GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוטי ארד: לגבי הזמנים, באותו יום עסקים בעניין הממוחשב, אנחנו מבקשים שיהיה להם עוד זמן קצר נוסף ולא אותו יום עסקים.
<מוטי ארד: זה אותו עדכון כפי שקיים ב-4.
<מירב ישראלי: הסיפא של (ד) מתייחסת רק להעברה או מתייחסת לכל התקנה?
<מירב ישראלי: המשפט האחרון.
עמרם מצנע: יש לך התייחסות לזה גם בסעיף (א).
<מירב ישראלי: כן, אבל בסוף כל יום עסקים.
עמרם מצנע: זה לגבי העברה ממקום למקום בעסק.
<מירב ישראלי: זה לא ברור כי כתוב לפי הוראות תקנה זו.
<מירב ישראלי: האמירה היא כללית ולכן אני שואלת.
<מירב ישראלי: לפי הוראות תקנה זאת, זה לא רק (ד) אלא כל התקנה.
<מירב ישראלי: זה גם לא מתאים בימים.
עמרם מצנע: אני חושב שהמשפט "מבסוף כל יום עסקים" צריך לקבל ספרור משלו כי הוא בעצם מתייחס לכל פעולה שנעשתה.
עמרם מצנע: הוא צריך להיות אולי סעיף (ה).
<מירב ישראלי: אבל אז זה לא מתאים לזה שנותנים להם עוד יום למחרת.
עמרם מצנע: יש כאן סתירה.
<פראס בדחי: צריך לזכור שהיא כבר נמצאת על המחשב.
<פראס בדחי: הם כבר רשמו אותה.
עמרם מצנע: רק צריך להעביר אותה או למחוק.
<פראס בדחי: נכנס לקוח, קונה את העתיקה, לא צריך שלושה ימים
עמרם מצנע: אם כך, יש כאן סתירה.
עמרם מצנע: אם אתה כותב שבסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר לרשימת המצאי שלו מעודכנת, זה סותר את האמירה שאם הוא העביר ממקום למקום, הוא יתקן בתום יום העסקים הראשון שאחרי מועד ביצוע העסקה.
<מירב ישראלי: זה לא יכול להיות מעודכן באותו יום.
עמרם מצנע: זה אומר שזה לא באותו יום.
עמרם מצנע: זה אומר שזה יום אחרי.
<פראס בדחי: מקובל.
<פראס בדחי: נמחק את המשפט אחרי יום עסקים.
עמרם מצנע: נמחק את המשפט מ"בסוף".
<מירב ישראלי: לא צריך אותו.
<מירב ישראלי: אתה אומר את זה ב-(ב) ו-(ג).
<פראס בדחי: אבל יתקן את הרישום לפי תקנה 2(ב).
<פראס בדחי: בסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר כי רשימת המצאי שלו מעודכנת לפי הוראות תקנה זו.
<מירב ישראלי: "תקנה זו", לא מתייחס רק ל-(ד) אלא מתייחס לכל התקנה.
עמרם מצנע: גם ל-(א) ואז זה סותר.
<מירב ישראלי: תיקון הרישום לגבי העברה, גם זה תוך יום אחד או באותו יום?
<פראס בדחי: להערת אדוני היושב ראש.
<פראס בדחי: יום אחרי כל יום עסקים והמשפט יסתיים במילה "מעודכנת".
עמרם מצנע: תמחק את זה.
עמרם מצנע: אתה לא צריך את זה.
<מירב ישראלי: אתה מחייב אותו ב-(ב) ו-(ג).
<מירב ישראלי: רק נשארת שאלה לגבי העברה ממקום למקום בעסק, תוך כמה זמן הוא צריך לרשום.
<מוטי ארד: לגבי (ד), לפני העניין של מתי לעדכן.
עמרם מצנע: כתוב לפי 2(ב).
עמרם מצנע: אתה כותב שלא יאוחר מתום יום העסקים הראשון שלאחר היום.
<מירב ישראלי: 2(ב) הוא עצם ההעברה, עצם הציון של מחסן.
<פראס בדחי: לדעתי הסעיף הזה צריך להמשיך להיות קיים כי הוא מדבר על אותו בית עסק רק למשל אם יש לו חנות ומחסן.
<פראס בדחי: הוא יעביר מהחנות למחסן.
<מירב ישראלי: אני שואלת אותך שאלה פשוטה.
<מירב ישראלי: הסעיף האומר "בסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר כי רשימת המצאי שלו מעודכנת" מתייחס לכל התקנה או רק ל-(ד)?
<פראס בדחי: רק ל-(ד).
<פראס בדחי: לכן אמרתי למחוק את "לפי הוראות תקנה זו".
עמרם מצנע: לפי הוראות סעיף זה.
<מירב ישראלי: תקנת משנה זאת.
עמרם מצנע: תכתבי בסוגריים 5(ד).
<מירב ישראלי: זה הניסוח.
<מירב ישראלי: זה אומר את זה.
<מירב ישראלי: זה אומר שלגבי העברה, הוא צריך לעדכן באותו יום.
<מירב ישראלי: גם זה ממוחשב.
<מירב ישראלי: למה לגבי העברה זה באותו יום?
<מירב ישראלי: בגלל האכיפה?
<פראס בדחי: כן.
<רוני פירר: המשמעות של מה שכתוב כאן היא שברגע שיש מטבע נוסף, צריך לצלם אותו בנפרד או לצלם את כל החבילה מחדש.
עמרם מצנע: איפה זה כתוב?
<רוני פירר: אם אני צריך לצלם כל עתיקה, כתוב במקום אחר שאני צריך לצלם כל עתיקה שנכנסת לחנות.
<רוני פירר: יש לי חבילה וקניתי עוד מטבע אחד.
עמרם מצנע: אתה צריך לצלם אותו.
<רוני פירר: אם אני מצלם אותו, הוא צריך להיות בנפרד כי יש לו מק"ט נפרד.
<מוטי ארד: הם טענו שהמטבעות הם בחמישים ולא אחת-אחת.
<מירב ישראלי: אני שאלתי אתכם את השאלה הזאת.
עמרם מצנע: אני הבנתי שהתחולה של המטבעות רשומה על המיכל.
<מוטי ארד: בלי קשר.
<מוטי ארד: בצילום, מצלמים ביחד.
<רוני פירר: נאמר כאן, וזה לא נרשם לצערי הרב, שמטבעות אפשר לצלם בקבוצות של חמישים למעט מטבעות זהב וכסף.
<רוני פירר: כך נאמר.
<רוני פירר: אם אני קונה מטבע אחד שהוא לא זהב והוא לא כסף, אני צריך לצלם אותו בנפרד כי אחרת לא יהיה צילום.
<רוני פירר: אם אני רוצה לצרף אותו לקבוצה, אני צריך לצלם את הקבוצה הזאת מחדש.
עמרם מצנע: את כל הקבוצה.
<רוני פירר: את כל הקבוצה או שיהיה לי מכל עם מטבע אחד ואחר כך עוד מכל עם מטבע אחד וכולי.
עמרם מצנע: יש הסכמה למכלים, לכלי קיבול.
עמרם מצנע: מה אתם אומרים?
<מירב ישראלי: כרגע לכאורה, כתבתי לכם את זה בהערות, איך שהתקנות מנוסחות, זה מחייב צילום של כל מטבע בנפרד.
<רוני פירר: אני הבהרתי את זה.
<רוני פירר: הדבר הזה היה ברור לרשות העתיקות כבר לפני שנה.
<רוני פירר: הבהרתי להם את זה.
<רוני פירר: זה לא משהו שאני ממציא כרגע.
<איתן קליין: במידה וסוחר קונה קבוצה של מטבעות, הוא יצלם אותם וייתן להם מספר אחד.
<רוני פירר: הוא קונה רק מטבע אחד.
<רוני פירר: יש לקונה בסיסית בתקנות האלה.
<רוני פירר: אנחנו נראה בהמשך שזאת לא הלקונה היחידה.
<רוני פירר: למשל, עניין של חפצים קטנים אפשר לשים ביחד אבל כתוב במפורש בתקנות שרק במטבעות אפשר לעשות עדכון אחר.
<רוני פירר: זאת אומרת, זה לא חל על חפצים קטנים.
<רוני פירר: אם יש לי חפצים קטנים ביום שפתחתי את הרשימה, כל חפץ קטן נוסף כבר לא חפץ קטן כי אין לי אפשרות לעדכן בחבילה לפי התקנות.
<רוני פירר: מאז והלאה, כל החפצים הקטנים, כל אחד יצולם בנפרד.
<רוני פירר: כל חץ כזה יצולם בנפרד.
<רוני פירר: זאת המשמעות של מה שכתוב כאן.
עמרם מצנע: בואו נבדוק.
<רוני פירר: יש עוד לקונות כאלה.
עמרם מצנע: נגיע אליהן.
<פראס בדחי: אני אבהיר מה התכוונו עת התייחסנו לנושא הזה.
<פראס בדחי: כוונת המשורר הייתה שאם אתה קונה חמישים מטבעות, אתה אמור לצלם אותם.
<פראס בדחי: אם אתה קונה מטבע, יש לך כוונה לקנות מטבע, סימן שהמטבע הזה חשוב ואתה צריך גם לרשום אותו כמטבע ולתת לו מספר.
<פראס בדחי: לזה הייתה כוונתנו.
<פראס בדחי: הפרקטיקה והנוהג הקיים, אם אתה כסוחר רוצה לקנות ולעשות מסחר במטבע מסוים, סימן שלמטבע הזה יש חשיבות או יש לו ערך.
<מוטי ארד: עשרים שקלים.
<מוטי ארד: למכור אותו בארבעים שקלים.
<אמיר גנור: זה לא משנה.
<אמיר גנור: מה ההבדל?
עמרם מצנע: אני רוצה להבהיר את הנקודה.
עמרם מצנע: אתם אמרתם בתקנות שמטבעות שהם לא כסף וזהב, יכולים להיות בכלי קיבול ועל כלי הקיבול כותבים את מספר המטבעות שיש בפנים.
עמרם מצנע: אני מבין שכאשר מיישמים את כלי הקיבול הזה בפעם הראשונה, כל מטבע צריכה להיות מצולמת אבל היא לא חייבת להיות מצולמת בנפרד אלא אפשר לשטח את כולם ולצלם את כולם יחד.
עמרם מצנע: עכשיו הוא קנה מטבע נוסף.
עמרם מצנע: לא כסף, לא זהב אלא ברונזה או חמר והוא רוצה לצרף אותה לכלי קיבול.
עמרם מצנע: מה דין העניין?
<אמיר גנור: הוא יצלם אותה ויצרף אותה לכלי הקיבול.
עמרם מצנע: הוא צריך לצלם אותה בנפרד ותלת לה גם מספר נפרד.
<אמיר גנור: לא.
<אמיר גנור: הוא ייתן לה מספר של כלי הקיבול.
<מוטי ארד: זה לא ילך.
עמרם מצנע: הלא לכל מטבע יש את המספר הקטלוגי שלו, גם אם הוא קטן.
<איתן קליין: בדרך כלל הסוחרים לא קונים מטבע אחד אלא הם קונים קבוצות, לפעמים אפילו של אלפים.
<איתן קליין: אם הם קונים מטבע אחד, הם קונים אותו כי הם יודעים שהמטבע שווה.
עמרם מצנע: אתם אומרים שאם יש מצב יוצא דופן לדעתכם של קניית מטבע אחד, אתה צריך לתת לו כלי קיבול משלו.
<איתן קליין: וגם מק"ט נפרד.
<מוטי ארד: זה פשוט לא נכון כי יכול לבוא אליך לחנות מישהו שמוכר לך מטבע אחד או שניים או שלושה.
עמרם מצנע: אף אחד לא אמר שלא יכול להיות.
עמרם מצנע: אומרים שזה מקרה נדיר.
<מוטי ארד: בוא נראה את העניין של מכירה.
<מוטי ארד: בא אדם, הוא חייב לקנות מאה מטבעות ביחד?
עמרם מצנע: זאת לא בעיה כי המטבעות בכלי הקיבול, לכל אחד יש את המספר שלו.
<מוטי ארד: מה הוא יעשה עם הצילום?
עמרם מצנע: זה הכול אינטרנטי.
עמרם מצנע: הבעיה היא התוספת.
<מוטי ארד: הוא יעשה איקס עם עיפרון?
עמרם מצנע: הוא ימחק במערכת.
עמרם מצנע: במחשב.
<מוטי ארד: אבל זה צילום.
<מוטי ארד: איך הוא ימחק בצילום?
עמרם מצנע: אין שום תקנות בעולם – ואני מאשר כאן הרבה תקנות – שיכולות לתת פתרון נקודתי פינתי חריג לכל דבר.
<מוטי ארד: כמו שמרנו בהתחלה, נושא הצילום - - -
עמרם מצנע: אני לא אבטל את נושא הצילום.
<מוטי ארד: זה לא יעמוד בבג"ץ.
<מוטי ארד: כי אין לזה שום תוחלת.
עמרם מצנע: ידידי עורך הדין, אתה יודע שמקצוע עורך דין לא היה מתקיים אם לא היו פרשנויות לחוקים ואז לכולם היה ברור מה נאמר.
עמרם מצנע: מאחר שיש פרשנויות, הולכים לבתי המשפט.
<מוטי ארד: מה הפתרון לזה?
עמרם מצנע: אני משאיר את זה כך.
<רוני פירר: יש לי עוד שתי הערות.
<רוני פירר: כתוב לגבי מטבעות שצריך לרשום אותם במספרים עוקבים.
עמרם מצנע: אתה עכשיו בסעיף 5?
<רוני פירר: כן.
<פראס בדחי: מחקנו את זה.
עמרם מצנע: זה היה בסעיף 4 אבל את 4 אישרנו.
<רוני פירר: את זה רציתי לשמוע.
עמרם מצנע: את סעיף 4 גמרנו.
<רוני פירר: אם אני קונה מטבע ואני צריך להכניס אותו, אם המספרים עוקבים נמחקו משני הסעיפים, אין לי בעיה.
עמרם מצנע: בסעיף 5 לא מופיעה המילה "עוקבים".
<רוני פירר: אבל הוא מפנה ל-4 והפעולה צריכה להתבצע לפי 4.
עמרם מצנע: בסעיף 4 מחקנו את זה.
<רוני פירר: יופי.
<רוני פירר: מה עם חפצים קטנים?
עמרם מצנע: אנחנו עכשיו בסעיף 5 שזה עדיין מטבעות.
<רוני פירר: סעיף 5 מדבר על כל העתיקות במיוחד לנושא מטבעות.
עמרם מצנע: איפה אתה רואה את זה ב-5?
<רוני פירר: בסעיף קטן (א) כתוב שמכר סוחר עתיקה – צריך לעדכן.
<רוני פירר: אם הוא קונה פריט קטן?
<אמיר גנור: מה משנה הגודל של הפריט?
עמרם מצנע: עניתי על זה.
<רוני פירר: אני מבין שזה מכעיס שאני מעלה שאלות.
<מוטי ארד: ב-4(ב) זה מופיע כעתיקה קטנה בנפרד ו-5 מדובר על העדכון, שם זה לא מופיע.
<מוטי ארד: ברגע שנתנו את האפשרות שהם יהיו ביחד, בקבוצה בכלי קיבול - --
עמרם מצנע: בסעיף 5 כתוב על עתיקה.
עמרם מצנע: אתם מפנים תשומת לב שיש גם עתיקה קטנה.
עמרם מצנע: עתיקה קטנה שהוא קונה, הוא יצטרך לתת לה מספר ולשים אותה בכלי קיבול חדש.
<מוטי ארד: למה שלא יהיה אותו דין כמו שיש בתקנה 4 שמטבעות ועתיקה קטנה מקבלים אפשרות להיות בכלי קיבול ביחד?
עמרם מצנע: אתם העליתם את הבעיה של הצילום.
עמרם מצנע: אין לי פתרון לזה.
<מוטי ארד: היחס בסעיף 5 שמתייחס למטבעות, יש התייחסות נפרדת למטבעות ב-(ב).
<מוטי ארד: כמו שיש ב-4 התייחסות נפרדת למטבעות ולעתיקה קטנה, גם ב-5 צריך להיות.
עמרם מצנע: אפשר לכתוב שמכר סוחר עתיקה שהיא מטבע או פריט קטן.
<מוטי ארד: עתיקה זעירה.
<אמיר גנור: מאותו מטבע יכולים להיות מאה עותקים זהים.
<אמיר גנור: בעתיקה קטנה, אם זה חותם, נדיר שיש שניים כאלה.
<אמיר גנור: זאת הייחודיות של כל עתיקה ועתיקה.
עמרם מצנע: אבל סעיף (ב) מתייחס בהקשר של כלי הקיבול.
<אמיר גנור: עתיקה קטנה, אנחנו לא רוצים שתהיה בכלי קיבול.
<מוטי ארד: יש לך את 4(ב).
<מוטי ארד: תקרא אותו.
עמרם מצנע: בסעיף הקודם אנחנו אישרנו לעתיקות הקטנות כלי קיבול.
עמרם מצנע: אני מציע, כדי לא להשאיר פתח, לכתוב: מכר סוחר עתיקה שהיא מטבע כאמור בתקנה זו וזו או עתיקה קטנה.
<מוטי ארד: זעירה.
עמרם מצנע: זעירה.
<אמיר גנור: מי יגדיר מהי עתיקה זעירה?
עמרם מצנע: אלה שמותר להחזיק בכלי קיבול.
<מירב ישראלי: אתם מגדירים.
<מירב ישראלי: ב-4(ב) אתם אומרים שלדעת המנהל אין אפשרות לציין את מק"ט הסוחר שלה על העתיקה.
<מוטי ארד: נתתם לה יחס מיוחד.
<מירב ישראלי: יש לכם הגדרה.
<מוטי ארד: גם ב-(ב) ו-(ג).
<מוטי ארד: זה גם (ג).
עמרם מצנע: בסעיף (ב) נוסיף.
<מוטי ארד: גם ב-(ג).
<פראס בדחי: "מכר סוחר עתיקה, מטבע או עתיקה זעירה או הוציאה מהמלאי המסחרי שברשותו בדרך אחרת, ימחק את רישומה מרשימת המצאי".
<מוטי ארד: אותו הדבר ב-(ג).
מירב כהן: "מכר סוחר עתיקה שהיא מטבע או עתיקה זעירה".
עמרם מצנע: זה מה שאמרתי, להוסיף עתיקה זעירה.
<מוטי ארד: זה צריך להיות גם ב-(ג) שמתייחס להוספת מטבע.
עמרם מצנע: על הוספת מטבע ו/או עתיקה זעירה.
<מוטי ארד: לגבי (ד), יש כאן שינוי משמעותי מהתקנות הקיימות.
<מוטי ארד: בתקנות הקיימות היה "העביר סוחר עתיקה ממקום של בית העסק למקום אחר שלו".
<מוטי ארד: כאן אומרים "העביר סוחר עתיקה ממקום למקום בעסק".
עמרם מצנע: זאת אותה משמעות כי אנחנו קבענו שעסק כולל המחסנים שלו.
<מוטי ארד: אבל אפשר לכתוב מהעסק למחסן.
עמרם מצנע: בעסק זה גם אם למשל זה היה בחלון הראווה או בפנים על המדף.
<מוטי ארד: השאלה אם צריך הסוחר לעדכן במחשב שזה עבר מחלון הראווה למדף או למגירה.
<מוטי ארד: למה?
<מוטי ארד: עוקבים אחרי חפץ רדיואקטיבי?
<מוטי ארד: מה הבעיה עם זה?
עמרם מצנע: אני חושב שזה רק לתועלת בעל העסק, שהוא יודע איפה הדברים נמצאים.
<מוטי ארד: הוא יודע.
עמרם מצנע: מדברים על אלפי פריטים.
עמרם מצנע: איך הוא יודע?
<מוטי ארד: זה לא בעל העסק.
עמרם מצנע: אני חושב שהתוכנה הזאת תשרת מאוד את בעל העסק.
<מוטי ארד: לא מדובר כאן על עניין וולנטרי עבור בעל העסק.
<מוטי ארד: מדובר כאן על מעקב.
עמרם מצנע: אבל מדובר על כך שאם בא מפקח, בעל העסק יכול למצוא את הפריט.
עמרם מצנע: איך בעל העסק ידע איפה הפריט?
<מוטי ארד: אלה תקנות שנועדו לסיוע לבעלי עסקים?
<מוטי ארד: זה הרי לא יעלה על הדעת.
<מוטי ארד: אין תקנות כאלה שאומרים לבעל עסק.
עמרם מצנע: לא אמרתי שזה לסיוע לבעלי עסקים.
עמרם מצנע: אמרתי שזה לסיוע למפקחים.
<מוטי ארד: המפקח יבוא עם רשימה.
עמרם מצנע: הוא יגיד לו לפתוח את המחשב שלו ויראו מה רשום אצלו וישוו בין המחשב לבין המקום בו נמצאים הפריטים.
<מוטי ארד: למה שתהיה עבירה אם המטבע היה על השולחן או בחלון הראווה?
עמרם מצנע: כי ברגע שאתה פותח פתח, הדברים יכולים להיות בכל מקום שהוא.
<מוטי ארד: אבל זה בחנות שלו.
<מוטי ארד: זאת החנות שלו.
<מוטי ארד: הוא צריך לדווח אם הוא מעביר ממקום למקום בתוך החנות שלו?
עמרם מצנע: בסעיף קודם ביטלנו את המילה "מדויק".
עמרם מצנע: עכשיו זה אולי המקום לפרשנות.
<מוטי ארד: יש כאן שינוי מהתקנה הקיימת.
<מוטי ארד: אבל מה הסיבה?
עמרם מצנע: אני מסביר לך מה הסיבה.
עמרם מצנע: בא מפקח ורוצה בצורה פשוטה וקלה יחד עם בעל העסק לבחון האם כל הדברים רשומים והם במקומם.
עמרם מצנע: עוד משהו לגבי סעיף 5.
עמרם מצנע: אני מאשר את סעיף 5 עם התיקון שעשינו ל-(ב) ו-(ג).
עמרם מצנע: מחקנו גם את "בסוף כל יום עסקים".
<מירב ישראלי: לפי הוראות תקנת משנה זאת.
<מירב ישראלי: זה אומר שלגבי יום אחד, אתה רוצה לחזור לזה?
<מירב ישראלי: עדכון תוך יום אחד.
<איתן קליין: במקרה הזה מדובר על מכירה.
<איתן קליין: המכירה אמורה להתבצע בלחיצת כפתור.
<פראס בדחי: היא כבר רשומה.
עמרם מצנע: זאת לא רק מכירה.
עמרם מצנע: גם תוספת וגם העברה, בסעיף (ד).
<מירב ישראלי: כעיקרון זאת פעולה שהוא צריך לעשות במחשב.
<איתן קליין: בסעיף (א) זאת מכירה.
עמרם מצנע: בסעיף (א) זאת מכירה.
<איתן קליין: לחיצה על כפתור, נמכר.
עמרם מצנע: על זה אין ויכוח.
עמרם מצנע: ההערה הייתה לסעיף (ד).
עמרם מצנע: סעיף (ד) הוא לא מכירה אלא הוא העברה ממקום למקום.
מירב כהן: שאלת הבהרה כדי לעדכן אצלי.
מירב כהן: לגבי סעיף קטן (ד), "העביר סוחר עתיקה ממקום למקום בעסק, יתקן את הרישום בטור הערות לפי תקנת משנה זו".
מירב כהן: זה מה שאמרנו.
מירב כהן: נכון?
עמרם מצנע: בסוף כל יום עסקים.
<מוטי ארד: בסוף כל יום עסקים הוא יעדכן אם הוא העביר את זה ממקום למקום בעסק?
<איתן קליין: נכון.
<איתן קליין: זאת לא אמורה להיות בעיה.
<מוטי ארד: אין בזה שום הגיון.
<איתן קליין: מפקח יכול להגיע כל יום לעסק.
<מוטי ארד: אין עסק כזה במדינה.
<מוטי ארד: צריך סיבה אמיתית שיהיה דבר כזה במדינה.
עמרם מצנע: בכל סופרמרקט מודרני, כשאתה לוקח את הפריט מהמדף, אוטומטית נרשם שהוא נלקח.
<מוטי ארד: מאיזה מדף לאיזה מדף?
<יהודית גידלי: במיני-בר בבתי מלון.
עמרם מצנע: היום יש חנויות שכך הם מנהלים את המלאי.
עמרם מצנע: חברים, הדיון בסעיף הזה הסתיים.
<מירב ישראלי: אני רוצה להגיד שלדעתי התקנה הזאת היא לא שונה מהתקנה כפי שהיא מופיעה בתקנות הקיימות.
<מירב ישראלי: ההבדל היחידי הוא שבתקנות הקיימות זה נעשה ידנית ובתקנות האלה הוא צריך לעשות את זה ממוחשב.
<מירב ישראלי: זה ההבדל היחידי, אם קוראים את התקנה הקיימת.
<מירב ישראלי: לדעתי זה אותו הדבר ואין הבדל.
<מירב ישראלי: ההבדל הוא רק בעניין של מחשוב.
עמרם מצנע: התקנה הייתה קיימת באופן ידני אלא שבטח לא עשו את זה.
<מוטי ארד: רק מבית העסק למקום אחר.
<מירב ישראלי: בעסק.
עמרם מצנע: ממקום למקום.
עמרם מצנע: העביר סוחר עתיקה ממקום של בית העסק למקום אחר.
<מוטי ארד: למקום אחר.
<מוטי ארד: יש הבחנה.
<מירב ישראלי: למקום אחר של עסק.
<מוטי ארד: זאת אומרת, זה יכול להיות מחסן.
<מירב ישראלי: זאת המשמעות גם כאן.
עמרם מצנע: יכולה להיות לזה פרשנות.
עמרם מצנע: חברים, סעיף 5 אושר פה אחד עם התיקונים שאמרנו.
עמרם מצנע: אנחנו ממשיכים בסעיף 6.
<מוטי ארד: סליחה, אבל למה לא לכתוב מחסן אם כתבנו שמחסן זה מקום אחר?
<מירב ישראלי: מסירתה של רשימת מצאי סוחר ידווח על רשימת מצאי בצורה מקוונת לאחר הזנת שם משתמש וסיסמה שרשות העתיקות הנפיקה לו.
<מירב ישראלי: הסוחר יעדכן את הדיווח באמצעות אתר האינטרנט של הרשות לפי הטופס שבתוספת הראשונה הכוללת הזנת תמונה של כל פריט ופריט.
<מירב ישראלי: דיווח כאמור ייעשה בתום כל יום עסקים.
<מירב ישראלי: במועד הגשת בקשה לרישיון יצרף מגיש הבקשה רשימת מצאי ידנית שתהיה לגבי עתיקות שיהיו המלאי המסחרי במקום העסק כפי שתואר בטופס הבקשה לרישיון.
<מירב ישראלי: לא היו ברשות המבקש עתיקות תצרכי המסחר בשעת הגשת הבקשה, יציין את הדבר במקום המוזכר בטופס הבקשה לרישיון.
<מירב ישראלי: כאן בעיקרון צריך להבחין בין שני דברים.
<מירב ישראלי: צריך להבחין בין מה שנדבר עליו בסוף, שזאת הוראת המעבר לגבי סוחרים קיימים, לבין התקנה הזאת שהיא תחול מעתה ואילך גם על סוחרים חדשים.
<מירב ישראלי: לכן יכול להיות שהסוחר יגיש בקשה לפני שבכלל יש לו מלאי.
<מירב ישראלי: לכן צריך קודם כל את הסיפא של סעיף קטן (ב) להזיז ותכף נדבר על זה, אבל צריך גם לקבוע זמן לסוחר לפי תקנה 6(א) אחרי שהוא מקבל את שם המשתמש והסיסמה להזין את הרשימה הידנית.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, כאן זה חסר.
<מירב ישראלי: בעיקרון אנחנו נקבע שהתקנות האלה מתחילות תוך איקס ימים.
<מירב ישראלי: לגבי סוחרים קיימים, תוך איקס ימים הם יקבלו את שם המשתמש ויזינו.
<מירב ישראלי: התקנה הזאת ממשיכה לחיות ונגיד שבעוד שנתיים יבוא סוחר חדש והוא יגיש בקשה ידנית עם רשימה ידנית - - -
עמרם מצנע: למה שיגיש ידנית?
<מירב ישראלי: כי זה מה שכתוב.
<מירב ישראלי: כתוב שהוא מגיש את הבקשה והוא יצרף רשימת מצאי ידנית.
<פראס בדחי: כי אין לו עדיין שם משתמש וסיסמה.
<מירב ישראלי: הוא חדש.
<מירב ישראלי: הוא פותח עסק חדש.
<מירב ישראלי: הוא מגיש רשימה ידנית.
עמרם מצנע: לפני שהוא פותח עסק חדש לא יכולים להיות לו פריטים?
<מירב ישראלי: יכול להיות שכן.
מירב כהן: אבל אין לו רישיון להיות סוחר.
מירב כהן: זה ההבדל.
<איתן קליין: הוא גם יכול להצהיר ממי הוא הולך לקנות.
<מירב ישראלי: הוא יכול להגיש רשימה ידנית.
<רוני פירר: יש כאן טעויות.
<רוני פירר: חבל לדון על זה.
עמרם מצנע: מה זה חבל לדון?
עמרם מצנע: עם כל הכבוד לך, אתה מעליב אותנו.
עמרם מצנע: אתה מתאר לך שאני מבזבז זמני עכשיו?
עמרם מצנע: מה זה חבל לדון על זה?
<רוני פירר: לפני שנכנסים לפרטים, יש כאן רעיון מסוים וצריך לדון בו.
<רוני פירר: רצוי לדון ברעיון לפני שנכנסים לפרטים.
עמרם מצנע: מה הרעיון שעוד לא דנו בו עד עכשיו?
<רוני פירר: כאשר כתוב כאן מועד הגשת בקשה לרישיון – סוחר מבקש כל שנה רישיון.
<רוני פירר: כל שנה הוא מבקש רישיון מחדש.
<רוני פירר: המשמעות היא שאת הרשימה הידנית צריך להגיש כל שנה.
עמרם מצנע: התשובה היא לא נכון.
<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שזה לא נכון.
<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שזה לא מנוסח טוב.
עמרם מצנע: זה לא רישיון חדש.
עמרם מצנע: זאת הארכת רישיון.
<מירב ישראלי: אבל בהארכת רישיון הרשימה כבר במחשב ואין צורך להגיש אותה ידנית.
<מירב ישראלי: הוא צודק.
<מירב ישראלי: בעיקרון בחידוש רישיון לא מדובר על רשימה.
עמרם מצנע: אני רוצה עוד פעם לקרוא את זה כפי שהוא.
עמרם מצנע: אני לא יודע למה הסתבכתם.
עמרם מצנע: סוחר ידווח על רשימת מצאי בצורה מקוונת לאחר הזנת שם משתמש וסיסמה שרשות העתיקות הנפיקה לו.
עמרם מצנע: הסוחר יעדכן את הדיווח באמצעות אתר האינטרנט של הרשות לפי טופס מיוחד.
עמרם מצנע: הדיווח ייעשה בכל יום עסקים.
<מירב ישראלי: הגשת הרשימה המקוונת היא פעם אחת.
עמרם מצנע: אז לא צריך בכלל לכתוב את זה כאן.
<מירב ישראלי: זה מה שאני אומרת.
<מירב ישראלי: אני אומרת שצריך להבחין בין הפעם הראשונה שסוחר מגיש את הרשימה, שזאת פעם אחת.
עמרם מצנע: אני שאלתי בפעם הקודמת.
עמרם מצנע: אין כמעט דבר כזה של סוחרים חדשים ואני מניח שרשות העתיקות גם תעשה את הכול שלא יהיו סוחרים חדשים כאלה.
עמרם מצנע: על כן, אם אתם רוצים, צריך לכתוב סוחר בעל רישיון.
<מירב ישראלי: לא, אבל אין מניעה שסוחר חדש ייכנס.
עמרם מצנע: תחריגי את זה אחר כך.
עמרם מצנע: תכתבי סעיף על סוחר חדש.
עמרם מצנע: אבל הסעיף הזה לא דן בסוחר חדש.
עמרם מצנע: הוא לא.
<רוני פירר: הוא לא דן והמשמעות היא שצריך להמשיך להחזיק.
עמרם מצנע: אם מישהו הבין את זה, אנחנו נתקן את זה.
עמרם מצנע: לא יהיה דבר כזה.
<איתן קליין: סעיף 2(א) מפנה לתקנה 6.
<מירב ישראלי: סעיף 6 עוסק בשני דברים שונים.
<מירב ישראלי: לכן צריך להפריד.
עמרם מצנע: תסבירו לי למה בכלל צריך את סעיף 6.
עמרם מצנע: עד עכשיו דיברנו על כך שסוחר מנהל את כל הרשימות ודיברנו איך הוא מנהל אותן.
עמרם מצנע: למה צריך את סעיף 6?
<מירב ישראלי: כי זה מדבר על הפעם הראשונה.
עמרם מצנע: אז אני רוצה סעיף שדן בסוחר חדש.
עמרם מצנע: לסוחר קיים כבר לא צריך את הסעיף הזה.
<מירב ישראלי: צריך רק את הפעם הראשונה וזאת הוראת המעבר.
<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאמרתי.
עמרם מצנע: בואי נפריד בין סוחר קיים שמחדשים לו את הרישיון כל שנה לבין סוחר חדש.
עמרם מצנע: למה סעיף 6 צריך בכלל לחול על סוחר קיים?
<פראס בדחי: כי אנחנו נותנים לו שם משתמש וסיסמה.
עמרם מצנע: כל שנה מחדש?
<פראס בדחי: פעם ראשונה נותנים לו והיא אישית.
עמרם מצנע: ולפני כן זה לא כתוב בשום מקום?
<מירב ישראלי: זה לא כתוב.
<פראס בדחי: זה כתוב רק כאן.
<פראס בדחי: החיוניות של סעיף 6 היא חשובה כי אנחנו עושים הבחנה ונותנים לסוחר הקיים שם משתמש וסיסמה דבר המהווה זיהוי לאותו סוחר וגם אחריות לאחר מכן.
<פראס בדחי: זה לא מופיע באף מקום, חוץ מהסעיף הזה.
עמרם מצנע: צריך לחלק את זה לשניים.
<מוטי ארד: סוחר קיים שהחזיק ברישיון במועד כניסתן לתוקף של תקנות אלה, זה סוחר קיים.
מירב כהן: לתקנה (ב), במועד הגשת בקשה לרישיון או חידושו?
<מירב ישראלי: לא צריך להגיש ידנית פעמיים.
<מירב ישראלי: אני אומרת שוב.
<מירב ישראלי: התקנות צופות פני עתיד.
<מירב ישראלי: אלה בדרך כלל התקנות.
<מירב ישראלי: אנחנו מטפלים גם בדברים שאנחנו רוצים לקבוע להם הוראת מעבר שזה בסוף.
<מירב ישראלי: זה החריג.
<מירב ישראלי: הכלל הוא מה יהיה מעתה ולהבא.
<מירב ישראלי: זה הכלל.
<מירב ישראלי: גם אם לא יהיו הרבה סוחרים חדשים - - -
עמרם מצנע: אני מקבל אבל צריך להפריד את זה.
<פראס בדחי: יש דבר מאוד חשוב.
<פראס בדחי: בהמשך לשם משתמש וסיסמה, כאן יש את העניין של התמונה שלא מוזכרת באף מקום חוץ מאשר בסעיף הזה.
עמרם מצנע: מה זה לא מוזכרת?
<פראס בדחי: הזנת תמונה של כל פריט ופריט.
<מירב ישראלי: צריך לחלק את הסעיף.
עמרם מצנע: את סעיף 6 צריך לחלק לשני חלקים.
<פראס בדחי: מסכימים.
<מירב ישראלי: אני כתבתי איך צריך לעשות את זה כרונולוגית כאשר סעיף 6 בא לפני 2.
<מירב ישראלי: צריך את סעיף 6 לשים לפני סעיף 2.
<פראס בדחי: ראיתי את ההערה ואני מסכים לה.
עמרם מצנע: לדעתי גם סוחר חדש לא צריך להגיש רשימה ידנית.
<פראס בדחי: הוא משתמש בסיסמה זמנית.
עמרם מצנע: עם הגשת הבקשה לרישיון הוא מקבל מכם שם זמני וסיסמה זמנית וממלא את מה שצריך.
עמרם מצנע: אחרי אישור של המלאי שיש לו, הוא מקבל סיסמה קבועה.
<איתן קליין: זה נכון מה שאתה אומר ואני אוסיף לדבריך.
<איתן קליין: בדרך כלל סוחר חדש יקנה את המלאי מסוחר אחר.
עמרם מצנע: אז בכלל אין בעיה.
<איתן קליין: אז תהיה העברה דרך המערכת.
<אמיר גנור: אז הוא לא יצטרך לצלם מחדש.
<איתן קליין: הוא פשוט יעביר מסוחר אחר.
עמרם מצנע: אני מבקש לנסח.
<מירב ישראלי: אני אעזור להם לנסח.
עמרם מצנע: להעביר לי לראות את זה ולהעביר גם להם.
עמרם מצנע: אנחנו לא נעשה ישיבה נוספת.
עמרם מצנע: תעבירו לי ותעבירו לסוחרים.
<מירב ישראלי: אני מורידה את ה"ידנית".
עמרם מצנע: אין ידנית.
<פראס בדחי: מה שהציע אדוני היושב ראש שתינתן סיסמה ושם משתמש זמניים למבקש להיות סוחר חדש.
<פראס בדחי: הוא יעדכן את המערכת ברשימה המקוונת באינטרנט ואנחנו נראה אותה.
<פראס בדחי: ניתן זמן של שלושים ימים למשל לעדכון הרשימה שהוא רוצה.
<פראס בדחי: אחרי כן נקבל אותה.
עמרם מצנע: אפילו תשעים ימים.
עמרם מצנע: אין כאן מגבלה.
עמרם מצנע: זאת הבעיה שלו לקבל את הרישיון כמה שיותר מוקדם.
<מוטי ארד: הכוונה גם להעביר את זה להיות תקנה 2?
<מירב ישראלי: אני אומרת שצריך כרונולוגית לסדר את זה נכון.
<מירב ישראלי: צריך קודם כל להגיש בקשה ואחר כך עדכון.
<מירב ישראלי: עדכון לא בא לפני הגשת בקשה.
<מירב ישראלי: צריך לפרק כאן סוחר חדש ואחר כך נדבר על סוחרים קיימים ועל חידוש רישיון.
<מירב ישראלי: חידוש רישיון למעשה לא חל עליו הדבר הזה אלא רק הוא ימשיך לעדכן.
עמרם מצנע: יש לי עוד הערה עקרונית.
עמרם מצנע: כשאתם כותבים "סוחר ידווח", במונחים של פעם זה צריך להרים טלפון או צריך לשלוח מכתב.
עמרם מצנע: כאן כל הדיווח הוא בעצם מקוון.
<מירב ישראלי: זה למעשה לפי הטופס שבתוספת.
<מירב ישראלי: זה סידור הסעיפים ואני אעשה את זה.
עמרם מצנע: תעשי זאת.
<איתן קליין: אבל כתוב שידווח בצורה מקוונת.
עמרם מצנע: כן, אבל זה כאילו מסר משהו.
עמרם מצנע: הלא כאן אתם בונים מערכת שעצם ההקלדה פנימה מתאשרת גם אצלכם.
<רוני פירר: סעיף 6(א) נשאר?
עמרם מצנע: מתקנים אותם.
<מירב ישראלי: אנחנו נחבר בין 6 ל-2, נסדר את זה אחרת.
<מירב ישראלי: יהיה הגשת בקשה ראשונית עם שם משתמש וסיסמה זמנית, שזה ייבחן וברגע שיינתן לו רישיון, שם המשתמש והסיסמה או יהפכו לקבועים או שייתנו לו חדשים ואז הרשימה נכנסת.
<מירב ישראלי: אחר כך העדכון.
<מירב ישראלי: בחידוש רישיון לא צריך עוד פעם רשימה אלא צריך להמשיך לעדכן.
<רוני פירר: מופיעה כאן המילה "פריט".
<איתן קליין: במקרה הזה אני חייב לומר שרשימה ידנית היא חשובה מכיוון שלא כל הבקשות מאושרות.
<מירב ישראלי: אתם אמרתם שזה יוזן באופן זמני.
<איתן קליין: חלק מהבקשות לא מתקבלות כי הם לא עומדים בקריטריונים של סוחר.
<איתן קליין: אם הבקשות לא מתקבלות, למה להעלות את המלאי העתידי שלו למערכת?
עמרם מצנע: תעזבו.
עמרם מצנע: הוא מגיש בקשה של סוחר חדש.
<מירב ישראלי: אולי בלי צילומים.
עמרם מצנע: זאת טעות.
עמרם מצנע: אל תעשו את זה.
עמרם מצנע: סוחר מבקש להתקבל, הוא מעביר.
<פראס בדחי: מחקנו את ההערה.
<מוטי ארד: לגבי מה שהיום ב-6(א).
<מוטי ארד: הזנת תמונה של כל פריט ופריט אבל אמרנו שיש פריטים שזה לא יהיה של כל פריט ופריט אלא זה יהיה בקבוצה.
עמרם מצנע: כל פריט ופריט לא שולל את האפשרות שזה בקבוצה.
<מוטי ארד: של כל פריט.
<מוטי ארד: המילה כל פריט ופריט נותנת מחשבה שזה בנפרד.
עמרם מצנע: כל פריט ופריט יכול להיות גם בקבוצה.
<מוטי ארד: אז כל פריט.
<מוטי ארד: למה להגיד כל פריט ופריט?
עמרם מצנע: כל פריט.
<מירב ישראלי: העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות סוחר יחזיק רשימת מצאי של העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות, לפי עקרונות המספור בתקנות 4 ו-5.
<מירב ישראלי: הרשימה תעודכן בסוף כל יום עסקים.
<מירב ישראלי: רשימת המצאי לגבי העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות תהיה ידנית, תיערך לפי הטופס שבתוספת השנייה ותועבר לרשות ב-15 בינואר לגבי השנה שהסתיימה ב-31 בדצמבר שקדם לה.
עמרם מצנע: למה עוד פעם ידנית?
<איתן קליין: מכיוון שלא מדובר בעתיקות.
<איתן קליין: אנחנו לא רוצים להכניס את זה לפול של העתיקות.
<איתן קליין: יש פריטים שקשה מאוד לדעת אם הם עתיקות או לא על פי הצילומים שלהם.
עמרם מצנע: אז תכתבו.
עמרם מצנע: תנו מונח אחר.
<איתן קליין: גם בחנויות אנחנו מפרידים בין העתקי עתיקות לבין עתיקות אמיתיות.
<איתן קליין: יש מדפים מסוימים שמסומנים כהעתקי עתיקות.