GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רחלי אברמזון: ושוב אני רוצה להדגיש ולומר, כל זה ייעשה אל מול השותפים שלנו בשלטון המקומי, להציע ולראות, כי בסופו של יום אנחנו יכולים להציע את הצעותינו, לשמוע ולהיות קשובים ולבנות את זה יחד, אבל המבצעים בשטח צריכים להיות בהסכמות מולנו ויחד אתנו, ואנחנו נעשה את זה יחד עם השלטון המקומי וההסתדרות כמובן, כדי לראות איך אנחנו פותרים את נושא המתווה המקצועי.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: בהמשך לדברים של רויטל, שתי נקודות.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: בנוגע להקצאת השעות, הקצאת השעות על-פי אותה טבלה קשיחה לא לוקחת בחשבון שעות עבור טיולים ופעילויות חוץ בית-ספריות.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: הנקודה הזאת היא מאוד מאוד חשובה לשילוב כי אני חושבת שבאמת בפעילויות חוץ בית-ספריות השילוב זה מתן הזדמנות לילד להשתלב בצורה המיטבית מבחינה חברתית.
עמרם מצנע: כן, אבל כשאת אומרת לא לקחת בחשבון, הלוא הפעילויות החוץ בית-ספריות הן בתוך יום הלימודים.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: חלקן.
<מלי כץ: לא.
<מלי כץ: יש הרבה אחר הצהרים.
עמרם מצנע: לא בחופשות.
עמרם מצנע: בתוך מערכת הלימודים.
<מלי כץ: אחר הצהרים, זה לא בשעות הלימודים.
עמרם מצנע: זה בתוך מערכת הלימודים.
עמרם מצנע: זה לא קורה בחופשת פסח, זה לא קורה בחופשת חנוכה, זה בתוך מערכת הלימודים.
עמרם מצנע: השעות האלה לא אומרות שעת כיתה או שעת יציאה לטיול.
עמרם מצנע: השעות המוקצות – ואני ער, אני אדבר תיכף על העניין של הקצאת השעות, אבל הקצאת השעות היא גלובלית.
עמרם מצנע: ברגע שהיא אומרת 25 או 30 שעות, היא כבר מראש לא נותנת פתרון לכל יום הלימודים, בין אם הוא בתוך בית-הספר ובין אם הוא מחוץ לבית-הספר.
עמרם מצנע: על כן, זו לא שאלה של הקצאה מיוחדת לטיולים או לפעילות חוץ.
עמרם מצנע: אף אחד לא אוסר על הסייעת לצאת לטיול.
<עופרה שריד: אבל אף אחד לא משלם לה.
עמרם מצנע: אף אחד לא אוסר על הסייעת לצאת לטיול, אם הוא חלק מתוכנית הלימודים.
<קריאה: לא שילמו.
<קריאה: אלה חברות שלנו לעבודה, לא משלמים את זה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: נכון שאין כיסוי מלא לכל שעות הלימודים, כפי שרויטל ציינה, אבל כשאנחנו מדברים על טיולים של שלושה ימים שכוללים גם לינה בחוץ או כשאנחנו מדברים על פעילות אחר הצהרים שהיא מעבר, לאחר שעות הלימודים, מראש ברור שהדברים הללו לא נלקחים בחשבון ומראש ברור שהילד, אם הסייעת לא תצטרף אליו, הוא ייעדר מהפעילויות הללו.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אגב, אם אנחנו מדברים על שעות נוספות גם לא נלקחות בחשבון אותן ישיבות מקצועיות בתוך בית-הספר שצריכות להיעשות עם המשלבת על מנת שבאמת יופקו לקחים ובאמת אפשר יהיה לקדם את הילד יחד עם גורמי המקצוע.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: נקודה נוספת זה באמת לגבי חופשת הקיץ.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אפשר לקחת את חופשת הקיץ גם כמתן הזדמנות להפגיש בין הילד למשלבת ובאופן הזה שני הצדדים ייצאו נשכרים, כלומר גם מבחינת התעסוקה של הסייעות בחופשת הקיץ וגם ובעיקר מבחינת הילד כי בתחילת השנה תקופת ההסתגלות היא מאוד מאוד קשה, וברגע שמעבירים אותה לחופשת הקיץ, ישר כשמתחילה שנת הלימודים השילוב מתחיל ויש לזה חשיבות מאוד מאוד גדולה, במיוחד שגם בתחילת שנת הלימודים ישר מתחילים החגים, ככה זה מקצר את תקופת ההסתגלות הזאת.
<נטע לוי: אני רוצה עוד דבר אחד בכל זאת להדגיש בעניין הכספים והעברת הכספים.
<נטע לוי: חברת הכנסת גלאון פנתה לחשבת הכללית של האוצר וביחד ישבנו על הסכומים האלה, גם בהקשר של מה שהיה עד היום, של בעצם עשרה חודשי שכר, אבל גם על הפערים האלה של הכמה שקלים, שזה כמה שקלים אבל כפול הרבה מאוד שעות והרבה מאוד סייעות, ולאן הם נעלמו.
<נטע לוי: ממה שאנחנו הבנו, חברת הכנסת גלאון ואנחנו, מה שהבנו, בעצם השחקן הנוסף שצריך להיות בישיבה הזאת – שאנחנו מאוד מקוות שתכנס – זה משרד הפנים כי בעצם נאמר לנו שהיא לא יכולה ישירות לפנות ולפקח על הנעשה ברשויות המקומיות, ולכן לדעתי זה קריטי כי מדובר כאן במיליוני שקלים.
<נטע לוי: אם אנחנו רוצות לראות איך אפשר להעלות את השכר של הסייעות, יכול להיות ששם טמון הפתרון.
עמרם מצנע: אני דרך אגב שוחחתי עם מנכ"ל משרד הפנים, ובאמת הוא הבטיח שישלח מישהו, אני רואה שאין פה אף אחד.
<נטע לוי: אני רוצה רק לומר שמכיוון שאנחנו התכנסנו כאן באמת לישיבה מאוד חשובה ואנחנו מאוד מאוד מברכות על זה, וגם עם ההסכם החדש הזה, וההסכם נחתם, כמו שחברת הכנסת גלאון אמרה, אנחנו חוששות שהוא נחתם ונקרא זמני אבל זה ייעצר לעוד הרבה זמן, ואנחנו רוצות לוודא שבאמת יהיו כאן כמה שינויים או תוספות קטנות שהן קריטיות.
<נטע לוי: אחד זה שאם אנחנו עוברים לשישה ימי העסקה, שזה יהיה מוגדר כמשרה מלאה ושזה לא יהיה כשעות נוספות, שהן לא מקבלות על זה פנסיה ולא מקבלות על זה פיצויים אלא כחלק מהמשרה וכמשרה מלאה.
<נטע לוי: וכמובן להבהיר מה שדנו בו קודם, להבהיר שזה 12 חודשי שכר קבוע, ולא משתנה.
עמרם מצנע: קארין, עוד משהו?
קארין אלהרר: רק לסכם את הדיון.
קארין אלהרר: אני חושבת שההערות שעלו כאן הן הערות חשובות מאוד.
קארין אלהרר: גם הנושא של אולי הגדלת הטבלה המאוד קשיחה והמאוד לא מאפשרת באמת לשלב את הילד, כי לשלב את הילד ולהגיד לו, אל תבוא ביום שישי, או הסתיים לך יום הלימודים לפני כל היתר, זה לא באמת שילוב.
קארין אלהרר: זה שילוב חלקי מאוד, אם בכלל אפשר לקרוא לזה ככה.
קארין אלהרר: הנושא שמאוד מאוד מטריד אותי זה הנושא של הכסף, שהתאדה בדרך, וגם אם הוא יושב כרזרבה, זה מאוד לא תקין, כי כסף הוא צבוע על שם ילד, ואם ככה, הילד צריך לקבל את התמורה לדבר הזה, ובוודאי שהסייעת צריכה לקבל את התמורה.
קארין אלהרר: אנחנו מדברים על 70%.
קארין אלהרר: גם אם אנחנו אומרים שהרשות המקומית לוקחת ומורידה טיפה מהתשלום שהיא צריכה לתת, עדיין הפערים הם היסטריים – אין מילה אחרת לתאר את זה – ואני חושבת שזה לא תקין, ואני באופן אישי מתכוונת לבדוק את העניין הזה ואני אשמח להשוות אחרי זה תוצרים.
קארין אלהרר: אני באמת חושבת – להגיד לילד או להורה, נשלב את הילד, זה לא אומר לשים ילד בכיתה, ולך תשתלב לבד.
קארין אלהרר: זה אומר לתת לו את האמצעים.
קארין אלהרר: ובאמת אני חושבת שאין טעם לחזור על הדברים שנאמרו כאן, הן על-ידי הורים, הן על-ידי הסייעות, וגם משרד החינוך מאוד מבין את זה ואני יכולה לומר שהיו בתי-ספר שלא בצדק אמרו:
קארין אלהרר: אם לא תבוא עם הילד סייעת אנחנו לא נוכל להתמודד כי מבינים שיש קושי ומבינים שסייעת באמת עושה את התפקיד החשוב – אני לא יודעת להגיד החשוב ביותר כי זה באמת מארג שלם של אנשים שמתפקדים על מנת להביא את הילד למיצוי פוטנציאל מקסימלי, אבל חשוב מאוד להבין שבלעדי התפקיד הזה, השילוב הוא לא מלא, הוא לא אמיתי, וצריך לעשות הכול, אל"ף, שהסייעות יקבלו את השכר המגיע להן, ובאמת מגיע להן שכר הוגן והולם, והדבר השני, כמובן כמובן כמובן שהילד יקבל את מלוא הצרכים שלו כדי לממש את הפוטנציאל המלא.
עמרם מצנע: אהוד, בבקשה.
<אהוד חלק: חשוב שאנחנו נהיה קשובים לבנק גדול של מחקרים שיש היום ומיושמים בהרבה מדינות על כך שהשקעה בשילוב של ילד היא השקעה כלכלית מכיוון שהילדים האלה, הם ירוצו קדימה והם יהיו חלק מועיל בחברה.
<אהוד חלק: אלה הם דברים חשובים.
<אהוד חלק: נכון שזה לא מהיום למחר, ונכון שזה בכל חתכי הגיל, אבל ככל שאנחנו יורדים בגיל, ההשקעה היא משמעותית יותר מכיוון שדולר אחד שמושקע בגיל צעיר שקול אולי לחמישה או לשישה דולר שמושקעים בגיל מבוגר אחר כך בשיקום ובטיפול בתסכולים.
<אהוד חלק: אני גם פסיכולוג במקצועי, אני פוגש את זה אחר כך - אנשים שמתוסכלים בשולי החברה כי לא הייתה להם הזדמנות.
<אהוד חלק: אלה הם ילדים כישרוניים והם יגיעו רחוק.
<אהוד חלק: בואו לא נכניס להם מקלות בגלגלים וניתן להם את האפשרות, והסייעת זה כלי מרכזי במעלה בעניין הזה, אני יכול להגיד את זה כהורה.
עמרם מצנע: אני רוצה לסכם את הדיון הזה, שהוא בבחינת תם אבל לא נשלם כמובן, ולומר את הדברים הבאים.
עמרם מצנע: אל"ף, יש פה בהחלט מספר הישגים בדרך שהיא עדיין ארוכה מאוד, ואני רוצה להודות לכל מי שלקח את העניין ברצינות, והגענו בסופו של דבר לאיזושהי התקדמות בהבנה שהעסקת הסייעות הוא נושא שמחייב טיפול יסודי, שלא להוסיף כמובן על מה שאמר אהוד, ההורה, על החשיבות של הסייעת, שהיא בסוף המתכללת הכוללת סביב הילד בימי הלימוד שלו.
עמרם מצנע: הכול נובע מכך שאנחנו לאורך השנים רוצים להתקדם התקדמות משמעותית בתחום השילוב, שילוב של ילדים עם צרכים מיוחדים בתוך המערכת הרגילה.
עמרם מצנע: זה כבר פעיל ופועל מספר שנים, אבל זה עדיין מדשדש, אנחנו עוסקים בזה הרבה מאוד, ואין ספק שכל התקדמות וכל צעדים נוספים שיגדילו את היקף הילדים עם הצרכים המיוחדים הנמצאים בתוך מערכת השילוב יציפו הרבה מאוד בעיות מהסוג הזה שאנחנו נדרשים אליהן.
עמרם מצנע: אתם יודעים שאנחנו עוסקים ונעסוק בכינוס הבא של הכנסת בצורה הרבה יותר אינטנסיבית בחוק השילוב, שייתן את הבסיס החוקי לכל המערכת הזו – גם המקצועי, גם האדמיניסטרטיבי – ואני מניח שתצופנה הבעיות האלה ביתר עוצמה.
עמרם מצנע: אבל, בואו נבין שזה עניין באמת תהליכי, ומשרדי הממשלה השונים, ובעיקר משרד החינוך שמעורב בזה עם שתי הרגליים, צריכים – ואני פונה אלייך, רחלי, ובאמצעותך לכל מי שעוסק בזה אצלכם – זה באמת מחייב הרבה פתיחות מחשבתית, הרבה יצירתיות והרבה הבנה שזה בסוף נוגע בהרבה הרבה תחומים שהיישום שלהם זה נקודת המבחן.
עמרם מצנע: מספר הסייעות המשלבות, הצמודות, ילך רק ויגדל – במספרים, אפילו לא בטור חשבוני אלא בטור גיאומטרי – כי היום המגמה היא ללכת לכיוון השילוב.
עמרם מצנע: וזה אומר שהילד בא עם סל השילוב, וסל השילוב, חלק בלתי נפרד ממנו ואולי אחד החלקים המשמעותיים ביותר זה שעות הסייעת.
עמרם מצנע: ואנחנו לא נגענו פה בנקודה כיצד בסופו של דבר קובעים הגורמים המקצועיים את היקף השעות, אבל זה נושא מרכזי, ואתם צריכים לתת עליו את הדעת ולמצוא לו את הנוסחאות המתאימות, שמצד אחד יעסקו באמת רק במסלול המקצועי – כמה שעות זקוק ילד עם צרכים כאלה או אחרים כדי לתפקד כראוי בתוך המערכת המשולבת, ורק בשלב השני והשלישי לבחון כמובן את המשמעויות התקציביות.
עמרם מצנע: לא שאפשר להתעלם מהן כי בסופו של דבר אנחנו חיים במסגרות תקציביות אבל אני חושב שצריך לעשות הפרדה מקצועית ולאחר מכן כמובן למצוא את ההיקף התקציבי.
עמרם מצנע: כמה דברים שעלו פה.
עמרם מצנע: אחד, באמת בנושא ייצוג הסייעות.
עמרם מצנע: אני אמרתי את זה בדיון שנעשה בנושא אחר לגמרי – אני מבין קטן מאוד באיגודים מקצועיים אבל אם הסייעות עצמן לא תנסינה להתאגד ולהתארגן – גם אם זה לא גוף מייצג שמקבל מעמד רשמי – אבל קודם כול שיהיה גוף אחד ולא משרד כזה או אחר שמוכן לסייע, אז אף אחד לא יעשה עבורכן את העבודה.
עמרם מצנע: ולכן, אני חוזר ואומר, צריך למצוא – וזה גוף שהולך ומתפתח, ויהיו יותר ויותר סייעות כל שנה ושנה כי השילוב ילך ויעמיק.
עמרם מצנע: ולכן אני מציע לכן, באופן כזה או אחר, ליצור כן גוף שאתן לפחות, הסייעות, תוכלו לראות אותו כגוף מייצג אתכן.
עמרם מצנע: זה גם יהיה יותר קל – גם להסתדרות, גם למרכז השלטון המקומי, גם למשרד החינוך – לעבוד מול גוף שהוא קיבל לפחות את המנדט שלו מתוך הקהילה עצמה.
<נטע לוי: שהוא מחוץ להסתדרות?
<נטע לוי: זה מה שאתה בעצם אומר?
עמרם מצנע: אני לא אמרתי מחוץ להסתדרות.
עמרם מצנע: תראו, דברים מתחילים מלמטה למעלה.
עמרם מצנע: הוא צריך קודם כול לקום כגוף שמייצג את עצמו.
<נטע לוי: אבל יש עם זה בעיה.
עמרם מצנע: נטע, אני לא רוצה להיכנס לזה כי יש בזה ים של בעיות, אבל כל אחד פה, בכל תחום שהוא עוסק בו יש פה ים של בעיות, אז כל אחד צריך לחשוב קצת יצירתי כי בסופו של דבר זה חלק מהיכולת.
<נטע לוי: אבל הקריאה הזאת, האחריות לזה היא בידי ההסתדרות - - -
עמרם מצנע: נטע, אני לא פותח דיון.
עמרם מצנע: אני מסכם, לא פותח דיון.
עמרם מצנע: אמרתי, תיקחו את זה, תעשו עם זה מה שאתן מבינות, מה שאתן רוצות.
עמרם מצנע: אני רק אומר לכן שיש לזה משמעות, ולכן זה מה שאני מציע.
עמרם מצנע: מצד שני, אני כן מציע שאתם תמצאו דרך, לא רק לקבל מכתבים או פניות כפי שאתה מקבל.
עמרם מצנע: אני גם אדבר על זה עם מזכיר ההסתדרות כן למצוא דרך, גם לא פורמלית, כדי לשתף בצורה כזו או אחרת, לפחות בהבנה של השטח והמציאות כדי להתקדם.
עמרם מצנע: אני גם רשמתי לעצמי, וזה גם אמר לי יושב-ראש ההסתדרות, שהוא רואה בהסכם הזה שנחתם צעד ראשון ונכונות להיכנס למעורבות יותר גדולה כדי להתמודד עם הסוגיות שלא נפתרו בהסכם הזה.
עמרם מצנע: נושא ההחלטה ויישומה, של 12 חודשים, דיברנו על זה.
עמרם מצנע: אני עוד פעם חוזר לצורך הסיכום.
עמרם מצנע: אנחנו מדברים על העסקה שהיא דומה וזהה לכל עובדי השלטון המקומי – 12 חודשי תעסוקה, עם נושא החופשות המוכרות כחגים ונושא החופשות המגיעות לסייעות.
עמרם מצנע: הדברים נאמרו, אני רק חוזר עליהם.
עמרם מצנע: רשמנו לעצמנו, והמבחן כמובן יהיה באכיפה וביכולת של היישום הזה.
עמרם מצנע: תחולה – אמרנו שזה כולל את כל אותן סייעות המועסקות בהעסקה שבאה מטעם משרד החינוך, כלומר כל אותן סייעות שמועסקות על-פי שעות המוקצות ממשרד החינוך למה שנקרא סייעות צמודות בחינוך המשולב, הן נכנסות לתוך ההסכם הזה, כפי שנאמר על-ידי נציג השלטון המקומי ונציג ההסתדרות.
עמרם מצנע: נושא מאוד מרכזי שעלה פה, ולא בפעם הראשונה, הוא באמת השאלה האם סך התקציב המועבר ממשרד החינוך מגיע לייעודו.
עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר שקיים חוק, שחוקק כבר לפני שנים רבות, שקובע שכל כספי משרד החינוך המועברים לרשות המקומית הולכים לחשבון בנק ייעודי, וניתן להשתמש בכספים האלה אך ורק לצרכים שאליהם הם ניתנו.
עמרם מצנע: אין פה רזרבות ואין פה קופות וזו עבירה פלילית ברשות מקומית שלא מקיימת את החוק הזה.
עמרם מצנע: אני לא יודע לומר שאכן לא כל הכסף מועבר, אבל אין ספק שזה מעלה לא מעט סימני שאלה כאשר בצד אחד אנחנו רואים שהקצאת משרד החינוך – שזה ה-70% מתוך ה-100% - מתורגמת בסוף לכ-178–180 שקלים לעלות כוללת לשעת סיוע, בסופו של דבר מתורגמת לשכר שמקבלות הסייעות למספרים רחוקים מאוד מאוד מהמשמעות של המכפלות של הסכום הזה.
עמרם מצנע: זה דבר שדורש בדיקה מעמיקה, ואנשי משרד החינוך, אגף הפיקוח או כל מי שאצלכם עוסק בזה, ואני לא יודע בדיוק איך זה בנוי, חייבים לעשות ביקורת עמוקה, מדגמית לפחות, בכמה רשויות, איך המערכת הזו עובדת.
עמרם מצנע: אני רוצה להגיד עוד דבר.
עמרם מצנע: גם רשויות שמפעילות חברות חיצוניות, מה שנקרא חברות קבלניות שדרכן מעסיקים סייעות, מחויבות בכל אותו סל של זכויות לסייעת, ומי שלא עושה את זה עובר על החוק.
עמרם מצנע: ודרך אגב, יש הלוא חוק נוסף שחוקק לא מזמן בוועדת העבודה והרווחה, נדמה לי בכנסת הקודמת, חבות פלילית על מעסיק שאיננו מעסיק את העובדים תחתיו על-פי הקריטריונים שנקבעו בכל אותם תנאים ונלוות.
עמרם מצנע: זה היה אמור בעניין הפנסיות וכדומה, ובדברים אחרים.
עמרם מצנע: ולכן, אני חוזר עוד פעם.
עמרם מצנע: משרד החינוך – נטע, אתם מטפלים בזה, ואתם עוזרים לסייעות במאבקים המשפטיים שלהן.
עמרם מצנע: זה מחייב מאבק.
עמרם מצנע: אני יכול רק לתת לכן את ברכת הדרך במאבקים האלה.
עמרם מצנע: משרד החינוך, גם מרכז השלטון המקומי, צריך להפעיל – אני יודע שאתם לא עושים את זה בדרך כלל – להפעיל ביקורת כלפי פנים, האם ההנחיות שלכם והכללים שאתם מקיימים אותם אכן פועלים ברשויות, אחרת לא עשינו פה שום דבר.
עמרם מצנע: אני שוחחתי על זה, דרך אגב, עם יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, עם חיים ביבס, הוא יודע על הדיון הזה ואני אחזור ואשוחח אתו על הנושא הזה.
עמרם מצנע: אני מופיע בכמה ימי היערכות של השלטון המקומי בחודש הקרוב ואני מתכוון לדבר על זה במלוא החריפות.
עמרם מצנע: אלה עבירות שבסופו של דבר צריך להעמיד לדין כאלה בשלטון המקומי, אם וכאשר לא מבצעים את ההוראות ואת הנהלים ואת הכללים האלה.
עמרם מצנע: יש כמובן את היקף ההעסקה.
עמרם מצנע: דיברתי על זה קודם, אני חוזר.
עמרם מצנע: לא עולה על הדעת שאם ילד או ילדה עם צרכים מיוחדים חייבים סייעת צמודה, שלא ניתן את הדעת על כך שזה צריך להיות למשך כל יום הלימודים, והפעילויות הנוספות.
עמרם מצנע: נכון שיש לזה משמעות של עלויות אבל זה לא עולה על הדעת.
עמרם מצנע: אני מבין שיש ילדים שמבחינת הצרכים, על-פי שיקולים מקצועיים, מקבלים שעות חלקיות, אבל לא יכול להיות שתהיה מגבלה של אותן 30 שעות, שבעצם אומרים, הילד זקוק, לא יכול להיות בתוך מערכת החינוך בלי סיוע צמוד, אבל יש עלינו מגבלה של 30 שעות, כאשר יום הלימודים הוא הרבה יותר ארוך.
עמרם מצנע: יש הרבה מאוד נושאים, והוועדה שלנו, אין כמעט שבוע שלא עוסקת בנושאים שונים הקשורים בחינוך המיוחד בכלל, ובחינוך המיוחד המשלב בפרט.
עמרם מצנע: דיברנו על סייעות, דיברנו על הכשרת המורים, זה הצוות המקצועי בתוך בית-הספר שיש בו ילדים משולבים, זה נושא ההסעות, זה נושא מתן מענה בחופשות וביום לימודים ארוך.
עמרם מצנע: יש שלל נושאים שאני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לרשום לעצמנו התקדמות, גם אם תהיה איטית אבל התקדמות שלאט-לאט מכניסה לראשים שלנו את הצורך להתמודד אתם התמודדות אמיתית ורצינית.
עמרם מצנע: ובסוף, הסייעת הצמודה זה פרופסיה.
עמרם מצנע: זה לא עוד מישהי שנותנים לה איזה פתרון תעסוקתי.
<סיגל אבישי: בייביסיטר.
עמרם מצנע: כאן זה מחייב את משרד החינוך לקבוע מה נדרש, מה הניסיון, הכישורים שצריכה להביא סייעת פוטנציאלית כדי לקבל את העבודה הזו, וכמובן הכשרה והשתלמויות כדי שהתחום הזה יהפוך להיות לממש תחום מקצועי.
עמרם מצנע: על כך דיברנו ועל כך אמרנו את כל המלים הנדרשות.
עמרם מצנע: עוד פעם, בשורה התחתונה יש התקדמות, בהחלט אפשר להצביע עליה.
עמרם מצנע: אני עוד פעם רוצה להודות להסתדרות, לשלטון המקומי, למשרד החינוך שבאמת נרתם, נענה לבקשות שלנו ואכן לפחות הגענו לסיכום לפני שבוע של מסמך העסקה.
עמרם מצנע: הוא עדיין התחלה, וכפי שנכתב גם בסיכום שאתם סיכמתם, הוא רק פתח לדיון נוסף מעמיק בבעיות הנוספות שעלו כאן.
עמרם מצנע: יש לנו הבטחה מההסתדרות שזה לא יהיה מסמך במגירה אלא אפשר יהיה בהחלט להמשיך ולהעמיק בבעיות השונות שעלו.
עמרם מצנע: אני מודה לכם ואני בטוח שניפגש יותר מפעם אחת.
עמרם מצנע: תודה, הישיבה נעולה.
עמרם מצנע: אני רואה שזה כמעט אותו פורום של הדיון הקודם, אז ברוכים הבאים.
עמרם מצנע: המטרה הממוקדת של הדיון הזה הוא בעצם דיון המשך בשני נושאים שעסקנו בהם לאחרונה: האחד זה נושא יישום חוק חינוך חינם לילדים חולים נוכח המכרז החדש שיצא, שירות שנתנה אותו חברת תללי"ם ועדיין נותנת אותו; והנושא השני הוא שירותי רפואה לילדים עם צרכים מיוחדים - סייעות רפואיות בחינוך הרגיל ושירותי רפואה בחינוך המיוחד.
עמרם מצנע: שלום, בוקר טוב.
רות קלדרון: שלום, אדוני, בוקר אור.
עמרם מצנע: מקדמים את חברת הכנסת קלדרון אתנו.
עמרם מצנע: סיכמנו שלקראת תחילת חודש אוגוסט משרד החינוך יביא בפנינו תשובות כיצד הוא נערך בצורה יותר נכונה, יותר טובה בשני התחומים האלה שבהם נתגלו לא מעט ליקויים במכרזים.
עמרם מצנע: שמחנו לשמוע שחברת תללי"ם הסכימה להאריך את השירות שהיא נותנת – יש פה מישהו מתללי"ם?
עמרם מצנע: כן, שלום – עד סוף השנה הקלנדרית כדי לאפשר למשרד החינוך לתקן, לעדכן את המכרז וכל מה שקשור בזה.
<רחלי אברמזון: שלום לכולם, באמת כפי שהומלץ והובא בפנינו לקחנו לתשומת לב את כל ההערות בנוגע למכרזים שפורסמו.
<רחלי אברמזון: בנוגע למכרז שירותי הוראה לתלמידים חולים, אכן המשכנו את ההתקשרות עם תללי"ם לארבעה חודשים נוספים, ואנחנו נערכים לפרסום מכרז בקרוב, אנחנו מאוד מקווים, אנחנו ממש בשלבים הסופיים, זה לגבי המכרז הזה.
<רחלי אברמזון: ולגבי המכרז לשירותים רפואיים, גם לזה נתייחס, אם אתה רוצה, כבוד היושב-ראש, עכשיו, אז נעשה את זה.
<רחלי אברמזון: התחלנו כבר במגעים אל מול נציגי משרד הבריאות, כי אחד הדברים שבאמת מצאנו לנכון הוא להתייחס למכרז הזה בצורה יותר מקצועית, ולהתייעץ עם אנשי משרד הבריאות בנוגע לסעיפים השונים בתוך והשירותים הנדרשים על-פי הצרכים.
<רחלי אברמזון: אז אנחנו רוצים באמת לומר תודה לשותפים שלנו במשרד הבריאות, כבר התקיימה פגישת הבהרה ראשונה, ואנחנו מתכננים את הפגישות הבאות.
<רחלי אברמזון: המכרז הזה ייצא לדרך רק לקראת שנת הלימודים הבאה.
<רחלי אברמזון: קרי, במהלך השנה הזאת נעשה את כל המהלכים הנדרשים כדי לצאת למכרז מקצועי.
עמרם מצנע: איך יינתנו השירותים החל מספטמבר?
<רחלי אברמזון: השנה אנחנו מאריכים את ההתקשרות על-פי תנאי המכרז הקודם עם חברת "פמי פרימיום".
עמרם מצנע: ואיך פתרתם את הבעיה במוסדות החינוך המוכר שאיננו רשמי?
<רחלי אברמזון: לזה בשלב הזה עוד לא התייחסנו.
<רחלי אברמזון: המכרז יהיה כפי שהוא היה בשנה הקודמת, והעמותות ייצרו קשר עם הספקים האחרים כפי שהם עשו את זה עד היום.
עמרם מצנע: אבל עד היום הייתה בעיה.
<רחלי אברמזון: לכן אמרנו, כדי לטפל בעניין הזה אנחנו בשלב הזה מתקדמים עם המכרז הקיים.
<רחלי אברמזון: לא שינינו את תנאי המכרז הקיים.
<קריאה: הישן.
<רחלי אברמזון: כן, מה שהיה עד היום.
<רחלי אברמזון: זה לשנת הלימודים.
עמרם מצנע: ארצה עוד לשמוע תשובות יותר ברורות מה אתם עושים עם הלקות שהתגלתה.
<רחלי אברמזון: אני רוצה רגע רק לומר, וזה באמת תודה לאילן, לגבי ההחרגות והפניות הנקודתית שהובאו בפנינו טיפלנו ונתנו פתרונות, אז אני מקווה שבאמת השנה נצטרך להתנהל באמת על-פי פניות ספציפיות נקודתיות שיופנו אלינו, נדאג לתת להם מענה כדי שבאמת לקראת שנה הבאה נצא עם מכרז מתוקן.
עמרם מצנע: זאת אומרת, החברה שנתנה את השירות עד עכשיו, הארכתם להם בשנה שלמה?
עמרם מצנע: את כל שנת הלימודים הקרובה?
<רחלי אברמזון: יחד עם זאת, אני שוב רוצה לומר, אותן נקודות, אותן בעיות שהיו - - -
עמרם מצנע: הבעיה הייתה בלקונה לא פרסונלית אלא בכך - - -
<רחלי אברמזון: אז היא טופלה.
עמרם מצנע: במוסדות המוכרים שאינם רשמיים בודקים בחינוך המיוחד - - -
<רחלי אברמזון: שוב אני אומרת, כל מקרה שיובא בפנינו לדיון יועלה לדיון ויינתן לו הפתרון כפי שהיה בנקודה הזאת, כי בפעם שעברה הייתה במקרה בעיה עם ילד מסוים, פתרנו את הבעיה לגביו.
<רחלי אברמזון: כך שכל דיון חריג שיובא בפנינו ניתן לו את המענה.
עמרם מצנע: אם לחזור לעניין שירותי החינוך לילדים חולים בבית, קיבלתם מהגורמים השונים הערות להתייחסות?
<רחלי אברמזון: והתייחסנו.
<רחלי אברמזון: המכרז התפרסם ואני חושבת שיהיה - - -
עמרם מצנע: יש איזה שלב מוקדם שבו המכרז מתפרסם להערות או שאין שלב כזה?
<אילן שי: אין שלב כזה.
<אילן שי: אין שלב של פרסום מכרז להערות.
עמרם מצנע: למרות שאפשר, ככל שזיכרוני לא מטעני בנושא המכרזים, כשאתה מפרסם מכרז ואתה מקבל מהגופים הפוטנציאליים הערות שונות, אם מקבלים אותם אפשר אחר כך לפרסם את כל ההערות האלה פעם נוספת.
<אילן שי: נכון, אז אנחנו בשלב הזה.
עמרם מצנע: יש שלב כזה.
<אילן שי: אנחנו בשלב הזה.
<אילן שי: המכרז התפרסם, התקבלו הערות - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת, אתם מתבססים על המכרז שיצא.
<אילן שי: ואמור להיות דיון על ההערות שהתקבלו.
עמרם מצנע: על התיקונים.
<רחלי אברמזון: הדיון שערכנו זה בעקבות ההערות שקיבלנו.
עמרם מצנע: כן, אבל יוצא מכרז חדש?
<אילן שי: על "פמי פרימיום" או על תללי"ם?
עמרם מצנע: מדברים עכשיו על תללי"ם.
<אילן שי: על תללי"ם.
<רחלי אברמזון: על שירותי הוראה.
עמרם מצנע: שלום אורלי.
<אילן שי: תיקנו אותי, אתקן.
<אילן שי: תללי"ם - אמור להתפרסם מכרז חדש.
<אילן שי: אחרי שיתפרסם מכרז חדש כמובן יש שלב שאפשר לקבל שאלות וגם אפשר יהיה לתקן את המכרז החדש בעקבות השאלות האלה, אבל אמור להיות דיון לקראת פרסום מכרז חדש.
אורלי לוי אבקסיס: אבל שנת הלימודים תיכף או-טו-טו יוצאת לדרך.
<אילן שי: הייתה הארכה – ההתקשרות מכוח המכרז הישן הוארכה בפטור ממכרז.
<אילן שי: ניתן אישור לפטור.
<רחלי אברמזון: לשני המכרזים.
עמרם מצנע: גם שם יש הארכה לשנה שלמה, ותוך כדי השנה הם יעבדו את המכרז החדש, ויש שיתוף פעולה עם משרד הבריאות.
<רויטל לן-כהן: הארכה לשנה או לארבעה חודשים, לא הבנתי.
עמרם מצנע: אנחנו דנים בשני אירועים: אחד זה ילדים חולים בבית, שזה הוארך עד סוף שנה קלנדרית כמובן בהסכמת תללי"ם, וייצא מכרז מתוקן בהקדם; ולגבי הסייעות הרפואיות, הזכיין הקיים – יש פה מישהו מהזכיין?
<רחלי אברמזון: ימשיך.
עמרם מצנע: האריכו לזכיין הקיים לשנה שלמה, ובמהלך השנה תתארגנו בלוח זמנים מתאים לקראת השנה הבאה.
<ליאורה פלד: הכול בסדר, הערבות הוכנה, נביא אותה ונמשיך לשרת את הילדים בהרבה אהבה עד סוף בית-ספר ואחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: ואחר כך מה?
<ליאורה פלד: נראה את המכרז החדש שיהיה, אם תהיה בו התייחסות לבעיות המהותיות שהעלינו אז זה יהיה בסדר.
<ליאורה פלד: ואני חייבת להגיד לפרוטוקול, אדוני, שכמו שאמרתי לך גם בשיחה, תללי"ם לא נותנת שירותים פרא-רפואיים, אז אם זה יישאר ככה, אנחנו לא בנויים לזה.
<ליאורה פלד: דרך אגב, עשיתי חיפוש מאוד רציני לראות אם יש מישהו – זה מאוד מאוד בלתי ניתן לעשות.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, למה הזכיין צריך לתת גם את שירותי החונכות וגם את הפרא-רפואי?
<ליאורה פלד: ככה החליטו.
אורלי לוי אבקסיס: האם לא יהיה נכון יותר להפריד בין שני הדברים?
אורלי לוי אבקסיס: אולי פיצול של השירותים כדי להשיג את המקסימום?
אורלי לוי אבקסיס: כי אם מישהו מומחה בדבר מסוים ואנחנו מטילים עליו עכשיו משהו שהוא שונה לחלוטין לסוג השירות שניתן, יכול להיות שאנחנו יוצרים פה איזשהו גוף חדש שנסתפק במשהו שהוא פחות מהצרכים.
<נירית גולוב: אני חושבת שאנחנו לא בונים את המכרז הזה למישהו מסוים.
<נירית גולוב: המכרז הזה הוא מכרז שמסתכל על הצרכים של התלמידים שהם גם צרכים חינוכיים.
<נירית גולוב: כשאנחנו מדברים על הצרכים הפרא-רפואיים אנחנו מדברים רק על ילדי החינוך המיוחד עם רמת מורכבות מאוד גבוהה שלא מגיעים כרגע לתוך המערכת החינוכית.
<נירית גולוב: ובגין בג"ץ שביקש שנאגם את כל המשאבים שמגיעים אל הילד תחת גוף שיבוא וייתן וילמד באמת את הצרכים של הילד, חשבנו שזה נכון שזה גוף שידבר אחד - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש גוף כזה כיום?
<נירית גולוב: אנחנו לא יודעים.
<נירית גולוב: פרסמנו, אנחנו - - -
<ליאורה פלד: אנחנו יוצרים איזה - - -
<נירית גולוב: ניצור שירות וגם נדריך אם יצטרכו, אנחנו לא יושבים בצד.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת רוצה לדעת, איך זה קורה למשל בגיל הרך?
אורלי לוי אבקסיס: הרי שני הדברים שם מפוצלים מבחינת - - -
אורלי לוי אבקסיס: מבחינת מי שנותן את השירותים של הפרא-רפואיים ומבחינת - - -
<נירית גולוב: איפה זה שם?
<נירית גולוב: סליחה שאני שואלת.
אורלי לוי אבקסיס: עם הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.
<נירית גולוב: בבית?
<נירית גולוב: בבתים?
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני מדברת על המסגרות.
<ליאורה פלד: בתוך מערכת החינוך.
עמרם מצנע: אבל המכרז הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, אני בכוונה שואלת את השאלה אם יש גוף כזה שיודע ויש לו מומחיות בתחום.
<נירית גולוב: הטיפולים הפרא-רפואיים ניתנים על-ידי אותו גוף.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן, האם אנחנו לא יוצרים פה משהו חדש שאנחנו לא יודעים איך הוא ייראה בסופו של דבר, ויהיה חסר בו גם מבחינת השירות של החונכות וגם מבחינת - - -
<נירית גולוב: זה לא יבוא זה על חשבון זה.
<נירית גולוב: אנחנו צריכים לבחון את מתן השירות הזה תחת גוף אחד, בחינוך ניתן השירות הזה תחת גוף החינוך.
<נירית גולוב: הטיפולים הפרא-רפואיים והטיפולים החינוכיים ניתנים על-ידי מערכת החינוך גם יחד.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל גם היא מוציאה - - -
<נירית גולוב: לא, ממש לא.
<ליאורה פלד: אבל זה הוצא למתי"אות - - -
<נירית גולוב: משרד החינוך ממש לא מוציא מכרז - - -
<ליאורה פלד: זה מתי"אות שהן חיצוניות לבתי-הספר.
<נירית גולוב: רבותי, אתם מדברים דברים לא נכונים.
<נירית גולוב: המתי"אות הן גוף, הן בית-ספר של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, זה לא הפרדה.
<נירית גולוב: ממש לא, סליחה.
<ליאורה פלד: הן בנפרד מבית-הספר של הילד והכיתה.
<אילן שי: יש סמל מוסד.
<נירית גולוב: סליחה, ממש לא, ממש לא.
<נירית גולוב: חשוב עוד פעם לומר, מתי"א הינה בית-ספר לחינוך מיוחד, בעלת סמל מוסד של משרד החינוך, מקבלת את כל השירותים של משרד החינוך, כפופה למשרד החינוך ועובדיה הם עובדי משרד החינוך.
<ליאורה פלד: על אזורי שילדים - - -
<נירית גולוב: סליחה, רגע, דקה.
<נירית גולוב: גם עם אנשי הוראה וגם עם אנשי טיפול, הם כולם עובדי משרד החינוך, כולם, מהראשון ועד האחרון.
<ליאורה פלד: יש כאלה 60 שנותנים שירות לכל אלפי בתי-הספר של מדינת ישראל.
<נירית גולוב: אני מדברת עליהם, אני מדברת על אותם 60.
<ליאורה פלד: על המתי"אות, זאת אומרת, זה לא חלק מאותו בית-ספר שאליו הילד הולך, נקבע לילד שמגיע לו טיפול נוסף, והוא מקבל אותו מגוף שנבנה במיוחד, אכן, בתוך משרד החינוך, ומגיע אליו לתת לו את השירות.
<ליאורה פלד: לא אותו בית-ספר שלו בקהילה.
<ליאורה פלד: אנחנו כיום - - -
<נירית גולוב: היא אומרת דברים לא נכונים, מייד אתקן את זה.
<ליאורה פלד: לא לא נכונים - - -
<רחלי אברמזון: זה לא מדויק.