GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק קדמן: אמר – תן לי שנה ואני מבטיח לך שתראה את השינוי.
<יצחק קדמן: אז עברה מאז שנה, לצערי השר היום איננו איתנו.
<יצחק קדמן: אגב, השר אמר באותו דיון ומי שרוצה, הכל נמצא בפרוטוקול, שהוא לא מכיר - - -
<קריאה: הוא לא נוכח, הוא איתנו, אבל הוא לא נוכח.
<קריאה: זה כתוב מה הוא אמר.
<קריאה: כשאתה אומר בימים אלה הוא איננו איתנו, יש איזה קונוטציה בעייתית.
<קריאה: תגיד הוא לא נוכח.
<יצחק קדמן: כולכם הבנתם שהוא לא נמצא כאן ברגע בדיון החשוב הזה.
<יצחק קדמן: עוד הוא אמר באותה ישיבה של ועדת חינוך, שאין למושג חינם כמה מובנים.
<יצחק קדמן: הוא מכיר רק מבון אחד למילה חינם.
<יצחק קדמן: אני תומך בכל שתי ידיי בדברים שאמר אז שר החינוך.
<יצחק קדמן: אני חושב שהגיע הזמן שוועדת החינוך של הכנסת תעשה שני דברים.
<יצחק קדמן: אל"ף, אדוני היושב ראש, קיים מצב אבסורדי שוועדת החינוך, יש לה סמכויות מאוד מצומצמות.
<יצחק קדמן: היא דנה אך ורק בתשלומי רשות.
<יצחק קדמן: כל התשלומים האחרים, שהם הרבה יותר כסף, מהתל"ן ועד רכישת שירותים מרצון, ותשלומי זכות ותשלומי התנדבות, כל אלה בכלל לא נמצאים בפיקוח של ועדת החינוך.
<יצחק קדמן: למה ועדת החינוך מסייגת את עצמה ואת כוחה לפקח על התשלומים האלה?
<יצחק קדמן: אם יבטלו אותם, זה יהיה הדבר הכי נכון.
<יצחק קדמן: אם לא מבטלים אותם, ועדת החינוך צריכה להיות הגורם המפקח על כלל תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: משרד החינוך עושה לנו טובה, כל שנה, ונותן לנו לידיעת הוועדה, לא לאישור הוועדה, מה הסכומים המרביים בתל"ן וגביית שירותים מרצון, קניית שירותים מרצון.
<יצחק קדמן: אני חושב שטוב תעשה הוועדה אם תספח לעצמה את הסמכות לפקח על כלל תשלומי ההורים ולא רק על חלקם.
<יצחק קדמן: דבר נוסף שהוועדה צריכה לעשות, אני חושב שהגיע הזמן שהוועדה תקבע מועד גג שלא יאוחר ממנו, לא ייגבה יותר תשלום עבור חינוך.
<יצחק קדמן: לא יכול להיות שהעוול הזה יימשך.
<יצחק קדמן: אבל בינתיים, גם את זה אמר שר החינוך בישיבה לפני שנה.
<יצחק קדמן: לפחות שני דברים צריך לעשות בינתיים.
<יצחק קדמן: האחד – להוציא את מערך הגבייה מבתי הספר.
<יצחק קדמן: לא מורים צריכים לעמוד מול ילדים ולהגיד להם – אימא שלך, אבא שלך לא שילם.
<יצחק קדמן: זה מבזה את המורים וזה מבזה את הילדים זה מבזה את ההורים.
<יצחק קדמן: יש לנו פה רשויות מקומיות, יודעות לגבות ארנונה, יודעות לגבות דברים אחרים, תואיל הרשות המקומית לגבות באמצעים שהיא יודעת לגבות, כל עוד זה לא בוטל, את מס החינוך הזה.
<יצחק קדמן: להטיל על המורים את הוויכוחים הבלתי נסבלים אבל אימא שילמה בעד הטיול, אבל לא שילמה בעד ההצגה, ולשלוח עם הילדים ולפעמים אפילו להשפיל אותם בפני כל חבריהם לבית הספר, יוסי, ושולה, ומשה, אתם עוד לא שילמתם, אתם לא שילמתם.
<יצחק קדמן: כאילו שהילדים משלמים.
<יצחק קדמן: תוציאו את זה מתוך בית הספר, זה לא תפקיד בית הספר להיות גובה חובות.
<יצחק קדמן: לא יכול להיות - - -
שמעון אוחיון: אני מבקש הבהרה, אני עוד לא הבנתי אותך.
שמעון אוחיון: כי מצד אחד, אתה טוען שזה מס רגרסיבי בעצם, זה מה שטענת וכך פתחת.
שמעון אוחיון: עכשיו מצד שני, אתה עכשיו אומר – טוב, זה רק לא נעים למורים, בוא נגלגל את זה על הרשות המקומית.
<יצחק קדמן: לא, לא.
שמעון אוחיון: רגע.
שמעון אוחיון: אם אתה, אז תהיה עקבי.
<יצחק קדמן: אני לגמרי עקבי.
שמעון אוחיון: תגיד בקטע הזה, רבותיי, אם זה עניין של מס, אתה רוצה להעביר אותו לפי הצעת החוק שלנו להעביר אותו לביטוח הלאומי, ושזה יהיה צודק, לפי הכנסה, אני יכול להבין.
שמעון אוחיון: למה אתה מגלגל עכשיו לרשויות המקומיות?
<יצחק קדמן: אני טוען, שצריך לבטל את תשלומי ההורים מכל וכל.
<יצחק קדמן: זה שירות שהמדינה חייבת לתת לאזרחיה, בשביל זה משלמים מס הכנסה.
שמעון אוחיון: תהיה עקבי.
<יצחק קדמן: אני עקבי, אבל אני כבר 22 שנה אומר את זה והכנסת לא מכריחה את הממשלה להפסיק את הגבייה הזאת.
<יצחק קדמן: אני אומר בינתיים, לחילופין, מה שנקרא אצלכם עורכי-הדין, למזער, מה שנקרא בשפה המשפטית, בינתיים, לחילופי חילופין, תעשו טבלה פרוגרסיבית כמו שיש בהזנה, כדי שלפחות זה יהיה צודק יותר.
<יצחק קדמן: תוציאו את הגבייה, לא לרשות המקומית, למס הכנסה.
<יצחק קדמן: לכל מי שלא, תפרידו בין בית הספר לבין התשלומים.
<יצחק קדמן: לפחות בינתיים, הדרישה - - -
<קריאה: אתה מדבר על עצם המבוכה של ההורים והמורים להתעסק עם הכסף.
<יצחק קדמן: הדרישה המהותית שלי היא לבטל את הגבייה הזאת מכל וכל.
<יצחק קדמן: אני לפני 22 שנה הייתי חבר בוועדה ממלכתית שמינה שר החינוך דאז זה היה זבולון המר.
<יצחק קדמן: ועדה זו קרויה ועדת לנגרמן על שם מי שעמד בראשה.
<יצחק קדמן: הוועדה הזאת ברוב קולות מוחלט, הציעה לבטל את תשלומי ההורים ואז עולה כמובן השאלה, אדוני היושב-ראש, אז מה יהיה המקור החלופי.
<יצחק קדמן: אמרו את זה פה אנשי המרכז לשלטון מקומי.
<יצחק קדמן: ועדת לנגרמן אמרה – העלאת ארבעה פרומיל בביטוח הלאומי, תביא לידי כך שאל"ף, זה ייגבה באופן פרוגרסיבי, בי"ת, שעול החינוך יתחלק בין כל מדינת ישראל כי זאת משימה לאומית וגימ"ל, לא תהיה יותר גבייה.
<יצחק קדמן: הביטוח הלאומי יעביר מכספו לבתי הספר את הסכומים שדרושים להם לפעילות אקס-קוריקולום, למרות שהיום גם פעילות חינוכית בסיסית, אומרים לי שטיול, דבר שאסור לוותר עליו, כי זה ערך חינוכי, זה לא צ'ופר.
<יצחק קדמן: אם זה ערך חינוכי, למה צריך לשלם?
<יצחק קדמן: למה לא משלמים על שיעורי גיאוגרפיה?
<יצחק קדמן: אם כי אני, אסור לי לתת להם רעיונות, כי תכף גם יטילו מס על שיעור גיאוגרפיה.
<קריאה: תיזהר.
<יצחק קדמן: אדוני היושב ראש, שר החינוך התחייב ויש לי את זה פה בפרוטוקול בשנה שעברה, שזאת תהיה שנה שעברה, השנה האחרונה שתשלומי הורים ייגבו לפחות בהיקף הזה ובמסגרת הזאת.
<יצחק קדמן: אני מבקש לממש את ההבטחה הזאת.
<יצחק קדמן: אני מבקש שהחלטות ועדת החינוך של הכנסת לדורותיה בעשרים השנה האחרונות, להפסיק גביית תשלומי הורים שזה מס לא צודק, הגיע הזמן להפסיק את זה.
<יצחק קדמן: עוד משפט אחרון אחד.
<יצחק קדמן: אם לא מספיק לנו הרעה החולה הזאת, בשטח יש הפקרות מוחלטת.
<יצחק קדמן: אדוני צודק, לפעמים בעידוד ההורים.
<יצחק קדמן: זה לא עושה את זה יותר צודק.
<יצחק קדמן: גובים תשלומים שרק הדמיון יכול להסביר אותם.
<יצחק קדמן: אתן לכם רק דוגמאות.
<יצחק קדמן: תשלום עבור יום בעקבות לוחמים שמממן משרד הביטחון.
<יצחק קדמן: תשלום עבור הסעה של ילדים נכים לבית הספר שצריך לממן משרד החינוך.
<יצחק קדמן: גביית תל"ן עבור פיצול כיתות, שזה בלתי חוקי.
<יצחק קדמן: הוראת קבע 200 שקל לחודש, ללא פירוט.
<יצחק קדמן: תרומה מרצון לא חוקית לבית הספר.
עמרם מצנע: יצחק, תודה, הבנו.
<יצחק קדמן: כל זה צריך להיפסק, זה לא ייפסק עד שלא נבטל פעם אחת ולתמיד.
<יצחק קדמן: בארצות מתוקנות בעולם, אני מכיר רבות מהן, לא גובים כסף על שירותי חינוך.
<זיוה מקונן דגן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
<זיוה מקונן דגן: לכולנו ברור, שתשלומי הורים מגדילים את הפערים בין האוכלוסיות שיש להם כסף, לבין אלה שאין להם כסף ובכך אוכלוסיות שלמות מודרות.
<זיוה מקונן דגן: אני רוצה לתת דוגמה אישית שלי.
<זיוה מקונן דגן: אני גרה בירושלים, יש לי חמישה ילדים, ארבעה מהם בבתי ספר רגילים ואני נאלצת לשלם בין 8,000 ל- 10,000 שקל, לשלושה בתי ספר, לכל אחד מהילדים שלי.
<זיוה מקונן דגן: א ני בחרתי לשבץ את הילדים שלי לבתי ספר האלה, אבל זה בגלל שאני מודעת ואני רוצה שהילדים שלי ילמדו בבתי הספר האלה.
<זיוה מקונן דגן: אבל אלה בתי ספר ממלכתיים דתיים רגילים ובתי הספר האלה בוחרים לדרוש את התשלומים האלה, כתל"ן, תוספת תשלום להורים, נוספים, בגלל שזה מסגרת ממלכתית דתית ומשרד החינוך לא משלים את הפערים האלה.
<זיוה מקונן דגן: ואני יודעת שרוב יוצאי אתיופיה, לא מסוגלים לשלם את התשלומים האלה והילדים האלה לומדים בבתי ספר הפחות טובים, מה לעשות, וזה מקומם וזה מערכת חינוך בישראל שאמורה לדאוג לתלמידים ולשוויון ולצמצום הפערים.
<זיוה מקונן דגן: אנחנו מגדילים את הפערים בכך שאנחנו מאפשרים להורים שיש להם כסף להקים עמותות בבתי ספר ממלכתיים, רגילים, להקים עמותות ולגבות כסף פרטי.
<זיוה מקונן דגן: וזה, אין לי מושג איך זה קורה, אבל מערכת החינוך לא יכולה לאפשר זאת לעצמה.
<גדעון פישר: על זה ייאמר, אין רצון לשלם תשלום מרצון.
<גדעון פישר: גם אין יכולת.
<זאב גולדבלט: בחודש נובמבר 2013, קיימה ועדת החינוך של הכנסת ישיבה בנושא תשלומי רשות כאן, בחדר הזה, וכבר בישיבה ההיא, שאלתי את השאלה למה צריכים בכלל ההורים לשלם עבור חינוך.
<זאב גולדבלט: ממשלות ישראל לדורותיהן קבעו שחינוך זה הדבר הכי חשוב במדינה, זה הדבר הבסיסי וכמו שמר קדמן אמר קודם, מדינה באשר היא, צריכה לספק שירותי יסוד לאזרחיה.
<זאב גולדבלט: אם זה ביטחון, אם זה ביטחון חוץ, כמו למשל צבא, אם זה ביטחון פנים כמו משטרה, אם זה ביטחון קיומי כלכלי כמו למשל שירותי רווחה.
<זאב גולדבלט: לא יכול להיות שהחינוך יוחרג מהשירותים האלה שאותם מספקת המדינה בחינם.
<זאב גולדבלט: זאת אומרת, כאילו בחינם.
<זאב גולדבלט: אנחנו משלמים על זה הרבה מיסים.
<זאב גולדבלט: אבל מיסים ישירים.
<זאב גולדבלט: כפי שציין מר קדמן, לפני 22 שנה באמת היתה ועדה ממלכתית שקבעה בצורה חד משמעית שיש לבטל את תשלומי ההורים וכבר לפני שנתיים, לא לפני שנה, אלא לפני שנתיים, ביוני 2012, התחייב כאן שר החינוך דאז, איך הוא אמר?
<זאב גולדבלט: הוא לא התחייב, הוא אמר, הוא הקפיד לא להתחייב.
<זאב גולדבלט: הוא אמר – החזון שלי, שבמהלך הקדנציה הנוכחית שלי, תשלומי ההורים יבוטלו.
<זאב גולדבלט: מה לעשות?
<זאב גולדבלט: אנחנו כבר קרובים לחצי הקדנציה ועוד לא התחילו בכלל את המהלך.
<זאב גולדבלט: לא התחילו את זה.
<זאב גולדבלט: לכן, אנחנו קבוצה של יו"רים יישוביים, שמייצגים למעלה ממיליון תלמידים, קוראים אל"ף לאשר מחדש את החלטת הממשלה, ועדה ממשלתית שקבעה שיש לבטל את תשלומי ההורים, אנחנו חושבים שצריכים להכין תוכנית - - -
עמרם מצנע: זו לא החלטה ממשלתית, זה עוד ועדה.
<זאב גולדבלט: ועדה ממשלתית שהמליצה.
עמרם מצנע: ועדה שממליצה, זה לא החלטת ממשלה.
עמרם מצנע: רק לצורך הדיוק, זה הכל.
<יצחק קדמן: השר המר אישר את המלצותיה.
עמרם מצנע: השר אישר, אבל זה לא החלטת ממשלה.
<זאב גולדבלט: ברור לחלוטין שהחלטה כזאת לא יכולה להתממש מהיום למחר ולכן חייבים לקבוע או להכין תוכנית מדורגת איך מפחיתים בצורה דרמטית את התשלומים.
<זאב גולדבלט: על כך ענה בשנה שעברה השר ואמר שכבר במהלך השנה שעברה, תוכן תוכנית.
<זאב גולדבלט: לצערי, הונחה כאן טיוטת חוזר מנכ"ל לתשלומי רשות, שום שינוי.
<זאב גולדבלט: שום שינוי.
<זאב גולדבלט: חוץ מעלייה קטנה בנושא של חובת ביטוח, שום שינוי.
<זאב גולדבלט: ודאי לא שינוי דרמטי, כפי שהוא התחייב כבר בשנה שעברה.
<זאב גולדבלט: דבר נוסף.
<זאב גולדבלט: כדי, או עד שתמומש אותה החלטה או אותה המלצה, צריכים להקפיד על שקיפות מוחלטת להורים בטבלאות ייעודיות ואחידות שמסבירות בצורה ברורה לכל ההורים את מהות התשלומים.
<זאב גולדבלט: כי חלק לא קטן מבתי הספר מצליחים להחביא תשלומים ומה שנקרא להסתיר את המהות של כל תשלום מההורים.
<זאב גולדבלט: צריכה להיות שקיפות גם מול יו"ר הוועד וגם מול הגזבר.
<זאב גולדבלט: הוצאת הגבייה, אני מקבל את ההמלצה של מר קדמן, או חושב שמר קדמן צודק, שחייבים להוציא את תשלומי הרשות מבתי הספר, זאת אומרת הגבייה צריכה להתבצע ואני בפירוש חושב שההצעה של הביטוח הלאומי היא הצעה נפלאה.
<זאב גולדבלט: כי ברגע שמעבירים את זה לביטוח הלאומי, זה הופך לפרוגרסיבי מרגרסיבי, אוטומאטית.
<זאב גולדבלט: כי הביטוח הלאומי יודע להתייחס למשכורת ולא מעניין אותו הפרסונה כאדם סתמי ולכן העניים ישלמו פחות מאשר העשירים.
<זאב גולדבלט: חייבים, לדעתנו, להקפיד על יישום כל הנהלים המחייבים של משרד החינוך.
<זאב גולדבלט: למשרד החינוך יש נהלים פנטסטיים מה מותר לגבות, מה אסור לגבות, על מה מותר להוציא את הכסף, על מה אסור להוציא את הכסף.
<זאב גולדבלט: לצערי, חלק גדול מבתי הספר לא מיישמים את זה וכשהדברים מועלים לידיעת משרד החינוך, או משהים את הביצוע של התיקון או שמתעלמים ממנו לחלוטין ויש דוגמאות מכאן ועד להודעה חדשה, איך מנהלת בית ספר כזאת או אחרת, בכל מיני מקומות בארץ, עשתה שימוש בכספי ההורים, שלא לייעוד שלשמם הם נגבו.
<זאב גולדבלט: תשלומי יתר.
<זאב גולדבלט: תשלומי יתר מדובר על היקף גביית יתר, של כמעט מיליארד שקל בשנה.
<זאב גולדבלט: צריכים לשים לזה סוף ואם צריך להעניש מנהל בית ספר כזה או אחר, אז לעשות את זה.
עמרם מצנע: צריך להעניש אותו קודם כל על זה שהוא לא הוציא את הכסף.
<זאב גולדבלט: כל נושא היתרות.
<זאב גולדבלט: לא מעט בתי ספר, יש להם יתרות.
<זאב גולדבלט: אז אצלנו בבית הספר, קודם שאל גדעון, למי מחזירים?
<זאב גולדבלט: בבית הספר שאני היו"ר שלו, מחזירים כספים.
<זאב גולדבלט: אז הם מחזירים בשתי צורות.
<זאב גולדבלט: או שמחזירים בשיק, או שנותנים זיכוי לתשלום של השנה הבאה, דהיינו בשנה הבאה משלמים פחות.
<זאב גולדבלט: אבל בפירוש מחזירים.
<זאב גולדבלט: אבל גם בנושא הזה, יש הנחיה ברורה של משרד החינוך - - -
<קריאה: שלא נאכפת.
<זאב גולדבלט: שלצערי, לא נאכפת.
<זאב גולדבלט: ד"ר מאיר שיושבת כאן ניסחה את זה או היתה שותפה לניסוח הזה.
<זאב גולדבלט: לצערי, פשוט לא מיישמים את זה.
עמרם מצנע: זאביק, נא לסיים.
<זאב גולדבלט: אני מסיים.
<קריאה: איזה בית ספר, הזכרת?
<קריאה: הזכרת בית ספר.
<זאב גולדבלט: אני לא רוצה להזכיר כרגע את השם, אבל אין לי בעיה.
<זאב גולדבלט: אם אחרי זה היושב ראש יבקש, אני אתן לו פירוט של בתי ספר, כולל שמות של מנהלים ומנהלי מחוזות.
<זאב גולדבלט: נושא תל"ן.
<זאב גולדבלט: ועד ההורים היישובי, המוסדי, יכול לקבוע את שעות התל"ן ובלבד שלא יעלו על מספר השעות שחוזר מנכ"ל מתיר ושהעלות לא תהיה מעבר למה שהותר על-ידי הוועדה.
<זאב גולדבלט: דבר אחרון, שזה אני בטוח שיגרום לפחות למישהו כאן קצת הרמת גבה או אפילו כעס.
<זאב גולדבלט: אנחנו קוראים לוועדי ההורים היישוביים והמוסדיים להימנע מהעברת השקל וחצי של הארגון, עד שהארגון יכריז על בחירות חדשות למוסדות שלו ולתפקיד היושב ראש.
<זאב גולדבלט: עד כאן.
עמרם מצנע: ישראל, בבקשה.
<ישראל אליסף: דבר ראשון, צריך להתפלל לשלומם של החיילים שלנו.
<ישראל אליסף: זה הדבר הכי חשוב במעמד כזה.
עמרם מצנע: מצטרפים לתפילה, כן.
<ישראל אליסף: אנחנו היום ב- 22 לחודש, אתמול הסתיים בית הספר של החופש הגדול.
<ישראל אליסף: אני חושב שיש גם מקום לברך על דבר כזה ענק שהיה, זה דבר שההורים קידמו המון זמן.
<ישראל אליסף: ההורים הרבה ביקשו שתהיה הלימה בין החופשות של ההורים לבין החופשות של התלמידים וכברת דרך ארוכה שקופצים מדרגה, צריך לברך.
<ישראל אליסף: בירושלים, אני הייתי נציג ארגון ההורים בוועדה, ועדת ההיגוי שדנה בנושא והיתה הצלחה כבירה, 85% רישום זה משמעותי ביותר, במזרח ירושלים היו קצת בעיות, בעקבות בעיות ביטחוניות, אבל בגדול יש הצלחה כבירה.
<ישראל אליסף: צריך להגיד תודה רבה גדולה, ליוזמים של זה, לשר ולכל מי שהיה שותף לתהליך הזה, לדעתי צריך היה להגיד על זה תודה.
<ישראל אליסף: כותרת דף העמדה שהכנו ביחד עם הרבה ארגוני הורים, כמו שאמר זאב ואני לא ספרתי, אבל אם הוא אומר, אני סומך עליו, מיליון תלמידים מתחת לכל היורים האלה זה המון.
<ישראל אליסף: הכותרת זה חינוך ציבורי צריך להיות איכותי ובחינם.
<ישראל אליסף: הדגשנו את זה וכבר דובר על זה ועד אז, חוץ מכמה דברים שנאמרו, מה עושים עד אז, אז אני חושבת שגם הנושא הדיפרנציאלי, שהשר כבר דיבר על זה שהוא מתכוון לעשות את זה דיפרנציאלי, את התקציבים למוסדות חינוך, אז קודם כל לברך על ההחלטה הזאת ודבר שני, אפשר לעשות את הדיפרנציאליות גם בתוך ערים, כמו בחוק יוח"א יש בתוך ערים, בשכונות שונות, יש שכונות חזקות יותר ויש שכונות חלשות יותר.
<ישראל אליסף: אז גם הדיפרנציאליות צריכה להיות בתוך השכונות.
<ישראל אליסף: יש לזה משמעות מאוד גדולה לאותם בתי-ספר בשכונות, בערים החזקות שיש שכונות חלשות.
<זאב גולדבלט: דרך אגב, אם הביטוח הלאומי יעשה את זה, זה אוטומאטית יהיה דיפרנציאלי.
<ישראל אליסף: נכון, נכון, ברור.
<ישראל אליסף: ברור.
<ישראל אליסף: דרך אגב, בוועדה של בית הספר של החופש הגדול של דנה, אני אמרתי לשר שהיה יותר הגיוני באותם מקומות שמשלמים עבור בית הספר של החופש הגדול אמרתי – תעשה את הדיפרנציאליות פר בן-אדם.
<ישראל אליסף: כמו שהתמ"ת עושה במעונות, אתה מגיש תלושים וכל אחד משלם לפי הזה, זה אותו דבר כמו ביטוח לאומי, רק בצורה של משרד החינוך יכול לעשות את זה.
<יצחק קדמן: רק שתדע, ועדת שושני שבראשה עמד שמשון שושני, המליצה על העניין הזה כבר לפני הרבה מאוד שנים.
<ישראל אליסף: אז זה אפשרי.
<ישראל אליסף: אז אני אומר, הדיפרנציאליות יכולה להיות גם פר בן-אדם, אבל אם לא פר בן-אדם זה קשה מדי, אז לפחות פר שכונה.
<ישראל אליסף: ועד שהשר יצליח לעשות את היוזמה הזאת, להוציא את תשלומי הרשות לגמרי, אז זאב הזכיר כמה דברים מהדף עמדה שאנחנו כתבנו ביחד, כל ארגון ההורים.
<ישראל אליסף: אני רוצה להוסיף עוד כמה נקודות.
<ישראל אליסף: לעניין השקיפות, הגיבו לדף העמדה שלנו הרבה מנהלים, לא יודע, יכול להיות שיושבים פה נציגים של מנהלים ואני לא מכיר.
<ישראל אליסף: אבל היה תגובה על זה.
<ישראל אליסף: היה מין כעס כזה – אתם רוצים לנהל במקומנו את בית הספר, תבואו תנהלו אתם.
<ישראל אליסף: אני רוצה להגיד על זה משהו.
<ישראל אליסף: במוסדות, במשרדי הממשלה יש מבקר המדינה.
<ישראל אליסף: כל השנים היה מבקר המדינה.
<ישראל אליסף: לפני כמה שנים, תתקנו אותי, אני לא יודע, לא רוצה לא לדייק.
עמרם מצנע: ישראל תמשיך, אני מבקש שתקצר.
<ישראל אליסף: אנסה לקצר.
<ישראל אליסף: אבל בנוסף למוסד מבקר המדינה, משרד האוצר שהוא זה שמתקצב את משרדי הממשלה, שם בכל משרד חשב משלו.
<ישראל אליסף: בהלימה, כל ארגון הורים, כל ועד הורים רוצה שיהיה לו גזבר.
<ישראל אליסף: זה על אותו מידע.
<ישראל אליסף: יש את הממונה תשלומי הורים במשרד החינוך ויש לו ועד.
<ישראל אליסף: יש לו מישהו מטעמו, שרוצה להקפיד על תשלומי ההורים ואני לא חושב שיש מקום לכעס.
<ישראל אליסף: אז אני חוזר על הנקודה, אני חושב שהמעורבות של הורים בתהליך וכשתהיה שקיפות, אז קודם כל תהיה יותר גבייה, כי כשההורים יקבלו שקיפות יותר ירצו לשלם, יותר ירצו להיות מעורבים וזה מאוד חשוב.
<ישראל אליסף: על אכיפה זאב דיבר, אני לא רוצה להוסיף מילים, כי כבר אמר את הכל, מבחינתי.
<ישראל אליסף: בנקודה האחרונה שחשובה לי מאוד להגיד בהקשר של הגב' זיוה מקונן דגן שדיברה לפניי, דיברה על התשלומים הגבוהים, אני אומר וזה באותה מידה היה גם בדיון של פיצולי כיתות, אסור לשפוך את התינוק עם המים.
<ישראל אליסף: יש במדינת ישראל בתי ספר ייחודיים ואי אפשר לבוא עכשיו ולהגיד – חבר'ה, אנחנו רוצים לעשות משהו חדש, ויותר אין תשלומים גבוהים.
<ישראל אליסף: יש הורים שרוצים לשלם על חינוך יותר איכותי.
<ישראל אליסף: כל עוד הוא לא בחינם, הם רוצים לשלם.
<ישראל אליסף: אני מבין את הבעייתיות שיש בזה, אנחנו כולנו נמצאים שם, אבל עד שיימצא לזה פיתרון הולם לחינם, עדיין צריך לתת מקום להורים שרוצים לשלם.
<ישראל אליסף: והשר בעצמו, בוועדת החינוך של בית ספר של החופש הגדול, כשחבר הכנסת משולם נהרי מתלונן למה המוכר שאינו רשמי לא מקבל, הוא בעצמו בא והציע למוכר שאינו רשמי להיכנס למחוז החרדי ולקבל אוטונומיה מושלמת, אוטונומיה פדגוגית ומורים משלהם.
<ישראל אליסף: אז אני אומר – עד שזה לא קורה במוסדות שלנו, שמביאים את הכל - - -
משולם נהרי: זה כמו השעול שביקש מהדגים תצאו מהים ובואו נטייל יחד על החוף.
<ישראל אליסף: כן, אני מסכים.
<ישראל אליסף: בסדר.
<ישראל אליסף: אבל באותה מידה, באותה מידה אני אומר על בתי הספר הייחודיים של כל המגזרים, דרך אגב, אבל אני - - -
משולם נהרי: במקום היותנו כך, לא כל שכן במקום שלא - - -
<ישראל אליסף: אני לגמרי, בעניין הזה, תקשיבו, בעניין הזה, ארגון ההורים בירושלים, אני לא יודע על ארגונים אחרים, בירושלים יש מגוון מאוד רחב.
<ישראל אליסף: ארגון ההורים מייצג גם - - -
עמרם מצנע: ישראל, בוא תתכנס.
<ישראל אליסף: הבקשה שלנו היא פשוטה.
עמרם מצנע: הזכרת שם של חבר כנסת אז הוא היה מוכרח להגיב.
<ישראל אליסף: כל עוד תשלומי ההורים לא מתבטלים, אנחנו מבקשים, יש ועדה, קיימת ועדה במשרד החינוך שמאשרת בתי ספר ייחודיים והיא גם זאת שמאשרת להם את הגבייה הנוספת שהם גובים ואנחנו מבקשים שיהיה נציג של ארגוני ההורים בתוך הוועדה הזאת וגם נציג של מנהלים, כדי לא לשפוך את התינוק עם המים.
<ישראל אליסף: אנחנו מבקשים שהוועדה תמליץ על זה למשרד החינוך, להכניס נציג של ארגון ההורים וארגון המנהלים.
משולם נהרי: אני לא מבין אותך, ישראל.
משולם נהרי: מה זאת אומרת עכשיו?
משולם נהרי: אנחנו, אם נכניס לוועדה הזאת שקובעת את התעריפים גם נציגי הורים, אתה תסכים עם ההמשך של הסיפור הזה?
<ישראל אליסף: ממש לא.
משולם נהרי: נו, אז תגיד.
<ישראל אליסף: אני אמרתי – עד שחינוך איכותי יהיה בחינם, בינתיים, חוץ מזה צריך - - -
עמרם מצנע: חברים, לא פותחים דיון בתוך דיון.
עמרם מצנע: מי שרוצה לדבר, צריך להירשם אצל יהודית, מנהלת הוועדה, ויקבל זכות דיבור.
עמרם מצנע: סמדר סגל, בבקשה.
<סמדר סגל: טוב.
<סמדר סגל: אני בקצרה.
<סמדר סגל: קודם כל, אני מסכימה עם כל מילה של יצחק קדמן, שכבר 22 שנה אומר את זה.
<סמדר סגל: דבר שני, מר מצנע, שמעתי שאמרת – אתם לא חייבים לשלם, ההורים.
<סמדר סגל: נכון, זה כספי רשות וזה כספים מרצון.
<סמדר סגל: אבל אני רוצה לשתף אותך מה קורה בשטח.
<סמדר סגל: בשטח, רוב ההורים לא מבינים והורים זה דבר מתחלף.
<סמדר סגל: ילדי כיתות א', הורים חדשים.
<סמדר סגל: ברגע שהם רואים דו"ח, תשלומי הורים, על נייר של הכנסת, ומנהלת בית הספר אומרת – אבל משרד החינוך אישר.
<סמדר סגל: אז גם הכספים שמתחת לטבלה, 250 שקל מרצון או 450 שקל בתיכוניים מרצון, הופך בעצם בהמון בתי-ספר כחלק מהתשלום שלנו.
<סמדר סגל: השטח גם מלמד שהתשלומים מרצון.
עמרם מצנע: אני דרך אגב, בהערה שלי, לא רוצה לעודד הורים לא לשלם.
עמרם מצנע: אני רק אומר, זה תשלומי רשות.
עמרם מצנע: אם ועד הורים בבית ספר נתון יחליט שהוא לא משלם עבור טיולים והוא לא רוצה טיולים, הוא יכול.
<סמדר סגל: נחמד.
<סמדר סגל: אבל אם הורה מכיתה א', המנהלת יושבת ואומרת - - -
עמרם מצנע: אמרת כל ההורים.
עמרם מצנע: אני מכיר הורים מאוד אסרטיביים.
<סמדר סגל: אבל זה מעט.
<סמדר סגל: רוב ההורים, עוד פעם אני אומרת.
<סמדר סגל: רוב ההורים, אני מנסה להסביר משהו.
<סמדר סגל: הנייר הזה נותן איזה שהיא תחושה, הנייר הזה נותן איזה שהיא תחושה שזה בסדר, שזה מותר.
<סמדר סגל: אז אם זה בסדר ומותר, למרות שמה שאני מסכימה עם קדמן, כרגע אנחנו כן משלמים?
<סמדר סגל: בוא נוריד לגמרי את מה שברצון, בוא נישאר על הטבלה.
<סמדר סגל: כי ה-מרצון, אני רוצה להגיד לך מה קונים מרצון.
<סמדר סגל: מרצון קונים את מה שמשרד החינוך והעיריות צריכות לתת.
<סמדר סגל: באחוז מאוד גבוה של מדינת ישראל.
<סמדר סגל: בדוק.
<סמדר סגל: אז זה לתשומת לבכם ולכתוב לנו את זה בתוך הנייר ואז להגיד זה מרצון, אז נגמר הרצון, זה הרגשה נוראית.
<סמדר סגל: ודבר שלישי, לגבי תאונות אישיות.
<סמדר סגל: אם אנחנו כבר משלמים, אני רוצה שתבינו למה אנחנו התכוונו כשאמרנו שאין שקיפות.
<סמדר סגל: לא הפוליסה, את הפוליסה אפשר למצוא באינטרנט, אוקיי?
<סמדר סגל: אני בפוליסת ביטוח תאונות אישיות אני המוטב בלבד, זאת אומרת, התלמיד הוא המוטב וההורה הוא המוטב, אוקיי?
<סמדר סגל: אם אני שנתיים שלמות וגם מר מצנע, שלחתי לך מכתב, אני לא קיבלתי תגובה עד היום, יש הורים מלווים בטיולים שכתובים, הם כתובים כמוטבים בפוליסה, אמת?
<סמדר סגל: מישהו מכיר כאן את הפוליסה?
<סמדר סגל: הורה מלווה הוא מבוטח?
<סמדר סגל: בפועל, אף הורה מלווה לא קיבל כסף.
<סמדר סגל: אתם יודעים למה?
<סמדר סגל: כי בתו הפוליסה עצמה, בחריג, אתם מבטלים לי את ההורה.
<סמדר סגל: אז אוקיי, טעיתם אולי?
<סמדר סגל: אני אגיד לכם איך.
<סמדר סגל: בסעיף ביטוח לאומי, סעיף ביטוח לאומי אומר, שימו לב, אתם כותבים – יש החרגה.
<סמדר סגל: סעיף ביטוח לאומי.
<סמדר סגל: זאת אומרת, מי שעובד, לא רשאי לקבל החזר מפוליסת תאונות אישיות.
<סמדר סגל: מה אתם עושים?
<סמדר סגל: מחייבים הורה מלווה לחתום על הורה מלווה.
<סמדר סגל: למטה בסעיף כתוב – תחת סעיף ביטוח לאומי.
<סמדר סגל: ובביטוח לאומי מתנדב נחשב כעובד.
<סמדר סגל: אז אין, אין ביטוח.
<סמדר סגל: אז מה אני באה ואומרת?
<סמדר סגל: קרה, טעיתם?
<סמדר סגל: שנתיים?
<סמדר סגל: דברו איתנו.
<איתי חוטר: דברו אתם איתנו.
<סמדר סגל: מדברים, אתם לא עונים.
<סמדר סגל: אתה יודע כמה זמן,
<איתי חוטר: לפני יומיים פנו אלינו.
<סמדר סגל: סליחה, לא, אז הרבה לפני.
עמרם מצנע: סליחה, חברה.
<סמדר סגל: בסדר, סליחה, ברמה העקרונית אני רוצה להבין שאם כבר ואנחנו עושים משהו, ואני מתבססת על זה שמשרד החינוך בא ואומר שהוא מאמין בשיתוף פעולה בין כל המערכות האלה לטובת ילידנו, תסכימו אתי, אז בבקשה, יש לנו המון מה לומר על הפוליסה.
<סמדר סגל: זה שזה טוב, זה נפלא.
<סמדר סגל: 24 שעות, 24/7, מה שאתה אומר, מר מצנע, זה נפלא.
<סמדר סגל: אבל אתה יודע שילדי ישראל לא מבוטחים בתאונות דרכים, ילדי ישראל לא מבוטחים בטרור, לא במלחמה, לא במוות ממחלה.
<סמדר סגל: אז יש על מה לדבר.
עמרם מצנע: רגע, סמדר.
<סמדר סגל: לא למכור פה פרוספקטים.
עמרם מצנע: סמדר.
<סמדר סגל: בבקשה.
<סמדר סגל: פעם ראשונה שלי.
עמרם מצנע: אם את כל-כך מעורבת וכל-כך מבינה וכל-כך מקצועית - - -
<סמדר סגל: כן.
עמרם מצנע: מי שאחראי על הביטוח, זה הרשות המקומית.
עמרם מצנע: שאלת אותם?
עמרם מצנע: דיברת אתם?
עמרם מצנע: פנית למרכז השלטון המקומי?
<סמדר סגל: פניתי גם לסוכנות הביטוח.
עמרם מצנע: אז שייתנו לך תשובות.
<סמדר סגל: אז עוד דבר.
<סמדר סגל: בסדר, קיבלתי.
עמרם מצנע: אני כאן לא מתכוון, אני לא יודע ולא יכול לתת לך תשובות קונקרטיות.
עמרם מצנע: וגם להערה שלך ששלחת אלי משהו ולא עניתי לך, אין דבר כזה.
<סמדר סגל: אוקיי.
עמרם מצנע: אני עונה לכל פנייה.
<סמדר סגל: אני אשלח את זה עוד פעם.
<סמדר סגל: אז עוד משפט אחד וזהו, סיימתי.
<סמדר סגל: אתה אומר לי לפנות אליהם, אז אני אומרת שפניתי ואני מבקשת שיתוף פעולה.
<סמדר סגל: אני אומרת, לא עונים לי.
<סמדר סגל: אוקיי?