GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוטי ארד: אדוני, בעניין הזה מדובר בהקלה על הסוחרים כי להכניס ולדווח להם על חיקוי של עתיקה, זה משהו נוסף.
<מוטי ארד: אלה לא עתיקות, זה לא שוד עתיקות, זאת לא גניבה אלא זה חיקוי.
<מוטי ארד: כאן מקלים עליהם כי הנטל של הצילום הוא כבד כשלעצמו.
<מוטי ארד: לחייב אותם לצלם גם את ההעתקים, זה להכביד קושי על קושי.
<רוני פירר: אני מקווה שברור לכולם שצריך על העתקי הבדיקות לשים פתק עם מספר.
<פראס בדחי: יש תקנות לעניין הזה.
<פראס בדחי: התקנות ברורות לגבי איך מסמנים עתיקה או חיקוי.
<רוני פירר: כרגע התיקון הוא שצריך מספור.
<רוני פירר: למספר כל אחד.
<פראס בדחי: אבל זה מופיע בתקנות נפרדות לגבי החיקוי.
<פראס בדחי: אין חדש בעניין הזה.
עמרם מצנע: אם כל הצדדים מקבלים, אני מסכים.
עמרם מצנע: תועבר לרשות עד ה-15 לינואר ולא ב-15 בינואר.
עמרם מצנע: סעיף 7 אושר
<מירב ישראלי: ביטול תקנות העתיקות (ניהול רשימת מצאי) התשמ"ג-1983 – בטלות.
עמרם מצנע: סעיף 8 אושר
עמרם מצנע: ראשית, אתם צריכים לתת לי תשובה לגבי הסיפור של השלושה ימים.
<פראס בדחי: אנחנו ניתן תשובה לעניין של לוח הזמנים.
<פראס בדחי: אנחנו הצענו את הדבר הבא: קודם כל, אנחנו מסכימים שעד סוף השנה יש להם את הזמן לעדכן.
<פראס בדחי: כלומר, יש להם כמעט חמישה חודשים לעדכן את המערכת וזה זמן סביר מאוד בהתחשב בכך שאנחנו יודעים מה יש אצל הסוחרים מבחינת הכמויות שהם צריכים לעדכן לתוך המחשב.
<פראס בדחי: אנחנו אומרים שבנוסף לזה אנחנו מסכימים שייכנס סעיף שיתייחס לחריגים, לגבי סוחר שיש לו כמות למשל שהיא מעל עשרים אלף פריטים שהוא צריך להכניס למחשב ולכן הוא צריך יותר זמן.
<פראס בדחי: אמרנו שאנחנו מוסיפים סעיף וניסחנו הוראה מיוחדת אותה העברנו לבדיקה ואישור של מירב, בה אנחנו נותנים אורכה של שלושה חודשים נוספים על חמשת החודשים שקיימים עכשיו כדי לעדכן את המערכת.
<פראס בדחי: אני חושב שבנסיבות האלה זה יהיה מאוד סביר אם אנחנו נותנים את הזמן הזה עד סוף השנה ועוד שלושה חודשים בנסיבות חריגות לסוחרים שיש להם כמויות יותר גדולות.
<פראס בדחי: אני חושב שזה מאוד סביר והגיוני לעדכן מערכת כזאת בזמן כזה של חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים לחריגים.
<מוטי ארד: אנחנו לא מדברים על עניין שיש בו דחיפות אמיתית שהעסק לא עובד בלי זה וגם מה שנעשה עד היום, שחיכינו עוד שנה עד שהדברים הפכו מהנחיות לתקנות.
<מוטי ארד: אנחנו הראינו שכדי להיערך לצילום הזה ולצלם כל כך הרבה פריטים, זה לוקח בין חודשים ואפילו אנשים יצטרכו לגייס מספר אנשים שיעשו את זה עבורם.
עמרם מצנע: אם באמת יחריגו סוחרים שיש להם יותר מ-10,000 פריטים?
<מוטי ארד: לפי החישובים שלנו הכמות שייקח חודשים לצלם, לפי שמונה שעות ביום וימי עבודה, צריכה להיות 5,000 פריטים ומעלה.
<מוטי ארד: לא תשנה הכניסה של התקנות לתוקף אם זה יקרה ב-1 בינואר או זה יקרה בעוד שנה ביולי 2015.
<מוטי ארד: הדברים קיימים כיום.
<מוטי ארד: יש את הרשימות הידניות ומה שקיים, קיים ולא קורה כלום.
<פראס בדחי: אנחנו רוצים לקדם את התקנות שייכנסו כמה שיותר מוקדם.
<מוטי ארד: הן ייכנסו.
<מוטי ארד: הן נכנסות.
<פראס בדחי: עדיין צריך להסביר שהעניין של הצילום בטכנולוגיה שקיימת כיום – אפילו באייפון שלך היום ברזולוציה קיימת – אתה יכול לצלם ולהעלות לאתר.
<פראס בדחי: עדיין מדובר בחמישה חודשים ובעוד שלושה חודשים לחריגים, שמונה חודשים, זה זמן מאוד סביר שכל אחד יכול להתארגן ולעשות את זה.
<פראס בדחי: יש להתחשב בכך אדוני היושב ראש שהמערכת כבר קיימת וחלק מהסוחרים כבר עדכנו והמערכת לא חדשה להם.
עמרם מצנע: בהתפלגות של הסוחרים, לכמה סוחרים יש מעל 10,000 פריטים?
<פראס בדחי: מעל 10,000 או מעל עשרים אלף?
<יהודית גידלי: מעל עשרים אלף, אמרתם שניים
<פראס בדחי: אולי שלושה סוחרים עם מעל עשרים אלף פריטים.
<מוטי ארד: היה ויכוח על מטבעות ומטבעות בכמויות גדולות בכל פריט.
עמרם מצנע: אתם יודעים כמה סוחרים יש עם מעל 10,000 פריטים?
<איתן קליין: חמישה, שישה, שבעה.
<איתן קליין: משהו כזה.
<מוטי ארד: השאלה אם אתם מפרידים את העניין של המטבעות והעתיקות הקטנות שהיום צריך לשים אותם בנפרד.
<פראס בדחי: אם אנחנו מכניסים את המטבעות, באמת הרוב יהיו עם מעל 10,000 פריטים.
עמרם מצנע: הם לא מצלמים מטבע-מטבע.
<פראס בדחי: הם מצלמים בקבוצה.
עמרם מצנע: לצלם קבוצה לוקח יותר זמן מאשר פריט אחד.
<פראס בדחי: בהתחשב בכך שאנחנו נותנים חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים, אני חושב שזה נכנס במתחם הסבירות.
<מוטי ארד: יש אנשים שאין להם מחשב והם יצטרכו להכניס את המחשב ולהסתדר עם התמונות.
עמרם מצנע: לקחת 10, 15 או 20 מטבעות ולסדר אותם לצילום משותף, זה לוקח יותר זמן מאשר לצלם אחד-אחד.
<מוטי ארד: צריך גם תאורה.
<איתן קליין: רוב הסוחרים באינטרנט ולכן הם כבר צילמו את הדברים.
עמרם מצנע: ואם יש אחד שלא?
<מוטי ארד: פריט פה ופריט שם.
<פראס בדחי: אמרנו שזה ייכנס לחריגים, אדוני היושב ראש.
עמרם מצנע: אתה צריך להכניס לחריגים כאלה שיש להם כבר מחשבים כאלה או אין להם.
עמרם מצנע: אתה מסתבך כאן עם החריגים.
<פראס בדחי: מניסיון ומידיעה, אלה שאין להם מחשבים, אמרנו בדיון הקודם, אולי אחד או שניים, אבל לרוב הסוחרים יש מחשבים והם חושפים את הסחורה שלהם בפני כל העולם כדי שיבואו ויקנו אותה.
<פראס בדחי: הם חושפים אותה באינטרנט.
<פראס בדחי: הם מנהלים את המסחר שלהם דרך אתר האינטרנט.
<פראס בדחי: הם מקדמים מכירות.
<מוטי ארד: לא 10,000 פריטים.
<מוטי ארד: שלושה עד עשרה פריטים.
<מוטי ארד: אנחנו בחוק העתיקות ולכן יש זמן.
<מוטי ארד: מה הדחיפות?
<פראס בדחי: זה נכנס למבחן הסבירות.
<פראס בדחי: זה מסדר את העניין.
<מוטי ארד: העניין מסודר.
<מוטי ארד: הנה, יש תקנות ולכן העניין מסודר, אבל מה הדחיפות?
<מוטי ארד: תן לאנשים להתארגן.
<פראס בדחי: אבל הם מתארגנים.
<פראס בדחי: כבר שנה הם מתארגנים והם עושים זאת עוד לפני שבאנו לוועדה.
<מוטי ארד: לא, הם לא מתארגנים כי מבחינתם לא היו תקנות אלא היו הנחיות והיו רעיונות.
<פראס בדחי: אתה יודע שלכולם כבר יש את התוכנה והם עובדים אתה.
<פראס בדחי: חלק התקינו וחלק מתקינים אותה.
<מוטי ארד: רק 16 אנשים נכנסו מתוך 64.
<פראס בדחי: הטמענו את התוכנה אצלם.
<איתן קליין: כולם נכנסו.
<איתן קליין: כל הסוחרים נכנסו.
<איתן קליין: כל הסוחרים עברו הדרכות.
<פראס בדחי: העניין הוא שאתם רוצים לדחות את האכיפה.
<איתן קליין: יותר מזה.
<איתן קליין: אנחנו גם הכשרנו עובדים של הסוחרים לעניינים האלה.
<מוטי ארד: תנו זמן נוסף לתמונות.
<מוטי ארד: המערכת והתקנות נכנסות לתוקף, הצילומים יקבלו זמן נוסף.
<מוטי ארד: תפרידו את זה.
<אמיר גנור: אי אפשר להזין פריט בלי הצילום שלו.
<אמיר גנור: זה לא עובד במערכת.
עמרם מצנע: מי שכתב את התוכנה יכול לשנות.
<אמיר גנור: אי אפשר.
<איתן קליין: להפך, זאת עבודה הרבה יותר קשה עבורם.
<פראס בדחי: אדוני, אנחנו חושבים בנסיבות הקיימות, באמת, אנחנו לא רוצים להכביד ואם היינו חושבים שזה לא סביר, היינו מתגמשים ומוכנים להרחיב את לוח הזמנים.
<פראס בדחי: אני עוד פעם אומר שהמערכת כבר הוטמעה אצל הסוחרים, המערכת קיימת אצל הסוחרים, היא קיימת כבר שנה ועובדת, הכשרנו עובדים של הסוחרים לעבוד עם המערכת ומעבר לזה אנחנו אומרים שיש להם עוד חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים לחריגים.
<פראס בדחי: אני חושב שזה סביר בכל קנה מידה שתסתכל על זה, בהתחשב בטכנולוגיה הקיימת בצילומים הקיימים, בזה שחלק מהעבודה כבר בוצעה והיא מוזנת לתוך המחשב.
<פראס בדחי: הדרישה כאן היא פשוט בקשה לדחיית כוח האכיפה של רשות העתיקות.
<פראס בדחי: זה כל העניין וצריך להגיד את האמת.
<מוטי ארד: רשות העתיקות אוכפת הרבה שנים וכל מה שהיא רוצה יום זה כלי נוסף שגם לא הבנו מה המטרה שלו.
<פראס בדחי: היו תקלות ועכשיו אנחנו מסדירים את הכלי יותר טוב.
<מוטי ארד: אם תהיה תקופה כדי שאנשים אלה יכניסו את הדבר הקשה ביותר הזה.
<מוטי ארד: אתה סוחר עתיקות?
<מוטי ארד: צילמת פעם עשרות אלפי תמונות של עתיקות?
<פראס בדחי: עובדים עם זה יום יום.
<מוטי ארד: אתה מצלם עתיקות?
<פראס בדחי: אנחנו מכירים את הפרקטיקה.
<איתן קליין: אני אישית עבדתי עם סוחרי עתיקות והייתי אתם כשהם הכניסו והעלו את העתיקות לאתר ולגבי חמישים פריטים למשל, זה לא לוקח יותר מרבע שעה.
<רוני פירר: סליחה, היית נוכח אצלי עם אדם ששכרתי במיוחד.
<רוני פירר: אני לא נוגע במחשב.
<רוני פירר: ראית שזה לוקח הרבה יותר זמן.
<איתן קליין: קודם כל, לא הייתי אצלך.
<רוני פירר: צריך ללכת לארון ולהביא כל פריט ואחר כך להחזיר.
<איתן קליין: ברגע שיוצרים שיטה נכונה.
<רוני פירר: זה מקסימום עשרים פריטים לשעה.
עמרם מצנע: אני מציע את הניסוח הבא: תחילתן של התקנות תהיה תוך שישה חודשים ומנהל רשות העתיקות רשאי לתת דחייה של עוד עד שישה חודשים ליישום התקנות.
<פראס בדחי: לבקשת הסוחר.
<מירב ישראלי: צריך להיות לבקשות ספציפיות.
<רוני פירר: סוחר בעל פריטים רבים.
עמרם מצנע: אני לא אומר איזה.
עמרם מצנע: מנהל רשות העתיקות, על פי בקשה שתוגש על ידי סוחר עתיקות, רשאי להאריך.
<מוטי ארד: לפי איזה קריטריונים?
עמרם מצנע: הוא יקבע את הקריטריונים.
<מירב ישראלי: הוצאתי כאן ניסוח האומר: "המנהל רשאי להתיר לספק או לסוג ספקים להעביר דיווח באמצעי אחר אם מצא כי בנסיבות העניין יש צורך בהיתר האמור".
עמרם מצנע: זאת אומרת, הניסוח יהיה שמנהל רשות העתיקות רשאי להתיר לסוחר מסוים - - -
<מירב ישראלי: או לסוג סוחרים יש להם מעל מספר מסוים של עתיקות.
<מוטי ארד: כל אחד צריך לפנות בנפרד.
<מירב ישראלי: להעביר את הדיווח המקוון - - -
עמרם מצנע: בתקופה נוספת של עד שישה חודשים אם מצא כי בנסיבות העניין יש צורך בכך.
<מוטי ארד: אפילו אין כאן את מה שהם הציעו קודם לכן, של מעל 10,000 עתיקות.
עמרם מצנע: הם הציעו חמישה פלוס שלושה חודשים ואני נותן שישה חודשים פלוס שישה חודשים.
<מוטי ארד: אבל זה עוד חודש אדוני כי ששת החודשים הנוספים זאת בקשה פרטנית שאין שום קריטריון.
עמרם מצנע: אני סומך על מנהל הרשות.
<מוטי ארד: כל אחד ילך לבג"ץ על זה.
<פראס בדחי: למה אתה חושב שהוא ילך לבג"ץ?
<פראס בדחי: הוא ינמק ויסביר.
מירב כהן: אולי אם היינו אומרים סוג, כן היה אפשר להכניס את הנושא של למשל מעל 10,000 או עשרים אלף פריטים.
עמרם מצנע: מי שאין לו בכלל מחשב, גם 5,000 פריטים זה קשה לו.
עמרם מצנע: על כן תשאירו למנהל רשות המסים.
<מוטי ארד: אבל לא אמרנו כמות אלא סוג.
עמרם מצנע: תשאירו למנהל רשות העתיקות את חופש הפעולה לקבל בקשה מנומקת ולהחזיר תשובה מנומקת.
עמרם מצנע: אם הוא ישתמש בסמכותו באופן לא מידתי, תלכו לבג"ץ.
עמרם מצנע: אני חושב שאם יגלו רצון טוב ויראו התקדמות ועשייה, אני מניח שלא תהיה בעיה לאשר חודשים נוספים.
<פראס בדחי: הצעת אדוני עלינו מקובלת.
<מוטי ארד: רק שתהיה אפשרות שזה גם יהיה לקבוצה מסוג מסוים של סוחרים.
<מירב ישראלי: הוא יכול לעשות את זה.
עמרם מצנע: הוא יכול גם קבוצה אבל אני חושב שעדיף שיפנו אליו.
עמרם מצנע: דרך אגב, אם קבוצה מתאגדת ומגישה נימוק משותף, הוא יכול.
עמרם מצנע: עכשיו אני חוזר לסיפור של השלושה ימים.
עמרם מצנע: לא יאוחר מיום אחד אחרי יום העסקים.
עמרם מצנע: אני בעד שני ימי עסקים.
עמרם מצנע: גם אני מאמין שבסוף מדובר באנשים מיומנים והכל בלחיצת מחשב ויותר זמן יאלץ אותם לנהל איזושהי פנקסנות.
<איתן קליין: אני אסביר לך ממה אנחנו חוששים.
<איתן קליין: לעתים לחנויות מגיעים משוד עתיקות ארגזים עם עתיקות בפנים.
<איתן קליין: הם יכולים להביא את הארגזים האלה לחנות ומתי שנגיע לבדוק אותם, הם יאמרו שזה הגיע אתמול ועוד לא רשמנו.
<מוטי ארד: הם יצטרכו להגיד ממי זה הגיע ואיך זה הגיע.
עמרם מצנע: אם זה ארגז, יכול להיות שלוקח לו יום-יומיים כדי להוציא את זה מהארגז ולפתוח את האריזות.
<איתן קליין: שלושה ימים זה הרבה מאוד זמן.
<מירב ישראלי: אבל הטענה שלכם נכונה גם ליום אחד.
<מוטי ארד: אתם כל הזמן יושבים בחנויות של כולם?
<מוטי ארד: אתם מגיעים לחנות של מישהו במקרה בביקורת פתע ואז דווקא אצלו תמצאו את הארגז שיושב שלושה ימים?
<איתן קליין: מבחינתנו זה צריך להיות באותו היום.
<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שבין יום ליומיים כבר אין הבדל כי הארגז הזה יכול לשבת יום והוא יכול לשבת יומיים.
<מירב ישראלי: אז הוא יגיד שהארגז הגיע אתמול.
<איתן קליין: פותחים כאן פתח.
<פראס בדחי: בתקנות המקוריות, זה היה הניסוח.
<פראס בדחי: כלומר, לא שינינו אותו.
<מירב ישראלי: ההבדל הוא בזה שזה מקוון וצריך לצלם את זה ולהכניס את זה למחשב.
<מירב ישראלי: אתה לא סתם פותח פנקס ורושם.
<איתן קליין: כפי שידוע, זה גם לא בוצע.
<אמיר גנור: מי שלא עשה את זה, נתנו לו ארכה.
<מוטי ארד: אז תכתבו את זה כמו שצריך.
עמרם מצנע: הסיכום שלי הוא שאנחנו ניתן יומיים אחרי יום העסקים.
<מירב ישראלי: שני ימי עסקים.
<מירב ישראלי: לא יאוחר משני ימי עסקים אחרי.
עמרם מצנע: יומיים במקום יום אחד.
<איתן קליין: אני באמת לא מבין למה.
<מוטי ארד: כדי לאפשר לאנשים להתארגן.
<איתן קליין: רוב הרכישות יהיו מסוחרים אחרים.
<איתן קליין: גם כך זאת תהיה לחיצה במחשב.
<מוטי ארד: ומה עם התמונה?
<איתן קליין: זה עובר אוטומטית עם התמונה.
<מוטי ארד: אם זה סוחר, אבל אם בא לך אספן?
<רוני פירר: זה לא עובר עם התמונה.
<רוני פירר: כשאני קונה מטבעות מתוך חבילה של חמישים, אני צריך לצלם מחדש.
<אמיר גנור: גם אם זה אספן, הסוחר לא יכול לקנות את העתיקה מאספן לפני שהאספן קיבל אישור.
עמרם מצנע: חברים, זמני הסתיים.
<מירב ישראלי: יש עוד את הטפסים ועוד שאלה לגבי החתימה.
<רוני פירר: היושב ראש, הייתה לי בקשה אישית ולא קיבלתי תשובה.
<רוני פירר: לגבי אנשים שלא השתמשו אף פעם במחשב ויש כאן הרבה אנשים שיעידו שזה נכון.
<רוני פירר: יש שני סוחרים שאף פעם לא השתמשו במחשב ואין להם מחשב ואין להם ידיעה להשתמש במחשב.
עמרם מצנע: הם יצטרכו לקחת עובד שיש לו ידיעה במחשב.
<רוני פירר: המשמעות היא עובד יום יום.
<פראס בדחי: אם אתה רוצה להיות סוחר עתיקות ולסחור.
<רוני פירר: זאת התשובה?
עמרם מצנע: השאלה אלי.
עמרם מצנע: זאת התשובה.
<רוני פירר: למה זה שונה בתקנות מס הכנסה?
<מירב ישראלי: זאת מטריה אחרת.
<מירב ישראלי: אנחנו בדקנו את זה.
עמרם מצנע: אני אוהב להיענות לבקשות אישיות, אבל במקרה הזה לא ניענה לבקשה.
<רוני פירר: שני אנשים בלבד.
עמרם מצנע: לא נחריג שני אנשים בגלל שיש להם פוביה ממחשב.
<רוני פירר: או הבעיה היא שהם לא יכולים.
עמרם מצנע: אז הם צריכים לקחת עובד.
<מירב ישראלי: צריך לאשר את הטפסים.
<מירב ישראלי: יש שני טפסים.
<מירב ישראלי: אני לא יכולה להבין בזה.
<מירב ישראלי: יש לכם הערות לטופס?
עמרם מצנע: למה צריך לאשר טופס?
עמרם מצנע: כל פעם שהם יצטרכו לקבל את הטופס, צריך לאשר אותו עוד פעם בנפרד.
<איתן קליין: זה בתוספת.
עמרם מצנע: הרי טופס משנים פה ושם.
<מירב ישראלי: זאת הכרעה שלכם.
עמרם מצנע: אני לא מציע להכניס את הטופס לתוך התקנות או להכניס אותו אבל לאפשר שינויים פנימיים שלהם.
<מירב ישראלי: הוא יכול לשנות את הטופס אבל זה חלק מהתקנות וצריך לאשר את זה אצלנוף.
עמרם מצנע: אי אפשר להכניס בתקנות סעיף לכך?
<מירב ישראלי: לא, כי החוק מחייב.
עמרם מצנע: אז שזה לא יהיה בתקנות.
<איתן קליין: בהגדרות כבר כתוב אתר האינטרנט של הרשות.
<איתן קליין: זה מפנה לאתר.
<פראס בדחי: בתקנות יש הפניה לאתר האינטרנט.
עמרם מצנע: אפשר להכניס איזשהו משפט באיזשהו מקום.
<מירב ישראלי: בעצם בנהלים.
<מירב ישראלי: הטופס יהיה בנהלים.
עמרם מצנע: לא בתקנות כי אם תצטרכו לשנות כאן משהו, תצטרכו להביא את זה לכאן לאישור הוועדה.
מירב כהן: במקום לפי הטופס המקוון בתוספת הראשונה לפי הטופס המפורסם באתר הרשות?
<מירב ישראלי: הטופס המקוון שקבע המנהל.
<מירב ישראלי: לא, קבע זה לא טוב.
<מירב ישראלי: שאישר המנהל.
<מירב ישראלי: לגבי הטופס הידני, אפשר לאשר אותו.
<מירב ישראלי: לגבי החיקויים.
<מירב ישראלי: יש שם תיקונים.
עמרם מצנע: גם את הטופס הזה, תשימי אותו באותו מקום.
עמרם מצנע: אם הם ישנו מילה בטופס, הם צריכים לבוא לאישור הוועדה.
<מירב ישראלי: כאן זה פחות בעייתי.
עמרם מצנע: שני הטפסים יהיו בנהלים.
<מירב ישראלי: לגבי החתימה.
<מירב ישראלי: לפי התקנות הקיימות כמובן הם צריכים לחתום בחתימה ידנית ואז אין בעיה.
<מירב ישראלי: כאן למעשה צריך שמי שיחתום על הטופס, צריכה להיות רובריקה של חתימה.
<מירב ישראלי: לא נדרוש מהם חתימה אלקטרונית אבל צריכה להיות רובריקה של חתימה.
<מירב ישראלי: אני חושבת שמה שצריך להגיד זה שהסוחר הוא זה שיחתום.
<מירב ישראלי: בעל הרישיון הוא זה שיחתום על הטופס ואם הוא חברה, צריך להגיד מי בחברה.
<פראס בדחי: מקובל עלינו.
<פראס בדחי: שם משתמש וסיסמה, זה הכול אישי והוא חותם.
<פראס בדחי: מי שמדווח.
<מירב ישראלי: תהיה חתימה למטה, הוא כותב מי הבן אדם.
<מירב ישראלי: אם זאת חברה בע"מ, אתה צריך לדעת מי יחתום שם, למי אתה נותן לחתום.
<מירב ישראלי: בעיקרון הדוח יהיה חתום בידי בעל הרישיון, ואם מדובר בחברה – אתה צריך לפרט את פרטי התאגיד.
<מירב ישראלי: צריך להיות מי שמוסמך לחתום.
<מירב ישראלי: יש לנו נוסחים לגבי תאגידים.
<מירב ישראלי: מורשה החתימה והוא כמובן צריך לציין את הפרטים שלו.
<פראס בדחי: למה שלא נסת
<פראס בדחי: פק שברגע שמנפיקים שם משתמש וסיסמה, הם חותמים.
<פראס בדחי: אף אחד לא יכול להיכנס.
<פראס בדחי: ברגע שהוא מקבל שם משתמש וסיסמה, הוא חותם.
<מירב ישראלי: אתה לא יכול שכל אחד בחברה יחתום.
<מירב ישראלי: מחר המנהל מתחלף.
<מירב ישראלי: זה לא שם משתמש.
<מוטי ארד: חתימתו של מורשה חתימה.
<מירב ישראלי: מורשה חתימה.
<מירב ישראלי: בעל הרישיון ואם הוא חברה או אם הוא תאגיד, מורשה חתימה.
עמרם מצנע: אנחנו אישרנו את סעיף 9 המתוקן.
עמרם מצנע: אני מזכיר לפרוטוקול שסעיפים 6(א) ו-(ב) ישונו ויעברו לקדמת המסמך.
עמרם מצנע: הם ישונו כך שיאפשרו הפרדה בין סוחר חדש לסוחר קיים.
<מירב ישראלי: ולא צריך להגיש כל שנה בעת חידוש רישיון אלא רק בבקשה לרישיון.
עמרם מצנע: סוחר קיים מחדש רישיון וסוחר חדש מגיש ומקבל, בהתאם למה שאמרנוף.
<מירב ישראלי: תשעים יום מיום קבלת הסיסמה.
עמרם מצנע: יקבל שם משתמש וסיסמה זמניים.
עמרם מצנע: אני מבקש שאת הנוסח הזה תעבירו גם לאדונים המכובדים וגם אלי.
עמרם מצנע: אנחנו לא נתכנס פעם נוספת ואם יהיה צורך, אפילו נדבר בטלפון או משהו כזה.
<מירב ישראלי: בעיקרון הנוסח צריך לתאום את החלטות הוועדה.
עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את כל תקנות העתיקות (ניהול רשימת מצאי).
עמרם מצנע: אני מקווה שבאמת המעבר לדיווח המקוון והמצולם ישרת לא רק את המפקחים אלא גם את בעלי העסק.
<מוטי ארד: נקווה שעוד יישארו סוחרים אחרי הדבר הזה כי המטרה כאן ברורה.
עמרם מצנע: על סדר היום תקנות זכויות הסטודנט (תנאים להיחשב מוסד לאמנות), התשע"ד-2014.
עמרם מצנע: מירב, תסבירי, בבקשה, את התקנה.
<מירב ישראלי: בתיקון לחוק זכויות הסטודנט מ-2010 הוסף לחוק סעיף 22ג שהחיל חלק מהוראות חוק זכויות הסטודנט על מוסד לאמנות שלא נכלל קודם בהגדרת מוסד, לפי החוק.
<מירב ישראלי: בנוסף בסעיף 24(ב)(1) ניתנה לשר התרבות והספורט הסמכות להרחיב את התחולה של החוק על מוסדות נוספים לאמנות בהתייעצות עם שר החינוך ובאישור הוועדה – ולכן אנחנו כאן – לקבוע הוראות בעניין תנאים שבהתקיימותם יראו מוסד על-תיכוני או מסלול לימודים במוסד על-תיכוני בתחומי האמנות כמוסד לאמנות, אף אם לא מתקיים בו תנאי מהתנאים המנויים בפסקה 2 להגדרת מוסד לאמנות; התנאים האלה, שעכשיו אנחנו בעצם קובעים תנאים אחרים במקומם.
<מירב ישראלי: היום החוק חל על בתי ספר לאמנות שלומדים בהם 200-70 תלמידים, מספר שנות הלימודים הנהוגים בהם הן שלוש לפחות; מספר שעות הלימוד הכולל הנהוג בכל שנות הלימודים הוא 1,680 לפחות, ומספר השעות הנהוג בכל יום לימודים הוא ארבע לפחות.
<מירב ישראלי: אז בעצם התקנות שמונחות לפנינו באות לקבוע שהתחולה של חוק זכויות הסטודנט מורחבת על מוסדות נוספים לאמנות שעונים על תנאים אחרים.
<מירב ישראלי: מירב, אולי תציגי את התקנות, ותסבירו מדוע מצאתם לנכון להפעיל את הסמכות לגבי המוסדות האלה.
מירב כהן: חשוב לציין שהתנאים שמופיעים היום בתקנות שאנחנו מבקשים לאשר אלה תנאים שנגזרו מתנאים שמוכרים לנו כיום מבתי ספר שנתמכים על-ידי המשרד, ומהם יכולנו לגזור דרך לעזור למוסדות שכיום החוק לא חל עליהם, ואנחנו מבקשים שיחול עליהם.
עמרם מצנע: תני דוגמה למוסד כזה.
<מירב ישראלי: החשש היה שזה לא יחול באופן גורף על מוסדות שהם לא מוסדות רציניים.
<מירב ישראלי: אז אומרים שדרך מנגנון התמיכות אפשר לדעת על המוסד הזה.
מירב כהן: אפשר לדעת על תנאים מסוימים שבקיומם זה סוג של רצינות.
עמרם מצנע: דוגמה?
מירב כהן: יש לנו רשימה.
<מיכל שדות: בית ספר "ניסן נתיב", בית ספר "מוסררה", "בית צבי" - -
עמרם מצנע: ב"ניסן נתיב" יש פחות מ-70 תלמידים?
<מיכל שדות: אני אומרת מי כן, לא מי לא.
עמרם מצנע: אני רוצה לדעת מי לא נכנס עד עכשיו וייכנס פנימה כתוצאה מהתקנות.
<שמוליק יפרח: אני שמוליק יפרח, מנהל בית הספר למשחק "גודמן" שהוקם לראשונה בנגב לפני שמונה שנים.
<שמוליק יפרח: בגלל הפיצול בין משרד החינוך לבין משרד התרבות הסטודנטים שלי שנוסעים הכי רחוק לא נהנים, למשל, מהנחה בקווי האוטובוס והרכבת בגלל החוק הזה.
עמרם מצנע: כמה לומדים במוסד?
<שמוליק יפרח: למעלה מ-60 תלמידים.
עמרם מצנע: פחות מ-70.
<שמוליק יפרח: אנחנו לא רוצים לספק הרבה מלצרים לתחום התרבות; אנחנו מקבלים רק 20-18 תלמידים לכיתה.
<שמוליק יפרח: זאת ההגבלה משום שיש אינפלציה.
<שמוליק יפרח: אני גם מנכ"ל תיאטרון באר-שבע – אני בשני הכובעים האלה.
<שמוליק יפרח: יש חשיבות רבה לבית ספר כזה בדרום שמשאיר צעירים בנגב ועושים פעילות ענפה בתחום התיאטרון.
<שמוליק יפרח: עד עתה הם לא נהנו מהנחות כפי שנהנו שאר הסטודנטים בבתי הספר לאמנויות השונים.
עמרם מצנע: תני עוד דוגמה.
<מיכל שדות: יש בתי ספר אחרים שעומדים במספר התלמידים, אבל לא עומדים במספר שעות הלימוד, כמו בתי-ספר למחול.
<מיכל שדות: הם לומדים שם שנתיים, והדרישות של הוועדה המקצועית בתכנית הלימודים שלהם היא קטנה ממה שהחוק דורש.
<מיכל שדות: אבל מבחינתנו זה בית ספר לכל דבר, ואנחנו מאוד מעוניינים בכך.
<מירב ישראלי: האמת היא שבגלל זה נוסף הסעיף הזה כי בזמנו הוועדה לא ידעה - -
שמעון אוחיון: כמה שנים לומדים שם?
<מיכל שדות: שנתיים.
<שמוליק יפרח: אצלנו שלוש שנים – מתשע בבוקר ועד חצות.
עמרם מצנע: זה לימודי תעודה?
<שמוליק יפרח: תעודה.
עמרם מצנע: לא השכלה גבוהה.
<שמוליק יפרח: כן.
מירב כהן: הם לא עונים על התנאים הראשונים שיש בהגדרה בחוק.
<מיכל שדות: כל בתי הספר שנתמכים על-ידי מנהל התרבות הם לא אקדמיים ועל תיכוניים.
<מירב ישראלי: אמנם החוק חל בעיקר על מוסדות להשכלה הגבוהה, אבל יש בו גם כמה סוגי מוסדות כמו הנדסאים וטכנאים ובתי ספר להוראה שהם על-תיכוניים ללא תואר.
שמעון אוחיון: יש להם זכויות סטודנט.
שמעון אוחיון: הרעיון פה הוא זכויות הסטודנט.
עמרם מצנע: חוץ מהזכות לנסוע במחירים מוזלים יש בחוק הארוך הזה משהו touchable?
<שמוליק יפרח: ביטוח לאומי ומס הכנסה.
<שמוליק יפרח: שאר הדברים, לשמחתי הרבה, בעיר שלנו באר-שבע, ראש העיר הקנה להם את כל הזכויות – 50% הנחה בארנונה ודברים נוספים.
<שמוליק יפרח: אגב, יש להם תעודת סטודנט, והם שייכים לאגודת הסטודנטים.
<שמוליק יפרח: הם משלמים את דמי החבר.
<קריאה: אם זה לא בבאר-שבע אז ראש העיר יכול לא לעשות את זה.
<שמוליק יפרח: נכון.
<מירב ישראלי: רק לצורך הבהרה: הזכויות הכספיות, למעט התיקון העקיף לפקודת מס הכנסה שהיה בחוק הזה הם למעשה לא מכוח החוק.
<מירב ישראלי: אבל כנראה, התעודה שנגזרת מזה מקנה להם את זה.
<מירב ישראלי: אבל זה לא בחוק.
<עפר רביד: אני עפר רביד, מנהל "ניסן נתיב" בירושלים.
<עפר רביד: הסיבה לכך ש"ניסן נתיב" לא נכלל בבעיה של החוק זה מכיוון שיש שני בתי ספר וכוללים אותם כגוף אחד.
<עפר רביד: אם כל בית ספר היה עומד בנפרד גם הוא היה בבעיה כיוון שאנחנו מקבלים לא יותר מ-17 תלמידים בשנה – 51 סטודנטים בתפוסה מלאה.
<עפר רביד: בעיית זכויות נוספת לסטודנטים זה נגישות למלגות כלליות לסטודנטים כמו מלגות ממפעל הפיס ואחרות.
<עפר רביד: כיוון שסטודנטים שלנו הם לא תחת המל"ג הם לא יכולים לגשת למלגות כאלה בגלל הגדרת המלגה.
<עפר רביד: זה גם משהו שהייתי שמח אם אפשר יהיה לטפל בו.
עמרם מצנע: אבל אני מבין שזה לא משתנה כתוצאה מהתיקון הזה.
<עפר רביד: לא, בתיקון הזה זה לא נכלל.
<מירב ישראלי: זה גם לא בסמכות של השר בהקשר הזה.
<מירב ישראלי: זה משהו אחר.
<מירב ישראלי: זה גם לא מכוח חוק.
<עפר רביד: גם לא מלגות ממשלתיות?
<מירב ישראלי: לא מכוח חוק.
עמרם מצנע: תלמדו את זה קצת לעומק, ואם יש דבר שאפשר לעזור - -
<מירב ישראלי: אתם יכולים לנסות לפעול שלא במסגרת חקיקה.
עמרם מצנע: יש לכם הערכה על כמה סטודנטים מדובר פחות או יותר?
<מיכל שדות: אנחנו מדברים פחות או יותר על 10-9 בתי ספר.
עמרם מצנע: בממוצע 50 סטודנטים?
<מיכל שדות: כן.
עמרם מצנע: עוד משהו, מירב?
מירב כהן: תודה שאתה מקיים את הישיבה עכשיו בזמן הפגרה כדי לעזור לקדם את הנושא החשוב הזה.
<שמוליק יפרח: זה המקום לציין את סגן שר החינוך אבי וורצמן הבאר-שבעי שעזר מאוד לקדם את הנושא הזה.
שמעון אוחיון: אני מקווה שהוא עזר לא רק לבאר שבע.
<שמוליק יפרח: אבל אני נעזרתי בו כדי לקדם את זה מאוד.
<שמוליק יפרח: אנחנו בדיאלוג הזה הרבה מאוד זמן.
עמרם מצנע: מי זה חבר הכנסת שיזם את התיקון?
<מירב ישראלי: נדמה לי שאלכס מילר.
<מיכל שדות: אלכס מילר.
<מיכל שדות: לפני שלוש שנים.
שמעון אוחיון: אז בוודאי אני בעד.
שמעון אוחיון: אני בעד כי באותו תיאטרון ששמואל יפרח מנהל, בחיתוליו, זכיתי להיות בחוג שלו.
שמעון אוחיון: אם אני משחק לפעמים זה בזכותם.
<יעקב שטרן: אני יעקב, יועץ סגן שר החינוך אבי וורצמן, שבאמת היה שותף פה ודחף מהמקום שלו.
<יעקב שטרן: רציתי להגיד תודה לך, יושב-ראש הוועדה.
<יעקב שטרן: פניתי גם אליך ולצוות שלך כדי לקדם את הדיון הזה כי הבנו את המצוקה של הסטודנטים.
<יעקב שטרן: הייתה אתנו בקשר גם התאחדות הסטודנטים הארצית שגם שמחה על כך.
עמרם מצנע: אז ערב ראש השנה, תודות לכולם.
עמרם מצנע: אנחנו נצביע על התקנה.
עמרם מצנע: התקנות אושרו פה-אחד.
עמרם מצנע: בהצלחה.
עמרם מצנע: על סדר היום נושא אי פתיחת צהרונים.
עמרם מצנע: זהו דיון מיוחד בתקופת הפגרה של הכנסת.
עמרם מצנע: הוועדה נענתה לפניות גם של חברי כנסת וגם של ארגוני הורים וגם של הורים שפנו והציפו את הבעיה ואת העובדה שאחת מהתכניות המרכזיות שבאו לביטוי כהמשך לדוח טרכטנברג, הצהרונים, לא יצאה לדרך בשנת הלימודים תשע"ה אף על פי שאנחנו נמצאים כבר בשבוע הרביעי של הלימודים.
עמרם מצנע: אני מבין שזאת אחת הבעיות שיצר הקיצוץ בתקציב.
עמרם מצנע: התכנסנו כדי לעסוק בזה ולשמוע את משרד החינוך ואת משרד האוצר ולשמוע אתכם, כמובן, שבאתם, ולראות כיצד אנחנו יכולים להשפיע על כך שהתכנית תמומש.
עמרם מצנע: זאת תכנית חשובה שנותנת בהחלט תשובה הולמת להורים רבים.
עמרם מצנע: אין צורך להפריז בחשיבותה של התכנית הזאת.
עמרם מצנע: אני יודע שגם משרד החינוך, לא רק מבין את זה, אלא גם פועל כדי ליישם את זה.
<אריאל לוי: שלום לכולם.
<אריאל לוי: כפי שהיושב-ראש אמר, הסיבה לעיכוב בהפעלה של תכנית הצהרונים מקורה באמת בקיצוץ המיועד בתקציבי משרד החינוך כמו ביתר המשרדים.
<אריאל לוי: כפי שהקיצוץ נראה כרגע - -
עמרם מצנע: אולי תיישר אותנו למכנה משותף – מה זה תכנית הצהרונים?
<אריאל לוי: תכנית הצהרונים היא תכנית שמיועדת להפעלה לילדים צעירים באשכולות 3-1, האשכולות הנמוכים יותר.
<אריאל לוי: זאת תכנית חשובה המופעלת למען הילדים.
<אריאל לוי: יחד עם זאת מכיוון שהיקפה הגדול והרחב ועלותה הוא תקציב מאוד גדול - -
עמרם מצנע: מה היה עלותה בשנה שחלפה?
<אריאל לוי: 615 מיליון.
שמעון אוחיון: באשכולות 3-1?
עמרם מצנע: יש יוצאים דופן.
<אריאל לוי: ירושלים יוצאת דופן.
<אריאל לוי: אני רק אשלים את ההסבר.
<אריאל לוי: אנחנו נערכנו לפתיחה של התכנית בזמן, ויחד עם זאת בעקבות מבצע "צוק איתן" אנחנו נערכים לקיצוץ בתקציב המשרד.
<קריאה: כבר שלוש שנים זה לא נפתח בזמן.
<אריאל לוי: נכון.
<אריאל לוי: נערכנו לקיצוץ גם ל-2015.
<אריאל לוי: היקף הקיצוץ עוד לא סופי.
<אריאל לוי: אנחנו נפתח את התכנית הזאת אחרי החגים, אבל המתכונת עוד לא ברורה.
<אריאל לוי: המתכונת שאנחנו נפתח אותה תלויה גם בהיקפי הקיצוץ.
<אריאל לוי: רק כשנדע את ההיקפים הסופיים של הקיצוץ ואת היערכות משרד החינוך אנחנו נבנה את המתכונת המותאמת.
<אריאל לוי: היה לי חשוב להגיד את זה בצורה הזאת.
עמרם מצנע: איזה גילים זה כולל באשכולות 3-1?
<חיים הלפרין: 8-3.
<חיים הלפרין: גנים ו-א'-ב'.
<איתי חטר: זה אחרי הקיצוץ של ה-9.
עמרם מצנע: בתשע"ד זה הופעל חינם לחלוטין.
<קריאה: מכסלו.
עמרם מצנע: רבותי, לכל אחד תהיה הזדמנות לדבר.
עמרם מצנע: אני תמיד מזכיר שאנחנו ועדת החינוך.
עמרם מצנע: גם הדיון צריך להתנהל בצורה מחונכת.