GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ג'ודי שטיינר: כל הנושא, כמובן, של הפערים, כמו שעלה פה- של הדתיים, הערבים, האתיופים, מצב סוציו אקונומי נמוך, זה אתגרים אמיתיים שאנחנו מנסים להתמודד עם זה.
<ג'ודי שטיינר: לפחות אנחנו רואים שהציונים עולים.
<ג'ודי שטיינר: אז לפחות כולם עולים.
<ג'ודי שטיינר: היה יכול להיות מצב שעולים, ואלה יורדים.
<ג'ודי שטיינר: אז בכל זאת מנסים לראות את חצי הכוס המלאה, אבל עדיין יש מה לעשות.
עמרם מצנע: האם יש למשרד החינוך איזה תמריצים לתחומי הוראה שהם במצוקה, זאת אומרת – בחוסר?
עמרם מצנע: למשל – מורים לאנגלית.
<נח גרינפלד: אני אולי אתחיל עם נתון – כ-450 מורים חדשים לאנגלית נכנסים דרך הסטז', מורים לאנגלית.
<נח גרינפלד: בערך 2/3 יסודי, 1/3- על יסודי, כשאנחנו לוקחים מבחינת ההיקפים עצמם.
<נח גרינפלד: הכשרה מאד מדודה, אני אגיד את זה.
<נח גרינפלד: היא איננה יוצרת מציאות של עודף גדול של בחירה.
<נח גרינפלד: כלומר, אם מתוך 450 יש לנו כ-350 הכשרה ביסודי, כ-125 הכשרה במסלול של העל יסודי, בנוסף – בתכניות ייחודיות לומדים כ-20 לומדים, באוניברסיטאות לומדים עוד כ-40, אנחנו סך הכל מגיעים ל-550.
<נח גרינפלד: זאת אומרת, כ-100 לומדים מעל לביקוש של לומדים בעצמם.
עמרם מצנע: שלומדים, מתמחים במקצוע לימוד האנגלית.
<נח גרינפלד: זה סך הכל הלומדים, במערכות הכשרת המורים – מכללות, אוניברסיטאות, פחות או יותר מבחינת ההיקף.
<נח גרינפלד: אגב, אלה נתונים שנמסרו גם לוועדה.
עמרם מצנע: אז מה אתה אומר בזה, בעצם, שאין חוסר?
<נח גרינפלד: אני לא רוצה לומר שאין חוסר, כי מבחינה זו גם יש בעיה של בחירה.
<נח גרינפלד: כלומר, יוצא כמעט שכל מורה שגומר את ההכשרה יכול להיכנס לתוך המערך, צריך להגיע למציאות של מרווח ומשקל יותר גדול, נגיד את זה – בלומדים לכיוון של מסלול על יסודי כן להגדיל את זה, כי מה שקורה שמורים שלומדים במסלול של חטיבת הביניים למעשה גולשים ללמד במסלול של העל יסודי בלי שהם יוכשרו בתוך המכלול, כי אם חסר בבית הספר, ומורה בחטיבת הביניים הוא מורה מצוי, אז מרחיבים את משרתו גם להגיש לכיתה יב', בלי שהוא הוכשר לכך, למעשה.
<נח גרינפלד: ככל שאנחנו נכשיר יותר מורים, האוניברסיטאות יכשירו יותר מורים לאנגלית, אין ספק שייטב למערכת ויווצר האיזון.
שמעון אוחיון: אבל יחסית התמונה היא טובה, כי יש לכם 90% בעלי הכשרה אקדמית והכנה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: הלוואי והיה לנו בכל המקצועות כך.
<ג'ודי שטיינר: זה נכון, אבל עדיין יש הרבה מורים במערכת - - -
שמעון אוחיון: משום שיש פער עדיין, מורה יכול להיות במרכז הארץ ויש לו תואר שני באנגלית, ויש בפריפריה מי שאין לו, והמנהל אומר לו – תיכנס בכל זאת לכיתה, ותלמד.
<נח גרינפלד: אין ספק – אני יכול לומר את זה לכם – מבחינה זו, המצב באנגלית, וג'ודי מובילה את המערכת בגאון, תכניות ההכשרה עברו שדרוג לפני 4 שנים על ידי המועצה להשכלה גבוהה ווועדה משותפת, והרחיבו את היקף הלימודים של ההתמחות.
<נח גרינפלד: התמחות רגילה היתה בהיקף של 26 שעות, הפכו אותה להתמחות בהיקף של 32 שעות, ו-34 שעות, כדי להרחיב את מיומנויות השפה וללא רק את הידע שנדרש בתוך ההתמחויות עצמן.
<נח גרינפלד: בגדול, כל הלומדים באנגלית מקבלים הלוואות משותפות, סיוע במימון שכר לימוד - - -
עמרם מצנע: שאלה נוספת שעולה מהנתונים של המחקר זה העובדה שיש בתי ספר שלא מלמדים את השעות על פי תקן, או לא מלמדים בכלל, או מלמדים פחות מ-4 שעות.
<ג'ודי שטיינר: זה נושא שצריך לבדוק אותו כי אני הייתי מאד מופתעת, אתי סיפרה לי על זה.
<ג'ודי שטיינר: בתי הספר מדווחים למפקחים כבר שנה את הכניסה של השעות, כי לפעמים הם נותנים פעמיים כפול ואנחנו לא רוצים.
<ג'ודי שטיינר: לא נתקלו במצב כזה אז זה נושא לבדיקה עלינו, עכשיו, לעשות את זה.
עמרם מצנע: איך אתם מטפלים באוכלוסיות המוחלשות – ערבים, בדואים, אתיופים, ששם ההישגים בצורה משמעותית פחות מאשר ההישגים במגזר העברי?
<ג'ודי שטיינר: שוב, עם הכוחות שיש לנו – קודם כל שנה סוף סוף יש לנו מדריך לכל הנושא של תלמידים עולים, עולי אתיופיה אבל גם עולים דוברי אנגלית, בכל זאת, כל האוכלוסיות האלה יש להן את הצרכים שלהן.
<ג'ודי שטיינר: אבל יום אחד - - לא יפתור את הבעיה.
<ג'ודי שטיינר: עם המשאבים שיש לנו בהדרכה ובפיקוח עושים את מיטבם על ידי השתלמויות, כנס, תצפיות בכיתה, ומנסים לראות איך אפשר.
<ג'ודי שטיינר: למשל, אחד מהתחומים שראינו בסקטור הערבי, שלא כל כך מצליחים זה בגלל מיומנויות בחשיבה.
<ג'ודי שטיינר: בשאלות במיצב לחטיבות הביניים וכיתות ח'.
<ג'ודי שטיינר: הרי מה זה מיומנויות חשיבה?
<ג'ודי שטיינר: יש שאלות ששואלים – מי ומה, וזה קל להסתדר עם זה, זה בטקסט.
<ג'ודי שטיינר: אבל יש שאלות של השוואות, to read between the lines - דברים שהם לא רגילים לעשות, בחינוך הערבי.
<ג'ודי שטיינר: אז באנגלית מלמדים אותם, ולאט לאט אנחנו מתחילים לראות את התוצאות, שהם יותר יכולים להתמודד עם הטקסטים והשאלות.
<ג'ודי שטיינר: אבל זה תהליך.
<ג'ודי שטיינר: זה תהליך, ואנחנו רואים לאט לאט קצת שיפורים.
<שלי קרקוב: אני מדריכה בירושלים, ועובדת בבית הספר "זיו".
<שלי קרקוב: אז קודם כל צריך שעות.
<שלי קרקוב: אני יודעת שבמתמטיקה קיבלו יותר שעות.
<שלי קרקוב: אני מבינה שהם צריכים שעות, אבל גם באנגלית צריך.
<שלי קרקוב: יש לנו פרויקטים שעושים – ספרות, הבעה, לשון – מלא דברים בתוך הלימוד של האנגלית.
<שלי קרקוב: אנחנו צריכים ללמד אותם לדבר ולשמוע, וצריך יותר שעות בשביל זה.
<שלי קרקוב: עוד דבר – צריך כיתות יותר קטנות.
<שלי קרקוב: הטרוגני זה יכול להיות 40 תלמידים.
עמרם מצנע: בית הספר שאת מלמדת בו הוא תיכון או יסודי?
<שלי קרקוב: חטיבת ביניים ותיכון.
עמרם מצנע: למנהל בית הספר יש יותר עצמאות היום.
עמרם מצנע: הנהלת בית הספר יכולה להפנות יותר שעות, לפצל כיתות - - -
<שלי קרקוב: אבל בכל זאת צריך יותר שעות.
עמרם מצנע: יותר – זה תמיד נכון.
<שלי קרקוב: ועוד דבר - בקשר למורים צעירים – צריך יותר תמריצים.
<שלי קרקוב: מה זה תמריצים?
<שלי קרקוב: צריך לתת משכורת יותר גבוהה למורים, אחרת בשביל מה יבואו להוראה?
<שלי קרקוב: יש כל כך הרבה תחומים - - -
שמעון אוחיון: לא רק לאנגלית, בכלל.
<שלי קרקוב: כלל, בכלל למורים.
עמרם מצנע: מה הפרופיל האישי של אותם 450 שמחליטים ללמוד את הוראת האנגלית?
עמרם מצנע: מה מביא אותם?
עמרם מצנע: אולי כי הם יוכלו לתת גם שיעורים פרטיים?
<שלי קרקוב: אני לא בטוחה אבל אני חושבת שהיום ללכת להוראה – לא צריך פסיכומטרי כל כך גבוה.
<שלי קרקוב: אז אולי באים גם מורים שהם לא native speakers - - -
עמרם מצנע: אבל מה דוחף נער או נערה בגיל צעיר – 22, להחליט להיות מורה לאנגלית?
עמרם מצנע: ואני לא מדבר על כאלה שזו שפת האם שלהם שאז יש להם נטייה טבעית לזה.
<ג'ודי שטיינר: קודם כל, אם מישהו צריך לבחור איזה מקצוע ללמד, מאד מאד כדאי אנגלית כי יש שוק של שיעורים פרטיים.
<ג'ודי שטיינר: אנחנו גם רואים שכאשר יש מיתון בארץ, אז יש לנו יותר מורים בשטח, כי הם חוזרים מ "אל על", מכל מיני מפעלים שצריכים דוברי אנגלית, כי מי שהוא דובר אנגלית, יש כל כך הרבה דברים פתוחים בפניו שהוא יכול לעשות, בזמן שמורים לתנ"ך זה לא כך.
<ג'ודי שטיינר: אף על פי שאותו בוגר לא יודע את זה, האנגלית, במערכת החינוך, מנהלים כל הזמן אומרים – אין כמו הצוותים של אנגלית.
<ג'ודי שטיינר: הם הכי מקצועיים, הכי מגובשים, משתמשים בהם כדי ללמד צוותים אחרים כדי על חידושים בחינוך.
<ג'ודי שטיינר: רמת המקצועיות של המורים לאנגלית היא דבר מיוחד במינו.
<סימון דובל: אני רכזת, מלמדת בבית ספר "הרטמן" בירושלים וגם מדריכה, במיוחד של ספרות במחוז ירושלים.
<סימון דובל: דווקא רציתי לדבר יותר על העניין של ההדרכה שלנו, העבודה שאנחנו עושים בין בתי הספר.
<סימון דובל: המפקחת של ירושלים דאגה לקחת את המדריכות ולחלק בין בתי הספר כדי לדאוג שכמה שאפשר משרד החינוך יהיה בעצם בתוך בתי הספר וייתן הדרכה למורים, גם חדשים, וגם צוותים וגם רכזים.
<סימון דובל: יש תקשורת מאד טובה בין המפקחת ובין הרכזים.
<סימון דובל: יש לנו פורומים כדי להתמודד עם דברים שעולים.
<סימון דובל: אז המדריכים מגיעים לבתי הספר, מסתובבים כמה שאפשר.
עמרם מצנע: בית הספר שאת מלמדת – איזה בית ספר הוא?
<סימון דובל: בית ספר ממלכתי דתי, תיכון שש שנתי.
עמרם מצנע: מה עושים בבית ספר שאת מלמדת שהוא בנוסף לשעות המחויבות?
עמרם מצנע: יש חוג לתיאטרון באנגלית?
עמרם מצנע: הולכים להצגות באנגלית?
עמרם מצנע: מה עושים מעבר למה שמחייב התקן.
<סימון דובל: בהחלט יש עידוד לזה כל הזמן.
<סימון דובל: גם דרך הספרות, זו התכנית, להכניס את כל האפשרויות.
<סימון דובל: היה לנו פגישה עם אדם שהוביל את כל התכנית של ה-Wave, הגל.
<סימון דובל: אז עשו פגישה בינו ובין ה – American Society Center, ודיברו אתו.
<סימון דובל: אז הביאו בתי ספר לשמוע אותו ולדבר אתו.
<סימון דובל: אז יש כל הזמן עידוד, ויש לנו גם תכניות שהן תכניות של בין מקצועות, היסטוריה-אנגלית, כי אפשר לערב אנגלית בכל מקום.
עמרם מצנע: יש לכם יחסי גומלין עם בתי ספר יהודיים בארצות דוברות אנגלית?
<סימון דובל: כן, בהחלט.
<סימון דובל: אני יודעת על בית ספר בפסגת זאב שיש להם תכנית מיוחדת ביוזמת המורים בבית הספר, שיש לתלמידים pen pals, שכותבים להם מכתבים.
<סימון דובל: יש עידוד לזה, הם מדברים על זה הרבה.
<סימון דובל: אז יש יוזמות והן יוזמות של מורים, במיוחד בבתי ספר יסודיים.
<ניקול ברודר: אני מדריכה במחוז ירושלים וגם מורה ברמת בית שמש.
<ניקול ברודר: אני גם מרצה בהשתלמויות במודיעין.
<ניקול ברודר: אנחנו עושים הרבה מעבר לספר בבתי ספר יסודיים.
<ניקול ברודר: יש בירושלים וגם במודיעין מתחילים עכשיו spelling bid עירוני, שמעודד את האיות.
<ניקול ברודר: אנחנו גם עושים תכנית pen pals, וגם יש כנסים פעמיים בשנה למורים לאנגלית, לפחות במחוז ירושלים וירושלים, שאנחנו נחשפים לפרופ' פני אור, שהיא מלמדת אותנו, מרצה לנו ומראה לנו איך מלמדים אוצר מילים באנגלית, איך מרחיבים, מה הפטנטים, יש לנו השתלמויות שמתמקדות גם באוצר מילים אבל גם בשימוש של תלמידים במחשב.
<ניקול ברודר: יש לנו מהחברות שיוצרים את הספרים באנגלית גם ספרים דיגטליים שהמורים לומדים דרך ההשתלמויות איך להכניס אותם לכיתה.
<ניקול ברודר: הילדים מאד אוהבים, וזה פשוט משדרג את כל ההוראה.
<ניקול ברודר: לדעתי.
<ניקול ברודר: אוהבים את זה מאד, אוהבים גם לקבל שיעורי בית שהם יכולים לעבוד במחשב בית ולשלוח את זה במייל למורה, המורה מראה את זה בכיתה, והילד יכול גם להציג את זה בכיתה.
<ניקול ברודר: כל הכיוון שלנו עכשיו לפי תכנית הלימודים של ד"ר ג'ודי שטיינר זה ללמד משמעותית.
<ניקול ברודר: להפעיל את הילדים בשפה החיה הזו, הנפלאה, הבינלאומית, ולתת להם תחושה שהם חיים בעולם המודרני, משתמשים בכלים שהם לומדים בבית הספר, אבל בחיים היום יומיים.
<ניקול ברודר: לשתף את העמיתים שלהם, את החברים שלהם, וגם כמובן את העולם בכלל, דרך ה pen pals, דרך כל מיני אמצעים כדי לתקשר עם חו"ל או ילדים שהם דוברי אנגלית, פה, בארץ.
<אלישבע ברקון: אני ראש החוג לשפה וספרות אנגלית ב "אורנים" וגם רכזת אנגלית למטרות אקדמיות.
<אלישבע ברקון: אני חברה בוועדת המקצוע של הוראת השפה האנגלית כבר שנים רבות, וחלק מהתהליך של הכנסת יעדים לקסיקליים לתוך תכנית הלימודים, וגם המבחן שד"ר שטיינר דיברה עליו לבדוק מיומנויות קריאה של ילדים בבתי ספר יסודיים.
<אלישבע ברקון: אבל אני רוצה לדבר על הנושא שנגעו בו – הכשרת מורים לאנגלית.
<אלישבע ברקון: אני לא רוצה לדבר על מי שנמצאים בשטח אלא להסתכל קדימה.
<אלישבע ברקון: בתור ראש החוג לשפה וספרות אנגלית ב "אורנים", שזו מכללה אקדמית לחינוך, כל סטודנט שנכנס מתכוון להיות מורה או בבית ספר יסודי או בעל יסודי, מורה להוראת האנגלית.
<אלישבע ברקון: עד לפני מספר שנים קיבלנו לתוך החוג סטודנטים שלהערכתי היו לא מתאימים, רמת האנגלית שלהם היתה נמוכה, ואי אפשר לקבל תואר מלא, BA בשפה וספרות ללא שדרוג רציני בכל מיומנויות השפה.
<אלישבע ברקון: מצאנו ששנה אחר שנה היו סטודנטים שלא עמדו ביעדים האקדמיים.
<אלישבע ברקון: נאלצנו לבקש מהם לעזוב את החוג ולהפנות אותם למקומות אחרים.
<אלישבע ברקון: לאחרונה העלינו את רמת הדרישות לכניסה לחוג לאנגלית.
<אלישבע ברקון: מבחינתי, אם אני אחראית בסופו של דבר אחרי שלוש שנים מלאות ועוד שנה של השלמות לסיום חובות לתעודת הוראה לחתום על טופס שסטודנט זה מתאים להוראת השפה, היד שלי רועדת אם אני לא משוכנעת שהדבר נכון.
<אלישבע ברקון: העלינו את רמות הכניסה לחוג לשפה וספרות אנגלית.
<אלישבע ברקון: אני רוצה לתת לכם כמה נתונים של השנה, ולהגיד לכם מה הדאגות שלי.
<אלישבע ברקון: אני מדברת רק על BA, מי שנכנס ללימודים סדירים, ולא על הסבת אקדמאים להוראה.
<אלישבע ברקון: ניגשו למבחן הכניסה 69 מועמדים לחוג לשפה וספרות אנגלית בשנה זו.
<אלישבע ברקון: אנחנו קיבלנו רק עשרה.
<אלישבע ברקון: להכשרת אקדמאים ניגשו גם כן 69 – אלה אנשים שיש להם כבר תואר ראשון או שני או אפילו דוקטורט בתחום אחר, שרוצים לעשות הסבה להוראת אנגלית.
<אלישבע ברקון: אנחנו קיבלנו רק 35.
עמרם מצנע: זו בכל זאת פרופורציה אחרת.
<אלישבע ברקון: אותי מטריד יותר אלה שמתחילים את הקריירה שלהם בתור סטודנטים שרוצים לצאת עם תואר ראשון באנגלית ורוצים להיות מורים, הצעירים יותר.
<אלישבע ברקון: אנחנו עשינו מהפכה בחוג לאנגלית ב "אורנים", גם מבחינת סוג האוכלוסייה שמקבלים, גם תכניות הלימוד, גם עבודה עם המורים, כדי להיות בטוחים שמי שאנחנו משאירים הם המתאימים ביותר.
<אלישבע ברקון: לי ברור לגמרי שמי שאנחנו דחינו – הולכים למקומות אחרים.
<אלישבע ברקון: לא כולם מקבלים שם תואר מלא באנגלית.
<אלישבע ברקון: ברור לי שהם ברמת מיומנויות מאד נמוכה, מתקבלים במוסדות אחרים ומוצאים את עצמם בשטח כשהמיומנויות השפתיות שלהם מאד נמוכות.
עמרם מצנע: הם מתקבלים בשטח בנושא אנגלית?
<אלישבע ברקון: כן.
<אלישבע ברקון: למה אנחנו התחלנו בכל המהלך הזה בחוג לאנגלית?
<אלישבע ברקון: כי היגיע משוב מהשטח שהבוגרים מהחוג ב "אורנים" הם גם לא מורים טובים וגם לא יודעים אנגלית.
<אלישבע ברקון: לכן החלטנו לעשות את המהפך הזה.
<אלישבע ברקון: אני יודעת שהיום, המעט שישנם, זה חוג קטן ואיכותי - הם יהיו מורים מצוינים.
<אלישבע ברקון: אותי מטריד מה קורה במקומות אחרים.
<אלישבע ברקון: אם אנחנו לא קיבלנו אותם ואחת הסיבות היא שהם לא יכולים לא לקרוא ולא לדבר, נעמי יכולה לדבר על סוג הטעויות שיש להם, כי היא אחראית על מבחני הכניסה אצלנו.
<אלישבע ברקון: אין מצב שבתוך שנתיים-שלוש מביאים אדם לרמה שהיא טובה מספיק להורות בבית ספר.
<אלישבע ברקון: להערכתי יש קשר ישיר בין רמת מיומנות של מורה לבין מה שהתלמידים שלו סופגים.
<אלישבע ברקון: מורה שלא מסוגל לנהל שיחה, שאוצר המילים שלו דל, מורה שמדבר עם טעויות, מורה שבעצמו לא מבין את הנקרא, קשה לי להאמין שהוא יכול להיות מורה במערכת החינוך.
עמרם מצנע: זה לא מחייב הוכחה, זה דבר טריביאלי.
עמרם מצנע: זה נכון בכל מקצוע.
<אלישבע ברקון: נכון.
<אלישבע ברקון: לכן אני אומרת - אתי וייסבלאי דיברה על היקף, על הישגים ועל מורים ואני חושבת על המורים לעתיד שאנחנו מכשירים פה, ואני רוצה לומר שאני מוטרדת ולא ברור לי, ואני לא שקטה שהם יוצאים לשטח כשהם מספיק מיומנים.
<אלישבע ברקון: דבר שני, חלק מהם משתלבים בבתי ספר שאין בו צוות גדול, תומך.
<אלישבע ברקון: לפעמים הם מורה בודד בבית ספר.
<אלישבע ברקון: אם הוא נכנס עם רמת מיומנות נמוכה כמורה, והוא לבד, ואין שם צוות תומך, שמרים אותו והוא לא עושה הרבה – אני לא מדברת על להמשיך ולפתח את השפה שלו או אפילו לשמר את מה שיש לו, אנחנו נראה מורים שבעצם מאבדים את רמת המיומנות שהם סיימו בה את הכשרת המורים.
<אלישבע ברקון: בנוסף, לצערי, אנחנו הכנסנו עכשיו יעדים לקסיקליים לתכנית הלימודים.
<אלישבע ברקון: זה היה מהלך לא קל, לקח שנים ועשינו את זה, אני חושבת שזה דבר חשוב מאד.
<אלישבע ברקון: באמת, הצלחה משגשגת של הוועדה המקצועית.
<אלישבע ברקון: אני לא מספיק משוכנעת, ואני אומרת את זה בכאב ענק, שכל המורים שנמצאים במערכת יש להם את אוצר המילים שהיום אנחנו דורשים מהתלמידים.
<אלישבע ברקון: אין מבחני יציאה למורים, של מי שהולך לצאת לשטח.
<אלישבע ברקון: אצלנו יש משהו דומה לזה, אבל אין מבחן שבודק מיומנויות של מי שעומד לצאת לשטח, כמו ברפואה ומשפטים.
<אלישבע ברקון: אנחנו לא יודעים מה הרמה של המורים שיוצאים לשטח.
<אלישבע ברקון: הנושא הזה מטריד אותי.
עמרם מצנע: מה זה לא יודעים?
עמרם מצנע: ברגע שאת מסמיכה - - -
<אלישבע ברקון: אני יודעת מה שקורה אצלי.
עמרם מצנע: אבל ההערה שלך היא על מכללות אחרות להוראה?
<אלישבע ברקון: אני יודעת למי אנחנו יודעים תעודה שהוא סיים.
עמרם מצנע: אני מניח שבכל אחת מהמכללות יש את המקבילה.
<אלישבע ברקון: קשה לי להאמין.
עמרם מצנע: זו ההנחה.
שמעון אוחיון: אולי תמקדי, בקטע הזה, כי את כוללת את הכל יחד – את המקצוע האקדמי, וגם את ההכשרה המקצועית.
<אלישבע ברקון: אני מדברת על המכללות.
שמעון אוחיון: אצלכם זה ביחד משתלב.
שמעון אוחיון: איפה את רואה את נקודת החולשה, בדיסציפלינה עצמה, בידע שלהם, מבחינה אקדמית או בהכשרה המקצועית, כדי להקנות להם את המיומנות כדי להורות אנגלית.
שמעון אוחיון: איפה נקודת התורפה?
<אלישבע ברקון: לדעתי יש יותר מנקודת תורפה אחת.
<אלישבע ברקון: אחת היא למי שנותנים להיכנס לתוך המסלול.
<אלישבע ברקון: יש אנשים שנכנסים לתוך המסלול של התמחות אנגלית שהם לא מתאימים.
<אלישבע ברקון: דבר שני, יש מכללות שנותנות תואר מלא, אז יש הרבה יותר חשיפה לאנגלית.
<אלישבע ברקון: יש מכללות – נח גרינפלד דיבר על זה קודם, שבהן יש התמחות באנגלית, אז יש X שעות, נדמה לי 36 שעות.
<אלישבע ברקון: זה נורא מעט.
שמעון אוחיון: כלומר, עדיין יש פער בין המכללות והאוניברסיטאות בדיסציפלינה.
<נעמי בלוצרקובסקי: אני אחראית על מבחני הכניסה מספר שנים.
<נעמי בלוצרקובסקי: רציתי למקד את תשומת לב המשתתפים כאן להרכב המבחן ולתוצאות שמתקבלות, נקודות התורפה שהמבחן מצביע עליהן.
<נעמי בלוצרקובסקי: המבחן בודק הבנת הנקרא, אוצר מילים, דקדוק, הבנת הנשמע.
<נעמי בלוצרקובסקי: מתוך המבחנים של השנתיים האחרונות יש מגמה מאד ברורה של נקודות חולשה – וזה אוצר המילים, שהוא הרבה מתחת לסף הסבירות, גם בהבנת הנקרא ובשטחים האחרים.
<נעמי בלוצרקובסקי: אוצר מילים ודקדוק – שני התחומים המאד מאד חלשים.
עמרם מצנע: וזה אצל כאלה שבחרו ללמוד הוראה באנגלית, שהם מעריכים את עצמם כמתאימים.
<נעמי בלוצרקובסקי: כן.
<נעמי בלוצרקובסקי: וכמובן –כתיבה.
<נעמי בלוצרקובסקי: שלוש נקודות מרכזיות.
<נעמי בלוצרקובסקי: הרבה מאד מהמועמדים יכולת הכתיבה לא קיימת.
עמרם מצנע: יש לכם גם התפלגות של כאלה שמגיעים לבחינות הקבלה, בין דוברי אנגלית כשפת אם ובין ישראלים צברים?
<נעמי בלוצרקובסקי: אין לנו סטטיסטיקה מדויקת.
<נעמי בלוצרקובסקי: מתוך הניסיון – יש מעט מאד דוברי אנגלית.
<נעמי בלוצרקובסקי: ואלה שהם דוברי אנגלית הם בדרך כלל בתכניות הסבת האקדמאים.
<נעמי בלוצרקובסקי: רציתי לציין שיש כאלה שמועמדים להוראת אנגלית ומקבלים בבחינות הכניסה שלנו 14 נקודות מתוך 100.
<נעמי בלוצרקובסקי: תארו לכם את הרמה.
<אלישבע ברקון: ושאלת למה הם באים?
<אלישבע ברקון: I love English, זו התשובה.
<נעמי בלוצרקובסקי: 14 מתוך 100 בבחינות הכניסה.
<נעמי בלוצרקובסקי: חלק גדול מאד מקבל – 20, 27.
<נעמי בלוצרקובסקי: אלה אנשים שכפי שאלישבע ציינה, ייתכן שימצאו את עצמם בהוראת האנגלית במקומות אחרים.
<נעמי בלוצרקובסקי: אלה שמקבלים את העתודה להוראת האנגלית בהרבה מקומות, וזה מצער ביותר.
<שלי קרקוב: אני רצתי להגיד שאנחנו מדריכות.
<שלי קרקוב: התפקיד שלנו הוא להיכנס לבתי ספר היכן שיש מורה אחת לבד ויש לה שאלות, ואנחנו שם.
<שלי קרקוב: יש לנו גם השתלמויות.
<שלי קרקוב: אנחנו שם כדי לעזור למורים הבודדים, אף אחד לא לבד.
עמרם מצנע: אבל כמה פעמים את יכולה להגיע לבית ספר נתון בחודש?
עמרם מצנע: ואת גם מלמדת.
עמרם מצנע: את דיברת על זה שיש סך הכל 20 מפקחים מחוזיים?
<ג'ודי שטיינר: שבע תקנים.
<ג'ודי שטיינר: אבל אני רוצה לציין משהו: אחרי שקבענו סטנדרטים לתלמידים שלנו יש לנו מסמך שקובע סטנדרטים למורים.
<ג'ודי שטיינר: ההמלצה שלי היא שכמו במקצועות אחרים, צריכה להיות בחינה, או איזושהי הערכה, על מנת לקבל רישיון הוראה, כי אנחנו יודעים שיש כל מיני מכללות וכל מיני דרישות לכניסה, ואם היה איזה שהוא דבר חיצוני, שדורש רמה מסוימת, לא רק בידע של אנגלית אלא גם בידע של מתודולוגיה ופדגוגיה, זה היה עושה הרבה לשפר.
<ג'ודי שטיינר: יש לנו את המסמך על מה אפשר להתבסס.
עמרם מצנע: אבל הבעיה, בסוף, היא שכשיש חוסר במורים, אז מקבלים כל מי שיכול למלא את הנישה הזו.
<ג'ודי שטיינר: אבל צריך לקבוע רף.
<ג'ודי שטיינר: אם לא קובעים רף, לא מגיעים אליו.
<ג'ודי שטיינר: אם המכללות יודעים שזה הרף, יהיה שיפור.
<לורין פוריס: אני מייצגת את ארגון ההורים.
<לורין פוריס: אני למדתי בלשנות אנגלית ויש לי גם תעודת הוראה.
<לורין פוריס: למדתי באוניברסיטה העברית.
<לורין פוריס: שם עושים בחינת קבלה.
<לורין פוריס: בסוף עושים בחינה של proficiency, ומי שלא עובר פשוט לא מסיים.
<לורין פוריס: אחרי זה, תעודת ההוראה שלי היא מ "דוד ילין".
<לורין פוריס: אף פעם לא עסקתי בהוראה.
<לורין פוריס: אני יכולה להגיד לכם שהפער הוא חד ביותר בין הלימודים שלי באוניברסיטה העברית ובין מה שקרה ב "דוד ילין".
<לורין פוריס: ב "דוד ילין" באמת נתקלתי בתופעה של כאלה שהגיעו וזה באמת לא היה סביר באופן קיצוני.
<לורין פוריס: אני באמת חושבת שצריך לעשות את זה בהתחלה ולא בסוף, לא אחרי שנתיים-שלוש עד שהם רוכשים תואר ואז הם לא עוברים את בחינות ההסמכה.
<לורין פוריס: אז צריך לעשות בחינה יותר משמעותית ואז לסנן אותם.
<לורין פוריס: מלכתחילה, ולא בסוף, אחרי שאנשים השקיעו שלוש שנים, לא לתת להם ללמד.
<לורין פוריס: מעבר לזה רציתי להגיד לכם שתחושתי כאמא, יש משמעות מאד גדולה לרמת המורים.
<לורין פוריס: אני יכולה להגיד לכם שיש לנו הרבה נחת.
<לורין פוריס: ברמות יש מורה בשם בלה, מורה מדהימה.
<לורין פוריס: אני חושבת שאין שם ילד שהרמה, שאוצר המלים שלו כל כך גדול.
<לורין פוריס: כל שבוע לומדים 40 מלים ואין צחוקים.
<לורין פוריס: ההורים למדו שזה חלק מהתפקיד שלהם, לעזור ולתמוך במערכת.
<לורין פוריס: מעבר לזה, מאד סיקרן אותי לדעת – שמעתי את העניין של ה-5 יחידות וזה באמת מצוין.
<לורין פוריס: השאלה – מה הם הציונים הממוצעים שהם עוברם.
<לורין פוריס: מה הציון הממוצע של תלמידים שניגשים ל-5 יחידות.
עמרם מצנע: הציגו לנו אותם.
<ג'ודי שטיינר: הנה, הציגו לנו את זה.
<ג'ודי שטיינר: הממוצע 86-87.
<ג'ודי שטיינר: ציונים יפים, חבל על הזמן, והבחינה לא קלה.
<לורין פוריס: עוד שאלה קטנה – במגזר החרדי, יש בתי ספר שכן מלמדים?
<ג'ודי שטיינר: בנות – כן, בנים הרבה יותר קשה.
<ג'ודי שטיינר: עכשיו יש מהפכה עם כל זה כי יש מחוז חרדי.
<ג'ודי שטיינר: יש היום תזוזה, והרעיון עכשיו זה לעודד את הבנים ללמוד.
<אתי וייסבלאו: רציתי לשאול – היו בשנים האחרונות תכניות להסבת עולים מארצות דוברות אנגלית ולהסבת אקדמאים להוראה.
<אתי וייסבלאו: לא ראיתי שהדבר הזה מתקיים השנה.
<אתי וייסבלאו: רציתי לדעת למה, והאם אתם מתכוונים להמשיך.
<ג'ודי שטיינר: הולך להיפתח קורס ב - - -
<נח גרינפלד: עומד, בעיקרון, ואנחנו עכשיו בשלבי גיוס, עם משרד הקליטה, הסוכנות היהודית ומשרד החינוך והם נמצאים בשלבי גיוס, ולמעשה, ברגע שייכנסו, יסיימו אולפן 1 ואולפן 2, תיפתח תכנית הכשרה.
<נח גרינפלד: זה פשוט בגלים.
<נח גרינפלד: ברגע שיש רצון בעליה יחד להשתלב, אז כמובן - - -
<ג'ודי שטיינר: אבל יש גם הכשרה למורים שעלו ארצה, מורים עולים.
<ג'ודי שטיינר: תלוי במספר האנשים שיש, וכמו שאמרתי, החל בחודש בדצמבר נפתח - - וכל שנה ב "דוד ילין" יש.
עמרם מצנע: עוד משהו שמישהו רוצה להוסיף?
שמעון אוחיון: אנחנו שומעים מדי פעם את הטענה הזו לגבי הפער – כמו שהיא הצביעה עליו, ממכללת "אורנים".
שמעון אוחיון: את עדיין יכולה לראות שיש עדיין פער בין האוניברסיטאות והמכללות לגבי התואר האקדמי?
שמעון אוחיון: הלא האוניברסיטאות הלכו ולקחו על עצמן, כפי שגם נח יודע, והכפילו את כמות ההכשרה בתעודת ההוראה, מ-12 ו-14 שעות ל-24 שעות.
שמעון אוחיון: השאלה אם בצעד מקביל המכללות עשו משהו לגבי התואר האקדמי עצמו?
שמעון אוחיון: כי אם אתם אומרים שיש פערים גדולים.
שמעון אוחיון: נראה לי, לא בדקתי את זה לאחרונה, שבכל זאת יש פער בין התלמיד שמסיים תואר ראשון באוניברסיטה לעומת מכללה, והפער זה לא מצטמצם.
<נח גרינפלד: הלוואי וייצאו יותר מורים מהאוניברסיטאות.
<נח גרינפלד: משרד החינוך רוצה את זה וישמח מאד בחלק הזה.
<נח גרינפלד: משרד החינוך נפגש כבר מפגש שלישי עם מרכזי התכניות להכשרת מורים בבתי ספר, יחידות להכשרת מורים באוניברסיטאות, הציג בפניהם רצון ובקשה להיות יותר שותפים כדי שיותר מורים יצאו.
<נח גרינפלד: הרי הבעיה המרכזית היא העל יסודי.
<נח גרינפלד: אני לוקח את כיתות י', יא', יב' - אין הכשרת מורים מחוץ לאוניברסיטאות, אבל כמות המורים שיוצאת מתוך האוניברסיטאות לשמש כמורים בכל התחומים נמוך מדי בהיקפים שנדרשים.
<נח גרינפלד: גם אם היקפי הלומדים בתכניות ההכשרה גבוהים זה יותר להבטחה שתהיה תעודת הוראה מאשר לצאת להוראה.
<נח גרינפלד: מכאן הקושי הגדול.
<נח גרינפלד: אני לוקח את החלק הזה לניסיון למשיכה יותר ויותר - - -
שמעון אוחיון: אנחנו חוזרים לסוגיית התמריצים הכלכליים.
<נח גרינפלד: זו סוגיה אחת, אבל היא סוגיה יותר מהותית גם ללא התמריצים, בסוג הזה של האמירה בתוך האוניברסיטאות, ומישהו צריך לומר – סליחה, עוד מעט לא יהיו תלמידים באוניברסיטאות.
<נח גרינפלד: גם מישהו צריך לומר.
<נח גרינפלד: תמריצים זו סוגיה אחת.
<נח גרינפלד: תמריצים עוזרים למורה להיכנס לתוך המערכת.
שמעון אוחיון: וגם להשאיר אותו.
שמעון אוחיון: ראה את ההסבה במקצועות ההייטק.
שמעון אוחיון: לכן אני מעלה ספקות כשאומרים לי, והיא הביאה עכשיו את הנתונים, ממכללת "אורנים".
שמעון אוחיון: היא אומרת שאחוז המתקבלים מאלה שעשו הסבה בעלי תואר אקדמי, הוא הרבה יותר גבוה.
שמעון אוחיון: זה מאד מעניין.
שמעון אוחיון: זה לא מה שקורה במדעי הטבע.
שמעון אוחיון: במדעי הטבע הניסיון אומר שברגע שיש רגיעה בהייטק, הם רצים בחזרה לשם.
<נח גרינפלד: גם באנגלית.
<נח גרינפלד: אנגלית זה הייטק.
שמעון אוחיון: אז לכן, לא לשים את כל הביצים בסל אחד, בסיפור הזה.
<נח גרינפלד: מילה אחרונה- זו סוגיה בפני עצמה.
<נח גרינפלד: לכן, במקביל, המשימה הגדולה שלנו בחלק הזה כן להגביר את היקף הדרישה באנגלית, היקף הלמידה בלמודים האקדמיים היתה החלטה משותפת עם המועצה להשכלה גבוהה, שהכבידה עכשיו את התנאים לפטור באנגלית בצורה מאד משמעותית, שזה ייצור מציאות שהמועמדים לכניסה להשכלה גבוהה יצטרכו להימצא ברמה אחרת לגמרי, והמועצה להשכלה גבוהה הפעם השאירה גם ועדה פעילה, לא רק הנחיות כתובות ברמה של ניירות אלא גם מעקב לחלק הזה.
<נח גרינפלד: אנחנו עם ג'ודי ביחד נמשיך כי ביקשנו מזמן כבר מהמועצה להשכלה גבוהה להפעיל בקרת איכות על תכניות הכשרה במכללות להכשרת מורים.
<נח גרינפלד: המועצה להשכלה גבוהה לא נכנסה, על אף זה שהתכנית להבטחתה איכות כבר פועלת בהשכלה הגבוהה קרוב ל-8 שנים ולדאבוני, המועצה להשכלה גבוהה לא הרימה את הכפפה.
<נח גרינפלד: מזמן היינו מוכנים.
<נח גרינפלד: משרד החינוך ביקש, משרד החינוך פנה, והמועצה להשכלה גבוהה לא הרימה את הכפפה להתחיל להפעיל את בקרת האיכות.
<ג'ודי שטיינר: אני רוצה להגיד שצריך לקחת את הטוב משני המקומות.
<ג'ודי שטיינר: באוניברסיטה יש רמה יותר גבוהה של אנשים שהולכים ללמוד.
<ג'ודי שטיינר: במכללות יש לנו את הצוותים הפדגוגיים.
שמעון אוחיון: לא נסגר הפער הזה?
<ג'ודי שטיינר: לפי דעתי לא.
<ג'ודי שטיינר: לא מספיק.
שמעון אוחיון: למרות שהוכפלה כמות השעות באוניברסיטאות.
<ג'ודי שטיינר: כי זה אחר.
<ג'ודי שטיינר: בשנה אחת עושים את תעודת ההוראה.
עמרם מצנע: דווקא במכללות להוראה, משרד החינוך יש לו יותר מעמד.
<ג'ודי שטיינר: הדבר השני, שהוא לא חדש – יש הרבה קיצוצים.
<ג'ודי שטיינר: מה שהיה בהייטק ובצבא, שקצינים שלא ממשיכים יותר בצבא רוצים לבוא להוראה, אבל ברגע שבודקים מה המשכורת – אנחנו מאבדים אותם.
<ג'ודי שטיינר: הם היו יכולים לתרום כל כך הרבה למערכת.
שמעון אוחיון: אני מוטרד מהנתון של הלמ"ס.
שמעון אוחיון: מה זאת אומרת 7% בחינוך הממלכתי דתי ואחוז בערבי לא למדו אנגלית בעל יסודי?
שמעון אוחיון: מה זה אומר?
שמעון אוחיון: אני לא מבין.
שמעון אוחיון: אולי תעזרו לי לקרוא את זה.
שמעון אוחיון: בתשע"ב, לגבי החינוך העל יסודי, 7% בחינוך הממלכתי דתי ואחוז בחינוך הערבי לא למדו אנגלית.
שמעון אוחיון: אז מה הם עשו?
<ג'ודי שטיינר: על זה דיברנו קודם, לפני שהגעת.
<ג'ודי שטיינר: זו נקודה שאנחנו נבדוק אותה.