנה היערכות, מה זה משנה.
פנינה תמנו: זה אומר שהחוק יכנס לתוקף - - -
<דליה מזרחי: מנהל בית-הספר צריך לשלוח בקשה לאישור העסקה של עובדים חדשים בחינוך המוכר שאינו רשמי טרם העסקתם.
<לירן שפיגל: הם לא נכנסים בכלל, אין להם אישור.
פנינה תמנו: בסדר, אז הם לא רלוונטיים.
עמרם מצנע: אתה אומר שבלאו הכי אם הוא עושה עבירה אחרי שהוא נכנס אז זה חוזר למנגנון.
<דליה מזרחי: למנגנון של הבדיקה החוזרת.
פנינה תמנו: אפשר לשנות את המנגנון של הבדיקה.
עמרם מצנע: בואו נלך על תחילת שנת הלימודים הבאה שזה שלושת-רבעי שנה.
פנינה תמנו: תשעה חודשים.
<יצחק קדמן: אפשר לצמצם את הבדיקות.
פנינה תמנו: זה תשעה חודשים.
עמרם מצנע: הם יודעים מה המשמעות.
<יצחק קדמן: אבל תן לי שנייה להציע משהו.
פנינה תמנו: אין לי בעיה שזה יהיה שנה.
<יצחק קדמן: הרי אנשים שנמצאים במערכת יותר מחמש שנים - - -
<איל פרידמן-מירב: אין סיכוי.
פנינה תמנו: אין סיכוי?
פנינה תמנו: שנה אתם צריכים?
<איל פרידמן-מירב: לפחות.
<איל פרידמן-מירב: לפחות, כי יש פה גם עניין של מערכות - - -
פנינה תמנו: אז ניתן להם שנה.
<יצחק קדמן: אבל לא צריך לבדוק את כולם.
<יצחק קדמן: עברו חמש שנים וכתב האישום עוד לא התבשל למשפט, אז כנראה שאין שם שום דבר.
<יצחק קדמן: זה לא שצריך לבדוק את כל האנשים - - -
פנינה תמנו: אגיד לך למה אני מוכנה להתפשר על שנה.
פנינה תמנו: אם במהלך השנה הזאת יגויסו עובדים לצורך הדבר הזה, יעמוד מנגנון שהוא עובד והאפקטיביות תגבר, מה טוב.
פנינה תמנו: יכול להיות מצב שאנחנו נגיד עוד חצי שנה ואז תעמידו איזה משהו יותר רעוע ועם זה הם יישארו.
פנינה תמנו: אז אני מעדיפה לחכות שנה עם משהו שנותן תוצאות יותר טובות.
<יצחק קדמן: אם אני יודע שהוגש נגד מישהו כתב אישום ואני מודיע להם, אז הם יגידו: עכשיו חכה שנה?
<לירן שפיגל: לא נוכל להתעלם.
פנינה תמנו: הבנתי את החשש שלך, ד"ר קדמן, הם לא יתעלמו, הם אמרו שהם עושים, בלאו הכי הם יעשו הכול.
פנינה תמנו: בשנה הזאת הם רוצים להעמיד מנגנון טוב.
<איל פרידמן-מירב: מה שאנחנו עושים אנחנו עושים.
<איל פרידמן-מירב: ומי שיש לו כתב אישום, ומי שיש נגדו לא רק כתב אישום, מי שנפתח נגדו תיק ויש לו רישום פלילי גם במהלך השוטף, אנחנו עושים את מה שצריך לעשות.
פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אבל זה בהתניה שבעוד שנה אנחנו הולכים לראות.
עמרם מצנע: זה לא התניות בחוק.
פנינה תמנו: בהתניה שאנחנו באים לסיור.
עמרם מצנע: פנינה, זה לא התניות בחוק.
פנינה תמנו: הכול נרשם בפרוטוקול.
<יצחק קדמן: אני מציע שלפחות ילכו על ההצעה של היושב-ראש של שנת הלימודים הבאה.
<איל פרידמן-מירב: כדי להקים מנגנון אפקטיבי שיהיה לו ממשק עם המשטרה - - -
שמעון אוחיון: ההצעה של היושב-ראש לא נראית לכם?
<איל פרידמן-מירב: של שנת הלימודים הקרובה?
<איל פרידמן-מירב: זה לא ישים.
<יצחק קדמן: זה עשרה חודשים.
פנינה תמנו: שנה אתם עובדים על זה.
פנינה תמנו: לא מתעוררים בספטמבר בשביל השנה הבאה.
<איל פרידמן-מירב: אנחנו כבר עובדים, חברת הכנסת.
<מירב ישראלי: תשעה חודשים.
<יצחק קדמן: יש להם עשרה חודשים.
<יהודית גידלי: תשעה חודשים בדיוק.
שמעון אוחיון: תשעה בדיוק.
עמרם מצנע: אנחנו נלך על תחילת שנת הלימודים הבאה, ואתם - - -
שמעון אוחיון: תתאמצו.
עמרם מצנע: תתאמצו.
פנינה תמנו: בסוף אני הייתי בית הלל.
עמרם מצנע: אני רוצה להכניס פה עוד סעיף, שאחת לשנה עם כניסתו של החוק לתוקף, משרד החינוך ידווח לוועדה על המספרים של עובדים שהושעו.
עמרם מצנע: לא צריך שמות כמובן, אבל במספרים.
<מירב ישראלי: אעשה משהו דומה לחוק זכויות התלמיד.
<איל פרידמן-מירב: אלה שעובדים בפועל שהושעו?
עמרם מצנע: שהושעו.
פנינה תמנו: שהושעו, כן, מתוך הבדיקה שעולה.
<מירב ישראלי: אין לי פה את חוק זכויות התלמיד, נעשה משהו.
<יהודית גידלי: יש לי אצלי על השולחן.
<יצחק קדמן: ממילא יהיו לכם הנתונים האלו.
עמרם מצנע: כן, הלוא זה נתון שקיים.
עמרם מצנע: אני רוצה רק שיכנס לאיזשהו מסלול שנראה.
פנינה תמנו: מעקב.
עמרם מצנע: היום אתם מדווחים על ילדים, על תלמידים.
<לירן שפיגל: אנחנו מדווחים היום על הרחקות תלמידים.
<מירב ישראלי: נעשה משהו דומה לסעיף ההוא.
פנינה תמנו: על הרחקות תלמידים?
<יצחק קדמן: לצמיתות.
<לירן שפיגל: לפי חוק זכויות התלמיד.
<מירב ישראלי: יהודית הלכה להביא את החוק, ננסח את זה בדומה לחוק זכויות התלמיד.
פנינה תמנו: בסדר, תשעה חודשים.
<מירב ישראלי: להצביע?
<מירב ישראלי: יש לי רק את רשות הדיבור - - -
פנינה תמנו: אנחנו מצביעים ומאשרים את זה עם התיקונים שהכנסנו בתוספות והמחיקות.
פנינה תמנו: בעד – פה אחד
<לירן שפיגל: ברשותכם, אני רק מעדכן שזה מה שאתם מבקשים, בסדר?
עמרם מצנע: אנחנו כבר הצבענו פה אחד.
עמרם מצנע: תודה רבה ובהצלחה.
פנינה תמנו: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, תודה לכם, נציגי המשרדים, וחבר הכנסת שמעון אוחיון.
עמרם מצנע: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, על סדר-היום: הצעת חוק לעידוד מקצוע ההוראה, התשע"ג-2013.
עמרם מצנע: חבר הכנסת שמעון אוחיון, תציג את החוק.
שמעון אוחיון: קודם כל, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אני באמת חייב לך תודה שבלחץ הדברים מצאת לנכון, גם אם מדובר בניסוח כזה של החוק, כדי שהעניין הזה לפחות יזכה לרציפות ובעזרת-השם בקדנציה הבאה נקדם אותו ונביא אותו ליישומו בצורה משמעותית.
שמעון אוחיון: מדובר פה בעידוד מקצוע ההוראה, ולכן מטרת החוק היתה לנסות להתמודד עם כמה וכמה דרכים שאפשר לעודד בהן את מקצוע ההוראה – בגיוס, בהכשרה ובתגמול.
שמעון אוחיון: גיוס מועמדים חזקים, טובים, הכשרה אינטנסיבית ובתגמול ראוי, ולא חלילה כפי שאנחנו נמצאים היום, ששכר המורים נמצא בתחתית הטבלה במגזר הציבורי, אחרי, ישי, "אופק חדש" ואחרי "עוז לתמורה", אנחנו עדיין בתחתית.
<שלמה ישי: תאר לך מה היה לפני זה.
שמעון אוחיון: נכון, היתה לנו בעיה עוד יותר חמורה, מה לעשות.
שמעון אוחיון: אני מקווה שנקבל את הצעת החוק ומשם נתקדם בעזרת-השם, לקראת קריאה שנייה ושלישית אולי נצליח לתת לזה יותר שיניים.
עמרם מצנע: אני מציע שנקרא את החוק.
<עידו בן יצחק: אני מבין שהנוסח המונח על שולחנכם הוא נוסח שסוכם בין המציע לבין משרד האוצר.
<עידו בן יצחק: "הצעת חוק לעידוד מקצוע ההוראה, התשע"ה–2014 הגדרות 1.
<עידו בן יצחק: בחוק זה –" ההגדרה של המשרד למעשה מיותרת כי המונח הזה לא מופיע לאורך החוק, אני אעבור להגדרה השנייה.
<עידו בן יצחק: "מורה" – מי שעיקר עיסוקו הוא בהוראה או בחינוך במוסד חינוך מוכר, כהגדרתו בחוק לימוד חובה, תש"ט -1949; "השר" – שר החינוך.
עמרם מצנע: בוא נעצור.
עמרם מצנע: למישהו יש הערות לסעיף 1?
עמרם מצנע: אין, אז אנחנו מאשרים אותו.
<עידו בן יצחק: "עידוד מועמד להוראה 2.
<עידו בן יצחק: השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע תכניות הכשרה מיוחדות למועמדים לעסוק במקצוע ההוראה, שהם בעלי יכולות ונתונים גבוהים (להלן- התכניות); בוגרי התכניות ישולבו בהוראה ובפרויקטים ייחודיים נלווים; אמות המידה לקבלה לתוכניות ההכשרה למועמדים והתקופה לחלות התוכניות יקבעו במסגרת התכניות.
עמרם מצנע: למה דרושה פה הסכמת שר האוצר?
עמרם מצנע: יש פה מישהו מהאוצר?
<משה בכר: כן.
<משה בכר: קודם כל, הסברנו כבר בעבר שיש גם תוכניות כאלה כבר כיום והתוכניות האלה תמיד נבנות ביחד עם משרד האוצר.
<משה בכר: מצד אחד זה צריך להתאים למסגרת התקציבית של המשרד, ואם יש שינוי אז הוא חייב להיות במסגרת התקציבית - - -
עמרם מצנע: היום, כל תוכנית שמשרד החינוך כותב ומוציא, מחייבת אישור של שר האוצר?
<משה בכר: אם יש לה עלות אז כן, אם יש לה עלות נוספת.
עמרם מצנע: אם זה משרד החינוך בתוך התקציב שלו?
<משה בכר: אם זה בתוך התקציב שלו – קודם כל, אם צריך לעשות העברה מתוכנית לתוכנית או מסעיף לסעיף אז כן, זה באופן כללי.
<משה בכר: אבל, מעבר לזה, תראה, המקום הנכון לחוק הזה הוא בחוק התקציב כי משרד החינוך הרי - - -
עמרם מצנע: למה בחוק התקציב?
<משה בכר: משרד החינוך מפעיל תוכניות ייחודיות כאלה כבר היום, כבר היום יש מעל 20 תוכניות כאלה שהוא מפעיל היום והן נמצאות בתקציב המשרד כבר שנים.
<משה בכר: הוא מפעיל אותן בהתאם למה שהוא מפעיל אותן.
<משה בכר: אם באמצע שנה רוצים להפעיל תוכנית אחרת - - -
עמרם מצנע: ה-20 תוכניות האלה, כשהגו אותן וכתבו אותן והוציאו את הפול, היה צורך באישור של משרד האוצר?
<משה בכר: תלוי באיזה שלב של הדברים, אם התוכניות האלה דרשו תוספת תקציבית אז כמובן שזה דבר שדורש את המעורבות של משרד האוצר.
עמרם מצנע: כלומר, אם המשרד דרש תוספת תקציבית?
<משה בכר: מעבר לזה, יש גם דברים שבתוך התוכניות האלה שמצריכים גם את הסכמת שר האוצר כי גם אם למשרד יש כסף ונגיד שבמסגרת תוכנית מסוימת הוא רוצה להעניק הטבה לעובדי הוראה מסוימים, גם אם יש לו כסף לזה הוא חייב בנושא של תגמול עובדי מדינה הסמכות הזאת נשארת תמיד אצל שר האוצר.
שמעון אוחיון: אז אנחנו נחזור לשאלה הקודמת – השלב הראשון, תוכניות הכשרה, הוא כבר בתגמול.
<משה בכר: אני אומר, בשלב הראשון זה מצריך בוודאי אם זה לא דבר שנכלל בהצעת התקציב שממילא דורשת את המעורבות שר האוצר כי הוא מגיש אותה, אבל מעבר לזה, גם נגיד ובאמצע שנה אפילו לא צריך - - -
עמרם מצנע: אבל לפי חוק התקציב, גם אם לא כתוב שדרושה הסכמת שר האוצר לכל תוכנית שהיא חדשה או שיש לה משמעות כספית נדרשת הסכמת האוצר, לא צריך לכתוב את זה בחוק.
<עידו בן יצחק: אני רוצה רק להצטרף – תוכנית הכשרה זה עניין שהוא מאוד מקצועי, זה לא עניין של תקציב.
<עידו בן יצחק: אני לא מכיר בחקיקה – ויש הכשרה של כל מיני גורמים, אם זה כשהמשרד לביטחון פנים מכשיר מאבטחים או פקחים – אין שם הסכמה של שר האוצר להסמכה הזאת מאחר שזה עניין מקצועי.
<משה בכר: הכוונה כאן היא לא ששר האוצר יגיד שילמדו את הסילבוס הזה או את הסילבוס האחר, אלא למסגרת - - -
<עידו בן יצחק: אבל זה מה שזה אומר.
<משה בכר: לא, זה לא מה שכתוב.
<עידו בן יצחק: זה מה שכתוב.
<משה בכר: כתוב שעצם קביעת התוכניות מצריכה את ההסכמה של שר האוצר.
<משה בכר: שר האוצר לא הולך להיכנס לפרטי ההכשרה עצמה.
עמרם מצנע: בבקשה, נועה.
<נועה היימן: אני רוצה להתייחס.
<נועה היימן: למשרד האוצר אין כוונה לקבוע למשרד החינוך תכנים, לא בתוכנית הזאת, לא בהצעת החוק הזאת ולא באופן כללי, אבל צריכים להבין שיש רגישות בכל הנוגע לסיפור של העסקת עובדי הוראה.
<נועה היימן: העסקת עובדי הוראה נעשית בהתאם להסכמים קיבוציים.
<נועה היימן: מי שאחראי על ההסכמים הקיבוציים האלה הוא אגף השכר.
<נועה היימן: הגורם המקצועי המוסמך לאשר הסכמי שכר, לעבוד מול ארגוני המורים בשגרה זה אגף השכר.
<נועה היימן: הכוונה שלנו פה היתה – ואם תגידו לנו שמבחינת
<נועה היימן: כם זו לא הכוונה בנוסח הספציפי אז נשקול – הכוונה שלנו - - -
עמרם מצנע: אני חושב שזה מיותר, נועה.
<נועה היימן: אני רוצה להסביר.
<נועה היימן: הכוונה שלנו כשמשרד האוצר צריך להיות מעורב כאן
<נועה היימן: היא לא לנהל דיון תקציבי אגב הצעת החוק, אלא היא לוודא שתוכניות ההכשרה נעשות בהתאם להסכמי שכר קיימים, שהן לא עוקפות אותם, שהן לא פוגעות בהם, זו הכוונה.
עמרם מצנע: מה אתה אומר, יעקב?
יעקב פרי: הבענו את עמדתנו בשלב שבו הנושא הזה עלה לדיון לראשונה שאין ספק שכל הנושא הזה הוא במדיניותו ובסמכותו של משרד החינוך, לא צריך לחוקק משהו כזה כי זה בא יחד עם סמכות השר במשרדו.
יעקב פרי: נדמה לי שכל הדיון שמתפתח כאן נובע מזה שמנסים לחוקק את הדבר הזה.
יעקב פרי: לו היו עושים החלטת ממשלה כזו, אפילו החלטה פנימית של משרד החינוך, מטבע הדברים זה היה נעשה בשיתוף פעולה עם הגורמים הרלוונטיים במשרד האוצר ולא היינו מגיעים לידי דיון על האם השר צריך להסכים לעצם התוכנית כי זה ברור שהדבר הזה הוא בסמכותו של שר החינוך.
יעקב פרי: אנחנו סבורים שהנושא הזה לא מתאים לחקיקה ראשית.
<אייל רם: אנחנו בגדול כמובן שמחים על עצם העיסוק בתחום אבל באמת לא מוצאים מה הקשר כרגע לייצר אותו כחוק כפי שיש כבר לפחות 20 שנה תוכניות ייחודיות, להפך, בשנים האחרונות זה התעצם והלך יותר, במקומות מסוימים מתוך תקציבים והסטה פנימית, במקומות מסוימים אנחנו עובדים טוב עם משרד האוצר לגבי יצירה.
<אייל רם: מבחינתנו אין צורך בחוק כשלעצמו כדי שעכשיו נתחיל לעשות את זה, זאת המשימה המרכזית שאנחנו פועלים בה.
עמרם מצנע: בנקודה הזאת של הסכמת שר האוצר, מה עמדתכם?
עמרם מצנע: עכשיו שר החינוך ושר האוצר היו מאותה משפחה אבל אני לא יודע מה יהיה בעתיד.
<עידו בן יצחק: כרגע שר החינוך ושר האוצר זה אותו בן אדם.
<יהודית גידלי: זה עוד יותר טוב, זו סינרגיה מלאה.
<אייל רם: אנחנו יודעים שכל תוכנית גדולה שנרצה כמובן תהיה בהסכמה כי אנחנו תמיד עובדים ביחד, ואם זה בתוך תקציבים פנימיים אז אני לא ארוץ עכשיו לכל תוכנית ייחודית.
<אייל רם: יש לנו היום תוכניות ייחודיות במקצועות מסוימים, אם זה במתמטיקה או באנגלית, יש לנו תוכניות מיוחדות לאוכלוסיות מיוחדות שאנחנו מצליחים לעשות, הכשרות קצרות יותר, הכשרות ארוכות יותר.
עמרם מצנע: שמעון, יש פה שתי הערות, אחת אסטרטגית, למה צריך את החוק, והשנייה היא טקטית.
שמעון אוחיון: לגבי למה צריך את החוק כבר הסברנו כמה וכמה פעמים בעניין הזה – אנחנו מכירים חוקים לעידוד מקצוע כזה או אחר ואני לקחתי את זה גם מעידוד של מקצועות אחרים בעיקר בתחום ההנדסה.
שמעון אוחיון: אני חושב שמה שאנחנו ראינו בשנים האחרונות, בדרדור מעמדו של המורה, תנאי העסקתו ושכרו, מחייב התייחסות.
שמעון אוחיון: אני לא אומר שבאמת דרכנו היתה סוגה בשושנים בסוגיה הזאת אבל אני חושב שאנחנו כן צריכים לחוקק את החוק ולהביא למודעות שמדינת ישראל צריכה לעודד את מקצוע ההוראה.
שמעון אוחיון: לגבי הדרכים אפשר עוד להתווכח, אפשר להתווכח יחד עם השר והצעתי כמה דברים באופן כללי ברמה העקרונית.
שמעון אוחיון: זוהי תגובה – החקיקה הזאת היא בגלל מה שקורה היום במדינת ישראל במעמד המורה וההוראה בכלל.
שמעון אוחיון: ולכן, חשבתי שמן הראוי שיהיה באמת עניין של חוק שמטפל בשלושת ההיבטים שדיברתי עליהם.
<נועה היימן: אפשר להתייחס?
עמרם מצנע: כן, בבקשה, נועה.
<נועה היימן: רק רציתי להתייחס להשקעת המדינה או החשיבות שהמדינה רואה בשיפור מעמדו של המורה.
<נועה היימן: שני הסכמי השכר "אופק חדש" ו"עוז לתמורה" הביאו לתוספת שכר ממוצעת של בין 26% ל-42% לשכר המורים.
שמעון אוחיון: וגם לעבדות.
<נועה היימן: הסכמי השכר הביאו לתוספות תקציביות.
<נועה היימן: אני לא חושבת מה חשוב למדינה בהכרח תלוי בכמה כסף המדינה משקיעה בזה, אבל שני הסכמי השכר האלה ביחד עלו למעלה מ-6.5 מיליארד שקלים.
<נועה היימן: אלה סכומי עתק שמושקעים בחינוך, שמושקעים במורים.
<נועה היימן: פרט לכך, המדינה משקיעה – לפני מספר שנים הוקם גוף שנקרא "אבני ראשה" שאחראי על הכשרות המנהלים.
<נועה היימן: הוא גוף מצוין שהמדינה משקיעה בו, שמשרד החינוך עובד אתו.
<נועה היימן: תוכניות כמו "חותם", תוכניות שמושכות סטודנטים מצטיינים, גם הן בהשקעה לא קטנה, כולם הם עדות להשקעת המדינה והחשיבות שהמדינה רואה בעידוד מקצוע ההוראה ושיפור מעמד המורה.
<אייל רם: גם יש עלייה בהרשמה להכשרת מורים ועלייה בפסיכומטרי להכשרת מורים.
<אייל רם: אני לא חושב שבשנים האחרונות יש - - -
<שלמה ישי: אני חושב, קודם כל, שעצם ההגדרה של החוק היא חשובה.
<שלמה ישי: החוק הוא חשוב בעצם ההגדרה שהכנסת תכיר במקצוע ההוראה בחוק עדיפות אני אומר עוד מילה אחת לגבי החוק אבל אני מוכרח להתייחס לגבי תוספות השכר שקיבלו בשנים האחרונות – זה נכון, אבל המוקים קורסים 40 שעות שיושבים בחטיבות הביניים, המורים שילמו מחיר יקר עבור התוספת הזאת, כך שאני לא קורא לזה תוספת שכר.
<שלמה ישי: אם ערך השנה ירד עדיין אנחנו רחוקים מאוד מה-OECD אבל הוסיפו 50%-60% עבודה זה הסכם עבדת – קיבלת.
<שלמה ישי: לגבי החוק, אני חושב שחשוב שיהיה חוק תוכנית אחת על פי חוק שבה קודם כל אני עושה הבחנה בין שני דברים: אחד, בפריפריה אבל מצד שני אני כבר רואה את הנושא הזה וכבר רציתי לומר את זה קודם אבל האוצר הקדים אותי, זה יהיה כמובן בהתערבות משרד האוצר כמובן שהם יעבדו בפריפריה אני חושב שצריך לתת את הדעת בעניין הזה תכלול עידוד של מורים.
<שלמה ישי: זה ננכון, אגב, הדברים שנאמרו כאן, יש גם יחסית יותר דברים שנכנסים למקצוע אבל ברגע שזה הופך למשא ומתן לא צריך בשביל זה חוק יהיה משא ומתן, אלה יאיימו בשביתה, אלה יאיימו
עמרם מצנע: אנחנו בסעיף 2
שמעון אוחיון: בסעיף 2 זה מיותר.
שמעון אוחיון: בסעיף 3 אני מבין אבל גם
<משה בכר: ..
עמרם מצנע: חברים, יהיה עוד זמן, הלוא אנחנו עוסקים בקריאה ראשונה.
עמרם מצנע: אני אישית הסכמה של שר שני זה ברוך בירוקרטי.
<משה בכר: אני חושב שהקדימו ואמרו
עמרם מצנע: אני מהיום הראשון אמרתי לשר החינוך שמשרד החינוך הכי פחות על חקיקה ואני לא בטוח שזה דבר טוב, כי אז שר החינוך בא, עושה כל מיני רפורמות, הוךף אחרי שנה ו-10 חודשים והכל מתאדה ברוח.
עמרם מצנע: היום, בגלל התערבות בג"ץ בזמנו, אין מורים לא בנושא ולא בנושא פריפריה
<משה בכר: לספר לכם מה
<רבקה ראבילו: יש חקיקה
יעקב פרי: חקיקה
עמרם מצנע: סעיף 2 – אנחנו מורידים
עמרם מצנע: הערות לסעיף 3?
עמרם מצנע: פה לגיטימי שתהיה הסכמ הרש
<עידו בן יצחק: כמובן שמי שיקבע
<משה בכר: על פי צרכי
<עידו בן יצחק: ברור, פשוט כתוב
עמרם מצנע: הבנת הנקרא זה בסדר, יקבע
<יהודית גידלי: זה לא ברור אני חושבת שהמבנה <
<יהודית גידלי: למה שיניתם רק אם הוא יעבור הוא יקבל את זה?
יעקב פרי: אני מצטרף לדבריה של
<יהודית גידלי: תודה, ידידי המלומד.
יעקב פרי: אתה יוצר אי שוויון בין אלה
שמעון אוחיון: זה דבר בעייתי
יעקב פרי: מעבר לכך, כל זה מוסדר כבר בחקיקה שהיא מסגרת לכל סוג כזה של חקיקה ופשוט מפנים לחקיקה המסגרתית הזו ולא צריך ליצור סעיף ספציפי, מדובר על פרק כ"ו בחוק ההתייעלות הכלכלית משנת 2009.
יעקב פרי: יש שם אמות מידה
<שלמה ישי: אני אומר
עמרם מצנע: מבחינת החוק
יעקב פרי: העדיפות
עמרם מצנע: אני רוצה לומר לכם, אני לא יודע אם החוק יפתור את הבעיה או לא יפתור אני אומר לכם עוד פעם, היום אין בפועל אני מכיר מה יש ועשינו כבר די8 על זה לא מזמן בוועדה ואם ירצה השם והבוחרים נעשה על זה גם בוועדה הבאה כי אני חושב שצריך להרחיב מאוד את הדיפרנציאציה לא רק אלא גם בנושא של תמרוץ מורים למקצועות ולפרירפיה.
עמרם מצנע: אני לא רוצה להיכנס לדיון מה יש ומה אין, זה לא המקום.
עמרם מצנע: העניין שיעברו לללמד – הוא לא פשוט.
עמרם מצנע: הרעיון לצורל העניין ואתה נותן להם על זה תמריץ.
עמרם מצנע: אם אתה הולך ומרחיב אץ זה הפכת את זה להוצאה ענקית שלא מעודדת אני גר בירוחם, לא אני אבל פלוני אלמוני גר לא צריך לתמרץ אותו כדי שיעבור אני רוצה ללמד את פלונית אלמונית שמלמדת היום בצפון תל אביב ולכן המונח
<יהודית גידלי: ואם היא עברה לפני שנה?
עמרם מצנע: אז היא עברה.
עמרם מצנע: ואם אני לפני שנה קניתי.
עמרם מצנע: דרך אגב, יש חנויות – אפרופו בארצות הברית אני זוכר את זה כי למדתי שם יש הוזלה אץה יכול לקבל אץ ההוזלה, למה הם עשו את זה כי החוק מאפשר להחזיר פריטים
<שלמה ישי: רק לחדשים, אז מה זה, אני אפסיק את המוני שלי
עמרם מצנע: זה חלק מהחיים כי אם אתה הולך לתמרץ פספסת
<שלמה ישי: אבל אולי אתה מתרץ אותם כדי שישארו שם ולא יעזבו?
יעקב פרי: אני אסביר, ככל שאתה
שמעון אוחיון: זה משהו אחר
יעקב פרי: זו הכותרת
שמעון אוחיון: כתוב פה שיעברו
יעקב פרי: משהו
<דליה מזרחי: גם לגבי כאלה שמתגוררים במקום מורים מצטיינים שמשפרים את ההישגים
שמעון אוחיון: אז אני רוצה את ז בחקיקה ולא רוצה את זה
עמרם מצנע: למה ההתנגדות, אני לא מבין
שמעון אוחיון: סעיף מאוד מאוד חברתי שמדבר על כל פריפריה כזאת או אחרת, אני רוצה שזה יכנס לחקיקה ולא לרצונם הטוב
יעקב פרי: אני מבקש לציין בפ
<נסרין חורי: אני רוצה לחזור על מה שאמרה דליה, כבר היום יש לנו והקביעה בתוך חוק עלולה לכבול אותנו, משרד החינוך מהבחינה שלא נהיה גמישה, אנחנו צריכים לתמרץ כל הזמן, צרכי המערכת משתנים כל שנה
שמעון אוחיון: אני רוצה לומר לך כל התמריצים שלכם לא עזרו העובדה היא שבעלי לא נמצאים שם.
שמעון אוחיון: כשאתם משחקים, מורידים, מעלים, ותיק כבר ממילא ממשיך לקבל את התמרוץ כבר נתקלתי בתופעות האלה כאשר זה עובר לא עובר.
שמעון אוחיון: אני חושב שאדרבה, צריך להתמודד א=המציאות היא קשה, כשיש מע"מ 34% מהמורים למתמטיקה – יש להם תואר בפריפריה אבל אין לו תואר ראשון במתמטיקה, ודאי אין לו תואר שני, וזו המציאות היום.
שמעון אוחיון: כדי לעודד אנשים חזקים שיגיעו אני רוצה חוק ושיהיה שר חינוך ישב ויתגמל בצורה ראויה.
עמרם מצנע: אני רוצה להסביר לכם, ידידי ממשרדי הממשלה, החוק הזה עבר קריאה טרומית אני מבין
<אייל רם: זו בדיוק כבילת הידיים אפשר להגיד אנחנו לא עושים את מלאכתנו נאמנה זו בדיוק הבעיה הזו בחוק הזה.
<אייל רם: יש פה משהו ששם שאלות מקצועיות בתוך נצטרך לשנות כדי למשוך אוכלוסייה חדשה מישהו שהוא מורה בפועל שאנחנו בכלל לא מעוניינים או להפך, אני לא אומר שהעמדה שלי היא לזה או לזה, תלוי מקום יש איזושהי התערבות אני חושב שהחקיקה
שמעון אוחיון: כתוב במפורש הוא יתקין תקנות לביצוע, הוא יהיה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אנחנו רוצים לראות תנועה, שאנשים קמים מהמרכז ועוברים לפריפריה, ואנשים חזקים.
שמעון אוחיון: אי אפשא כל הזמן לטייח
<אייל רם: אני לא יודע מה זה כל הזמן לטייח
שמעון אוחיון: בוודאי, כי אנשים זו המציאות.
שמעון אוחיון: תפתח את הסטטיסטיקות השונות פה ההזדמנות להזיז הוא יודע ודאי לתמרן וגם לעודד את החדש.
עמרם מצנע: אני רוצה גם להזכיר שאנחנו עוסקים לקריאה ראשונה מעמד כי אם הוא לא עבר קריאה ראשונה אין לו מעמד, צריך להתחיל הכול מחדש.
עמרם מצנע: בהכנה לקריאה שנייה ושלישית לתקן את כל מה שדורש תיקון
<אייל רם: אבל אז יצטרך המשוקולות של הדבר הזה
עמרם מצנע: לחזור למלמדים
<אייל רם: לא,
שמעון אוחיון: מורים שמה?
<אייל רם: אמרתי
<עידו בן יצחק: הוא מציע להשאיר את זה עמום
<משה בכר: אם זה נשאר עמום משמע כל מי שנמצא,
עמרם מצנע: אין חיה כזאת לכל המורים
<אייל רם: לרשום למורים עבורם אבל