GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: סעיף 7ה אושר.
<מירב ישראלי: 7ו.
<מירב ישראלי: סדרי העבודה של ועדת המומחים ועדת המומחים תקבע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו בחוק זה, ותפרסם אותם בנהלים.
<מירב ישראלי: השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע הוראות לעניין תשלום גמול והחזר הוצאות לחבר ועדת המומחים שאינו עובד המדינה או עובד גוף מתוקצב או נציג של גוף שאותו הוא מייצג בוועדה ובלבד אינו זכאי לקבל ממקור אחר תמורה או החזר הוצאות בעבור ההשתתפות.
<מירב ישראלי: הוועדה תהיה רשאית להיוועץ במומחים נוספים, בהתאם לשיקול דעתה, אשר לא יהיו חברים מן המניין ולא יהיו בעלי זכות הצבעה בדיונים".
<מירב ישראלי: כאן יש כמה הוראות שהיו חסרות בנוסח הכחול והן הוראות סטנדרטיות לגבי חברי ועדות שנקבעים בחקיקה, שזה סייג למינוי, פקיעת כהונה, העברה מכהונה, השעיה מכהונה וניגוד עניינים.
<מירב ישראלי: סייג למינוי – לא ימונה לוועדה מי שהורשה בעבירה או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר המועצה או מי שתלוי ועומד נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.
<מירב ישראלי: פקיעת כהונה – חבר הוועדה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: התפטר במסירת כתב התפטרות לשר.
<מירב ישראלי: הורשע בעבירה או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר המועצה.
<מירב ישראלי: חדל להתקיים בו התנאי שמכוחו מונה, ולגבי נציג הציבור – אם נתמנה להיות עובד המדינה.
<מירב ישראלי: העברה מכהונה – השר רשאי להעביר חבר הועדה מכהונתו לפני תום תקופת הכהונה, בהתקיים אחד מאלה: נבצר ממנו דרך קבע מלא את תפקידו.
<מירב ישראלי: נעדר מיותר מחמש ישיבות רצופות של הוועדה.
<מירב ישראלי: הוא אינו ממלא כראוי את תפקידו.
<מירב ישראלי: הוגש נגדו כתב אישום או קובלנה משמעתית בעבירה ובעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר המועצה או מי שתלוי ועומד נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.
<מירב ישראלי: השעיה מכהונה – הוגשו נגד חבר הוועדה כתב אישם או קובלנה משמעתית בעבירה פלילית או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן כחבר הועדה, רשאי השר להשעותו מכהונת עד למתן פסק דין סופי בעניינו.
<מירב ישראלי: ניגוד עניינים – לא ימונה כחבר ועדת ההכרה או כחבר ועדת המומחים (בסעיף זה – חבר) ולא יכהן בה מי עלול להימצא באופן תדיר, במישרין או בעקיפין, בניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הועדה ובין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו.
<מירב ישראלי: לעניין זה, לא יראו חבר כמי שעלול להימצא באופן תדיר בניגוד עניינים אך בשל כך שהוא חבר בוועדת ההכרה ובוועדת המומחים באותה עת.
<מירב ישראלי: חבר יימנע מהשתתפות בדיון בישיבות הוועדה, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה לבין עניין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו.
<מירב ישראלי: חבר לא יטפל במסגרת תפקידו בוועדה בנושא כאמור גם מחוץ לישיבות הוועדה.
<מירב ישראלי: נתברר לחבר כי הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), יודיע על כך, בכתב, בהקדם האפשרי ליושב ראש הוועדה.
<מירב ישראלי: היה החבר האמור יושב ראש הוועדה – יודיע על כך לשר ולממונה.
<מירב ישראלי: לעניין סעיף זה, אחת היא אם מילוי התפקיד האחר הוא בתמורה או שלא בתמורה.
<מירב ישראלי: בסעיף זה – "עניין אישי" – לרבות עניין אישי של קרוב או עניין אישי של תאגיד שאותו אדם או בן משפחתו הם בעלי עניין או נושאי משרה בו.
<מירב ישראלי: "קרוב" – בן זוג, הורה, בן, בת ובני זוגם אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד, דודה, חותן, חותנת, חם, חמות, תן, כלה, נכד או נכדה, לרבות חורג או מאומץ, וכן אדם אחר הסמוך על שולחנו של אותו אדם.
<מירב ישראלי: "בעל עניין" – כהגדרתו בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968.
<מירב ישראלי: "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות, התשנ"ט-1999.
<מירב ישראלי: סודיות – מי שהגיע לידיו מידע על אותו אדם לפי חוק זה, ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו שימוש, אלא לפי הוראות חוק זה לפי כל דין.
עמרם מצנע: אני מניח שאין כאן הערות.
עמרם מצנע: סעיף 7ו אושר.
<מירב ישראלי: אלה יהיו סעיפים נפרדים.
<מירב ישראלי: אנחנו נוסיף מספרים.
<מירב ישראלי: סעיף 8 עוסק בביטול והתליה של תעודת הכרה.
<מירב ישראלי: ברישא, במקום "השר או מי שהוא הסמיכו לכך" – מכיוון שעכשיו הממונה נותן תעודת הכרה, הוא גם יכול לשול אותה".
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 8 בסעיף 8 לחוק העיקרי – ברישה, במקום "השר א מי שהסמיכו לכך" יבוא "הממונה, לאחר שנועץ בוועדת ההכרה, ואחרי "לתקופה שיקבע" יבוא "או על התנייתה בתנאים".
<מירב ישראלי: בפסקה (2), בסופה יבוא "או לפי התקנות".
<מירב ישראלי: זה חדל להתקיים תנאי מהתנאים למתן תעודת הכרה לפי סעיף 6 או לפי התקנות.
<מירב ישראלי: דרך אגב, אני לא בטוחה שצריך את זה לפי סעיף 6 זה גם לפי התקנות, אבל נבדוק את זה בניסוח.
<מירב ישראלי: הסעיף שהיה לגבי בתי המשפט לעניינים מינהליים היה בטעות כי אין ערעור על החלטה של מוסד על-תיכוני שהוא לא גורם מינהלי ולכן מחקנו אותו.
<מירב ישראלי: סעיף 12 הוא סעיף התחילה.
<מירב ישראלי: בגדול סעיף 12 לחוק המקורי קבע שהתחילה תהיה עד 1 בפברואר 2009 ו מכיוון שלא הותקנו תקנות, למעשה החוק לא נכנס לתוקף.
<מירב ישראלי: כאן מה שמשרד החינוך מבקש, הוא בעצם מבקש לתקן את התחילה של כל החוק - כי בלאו הכי החוק לא ייכנס לתוקף בלי התקנות – להכניס את כל החוק לתוקף עד 1 בפברואר 2015, שזה בסביבות שמונה חודשים, ותקנות ראשונות, תיקון סעיף 13 שעוסק בתקנות הראשונות כבר לא רלוונטי כי המועד עבר מזמן.
<מירב ישראלי: בעצם כל התקנות הרלוונטיות שתכף נוכל לומר מה הן, יהיו תקנות ראשונות שיובאו לאישור הוועדה עד יום 1 בדצמבר 2014.
<מירב ישראלי: כלומר, תוך שישה חודשים הם צריכים להביא את התקנות.
<ברוך אברהמי: איפה אנחנו רואים את זה?
<מירב ישראלי: אני מסבירה.
עמרם מצנע: זה התאמת לוחות הזמנים לחוק שנחקק ולא נכנס לתוקף.
<מירב ישראלי: החוק המקורי היה צריך להיכנס לתוקף ב-2009.
<מירב ישראלי: מכיוון שלא הותקנו תקנות, החוק למעשה לא בתוקף ולא עושים בו שימוש.
<מירב ישראלי: לכן עכשיו הכוונה היא להכניס את התיקונים האלה ולפי התיקונים האלה לעשות תקנות חדשות, אז כל החוק ייכנס לתוקף לפי הנוסח החדש.
<מירב ישראלי: עד כאן אני מובנת?
<מירב ישראלי: הסעיפים האלה באים לומר בדיוק את מה שאמרתי, רק לקבוע לזה תאריכים.
<מירב ישראלי: התאריך לכניסת כל החוק לתוקף יהיה בעוד כשמונה חודשים, ב-1 בפברואר 2015.
<מירב ישראלי: בתוך שישה חודשים משרד החינוך יצטרך להביא לנו את התקנות לאישור, תקנות ראשונות, ואז החוק כבר ייכנס לתוקף עת יש תקנות מאושרות ולכן אפשר יהיה להפעיל אותו.
<מירב ישראלי: זאת ההצעה.
<מירב ישראלי: אתה רואה את זה בסעיף 6 בעמוד 12.
<ברוך אברהמי: התפזרנו מהישיבה ועכשיו יש שינויים.
<מירב ישראלי: נכון, כי כך הכנסת עובדת.
<מירב ישראלי: היא עושה תיקונים בחוק מישיבה לישיבה.
<מירב ישראלי: לכן יש ועדה.
<מירב ישראלי: החוק המקורי בסעיף 12 – לא הצעת החוק אלא החוק – קובע שתחילתו של חוק זה ביום ז' בשבט התשס"ט (1 בפברואר 2009).
<מירב ישראלי: אנחנו מתקנים אותו וקובעים שתחילת החוק תהיה רק ב-1 בפברואר 2015.
<מירב ישראלי: בעמוד 13 יש את תיקון סעיף 7.
<ברוך אברהמי: אין לנו את הדף הזה.
<מירב ישראלי: יכול להיות שהעמוד נשמט.
<מירב ישראלי: סעיף 7 בעמוד 13 למעלה, שתי השורות הראשונות.
<מירב ישראלי: עכשיו אני מקריאה את סעיף 13 מהחוק המקורי אותו אנחנו מתקנים.
<מירב ישראלי: אני מתנצלת שנשמטה לכם בהדפסה כותרת השוליים.
עמרם מצנע: הנוסח לא חשוב.
עמרם מצנע: מה שחשוב להבין זה שבחוק המקורי היה לוח זמנים שכבר בכלל נגמר.
עמרם מצנע: תחילת החוק היא ב-1 בפברואר 2015.
עמרם מצנע: חודשיים לפני כן, קרי, מהיום שישה חודשים, משרד החינוך צריך להביא לוועדה את התקנות כך שביום כניסת החוק לתוקף יהיה גם חוק וגם תקנות.
<מירב ישראלי: סעיף 16 המקורי לחוק הקיים קבע הוראת מעבר לגבי אנשים שכבר עוסקים בתחום וייקח זמן עד שהם יקבלו תעודת הכרה קבועה ולכן רוצים לתת להם תעודת הכרה זמנית כדי שהם יוכלו להמשיך לעבוד עד שהם ישלימו את דרישות ההכשרה.
<מירב ישראלי: במקום סעיף 16 לחוק העיקרי יבוא:
<מירב ישראלי: הוא בגיר.
<מירב ישראלי: הוא לא הורשע בישראל או מחוץ לישראל, בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לקבל תעודתה כרה.
<מירב ישראלי: לעניין זה, "הורשע" - לרבות מי בית המשפט קבע שביצע את העבירה או שבית המשפט מצא כי עשה את מעשה העבירה לפי סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א-1991.
<מירב ישראלי: מתקיימים בו אחד מאלה: מתקיימים בו התנאים למתן תעודת הכרה לפי סעיף 6(א)(4)
<מירב ישראלי: (ב) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה.
<מירב ישראלי: מתקיימים בו התנאים למתן תעודת הכרה לי סעיף 6(א)(4)(א), (ג), (ד), (ה) או _ו) לפי חוק זה, ובלבד שעסק בעריכת הבחונים לשם מתן התאמות לאנשים עם לקות למידה, בהיקף ניכר (בסעיף זה – אבחון בהיקף ניכר), בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה.
עמרם מצנע: כל זה מיועד לצורך סגירת פער של חודשיים?
<מירב ישראלי: אפשר יהיה בתוך ארבע שנים.
<מירב ישראלי: הם קיצרו את זה.
<מירב ישראלי: אני שאלתי אותם למה והם יסבירו.
<מירב ישראלי: בעיקרון אתה יכול לראות כאן בסוף.
<מירב ישראלי: אני לא אקריא את כל הדברים האלה כי זה כמו בחוק הקיים.
<קריאה: אבל יש כאן בעיה.
<קריאה: כבר מזמן אין תעודות הכרה.
<קריאה: רק האוניברסיטאות נותנות.
<קריאה: מי נותן תעודת הכרה היום?
<מירב ישראלי: אז תהיה ועדת הכרה.
<קריאה: אבל היום אין.
<מירב ישראלי: אחרי שהחוק נכנס לתוקף ומוקמת ועדת ההכרה וממונה הממונה, הכול קיים, עומד ורק מחכה שאנשים יגישו בקשות, מכיוון שיש דרישות הכשרה שייקח זמן לעמוד בהן, יהיו קורסים וכל מיני דברים כאלה, ייקח זמן ואנשים כבר עוסקים במתן אבחונים ואנחנו לא רוצים לקטוע את מטה לחמם בבת אחת.
<מירב ישראלי: נותנים לכן אפשרות בחוק לקבל מי שכבר עסק בתחום והוא מוכיח לממונה ולוועדת ההכרה שהוא עסק בתחום בתנאים שמוזכרים כאן, שאלה אותם התנאים שהיו בחוק המקורי – הם לא שינו את התנאים וזה נשאר אותו הדבר – כך שמי שמוכיח לממונה ולוועדת ההכרה שהוא עומד בתנאים האלה, מקבל תעודת הכרה זמנית לארבע שנים ותוך ארבעת השנים האלה הוא צריך להשיג תעודת הכרה קבועה.
<מירב ישראלי: זאת הוראת מעבר.
עמרם מצנע: הוא בעל תואר בוקר ממוסד אקדמי או בעל תואר בוגר שהוא תואר ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ וכן תעודה, שהשר הכיר בה, המעידה על הכשרה של שנתיים בתחום לקויות למידה (בסעיף זה – תעודת הכשרה), ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בשלוש השנים שקדמו להגשת הבקשה.
<נעמי וינטראוב: מה זה "ניכר"?
<מירב ישראלי: ועדת ההכרה תצטרך לפרש את זה.
<מירב ישראלי: הוא בעל תעודת הוראה ממוסד על תיכוני או ממוסד להכשרת מורים בחוץ לארץ שהשר הכיר בו לעניין חוק זה ובעל תעודת הכשרה, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בעשר השנים שקדמו להגשת הבקשה.
<מירב ישראלי: הוא בעל תעודת הכשרה, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר ב-15 השנים שקדמו להגשת הבקשה.
<מירב ישראלי: הוא בעל תואר בוגר בריפוי בעיסוק או בהפרעות בתקשורת ממוסד אקדמי או בעל תואר כאמור שהוא תואר ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, ובלבד שעסק באבחון בהיקף ניכר בחמש השנים שקדמו להגשת הבקשה.
<קריאה: צריך להיות שלוש שנים, אם הוא עסק באבחון ניכר כמו יתר המקצועות שמוסדרים.
<קריאה: יש כאן בהיקף ניכר של חמש שנים בעוד שבמקרים האחרים מדובר על שלוש שנים.
<מירב ישראלי: זה עניין מקצועי.
<מירב ישראלי: זה מה שהוועדה קבעה בדיונים בחוק המקורי.
<מירב ישראלי: זה לא השתנה.
<קריאה: תראו את (ב) ו-(ג).
<קריאה: אין שום הבדל.
<מירב ישראלי: הוראות סעיף 7 עד 7ג ו-8 יחולו, בשינויים המחויבים, על בקשה למתן תעודת הכרה זמנית, ועל ביטולה או התלייתה.
<מירב ישראלי: תוקפה של תעודת הכרה זמנית יהיה לתקופה של ארבע שנים – כאן באמת זה התקצר מהחוק המקורי ומשרד החינוך יסביר למה - מיום פרסומו של חוק זה או לתקופה של שלוש שנים מיום פרסומן של תקנות לפי סעיף 6(ב) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה, לפי המאוחר.
<מירב ישראלי: תלמיד שערב תחילתו של חוק זה ניתנו לו התאמות בעקבות אבחון שאינו אבחון מוכר, ימשיך להיות זכאי להתאמות כאמור, לתקופה שניתנו או עד לסיום לימודיו לתואר או לתעודה שלקראתם הוא לומד, לפי המוקדם.
<מירב ישראלי: בסעיף זה "תואר ממוסד מוכר להשכלה גבוהה בחוץ לארץ", כהגדרתו בסעיף 6(ד) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה.
<גיא פינקלשטיין: עמותת לשם, העמותה שבעצם עבדה על החוק הזה לאורך השנים, מ-2001, עם זבולון אורלב.
<גיא פינקלשטיין: את החוק הזה העברנו בכנסת ב-2008, הכנסת העבירה אותו פעם ראשונה והיה שם דור המדבר.
<גיא פינקלשטיין: אני חושב שגם כאן צריך להיות דור המדבר בנוסח הנוכחי אלא שהוא צריך לצמצם מאוד, היות ועברו כבר שש שנים מאז וכל מי שמכיר את החוק מ-2008 כבר התכונן לו באיזשהו אופן.
<גיא פינקלשטיין: אני לא חושב שצריך להיות כאן אדם שמקבל תעודת הכרה זמנית שעוד אין לו תואר שני.
<גיא פינקלשטיין: את התואר הראשון כאן צריך לגמרי להוציא.
<גיא פינקלשטיין: מי שיהיה זכאי לתעודת הכרה זמנית, לדעתי הוא לפחות אדם בעל תואר שני במקצועות המנויים בחוק כמובן.
<גיא פינקלשטיין: לא יתכן שיבואו עכשיו בעלי תעודת הוראה שעבדו 15 שנים באבחון ועכשיו, שש שנים אחרי שחוקק החוק ולא רצו לעשות את זה כבר אז והם הכירו את החוק.
<גיא פינקלשטיין: לפחות אלי היו מאות טלפונים של אנשים כאלה.
<קריאה: אני תומכת בזה במאת האחוזים.
<גיא פינקלשטיין: לפחות תואר שני לטעמי.
<גיא פינקלשטיין: כלקוי למיה בעצמי וכמי שיש לו גם ילדים לקויי למידה, לפחות יהיה איזה כבוד מינימלי למי שמאבחנים אותו.
<גיא פינקלשטיין: עד עכשיו התאפקתי למרות שהיו לי הערות כי רציתי שהחוק על כל הבעיות שיש בו כבר יסתיים, אבל לדעתי זאת נקודה חשובה.
עמרם מצנע: מה אומר משרד החינוך?
<קריאה: זאת שאלה משפטית.
<יהודית אל-דור: תכף תענה הלשכה המשפטית.
<יהודית אל-דור: הסעיף הזה נכנס בעקבות התנגדויות של ארגונים מסוימים שעוסקים באבחונים במשך שנים רבות.
<יהודית אל-דור: החלק הזה של לרכוש את החלק השני לאנשים שהם גם קצת יותר מבוגרים, זה לוקח להם זמן והעניין של החוק, לא כולם יודעים את זה.
<יהודית אל-דור: לכן נתנו את הזמן הזה.
<יהודית אל-דור: בכל אופן, תואר שני זה משהו שאתה צריך ללמוד, להשקיע, לא לכולם יש את הכסף ללמוד כי הם עובדים.
<יהודית אל-דור: לכן נתנו את האפשרות הזאת.
<יהודית אל-דור: זה היה על פי אחת ההתנגדויות המאוד מאוד קשות של הארגונים.
<מירב ישראלי: הוועדה גם קיימה על כך דיונים בזמנו.
<יהודית אל-דור: אני חושבת שזה דור מדבר ואפשר לאפשר את זה.
<יהודית אל-דור: לא יקרה שום דבר.
<יהודית אל-דור: ועדת ההכרה גם תסתכל על זה ותראה את זה, את סוג ההכשרה, והיא סוברנית להחליט.
<יהודית אל-דור: יושבים בה מומחים והם יעשו את ההחלטות שלהם.
<יהודית אל-דור: זאת ההמלצה שלי.
<ברוך אברהמי: גם פסיכולוגים הם בדור המדבר?
<מירב ישראלי: פסיכולוג זה בסעיף 6(א)(4)(א) שנכנס ב-(4)(ב).
<מירב ישראלי: תסתכל בסעיף 16(4)(ב).
<קריאה: לפסיכולוגים יש תואר שני כברירת מחדל ולכן הם לא נכנסו בסעיפים.
<מירב ישראלי: הם נכנסו.
<מירב ישראלי: מתקיימים בו התנאים למתן תעודת הכרה לפי סעיף 6(א)(4)(א), זה הפסיכולוג.
עמרם מצנע: יהודית, אני מבין שאתם רוצים להשאיר את זה בתואר ראשון.
<יהודית אל-דור: אני חושבת שזה חלק של ועדתה ההכרה.
<יהודית אל-דור: אלה אנשים בודדים ואפשר לראות את הדברים הללו.
<יהודית אל-דור: החוק צריך להיכנס גם במידתיות ובסביבות ועל זה נוכל לשלוט.
<יהודית אל-דור: אלה לא אנשים רבים אבל נשאיר את האופציה.
<מירב ישראלי: זה גם מתקצר לארבע שנים.
<יהודית אל-דור: הוראות מעבר בדרך כלל נותנים ברוחב לב.
<יהודית אל-דור: יש לנו הסתייגויות.
עמרם מצנע: חבר הכנסת נחמן שי רשם שלוש הסתייגויות.
עמרם מצנע: אחרי סעיף (4) יבוא סעיפים (6) ו-(7) בחוק המקורי: לא יחולו על עיסוק בפסיכולוגיה ועל פסיכולוגים מורשים ומוסמכים בהתאם לחוק הפסיכולוגים התשל"ז-1977.
<מירב ישראלי: אם אני מבינה נכון, הוא למעשה רוצה שפסיכולוג לא יצטרך.
עמרם מצנע: מי בעד ההסתייגות של נחמן שי?
עמרם מצנע: בעד – אין
עמרם מצנע: ההסתייגות לא התקבלה
עמרם מצנע: רק קארין אלהרר ואני מצביעים.
עמרם מצנע: הסתייגות שנייה של חבר הכנסת נחמן שי.
עמרם מצנע: הוא מציע שאחרי סעיף (5) יבוא (6): בכל מקרה בו יש צורך באבחון פסיכולוגי או בבדיקה או שימוש במבחנים פסיכולוגיים או שישנה שאלה בתחום הפסיכולוגי, תתקבל חוות הדעת של פסיכולוג מורשה ומוסמך כחוק.
<קריאה: אתה בעצם אומר שברגע שיש שאלה פסיכולוגית, לא להפנות לפסיכולוג.
<יהודית אל-דור: להפנות לוועדה.
עמרם מצנע: חבר הכנסת נחמן שי מציע בסעיף 3, אחרי סעיף קטן (4) יבוא: (5) דרישות הכשרה ותקנות לגבי פסיכולוגים ייקבעו על ידי שר הבריאות בהתייעצות עם מועצת הפסיכולוגים בהתאם לחוק הפסיכולוגים התשל"ז-1977.
עמרם מצנע: אני מודה לכולכם.
עמרם מצנע: אני חושב שאתם עשיתם עבודה חשובה ואני מקווה מאוד שהחוק יעבור בקריאה שנייה ושלישית עוד לפני תום הכינוס הנוכחי וייכנס לספר החוקים.
עמרם מצנע: את הפתיחה ליום הלא קל הזה כבר עשיתי בדיון הקודם בהקשר של המציאות בה אנחנו כולנו חיים וזה במסלול אחד האזנה לרדיו וצפייה בטלוויזיה והמסלול השני הוא החובה שלנו לקיים שגרה ולקיים את התכניות שתכננו.
עמרם מצנע: את זה כבר אמרתי בבוקר.
עמרם מצנע: באמת יום לא קל.
עמרם מצנע: יום עצוב.
עמרם מצנע: אתמול הצלחנו לדאוג לכך שהחוק שאני ורשימה ארוכה של חברי כנסת יזמנו – לא, אנחנו לא יזמנו, אנחנו מנסים, איה כורם יזמה אותו ואנחנו מנסים לעזור – ובוועדת הכנסת הוחלט להעביר אותו אלינו לוועדה.
עמרם מצנע: אני חושב שזה דבר נכון לא רק בגלל שאני עומד בראש רשימת חברי הכנסת שיזמו וחשוב לנו לטפל בזה - לחוק הזה יש כמובן היבטים כלכליים של הסדרה ושל הגבלים והסכמים - אלא שאני חושב שבראש וראשונה לב החוק הוא דווקא עניין התוכן שקשור בתרבות עליה אנחנו בוועדה מופקדים וטוב שהוא הגיע אלינו.
עמרם מצנע: מטרת הדיון הבוקר אחרי שהנושא אושר אתמול ויום לפני שהכנסת יוצאת לפגרה, היא בעצם לתת את בעיטת הפתיחה לטיפול שלנו בהכנת החוק הזה לקריאה ראשונה.
עמרם מצנע: כבר ביקשתי ממירב היועצת המשפטית של הוועדה שתנצל את השבועות הקרובים - כי אנחנו אמנם יוצאים לפגרה, אבל הצוותים המקצועיים לא יוצאים לפגרה – לעשות פגישות מקצועיות כדי לבחון את הקשיים, את הבעייתיות ומה ניתן לתקן, כך שמיד עם חזרתה של הכנסת לפעילות אנחנו נוכל לקיים כאן דיון ונכין את החוק לקריאה ראשונה בתקווה שיימצאו הכלים ונעביר אותו.
עמרם מצנע: מירב, אולי תקריאי לנו את החוק.
<מירב ישראלי: הוא ארוך.
<מירב ישראלי: יכול להיות שיהיו שינוים.
<מירב ישראלי: אולי רק נאמר באופן כללי שכרגע חוק זה נועד להגן על זכויות האומנם בישראל בתחום המוזיקה ולהבטיח את נאותות ההתקשרויות המסחריות עמם מתוך הכרה בתרומתם המרכזית לפיתוח ולשיפור החיים האומנותיים והתרבותיים במדינת ישראל.
<מירב ישראלי: ההוראות העיקריות כרגע הן בעצם קביעה שחזקה שהתקשרות עם אומן בחוזה למתן עבודה אישית או שירות אישי, המשמעות של דבר כזה היא שלא ניתן לכפות את החוזה הזה ולבצע אותו בצו של בית משפט.
<מירב ישראלי: יש כאן הגבלת תקופת התקשרות עם אומן לתקופת מקסימום שבע שנים ויש כאן עוד משהו לגבי תקופה של חמש שנים.
<מירב ישראלי: אני לא נכנסת לפרטים כי יכול להיות שזה ישתנה.
<מירב ישראלי: יש כאן איזושהי קביעה לגבי סוג של חזקה ראייתית כזאת שרואים התקשרות שהיא מסוימת כאשר מרבית החובות מוטלות על צד אחד כמשהו שנוגד את תקנת הציבור.
<מירב ישראלי: אלה כרגע ההוראות העיקריות.
<מירב ישראלי: המטרה של הפגישה המקצועית שקבענו אותה בין הגורמים המקצועיים היא לנסות לאתר את הקשיים בהוראות האלה מבחינת הדין האזרחי ודיני החוזים ולראות איזה פתרונות כן אפשר לתת.
עמרם מצנע: איה, את רוצה להגיד לנו משהו?
<איה כורם: אני רק אומר שאני מאוד מאוד שמחה שהמאמץ הזה באמת יוצא לפועל.
<איה כורם: אני מודה לכולכם על שאתם לוקחים בו חלק.
<איה כורם: הנורמה שקיימת היום בתעשיית המוזיקה היא נורמה שאין לה אח ורע באף תעשייה אחרת בישראל.
<איה כורם: כל הסעיפים בחוק שמוזכרים בו היום, ואני מניחה שהמנגנונים אולי יתחלפו, אבל הרעיון יישאר גם אחרי השינויים, אלה דברים שקיימים בארצות הברית וקיימים באירופה כי שם כבר הבינו שאמנים נוטים להיות בצד החלש והמפיקים, חברות התקליטים, אלה שקושרים אותם בחוזים, נוטים להיות בצד החזק והמנוסה.
<איה כורם: זאת מערכת יחסים לא שוויונית בעליל וכאן החוק צריך להתערב.
רונן הופמן: שאלה לאיה.
רונן הופמן: האם את רואה בחוק הזה הספציפי חלק ממרקם יותר רחב של הגנה על זכויות יוצרים במוזיקה?
רונן הופמן: איך זה משתלב, אם בכלל?
רונן הופמן: אולי זה בנפרד מכל הדברים האחרים שאנחנו עושים עם תל"י.
רונן הופמן: איך זה אמור בסוף להשתלב להגנה מערכתית על הזכויות בכלל?
<איה כורם: אני חושבת שבמדינת ישראל יש הרבה מאוד מה לעשות בכל הנוגע לזכויות יוצרים, למוזיקה ובכלל, בכל הנוגע לטיפול באמנים ולטיפול באומנות ותרבות.
<איה כורם: התרבות הישראלית נמצאת במקם אחרון בסדר העדיפויות אבל אני חושבת שהמטרה של החוק הזה היא להתחיל לטפל בבעיה מאוד אקוטית ואני אפילו אהיה דרמטית ואומר שהחוק הזה יכול להציל חיים.
<איה כורם: ממש כך.
<לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו באמת כבר קיימנו איזה שהן ישיבות מקדימות עם יושב ראש הוועדה ועם אנשים מטעמו ושמענו את הדברים.
<לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו הבענו נכונות לתמוך בקריאה הטרומית כאשר המשך ההליכים יהיו כפופים להסכמה אתנו.
<לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו, כמו שהצגנו את הדברים גם אז, כן חשוב לנו להגיד שיש קשיים בהצעת החוק גם בהיבטים החוזיים שאנחנו חושבים יש היום כלים חוזיים שיכולים להתמודד עם הבעיות האלה שעולות מהצעת החוק, גם בהיבט של הכבילה וההגדרה של מהו חוזה שירות אישי.
<לירון מאוטנר לוגסי: אלו דברים משפטיים שננסה להגיע להסכמות יחד עם היועצת המשפטית של הוועדה.
<לירון מאוטנר לוגסי: מעבר לזה, אנחנו גם חושבים שצריך לעשות איזושהי בדיקה של המודלים הכלכליים כדי להבין באמת את אופן ההתקשרות בין הצדדים, מה הסיכונים והסיכויים שכל צד נוטל על עצמו כדי להבין מה הדרך הנכונה.
<לירון מאוטנר לוגסי: בסופו של דבר כל הוראה שנקבע, תתערב במנגנונים האלה וכדאי לבדוק מה ההשלכה ומה המשמעות שיש לכל הוראה שנקבע.
<לירון מאוטנר לוגסי: לכן בעצם זאת מטרת הדיונים כאן, כדי שנשמע את שני הצדדים לדברים ונשמע מה שיש לכל צד לומר.
עמרם מצנע: אותו מנגנון שעשינו בתל"י.
עמרם מצנע: עשינו דיון כדי ליזום את זה שהמתנגדים שיבואו ויסבירו.
<לירון מאוטנר לוגסי: אני לא הייתי מעורבת בנושא הזה.
עמרם מצנע: הרעיון הוא לעשות דיון כזה ורק אחר כך להתכנס מקצועית.
<לירון מאוטנר לוגסי: זה הרעיון.
עמרם מצנע: אחר כך לעשות דיון בוועדה כדי להזמין את כל אלה שיש להם מה לומר ואולי לא היינו רגישים לזה מספיק ואז, בעקבות זה, לעשות עוד פעם דיון מקצועי ואז לעשות את עבודת החקיקה.
<לירון מאוטנר לוגסי: גם בהיבט הזה.
<לירון מאוטנר לוגסי: נקודה שלישית שגם העלינו אותה וזה קצת מתקשר לשאלה של חבר הכנסת שעולה כאן שאלה של איפה זה נמצא על הספקטרום הרחב של אומנות, לאו דווקא במוזיקה, אולי זה אפילו חורג מתחום האומנות שזה גם איזשהו נושא שאנחנו מעוניינים שייבחן במהלך הדיונים בוועדה.
מירב כהן: אני מצטרפת לדברים שאמרה עורכת הדין לירון מאוטנר לוגסי.
מירב כהן: אנחנו מחכים לישיבה שקבענו כדי להמשיך לדון בדברים.
דב חנין: תודה אדוני על כינוס הדיון הזה.
דב חנין: אני חושב שטוב שאנחנו מתכנסים לפני הפגרה כי זה יאפשר לנו במהלך הפגרה לעשות יחד עם הגורמים המקצועיים במשרדי הממשלה את עבודת שיעורי הבית כדי להכין את עצמנו טוב להשלמה מהירה, אפקטיבית ומדויקת של החקיקה.
עמרם מצנע: נאחל לעצמנו יום שקט.
עמרם מצנע: יש עוד דרך, זה לא קל לחצות את כל המכשולים אבל הרעיון בסופו של דבר הוא למצוא דרך להגן על יוצרים, בעיקר צעירים שעדיין נלכדים לפעמים ברשת שהיא לא תמיד מובנת להם לטווח ארוך על המשמעויות שלה אבל לא רק צעירים.
עמרם מצנע: אנחנו היום מביאים לקריאה ראשונה את מה שבסוף יצא מחוק תל"י ומיד עם כינוס החורף אנחנו נדון כאן בחוק תל"י שהוא גם כן מסוג הדברים שאנחנו עוסקים בו.
עמרם מצנע: אנחנו מקיימים הבוקר דיון, כפי שהבטחנו, בנושא העסקת הסייעות בחינוך המשלב, הסייעות הצמודות.
עמרם מצנע: יש לזה מונחים רבים אבל אנחנו מבינים על מה מדובר.
עמרם מצנע: כזכור, ב-21 ביולי, קרי לפני פחות מחודש, קיימנו דיון בנושא, דיון נוסף ברצף של דיונים שעוסק בנושא הסייעות בכלל, והתמקדנו בנושא תנאי העסקה.
עמרם מצנע: הבטחנו בסיכום שהוצאנו שנקיים דיון נוסף במהלך אוגוסט, ואנחנו מקיימים אותו, כשנושא הדיון הוא ממוקד, תנאי העסקה של הסייעות הצמודות, המשלבות, ואני רוצה להקריא לכם כמה דברים מתוך הסיכום.
עמרם מצנע: קראנו למשרד החינוך להגדיר את הסייעת כמקצוע, להציב תנאי קבלה, כישורים, השתלמויות, שכר, תנאי עבודה, וכן הלאה.
עמרם מצנע: הדגשנו את הבעייתיות בנושא השכר ותנאי ההעסקה.
עמרם מצנע: דיברנו על העסקה רציפה עם תנאי עבודה הולמים, וקיבלתי על עצמי לבצע תיאום רוחב בין הגורמים השונים שאחראים על התחום הזה, והם רבים.
עמרם מצנע: זה קודם כול השלטון המקומי, ההסתדרות, ובעיקר הסתדרות הפקידים כמובן, משרד החינוך, הממונה על השכר, ואני מקווה שמניתי את כולם, כדי להושיב את כולם סביב שולחן ובאמת להגיע להחלטות כמו שצריך.
עמרם מצנע: אני גם מזכיר שהייתה יוזמה ל"דיון מהיר", בין השאר גם של חברת הכנסת זהבה גלאון, שבכלל עוקבת ופעילה מאוד בתחום הזה, שבו קראנו להחזיר את מכתבי הפיטורין שניתנו לסייעות בגין העובדה שהן מועסקות רק תשעה חודשים או פחות, בשנה.
עמרם מצנע: אנחנו גם מצאנו לנכון לומר ששיתוף פעולה עם ההורים ונציגויות ההורים הוא חלק בלתי נפרד מהיכולת להתמודד עם הסוגיות שעליהן דיברנו, וכפי שאמרתי, סיכמנו שנקיים ישיבה, והישיבה הזו ממוקדת בתנאי ההעסקה של הסייעות.
עמרם מצנע: אני אומר את זה כי היו אלי הרבה מאוד פניות ויש נושאים נוספים שקשורים כמובן לנושא של הסייעות בחינוך המיוחד בכלל, והסייעות המשלבות, הצמודות בפרט, אבל רצינו למקד את הדיון ולשמוע מה נעשה בתחום הזה של תנאי העסקה.
עמרם מצנע: אני בהחלט שמח לומר שזזו דברים, אני מניח שנשמע גם מהגורמים השונים המעורבים שעדיין לא כל הדברים הגיעו לפתרונם ויש עוד לא מעט שאלות, אבל אני מתרשם שבהחלט גם משרד החינוך, גם ההסתדרות, גם מרכז השלטון המקומי, גם הממונה על השכר, הרימו את הכפפה, ולפחות מה שקשור בתנאי השכר והנלוות, או הנלווים, ברציפות העסקה, יש התקדמות משמעותית.
עמרם מצנע: עדיין נשארו בעיות פתוחות בנושא היקף המשרה – כל תחום הכישורים וההעסקה, הקשר עם ההורים, כמובן הנושא של קביעות, ויש עוד מספיק מה לעשות גם בכינוס הבא של הכנסת.
עמרם מצנע: אבל אני חוזר ורוצה עוד פעם לציין.
עמרם מצנע: מהות הפגישה היא באמת לשמוע מה נעשה, לשמוע הערות על מה שנעשה בתחום של העסקת ציבור העובדים, או בעיקר עובדות, שכולנו הבנו כבר מזמן שהם בתנאים בלתי נסבלים, בלתי אפשריים, ונדמה לי שבתחום הזה אפשר בהחלט לחוש שצעדנו צעד גדול קדימה, ויש עוד הרבה צעדים נוספים לעשות.
עמרם מצנע: אני רוצה קודם כול לשמוע את נציג השלטון המקומי, בבקשה.
עמרם מצנע: אחר כך נשמע את ההסתדרות, את הממונה על השכר, את הנציגות ואת משרד החינוך, ואחר כך כמובן נפתח את זה לדיון.
<דן בן חיים: בוקר טוב.
<דן בן חיים: כפי שאדוני אמר, לפני שבוע חתמנו עם ההסתדרות על ההסכם שדובר עליו פה כמה פעמים ושהבשיל והתגבש במשך הזמן.
<דן בן חיים: ההסכם הזה למעשה קובע שהעובדות האלה תעבודנה 12 חודשים בשנה, תקבלנה שכר 12 חודשים בשנה, תקבלנה תוספת שניתנה בזמנו לכלל אוכלוסיית הסייעות, תוספת של 10% מיוחדת לסייעות, ולמעשה התנאים שלהן גם מבחינת ימי חופשה, גם מבחינת פגרות הלימודים וכולי, הושוו לכלל עובדי השלטון המקומי מבחינת תנאי שכר ותנאי העסקה.
<דן בן חיים: מעבר לזה, גם ההסכם עצמו מדבר על זה שבמהלך שנת הלימודים הקרובה אנחנו עוד נמשיך לדון עם ההסתדרות על עוד כמה סוגיות שנשארו פתוחות ושבעיקרן, יש בהן משמעויות תקציביות, למשל בתחום של היקף המשרה שאדוני הזכיר פה, זאת שאלה של כסף אם משרד החינוך יקצה.
<דן בן חיים: אנחנו היום מדברים, כפי שידוע, על מקסימום של 30 שעות שמוקצות לעניין הזה, ו-30 חלקי 42.5, אין מה לעשות, זה 70% משרה, וזה מה שאנחנו יודעים לתת במצב התקציבי הקיים.
<דן בן חיים: ההסכם הועבר, כמקובל וכפי שהחוק מחייב, לאישור של הממונה על השכר, נמצא פה לימיני ותיכף אפשר יהיה לשמוע איפה הדברים עומדים שם.
עמרם מצנע: התחולה – אני קורא פה בהסכם שהעברתם לידיעתנו.
<דן בן חיים: תחולה, 1 בספטמבר, מתחילת שנת הלימודים.