GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: אבל אפילו עובד בקבלה, טלר.
<שירה סרוסי: עכשיו יש בחוץ טלר.
<שירה סרוסי: אם הם לא מקבלים הסמכה הם לא יכולים להיות - - - אבל זה לא להיכנס לתפקיד, זה להתקדם בתפקיד.
<שירה סרוסי: אנחנו בדיוק עכשיו בסוגיה שהיא בניית מסלולים, של האם אנחנו נחייב אותם או לא.
<שירה סרוסי: לא תמיד אפשר.
<שירה סרוסי: למשל יש לך מישהו שמטפל באשראים, באיזה שהוא שלב נגמר לך המסלול, אבל אתה צריך לשמר את הכשירויות שלו.
<שירה סרוסי: זו סוגיה שאנחנו עכשיו - - -
עמרם מצנע: למרות שיש טכנולוגיות חדשות, מחשוב חדש, טפסים חדשים?
עמרם מצנע: וחוקים חדשים ונהלים חדשים.
<שירה סרוסי: נכון.
<שירה סרוסי: אז זה יותר נושא של הטמעה, שהוא גם באחריות שלי, ועכשיו אנחנו מטפלים בכשירויות, שזה לא הטמעה, אלא זה באמת איך אתה שומר את העובד כשיר לתפקיד שלו לאורך זמן.
<שירה סרוסי: פה הטכנולוגיה מאוד עוזרת.
<שירה סרוסי: אז אנחנו בקומה המתוקשבת.
<שירה סרוסי: מה שיש לנו כאן זה קפיטריה וספרייה.
<שירה סרוסי: את הרעיון גנבנו מהולנד, מהספרייה הלאומית בהולנד.
<שירה סרוסי: חוויה מדהימה, ממש, זה כיף, שבע קומות של הנאה צרופה והסכימו בבנק השמרן לעשות לנו משהו קצת יותר חדשני אבל לא הסכימו להתפשר איתי על הצבאים של הכיסאות.
<יהודית גידלי: מה רצית?
<שירה סרוסי: צבעוני.
<יהודית גידלי: אבל זה מאוד יפה, הכתום הזה.
<יהודית גידלי: זה שמש.
<שירה סרוסי: אבל רציתי יותר צבעוני.
<שירה סרוסי: אז אדום זה בנק הפועלים אי אפשר וצהוב זה בנק מזרחי.
<יהודית גידלי: האם מכרת את הרעיון של הספרייה הלאומית ההולכת ומוקמת בימים אלה ב - - -
<שירה סרוסי: לא, אף אחד לא דיבר איתי.
<שירה סרוסי: אם היו מדברים איתי הייתי נותנת להם את הרעיון.
<שירה סרוסי: תחשבי שדבר כזה, בפנים יש נגיד לילדים סולם שאת יכולה לטפס ולשבת למעלה.
<שירה סרוסי: דרך אגב, זה זז, על גלגלים.
<שירה סרוסי: בנו לי את זה במיוחד, אפשר לשחק עם זה ואפשר להשתמש בחלל, כשמזיזים את זה.
<יהודית גידלי: בסדר, אבל הרעיון של ספרים וקפיטריה התחיל בפארק נובלס ואחר בפרקס והנה אנחנו פה.
<שירה סרוסי: אנחנו נחזור לכאן, אבל אני רוצה להראות לכם משהו שעכשיו נמצא אצלנו במובן - - -
<שירה סרוסי: אני רוצה להגיד לך שאני נדהמת.
<שירה סרוסי: זה המון כסף.
<שירה סרוסי: זאת הכוונה.
<שירה סרוסי: משהו חדשני.
<שירה סרוסי: זאת כיתת סימולטור ש - - -שלום.
<שירה סרוסי: הם כרגע מנסים את הכיתה הזאת.
<שירה סרוסי: את רוצה להגיד מילה?
<מדריכה: בכיתה הזאת אנחנו מנסים לדמות סניף של בנק, בכל עמדה יישבו בעצם בנקאים שיגיעו לכאן ליום אימון והם יושבים מול שחקן, ממש שחקנים מקצועיים, סימולציה - - -
עמרם מצנע: מעצבנים כאלה?
<שירה סרוסי: גם.
<מדריכה: לא מעצבנים, אין לנו לקוחות מעצבנים.
<מדריכה: אתה בבנק הלא נכון.
<מדריכה: יושב כאן זוג שחקן ובנקאי, הם מנהלים סימולציה, הסימולציה מצולמת און ליין.
<מדריכה: אתם רואים שיש פה רמקול ויש מצלמות, השחורים האלה זה מצלמות, הם מצולמים ובתום הסימולציה הם יכולים לראות את עצמם מצולמים ואז אפשר לקבל משוב איך הייתי, איך דיברתי וכו'.
<מדריכה: אז מה שאנחנו עכשיו עושים זה מכניסים את המשוב למערכת וכו', אנחנו עובדים עם מערכת חיצונית שעושה - - -
עמרם מצנע: זה דבר שקיים באיזה שהוא ארגון שנותן שירותים מהסוג הזה?
<מדריכה: לא, שירות פיננסי לא.
<מדריכה: זה בעיקר עובד בצבא, כל הנושא של סימולטורים, בקופות חולים.
<שירה סרוסי: אבל לא ככה.
<מדריכה: אבל לא במתכונת הזו.
<מדריכה: במתכונת הזו, זה שזה מדמה סניף וכו' ויש שמונה עמדות בעת ובעונה אחת, עובדות יחד וכו', זה משהו שאנחנו לא מכירים אותו כרגע.
<מדריכה: אנחנו מכירים סימולציה שיושב שחקן ומשתתף דרך קיר, הם עושים איזה שהיא סימולציה, הצד השני רואה אותם, גם מצלמים ומנתחים, אבל לא כשכולם יושבים ביחד.
<שירה סרוסי: גם החברה עושה את זה פעם ראשונה וסתם, בשביל קוריוז, הם היו צריכים לתת לנו פתרון למיקרופון עצמאי לכל שולחן, כי במיקרופון רגיל היה כאן רעש רקע ולא שמענו כלום.
<שירה סרוסי: אז הם הלכו לחנות חד פעמית, קנו את הצלחת הזאת, הפכו לנו אותה למעין מנורה וזה המיקרופון.
<שירה סרוסי: זאת אומרת יש כאן פתרונות מאוד יצירתיים.
<מדריכה: אז כל הקונספט של הסימולטור זה ממש יום אימון שמתחיל מהבוקר, עובר גם כאן בכיתה שאתם יושבים ב-203, הם מתקשרים ללקוחות אמיתיים, השיחות מוקלטות והם מנתחים את ההקלטה.
<מדריכה: הם רואים סרטונים של שחקן מול לקוח ומנתחים את הסרט.
<מדריכה: זאת אומרת יש פה ממש תהליך שלם מאוד מובנה של לאמן אותם בנושא של מיומנויות מכירה ושירות.
<שירה סרוסי: שאנחנו רוצים לקחת את זה גם למקומות נוספים, למשל למיומנויות ניהול.
<שירה סרוסי: אפשר גם בקורס ניהול להושיב כאן את האנשים או להעמיד אותם.
<מדריכה: בוא נגיד שזו רק ההתחלה.
עמרם מצנע: כן, סימולציה אפשרית - - -
<מדריכה: לכל נושא.
<מדריכה: משוב, חניכה.
עמרם מצנע: הופעה.
<שירה סרוסי: אז אתם באמת רואים את זה.
<שירה סרוסי: היום סיימו בבוקר להתקין את החדר הזה.
<שירה סרוסי: נמשיך.
<שירה סרוסי: אז כל הקומה הזאת, למעט החדר על יד, פשוט לומדים שם כרגע, הם במתכונת סדנאית.
<שירה סרוסי: החדר הזה הוא חדר פרונטלי של שורות, כאן מתקיים עכשיו קורס טלרים.
<שירה סרוסי: כמובן שהם יכולים להתנסות על מערכות בנקאיות.
<שירה סרוסי: זה חדר 203, זה החדר של ההקלטה.
<יהודית גידלי: למה אתם משתמשים בדברים האלה?
<שירה סרוסי: אנחנו נראה לך.
<בני גידלי: ברוכים הבאים.
<בני גידלי: לא רציתי - - - כי זה לא נשמע טוב ופה שמעתי שיש כל מיני דברים שמוציאים רעשי רקע.
<בני גידלי: אני לא יודע איך להגדיר את זה, כביקור גומלין או כעיר תאומה, אני לא יודע בדיוק מה ההגדרה הנכונה.
<שירה סרוסי: התחלה של ידידות מופלאה.
<בני גידלי: לא, את לא היית בפגישה הקודמת, שחבר הכנסת מצנע אירח אותנו בביתו, בכנסת, ואז חשבתי שזה משהו חד פעמי וביי ולהתראות.
<בני גידלי: אבל כנראה שיש לזה התפתחות.
<בני גידלי: אז לא הייתי מאמץ את הרעיון של ערים תאומות, כי בנתניה משום מה זה עובד אחרת.
<בני גידלי: יש לנו שתי ערים תאומות מגרמניה, אבל כל התושבים הזרים והתיירים מצרפת, אז אני לא יודע מה אני מרוויח מזה שיש לי עיר תאומה בגרמניה, אבל לא משנה.
<בני גידלי: אני מקווה שהפרק הראשון בשלישייה עבר בסדר, האוכל היה בסדר בשלב זה?
<בני גידלי: החלק השני, לפני שהגעת פתחתי בכמה מילים לגבי התרומה לקהילה ואני לא אחזור על זה, את מכירה את זה כבר.
<בני גידלי: לגבי הנושא הספציפי של מה שאתם הולכים כרגע לראות, יש לי את ההגדרה שלו, אבל כרגע ההבנה שלכם וההבנה שלי בקטע הזה זהה לחלוטין, זאת אומרת שאני לא מבין בזה.
<בני גידלי: אז אני אתן לשירה להסביר בדיוק מה הכותרת של המפגשון הזה ומה עושים עם הדברים המרובעים האלה.
<בני גידלי: אז, שירה על הבמה וועדת החינוך, מה שנשאר ממנה מהבוקר, לרשותך.
<יהודית גידלי: יש כאלה ששייכים לפורשים.
<שירה סרוסי: אז כמו שאמרתי לכם קודם, ברוכים הבאים.
<שירה סרוסי: נמצאים איתי אמיר, שהוא מנהל תחום חדשנות, אבישי שהוא מדריך מוסמך והם יעזרו לי להעביר לכם את החוויה.
<שירה סרוסי: הנושא הוא חוויית למידה ולמידה חדשנית.
<שירה סרוסי: לפני זה כמה מילים על האכסניה.
<שירה סרוסי: לפני האכסניה אנחנו רוצים להכניס אתכם לחוויה.
<שירה סרוסי: לכל אחד מכם יש טבלט, תכניס אותם למערכת.
<שירה סרוסי: אז בואו נתחיל עם חימום.
<שירה סרוסי: באיזה שנה הוקם בנק לאומי?
<שירה סרוסי: יש לכם ארבע אפשרויות, בבקשה כל אחד מכם יקיש על האפשרות שהוא חושב.
<בני גידלי: אני מנוע מלענות.
<בני גידלי: כאשר היה 101 שנה לבנק אז אריק שרון התארח אצלנו, יש לו מזל של 101.
<שירה סרוסי: כמה כבר ענו?
<שירה סרוסי: הנה, תראו את התוצאות.
<שירה סרוסי: מי עוד לא ענה?
<בני גידלי: אני.
<שירה סרוסי: זו כבר הדגמה של חוויית למידה, כי עכשיו אנחנו הולכים לדון במה ש - - - לא.
<קריאה: רגע, תגידי להם את התשובה האמיתית.
<שירה סרוסי: תעבור לשקף הבא.
<שירה סרוסי: כמו שאתם רואים, 1902, שנת ההקמה.
<שירה סרוסי: זו דוגמה לאיזה שהיא צורה של אינטראקציה ולימוד והעברת חומר וידע בצורה של למידה חווייתית, שזה חלק מהנושא של ה - - - אז קצת לאומי ומספרים.
<שירה סרוסי: כמו שאתם רואים, 11,500 עובדים, 274 סניפים.
<שירה סרוסי: המשמעות היא שאנחנו מפוזרים מהצפון עד הדרום, צריכים להגיע עד אחרון העובדים, יש לנו כאן את כל הגילאים שאתם רק רוצים, החל מצעירים מאוד ועד מאוד ותיקים.
<שירה סרוסי: בלמידה זה קצת בעיה, צריך להתאים את הלמידה לכולם, לראות שכולם מגיעים בצורה הנכונה לחומר, לא כל דבר מתאים לכל אחד.
<שירה סרוסי: נציגויות השלוחות בחו"ל, שגם אותם אנחנו רוצים לשתף, אתם תראו דוגמה לאיזה שהיא העברת ידע לנציגות בחו"ל.
<שירה סרוסי: למעלה ממחצית הם בסניפים, זאת אומרת הם לא נמצאים במטה במקום מרוכז, אלא הם נמצאים בסניף שיכול לנוע מ-10 עד 50 אנשים.
<שירה סרוסי: גם אליהם אנחנו צריכים להגיע, יש לנו ערכות למידה בסניף ועוד אמצעי שתראו בהמשך.
<שירה סרוסי: מרכז ההדרכה.
<שירה סרוסי: 54 עובדים, 20 כיתות שעשינו בהם סיור.
<שירה סרוסי: כמו שאתם רואים, 97% מהעובדים, אנחנו נוגעים בהם.
<שירה סרוסי: לא חוכמה גדולה, אתם עוזרים לנו עם הרגולציות.
<שירה סרוסי: ברגולציה צריכים להגיע ל-100%, אז אנחנו אולי אפילו לא בסדר.
<שירה סרוסי: המיקום שלנו הוא בלוד.
<שירה סרוסי: כשעברנו מרמת אביב לכאן זאת הייתה בעיה, רמת אביב זה מרכז, יש רכבת, יש אוטובוסים, קל להגיע מכל מקום.
<שירה סרוסי: לכאן זה היה טיפה יותר קשה, היום כבר יש לנו הסעות מתחנת הרכבת של לוד אז זה קצת יותר טוב.
<שירה סרוסי: אנחנו שייכים לחטיבת משאבי אנוש בבנק, לא ללאומי טכנולוגיות, למרות שיש לנו גם גוף טכנולוגי פנימי.
<שירה סרוסי: כמו שאתם רואים, 2,400 מחזורים של קורסים בשנה ו-42,000 ומשהו ימי הדרכה.
<שירה סרוסי: המשמעות היא, והיום זה ממש לא יום אופייני, כי זה 1 בספטמבר, אבל החל ממחר עוברים כאן בממוצע בין 200 ל-250 תלמידים ביום.
<שירה סרוסי: בממוצע זה אומר שלפעמים יותר.
<שירה סרוסי: יש לנו בספטמבר ימים שאנחנו פה בתפוסת שיא, תפוסה מלאה, אני גם נאלצת להוציא כיתות החוצה, עד כדי כך.
<שירה סרוסי: מה תחומי העשייה שלנו?
<שירה סרוסי: כשאומרים מרכז הדרכה זה לא משקף את מה שאנחנו עושים כאן, כי האמת שהשם הוא מרכז ללמידה ופיתוח ארגוני.
<שירה סרוסי: כמו שאתם רואים, יש לנו גם את הנושא של אחריות תאגידית, תרומה לקהילה.
<שירה סרוסי: כמו שבני סיפר, אז מי שמנהל את הנושא הזה זה אצלנו כולל התקציבים.
<שירה סרוסי: בנושא של פיתוח ארגוני, יש לנו גם את נושא ניהול השינוי בבנק שבזמן האחרון זה משהו שקורה בכל העולם וגם אצלנו, אנחנו רק משנים כל הזמן.
<שירה סרוסי: רק מנהלים את השינוי.
<שירה סרוסי: הנושא של קוד אתי.
<שירה סרוסי: היה אצלנו ביקור לא מזמן, נדמה לי של הכנסת, שבאו ללמוד את הקוד האתי שלנו, היה כאן מהלך מאוד מאוד יפה של שינוי קוד אתי.
<שירה סרוסי: יש לנו קוד אתי כבר הרבה שנים.
<שירה סרוסי: יש לנו את הנושא של טכנולוגיות למידה, שזה הענף שלי, ואנחנו די נתרכז בו, ויש את המכללה לבנקאות ומנהיגות עסקית, שעשינו שינוי בשנה האחרונה ואיחדנו שני בתי ספר.
<שירה סרוסי: היה בית ספר לניהול ובית ספר למנהיגות והגענו למסקנה שהיום זה כבר לא נכון, היום צריך להסתכל על זה בראייה רוחבית, כי אין דבר כזה שאתה רק מנהל, אתה גם מקצוען, אתה גם מנהל ואתה צריך להבין את כל המכלול ממש בראייה רחבה.
<שירה סרוסי: עשינו איחוד של בתי הספר ואיחוד של המסלולים, אפרופו מה ששאלת אותי.
<שירה סרוסי: היום כשיש מסלול למנהל סניף, אז הוא לומד גם את הבנקאות וגם את הניהול ביחד, כי זה באמת כרוך אחד בשני.
<שירה סרוסי: דוגמה, יש מערכות שאתה צריך לדעת כשאתה מנהל, שלא ידעת כשאתה עובד, מעבר לפן הניהולי של איך לנהל אנשים.
<שירה סרוסי: מתחת למכללה יש לנו גם את הנושא של הערכת אפקטיביות.
<שירה סרוסי: אנחנו מודדים כאן אם הקורסים שלנו באמת הביאו את התוצר המבוקש, האם בטווח של זמן מרגישים שינוי.
עמרם מצנע: אתם מודדים או איזה שהוא גוף - - -
<שירה סרוסי: לא, אנחנו מודדים את זה באמצעות זה שאנחנו מעבירים סקרים, שאלונים ומשובים.
<שירה סרוסי: אמיר אולי ייגע טיפה בזה כי אנחנו עושים את זה גם באמצעים ממוחשבים וגם באמצעות המובייל.
<שירה סרוסי: זה אנונימי ואנחנו שולחים את זה לניתוח ואפיון בחוץ.
<שירה סרוסי: מה שאנחנו עושים זה הסקת מסקנות והפקת לקחים ושינויים בעקבות הדברים האלה.
עמרם מצנע: השאלונים הם לבוגרי הקורסים?
<שירה סרוסי: כן וגם למנהלים שלהם.
<שירה סרוסי: אתה מכיר את מודל קירקפטריק?
<שירה סרוסי: אז אנחנו הגענו לרמה 3.
<שירה סרוסי: לא בכל הדברים, כי זה הרבה כסף.
<שירה סרוסי: ל-4 עוד לא הגענו.
<שירה סרוסי: גם בשוק, אנחנו עושים בדיקות למול העמיתים, כמעט לא מגיעים, זו הוצאה כספית גדולה.
<שירה סרוסי: אבל רמה 1 היא כולם.
<שירה סרוסי: דרך אגב אנחנו בוחנים עכשיו איזה שהיא מערכת חדשה לניהול הדרכה, מסתבר שבעולם לא כל כך עושים רמה 1, עושים יותר 3.
<שירה סרוסי: אנחנו די חריגים בזה ולא מוכנים לוותר כי מוציאים מזה מסקנות מאלפות, ממש יודעים איך לתקן.
<שירה סרוסי: במה אנחנו משתמשים?
<שירה סרוסי: וזה באמת על קצה המזלג ואם אתם רוצים יותר, בשמחה בפעם אחרת אני ארחיב.
<שירה סרוסי: ניהול ידע.
<שירה סרוסי: יש לנו כאן נגיד אפילו מאות אתרים של ניהול ידע.
<שירה סרוסי: אנחנו משתמשים בזה כפלטפורמה, עושים עם זה סביבות למידה לקורסים, נעזרים בזה לחניכה.
<שירה סרוסי: יש לנו היום מנהלות ידע שעובד יכול להגיע להוציא את המידע.
<שירה סרוסי: למידה פרונטלית זאת הלמידה המסורתית - - -
עמרם מצנע: למול ידע אתם משתמשים בידע ארכאי?
<שירה סרוסי: למה אתה מתכוון?
עמרם מצנע: הבנק הוא גוף שיש לו המון מערכות נתונים, נתונים אמיתיים של מספרים - - -
<שירה סרוסי: לא, ניהול ידע זה יושב מעל המערכות ואוספים שם נהלים וחוזרים והנחיות והטמעה ואיך ל - - -
עמרם מצנע: הצלבות.
<שירה סרוסי: כן.
<שירה סרוסי: אבל זה לא על הנתונים האמיתיים של העובדים, זה חסוי.
<שירה סרוסי: אסור - - -
עמרם מצנע: לא, של הבנק.
<שירה סרוסי: זה ידע תפעולי, זה לא - - - בנושא של הטמעת מערכות למשל אנחנו משתמשים בזה כפלטפורמה, אנחנו שמים שם דברים.
<שירה סרוסי: אפשר לשים שם סרטוני למידה, אפשר לשים שם מצגות.
<שירה סרוסי: אם תיקח סביבת למידה של קורס או של שיעור, אתה יכול לשים שם את כל הסילבוס וממש לתת לתלמיד להגיע כשהוא רוצה בין כותלי הבנק, זה לא פתוח החוצה, לחומר.
<שירה סרוסי: יש לנו אתר למידה מהבית, שאנשים יכולים להיכנס וללמוד מהבית.
<שירה סרוסי: מסתבר שהחבר'ה הצעירים אוהבים לעשות את זה.
<שירה סרוסי: הם לא יכולים להיבחן שם.
<שירה סרוסי: יש בפלטפורמה הנוכחית עדיין בעיות בין הרצוי למצוי.
<שירה סרוסי: יש לנו את הסימולטור, כמו שראיתם.
<שירה סרוסי: נושא של חניכה, שזה חניכה קבוצתית, חניכה אישית, חניכה און דה ג'וב.
<שירה סרוסי: הבנק, באמת, כמעט כל דבר ש - - -
עמרם מצנע: אתם מוציאים גם כוח אדם אל הסניפים, או שאתם רק מעבירים את הקורסים פה?
<שירה סרוסי: יש לנו כיתה בצפון, בצ'ק פוסט, שאנחנו מביאים את אזור הצפון לשם.
<שירה סרוסי: יש מערכי למידה, אתם תיכף תראו, שאנחנו עושים בסניפים, והמון, באמצעות הכלים החדשים ואמיר גם ייגע בזה, אנחנו יכולים לתת ל - - - יש לנו קבוצה של אנשים שהיא בעצם מאותרת מבין העובדים והם יודעים להעביר כל מיני הדרכות והם יכולים להגיע גם לסניף עצמו.
<שירה סרוסי: אבל זה בעייתי, כי הזמן בסניפים הוא מאוד מצומצם.
<שירה סרוסי: רוב הזמן הם מול לקוחות, אז יש לנו קצת בעיה עם זה.
<שירה סרוסי: מצאנו פתרון אחר טכנולוגי.
<שירה סרוסי: הזמן שלנו נורא קצר, אז אני בשמחה מעבירה את השרביט לאמיר, שהולך לספר לכם - - -
<אמיר-מדריך: על חווית למידה.
<שירה סרוסי: על עוגת לימון.
<אמיר-מדריך: טוב, אז אני אספר לכם סיפור.
<אמיר-מדריך: רצו לבדוק באמת מה היא שיטת הלמידה האפקטיבית ביותר שכדאי לעשות היום על מנת שאנשים יוכלו לזכור אותה יותר טוב ולכן עשו ניסוי באיזה שהיא מעבדה.
<אמיר-מדריך: לקחו קבוצה של אנשים ושמו אותם וחילקו אותם לקבוצות וכל קבוצה רצו ללמד אותה איך להכין עוגת לימון.
<אמיר-מדריך: אבל כל קבוצה, לימדו אותה בצורה אחרת.
<אמיר-מדריך: לקחו את הקבוצה הראשונה והראו להם סרט וידיאו ובסרט הווידיאו הציגו להם איך מכינים עוגת לימון.
<אמיר-מדריך: לקבוצה השנייה הביאו מתכון עם הנחיות של איך להכין עוגת לימון, הקבוצה השלישית כבר התנסו, הם הכינו בעצמם עוגת לימון, והקבוצה הרביעית, המטרה שלה הייתה לבוא וללמד אנשים אחרים איך להכין עוגת לימון.
<אמיר-מדריך: שלחו את האנשים הביתה, קראו להם אחרי חצי שנה חזרה וביקשו מהם, 'בבקשה, כל אחד מכם יכין עוגת לימון'.
<אמיר-מדריך: עכשיו אני רוצה לשאול אתכם, בטבלטים, תיכנסו שוב, איזה קבוצה זכרה להכין את עוגת הלימון?
<אמיר-מדריך: יש לנו ארבעה מצביעים, חסרים עוד שניים.
<אמיר-מדריך: בואו נציג בינתיים, נראה את ההתפלגות שלכם.
<אמיר-מדריך: יפה, יפה.
<אמיר-מדריך: יש לכם באמת התפלגות מאוד נכונה, מה שנקרא.
<אמיר-מדריך: הקבוצה שלימדה קבוצות אחרות היא הקבוצה שזכרה טוב יותר איך להכין את עוגת הלימון, למרות שבאמת אחריה מגיעה הקבוצה שהתנסתה בעשייה של עוגה.
<אמיר-מדריך: זה מביא אותנו לגרף של ה- national training laboratories בארצות הברית שעשו ניסויים על אנשים ובדקו מה הן שיטות הלמידה הזכירות ביותר והאפקטיביות ביותר.
<אמיר-מדריך: התוצאות הן מפתיעות, משום שהרצאה רגילה פרונטלית שאנחנו רגילים ומבינים אותה, ההרצאה המסורתית, קיבלה את המקום האחרון ביותר מבחינת הזכירה.
<אמיר-מדריך: החומר שאנחנו לומדים שם בכלל לא זכיר.
<אמיר-מדריך: לאחר מכן, לפי הסדר, מגיע הקריאה, וידיאו וקול מהווים 20%, אנחנו זוכרים 20% מווידיאו וקול שאנחנו שומעים, הדגמה שהראו בלייב בכיתה הייתה 30%, למידה קבוצתית, שזה כבר למידת עמיתים, אחד מהשני, הייתה הרבה יותר אפקטיבית וכמובן ההתנסות, כשאתה מתנסה ומלכלך את הידיים אתה זוכר יותר טוב, והדבר הטוב מבחינת הזכירה זה לימוד אחרים.
<אמיר-מדריך: מכאן אנחנו מגיעים למסקנה שיש שני סוגים של למידה, יש לנו למידה שנשארת, אם אנחנו יודעים לעשות אותה טוב, בצורה חווייתית, ויש למידה שנגמרת.
<אמיר-מדריך: אם ההרצאה היא הרצאה משעממת, כבדה, פרונטאלית ולא זכירה.
<אמיר-מדריך: לכן אני רוצה לשאול אתכם שאלה מאוד מעניינת, אם אנחנו נמצאים בהרצאה ושומעים הרצאה, אחרי שלושה שבועות כמה אחוז מההרצאה אנחנו זוכרים?
<אמיר-מדריך: היית בהרצאה פרונטלית, רגילה - - -
עמרם מצנע: זה היה מקודם כתוב, 5%.
<אמיר-מדריך: לא, קודם זה היה בהקשר של כולם.
<אמיר-מדריך: כמה לדעתכם אנחנו זוכרים?
<אמיר-מדריך: תצביעו בטבלטים.
<אמיר-מדריך: שישה הצביעו.
<אמיר-מדריך: התשובה היא 15%.
<אמיר-מדריך: זאת אומרת על פי גרפים שאנחנו רואים כאן, כשאנחנו נמצאים בהרצאה, חצי שעה מזמן ההרצאה אנחנו זוכרים רק קרוב ל-60% מהחומר, אחרי יומיים אנחנו נזכור רק שליש מהחומר, שלושה שבועות כבר כמעט שכחנו הכול.
<שירה סרוסי: אותנו אתם לא תשכחו.
עמרם מצנע: בגלל זה אומרים תמיד שצריך לחזור על כל דבר עשר פעמים.
<אמיר-מדריך: לא, בשביל זה אנחנו צריכים לעשות את זה בדרכים חווייתיות וחדשניות, ולמה אני מתכוון?
<אמיר-מדריך: אני מדבר על למידה חווייתית.
<אמיר-מדריך: המחקרים מוכיחים שכאשר הלומד חווה איזה שהוא רגש בזמן הלמידה, אם זה התלהבות, אם זה תחרות, אם זה משהו, או שהוא מגלה מעורבות פעילה בזמן הלמידה, כמו שאתם עכשיו מגלים מעורבות אקטיבית בזמן ההרצאה שלי, אז יכולת הזכירה שלכם נשארת לאורך זמן הרבה יותר טוב.
<אמיר-מדריך: אז איך עושים באמת למידה חווייתית?
<אמיר-מדריך: אז אנחנו מכירים את הלמידה החווייתית המסורתית שאנשים יכולים לעשות במשחקי למידה, בסימולציות, כמו בכיתה שראינו למעלה.
<אמיר-מדריך: אנחנו נעשה את זה בתרגילים, בהפעלות, סרטים, משחקי תפקידים.
<אמיר-מדריך: המטרה שלנו כאן בענף טכנולוגיה זה לנסות ולמחשב את כל הדבר הזה ולעשות את זה בצורה טכנולוגית, ירוקה ומגניבה.
<שירה סרוסי: יש לנו הזדמנות, אנחנו פשוט נמצאים במאה הנכונה, שהביאה שלנו את ההזדמנות לידיים לעשות את הדברים האלה.
<אמיר-מדריך: איך אנחנו עושים את זה?
<אמיר-מדריך: אני רוצה להציג לכם כמה כלים שבאמצעותם אנחנו מפעילים למידה חווייתית בכיתות שלנו, שאנחנו כבר יודעים שהיא האפקטיבית ביותר.
<אמיר-מדריך: אחת הדוגמאות זה מה שחוויתם עכשיו.
<אמיר-מדריך: זה מה שנקרא מצגת אינטראקטיבית.
<אמיר-מדריך: אני הצגתי לכם מצגת ואתם הייתם פעילים במהלך המצגת ואתם הבעתם את הדעה שלכם וכל אחד הצביע.
<אמיר-מדריך: פה במקרה הזה אתם רואים את ראש חטיבת ניהול סיכונים שהעבירה הרצאה לכל שלוחות חו"ל שהגיעו ארצה ואת כל ההרצאה שלה היא עשתה סביב שאלות שאנשים באמצעות הסמרטפונים שלהם, הם הביאו את המכשירים שלהם, נכנסו למכשירים והצביעו במהלך ההרצאה והיא ניווטה את ההרצאה שלה בהתאם לתגובות של האנשים.
<שירה סרוסי: זה היה במלון דן, זה בכלל לא פה, לא בין כותלי הבנק.
<אמיר-מדריך: זה היה במלון, היא הציגה שאלה לאנשים, האנשים חוו את השאלה, התמודדו עם השאלה, היו פעילים ובהתאם לתשובות שלהם היא ניווטה את ההרצאה.
<אמיר-מדריך: וככה אנחנו עושים את זה גם היום, אנחנו משתדלים כמה שיותר לשלב אינטראקטיביות בתוך ההרצאות שלנו.
<אמיר-מדריך: זה הוכח שכשהלומד מתנסה במשהו הוא זוכר אותו יותר טוב.
<אמיר-מדריך: כמובן יש לנו את ההרצאות מרחוק.
<אמיר-מדריך: את הלייב מיטינג.
<אמיר-מדריך: הלייב מיטינג שלנו זה למעשה הדרך שלנו להפיץ ידע להמונים בזמן קצר.
<אמיר-מדריך: פה אתם רואים את מגוון המרצים שלנו שיושבים במקומות מרוחקים, כל אחד במשרד שלו עם מצלמות, ופונים אל הסניפים ומעבירים את הידע, את ההטמעות, את יחידת הלמידה הקצרה בזמן הקצר ביותר.
<אמיר-מדריך: אתם רואים בחלונות העליונים למטה ולמעלה את הסניפים, איך הם יושבים, מתקבצים בזמן הפיצול, יושבים אצל מנהל הסניף ולומדים כולם ביחד למידה קבוצתית.
<אמיר-מדריך: או ביחד או כל אחד מול המסך שלו.
<אמיר-מדריך: אנחנו עושים את זה באמת בקצב מטורף.
<שירה סרוסי: זה שינוי תרבותי.
<שירה סרוסי: זה משהו שהתחלנו לפני שלוש שנים.
<שירה סרוסי: אף אחד לא האמין שזה יתפוס, אנחנו היום במצב של מעל 25,000 שעות למידה בחציון, אנחנו כבר במצב שאין לנו כבר זמן בסניף להעביר את המידע ומדובר על יחידות מאוד קצרות, על גג חצי שעה, כי אי אפשר להחזיק אנשים הרבה זמן.
<אמיר-מדריך: שלא לדבר על היעילות של הדבר הזה, על החיסכון בשינוע, שלא מביאים לכאן.
עמרם מצנע: והיתרון שאתה יכול להביא את האדם הכי מקצועי בתחום הזה.
<שירה סרוסי: היה משבר בארצות הברית, משהו בשוק ההון.
<שירה סרוסי: יום חמישי, שעה חמש אחר הצהריים קיבלתי טלפון, אמרו לי 'שירה, יום ראשון בשמונה בבוקר יש מישהו מאוד ידוע', הוא היה באקסלנס, פיטרו אותו, אני לא זוכרת את השם שלו, יש לו מבטא כבד כזה, רצו להביא אותו כדי להעביר לכל היועצים סקירה על שוק ההון.
<שירה סרוסי: וכך היה.
<שירה סרוסי: באמצעות הכלי הזה בשמונה בבוקר הוא הגיע לכל היועצים בבנק.
<שירה סרוסי: מדובר על 800 איש.
<אמיר-מדריך: למידה להמונים.
עמרם מצנע: יש היום למשרד החינוך בפיתוח של מט"ח, שמענו את זה היום מחלק מהילדים, בעיקר במתמטיקה ופיזיקה, שאין מספיק מורים, אתה מגיע לבית ספר כזה בדימונה או בירוחם ורק שני ילדים רוצים ללמוד פיזיקה מתקדמת, אז יש מערכת לימוד וירטואלית.
עמרם מצנע: יש לוח זמנים, שלוש פעמים בשבוע בשעות אלה ואלה, כיתה של 20-25 ילדים, ממטולה עד דימונה, יושבים מול מורה.
עמרם מצנע: והמורה והכול כמובן וירטואלי.
עמרם מצנע: אני התרשמתי מאוד מזה.
<אמיר-מדריך: כן, למידה סינכרונית.
<שירה סרוסי: אז אצלנו זה נקרא קבוצות ואנחנו גם עושים את זה לבעלי עניין.
<שירה סרוסי: למשל יש קבוצה של כל מנהלי המגזרים שהם שמונה במספר, שהם פזורים בכל הארץ, הם יושבים עם המנהל שלהם שנמצא במטה באותו אופן ועושים דיונים בצורה הזאת.
<שירה סרוסי: זה כלי פנטסטי.
<שירה סרוסי: זה העתיד, לשם צריך ללכת.
<שירה סרוסי: אני מאוד שמחה שזה קורה כבר.
<אמיר-מדריך: כלים נוספים שיש לנו בלמידה הקבוצתית, אנחנו מאוד מאוד הבנו שבמקום להעביר הרצאות יבשות, כבדות, של חומר כבד בכיתה בצורה פרונטלית, למה לא לעשות את זה בצורה חווייתית משחקית.
<אמיר-מדריך: אני מראה לכם פה שתי דוגמאות למשחקים שאנחנו פיתחנו כאן בכוחות שלנו, משחק הווילון ומשחק ג'פרדי, למידה קבוצתית.
<אמיר-מדריך: לוקחים את הכיתה כמו שהיא, מחלקים אותה לחמש קבוצות ומתחילים להעביר שאלות לכל קבוצה.
<אמיר-מדריך: התלמידים מתמודדים עם השאלות בינם לבין עצמם, לומדים אחד מהשני ומקבלים ניקוד בהתאם לתשובות שהם עונים, מתחרים עם הקבוצות האחרות.
<אמיר-מדריך: אנחנו גילינו שאנחנו יכולים להעביר הרצאות שלמות, זה נועד בעיקר ליישור קו, לרענון ידע, לחזרה על חומר, אנחנו יכולים להעביר משחקים שלמים כחלופה להרצאות עם מצגות.
<שירה סרוסי: זה לא משנה אם בכירים או זוטרים.
<שירה סרוסי: היה לנו את הג'פרדי במנהלי סניפים וההתקוטטות - - -
<אמיר-מדריך: אוכלוסייה קשה מאוד.
<שירה סרוסי: זו אוכלוסייה מאוד קשה, שהיא חושבת שהיא יודעת הכול.
<שירה סרוסי: ההתקוטטות על הנקודות, כי יש כאן משמעות של להוריד נקודות - - - זה היה פשוט משעשע לראות את זה.
<שירה סרוסי: הם לא רצו לסיים, זה כל כך הדליק אותם.
<אמיר-מדריך: כן, החוויה, זה מה שהכניס אותם ללמידה.
<אמיר-מדריך: וכמובן כל שאלה שהם מתעכבים עליה, הם לומדים עליה וחוזרים עליה ועולות שאלות מהקהל.
<אמיר-מדריך: עוד דוגמה ללמידה קבוצתית, יותר טכנולוגית, היא באמצעות טבלטים.
<אמיר-מדריך: יש לנו כאן מרצה חמוד שמעביר לנו.
<אמיר-מדריך: על אותו עיקרון, לוקחים כיתה, מחלקים אותה לקבוצות, לכל קבוצה מחלקים טבלט.
<אמיר-מדריך: במקרה הזה אתם רואים הדגמה חיה.
<אמיר-מדריך: הקבוצות מתמודדות מול שאלות שמופיעות להם בטבלטים והם צריכים ביחד, תוך דיון בינם לבין עצמם, לענות על השאלות.
<אמיר-מדריך: כל קבוצה מתמודדת מול הקבוצה השנייה והם רואים על המקרן את ההתקדמות שלהם.
<אמיר-מדריך: אתם תיכף תראו כאן שכל קבוצה מיוצגת על ידי חללית וברגע שאתה עונה נכון על השאלה החללית שלך מתקדמת ויש פה תחרות בין הקבוצות.
<אמיר-מדריך: אז שוב, יש כאן חוויה, יש כאן למידה וכמובן לאחר מכן אנחנו מוציאים דוחות ואנחנו יכולים לחזור ולראות איפה היו הכשלים במהלך הלמידה הזאת.
<שירה סרוסי: והנושא הוא נושא מאוד מאוד משעמם.
<שירה סרוסי: אלה שתי מערכות מאוד כבדות, ערבויות וביטחונות, עם המון המון דקויות והמון פרטים.
<שירה סרוסי: זו הדרך להלהיב אותם וללמוד.
<אמיר-מדריך: הזמן שלנו קצר ומה שרציתי לסכם זה שאנחנו בתחום שלנו בטכנולוגיה הולכים מאוד מאוד קדימה.
<אמיר-מדריך: אנחנו הולכים לארגון ירוק, פחות נייר, אנחנו רוצים עכשיו להכניס כמה שיותר את הטבלטים כמחברות בלמידה, להכניס יותר את הפעילות של החדשנות והחיפוש אחרי פתרונות טכנולוגיים ללמידה.
<אמיר-מדריך: ואני רוצה שעכשיו נחווה קצת למידה מסוג אחר.
<אמיר-מדריך: אנחנו נעשה תחרות אישית ביניכם - - -
<שירה סרוסי: דרך אגב, את הפעילות הזאת אנחנו עשינו, אני מניחה שבני סיפר לכם שהייתה קייטנה טכנולוגית - - -
<בני גידלי: לא הספקתי הכול.
<שירה סרוסי: יש פעילות מאוד יפה שלאומי טכנולוגיות עושים בלוד.
<שירה סרוסי: אחת הפעילות זכתה בפרס של 5,000 שקל, לא הרבה כסף, והחליטה שהיא תורמת אותו.
<שירה סרוסי: בעזרת הסכום הזה עשו קייטנה טכנולוגית של שבוע לילדים שאותרו על ידי הרווחה.
<שירה סרוסי: ביום הסיום שלהם הם באו ועשינו להם את המשחק הזה.
<שירה סרוסי: לראות את הילדים, הם היו סך הכול 15 ילדים, היה שם ילד אחד שבלט, אתם תיכף תתבקשו להכניס שם, אני קצת מקלקלת, אבל לא נורא, כולם כתבו את השמות שלהם והיה ילד אחד ממוצא אתיופי והוא כתב 'זולו הגדול' או משהו כזה.
<שירה סרוסי: זה כבר אומר משהו על הילד, ראית את יצר התחרות שלו והוא ניצח.
<שירה סרוסי: וכל הזמן השם שלו הופיע.
<שירה סרוסי: הייתה שם אינטראקציה מדהימה.
<שירה סרוסי: בסוף אמרו להם 'אתם רואים?
<שירה סרוסי: אתם יכולים להגיע לאן שאתם רוצים, רק תכוונו ותחלמו'.
<שירה סרוסי: זה היה מין דוגמה חיה כזו שזה אפשרי.
<שירה סרוסי: זה היה מקסים, פשוט מקסים.
<אמיר-מדריך: טוב, אז בכמה דקות שיש לנו אנחנו נעשה פעילות חווייתית, באמת הפעם, נוציא מכם את השד התחרותי שלכם.
<אמיר-מדריך: זו הולכת להיות תחרות אישית, קלה, פשוטה, מאוד מהירה גם, מספר שאלות כלליות מאוד בנושא הוועדה, בנושא בנק לאומי וכו'.
<אמיר-מדריך: לראות עד כמה אתם - - -
<קריאה: אל תלחיץ.
<אמיר-מדריך: אני לא מלחיץ, אבל הכול מוקלט.
<אמיר-מדריך: אתם נכנסתם כבר לטבלטים שלכם לפלטפורמה שנקראת - - -.
<אמיר-מדריך: פלטפורמה חינמית.