GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גדעון טויטו: משך כל השנים, מתקיים שיתוף פעולה הדוק עם מערכת הלימודים הפורמאליים של משרד החינוך, ככה זה במשך כל השנים.
<גדעון טויטו: גם החומרים שלנו, חומרי ההדרכה, הסדנאות, כל החומרים שנכתבים, הם נבדקים על-ידי מערכת הלימודים הפורמאליים של מפמ"ר אזרחות.
<גדעון טויטו: בשנה האחרונה, בשנה או שנה וחצי, אני לא בדיוק יודע, התפקיד אויש על-ידי ממלא מקום.
עמרם מצנע: ממלאת?
<גדעון טויטו: ממלאת מקום והמפמ"רית הנוכחית, המפקחת הנוכחית, היא בתפקיד פחות מחצי שנה.
<גדעון טויטו: אז ההיכרות שלה עם הפעילות הזאת היא מצומצמת.
<גדעון טויטו: אבל יחד עם זאת, אני יכול להגיד שנקבע מתווה של שיתוף פעולה הדוק איתה בהמשך, וככה זה יהיה.
<גדעון טויטו: יש לנו אינטרס - - -
עמרם מצנע: אתה ממונה על דברים נוספים או רק על התחום הזה?
<גדעון טויטו: כן, אני אחראי על נושאים נוספים שקשורים לאגף.
<גדעון טויטו: אני אחראי על נושא של מערכת בקרה לעבודת העמותות שמפעילות את השירות הלאומי עבור המשרד.
עמרם מצנע: אני מבין מבחינת מבנה משרד החינוך, שהתפקיד שלכם, של אור, הוא יותר ניהולי, בעצם.
עמרם מצנע: זאת אומרת, יש מכרז, מפקחים שהתהליך כראוי, הפיקוח הפדגוגי צריך להיות על-ידי, בעצם המזכירות הפדגוגית.
<דוד פלבר: אכן, השיטה, בעצם מטריצה.
<דוד פלבר: הקטע הפדגוגי מגיע מהמפמ"רית והקטע הארגוני אדמיניסטרטיבי, לעשות - - -
עמרם מצנע: לפקח שתנאי המכרז ממולאים.
<דוד פלבר: ממולאים ושהמנהל עומד בתנאים שדורשים, שיהיה לו תואר שני במדעי המדינה וכו' וכו', זה נעשה אצלנו.
<דוד פלבר: משום שיש לו עוד תפקידים אצלי.
עמרם מצנע: ברור, אני מבין ש - - -
<דוד פלבר: זה עובד מטריציוני.
עמרם מצנע: כן, אבל עוד פעם, מאחר והמפמ"ר אזרחות נמצא בשנים האחרונות בבעיות - - -
<דוד פלבר: היו זעזועים.
עמרם מצנע: אז אני מניח שלא בדיוק שלחו.
<דוד פלבר: נכון.
<דוד פלבר: אבל עכשיו נכנסה יעל והיא בהחלט תעבוד בשיטה הזאת.
<גדעון טויטו: הייתי רוצה גם לומר משהו נוסף.
<דוד פלבר: אגב, נמצאים פה בתי המשפט, אולי כדאי שגם הם יאמרו מילה כי הזמינו אותם ואני חושב שיש להם, אני מקווה שיש להם דברים טובים לומר.
<גדעון טויטו: כן, אבל רק דקה, הייתי רוצה להשלים משהו, אני יכול?
<גדעון טויטו: נאמר פה במסמך גם שטרפדנו הפעלה, פתיחה של בתי משפט נוספים או כל מיני דברים מהסוג הזה.
<גדעון טויטו: זאת אומרת, מי שסך-הכל זה דבר שהוא הרי קשקוש כמו הרבה דברים שכתובים כאן.
<גדעון טויטו: כי הרי מה שקורה, למשרד יש עניין בפעילות הזאת.
<גדעון טויטו: המשרד מתקצב את הפעילות, מקיים אותה, מעוניין בה.
<גדעון טויטו: ובאמת, כמו שתיארתי קודם, התהליך היה תהליך של התפתחות.
<גדעון טויטו: אז יכול להיות מצב שיש איזה שהוא קושי תקציבי פה כזה או אחר, או שיקולים מקצועיים כאלו או אחרים, שפה עשו בהם שימוש והפכו את היוצרות לגמרי ונתנו כאן כוונות זדון על עבודה מקצועית שנעשתה.
עמרם מצנע: אני רוצה דווקא לשמוע את אריאל קודם.
<מרתה גנות: אז קודם כל – שלום.
<מרתה גנות: הפעם האחרונה שנפגשנו במרחק כזה היה כשהיינו שנינו במדים.
<מרתה גנות: כן, כן.
עמרם מצנע: אני לא יודע מתי את עזבת, אבל אני כבר - - -
<מרתה גנות: אז היית רמ"ח מבצעים, מפה תיקח את ההיסטוריה.
עמרם מצנע: מה היית אז?
<מרתה גנות: אני הייתי במתאם הפעולות בשטחים.
<מרתה גנות: לאורנים.
<מרתה גנות: אוניברסיטת אריאל, אני מנהלת את מחלקת הפרויקטים של האוניברסיטה מזה כשנתיים, בתוך האוניברסיטה – עשר שנים.
<מרתה גנות: את יהודית אני מכירה הרבה קודם ומחלקת הפרויקטים עוסקת בעצם בפרויקטים חינוכיים שיוצאים על-ידי כל המגזר הציבורי, לאו דווקא משרד החינוך.
<מרתה גנות: יש לנו את משרד הרווחה ומשרד הקליטה.
<מרתה גנות: זאת שיטת העבודה היום הנהוגה במגזר הציבורי, היא ידועה.
<מרתה גנות: אנחנו פועלים צמוד למכרז בכל מובן וזה צריך להיות ברור.
<מרתה גנות: המשפט או האמירה שנאמרת שם במכתב, גם אני קראתי אותו, שאנחנו מפטרים עובדים, משך השנתיים שאני שם, עובדת אחת הלכה הביתה, וזה אחרי שנערכו אתה שלושה שימועים על התראות.
<מרתה גנות: לא אזכיר את שמה, רכזת ותיקה.
<מרתה גנות: כל יתר הרכזים, או שנשארו או שאחד הלך למסלול דוקטורט ולכן הוא פרש, כי הוא לא יכול היה להמשיך, וכן הלאה.
<מרתה גנות: זאת אומרת, הטענה של החלפת עובדים, איננה קיימת.
<מרתה גנות: איפה היא כן מתקיימת?
<מרתה גנות: היא קיימת בקרב המדריכים.
<מרתה גנות: בכל מרכז כזה של בית משפט פועל רכז וצוות של מדריכים שנע בין 15 ל- 20.
<מרתה גנות: בבית המשפט העליון, ההיקף הוא גדול יותר.
<מרתה גנות: המדריכים האלה הנם סטודנטים, ברוב המקרים למשפטים.
<מרתה גנות: בשנים האחרונות גם למדע המדינה.
עמרם מצנע: שהם עובדים לפי שעה?
<מרתה גנות: הם עובדים לפי שעה, הם עובדים, זה עבודה סטודנטיאלית, בנושא ההשתלמויות הם מודרכים בתכנים, הם מודרכים בשיטות הדרכה וכן הלאה, כך שלבוא ולומר שלא נערכות הדרכות, זה פשוט לא נכון.
<מרתה גנות: אפשר לראות את זה.
<מרתה גנות: גם תקציבית אפשר לראות את זה, עד כדי כך הקוריוז כאן.
<מרתה גנות: אז גם בנושא פיטורי עובדים וגם בנושא העסקה או התחלופה, היא איננה קיימת.
<מרתה גנות: מה שקרה עם ממלאת המקום מבאר שבע, מעבר לעובדה שזאת היתה באמת הרכזת הוותיקה ביותר, אנחנו נקלענו למצב של הבחירות ואז כל הנושא של המכרזים הוקפאו, עד לאחר אישור תקציב מדינה.
<מרתה גנות: ואז אנחנו היינו במצב שהתנהלנו מה שנקרא בכוח האינרציה.
<מרתה גנות: לא יכולנו לשנות באותו שלב שום דבר.
<מרתה גנות: לכשיצא המכרז, המכרז החדש קיבל את אישורו במהלך חודש אוגוסט, כשב- 1 בספטמבר נפתחת שנת לימודים והיינו צריכים להתארגן מהר.
עמרם מצנע: את מדברת על אוגוסט באיזו שנה?
<מרתה גנות: אוגוסט 2013, נכון.
<מרתה גנות: והיינו צריכים להתארגן, כך שבספטמבר המערכת הזו תפעל.
<מרתה גנות: התארגנו, מונתה מנהלת פדגוגית שהיא היתה בעלת רישיון לעריכת דין, תעודת הוראה, כל מה שנדרש במכרז, אלא שהיתה בעיה של שפה משותפת מול המשרד והמשרד דרש להחליף אותה.
<מרתה גנות: פנינו והתחלנו לאתר.
<מרתה גנות: כל מינוי כזה, מחייב את אישור ועדת המכרזים.
<גדעון טויטו: של המשרד, של משרד החינוך.
<גדעון טויטו: ועדת מכרזים של המשרד.
<מרתה גנות: ודאי.
<מרתה גנות: זה לא ועדת המכרזים של האוניברסיטה, של המשרד.
עמרם מצנע: למה, דרך אגב, למה זה קיים?
<גדעון טויטו: זה כדי לפקח על הזכיין שהוא אכן עובד על פי הנדרש ממנו במכרז.
<גדעון טויטו: הזכיין, החברה, הגוף הזכיין שמבצע פעילות עבור המשרד, הוא מחויב לבצע פעילות בהתאם לסטנדרטים מסוימים, פרופיל של עובדים שהוא מחויב להעסיק, פרופיל של פעילות שהוא מחויב לבצע.
עמרם מצנע: לא, זה ברור לי.
עמרם מצנע: אבל אם אתה אומר שאתה מחייב את אישור ועדת המכרזים של המשרד, זה נכנס לתוך תהליך בירוקרטי.
<לגדעון טויטו: לא לא לא.
<מרתה גנות: זה בשביל למנוע טענה של מתמודדים אחרים במכרז שיבואו ויטענו – אם היינו יודעים שהתנאים שונו, אולי אנחנו היינו זוכים.
<מרתה גנות: ולכן המשרד עומד על כך שהם יאשרו.
עמרם מצנע: לא, הם יאשרו זה בסדר.
<גדעון טויטו: יש כאן שגיאה.
<גדעון טויטו: יש כאן שגיאה, לדעתי.
<גדעון טויטו: לא ועדת מכרזים אלא ועדת רכישות של המשרד.
<מרתה גנות: אוקיי, טעות שלי.
<גדעון טויטו: זו טעות מהותית.
<גדעון טויטו: משרד החינוך לא עוסק במכרזים של העסקת עובדים של גוף זכיין, או זכיינים.
<גדעון טויטו: זו שגיאה, זה לא נכון.
<מרתה גנות: זו טרמינולוגיה שלי, סליחה.
<גדעון טויטו: מדובר כאן על כך שוועדת הרכישות של משרד החינוך, שאמונה על רכישות ועל הפיקוח על זכיינים, היא זו שאישרה מראש את העסקת המנהל הפדגוגי החדש, שאריאל מעסיקים.
עמרם מצנע: מה התקציב השנתי?
<מרתה גנות: סדר גודל של שלושה וחצי מיליון שקלים.
<יהודית גידלי: כמה מרכזים מופעלים?
<מרתה גנות: כל המרכזים.
<יהודית גידלי: כמה זה?
<מרתה גנות: חמישה בפריפריה ובית-המשפט העליון, עד השנה גם היתה הכנסת.
<מרתה גנות: מתשע"ה לא תהיה הכנסת.
<יהודית גידלי: זאת אומרת שישה, בסך-הכל?
<מרתה גנות: יהיו שישה, יפעלו שישה.
<מרתה גנות: אנחנו במהלך להרחיב.
<מרתה גנות: אני עוד לא יודעת איך זה יסתיים.
עמרם מצנע: אבל הרחבה, זה מחייב הגדלת תקציב.
<מרתה גנות: הרחבה תביא איתה הגדלת תקציב בהכרח, כן, בהחלט.
<דוד פלבר: אבל חלק יהיה מחשבון מה שהכנסת - - -
<יהודית גידלי: כמה היה בכנסת?
עמרם מצנע: אחד הדברים, הם לא כתובים פה, זה שצמצמו את שעות ההדרכה.
עמרם מצנע: המדריכים, הורידו להם 30%, 40%,אינני יודע, בשעות.
עמרם מצנע: שזה מה, בגלל קיצוץ תקציבי?
<גדעון טויטו: אני אסביר.
<גדעון טויטו: בהתאם למכרז כפי שהוא, המנוסח, זכותו של המשרד, וחובתו, לבדוק את איכויות העבודה, את התפוקות וגם, ושזה אומר גם את המבנה של הפעילות וגם את משך ההדרכה, כל הדברים האלה ניתנים להחלטה מראש על-ידי המשרד.
<גדעון טויטו: זכותו של המשרד לקבוע אם הדרכה תהיה ארבע שעות או שלוש וחצי שעות או כל דבר אחר.
<גדעון טויטו: מה שנעשה כאן, היה כאן פיילוט לתקופה קצרה, של קיצור ההדרכה מארבע שעות הדרכה לשלוש וחצי שעות, זה היה לתקופה קצובה, כניסיון לבדוק איזה שהוא עניין חינוכי שאם תרצה אני אגיד לך אותו עוד רגע.
<גדעון טויטו: זה היה עניין של לבדוק את זה וזה הוחזר.
<גדעון טויטו: שוב, זה שימוש בעובדה שהיא נכונה וזה השתנה, וזה הוחזר להיות ארבע שעות.
<גדעון טויטו: השימוש בעובדה שהיא נכונה ועיוות של המציאות.
עמרם מצנע: מה זה אומר שלוש וחצי וארבע?
<גדעון טויטו: אני אסביר, אני אסביר.
עמרם מצנע: זה כיתה שבאה לשלוש שעות או לארבע?
<גדעון טויטו: נכון.
<גדעון טויטו: בתי ספר שמגיעים לבתי המשפט, הם מחולקים לקבוצות, כל קבוצה מקבלת פעילות שנמשכת שלוש וחצי, ארבע שעות.
<גדעון טויטו: מה שכתוב כאן מתייחס לכך שהפעילות בהחלטה שלנו, היא קוצרה בתקופה מסוימת, במקום שהיא תהיה ארבע שעות, היא היתה שלוש וחצי שעות, זה היה כפיילוט כדי לבדוק איזה שהוא עניין חינוכי מסוים.
עמרם מצנע: והחזרתם את זה לארבע שעות?
<גדעון טויטו: זה הוחזר.
<גדעון טויטו: מזמן, לא מהיום.
עמרם מצנע: מהם תנאי השכר של השעתיים?
<מרתה גנות: תנאי השכר של השעתיים מוכתבים במכרז.
<מרתה גנות: המכרז הגדיר ששעה למדריך לא תהיה פחותה מ- 50 שקלים לשעה, פלוס החזר הוצאות נסיעה.
עמרם מצנע: זאת אומרת, זה מופיע במכרז?
<מרתה גנות: לגמרי.
<דוד פלבר: זה מופיע, וזה תנאים טובים, יחסית לשכר סטודנטיאלי.
<גדעון טויטו: זה מופיע, זה מוגדר כ- 50 שקלים ומעלה.
<גדעון טויטו: אני יודע שאריאל משלמים יותר גם.
<מרתה גנות: נכון.
<מרתה גנות: ישנם מדריכים שמרוויחים יותר, מדריכים שנמצאים אתנו שנה שנייה ושלישית.
<מרתה גנות: הם עולים מדי שנה והם מתעדכנים וכן הלאה.
<מרתה גנות: חדשים מתחילים ב- 50 שקלים לשעה, שמתחת לזה – אין.
עמרם מצנע: בתי המשפט, בבקשה.
<שלומית לביא: שלום לכולם, אני אפתח ואומר שמערכת בתי המשפט רואה חשיבות מאוד גדולה לפרויקט הזה, למעשה זו הסיבה שאנחנו פותחים את שערינו, את שעריה של הרשות השופטת.
<שלומית לביא: זה מתחבר לערכי הליבה של הארגון.
<שלומית לביא: אנחנו חושבים שזה המקום הנכון להראות מהו ההליך השיפוטי במדינת ישראל ואיך הוא קשור לדמוקרטיה ואיך זה מתנהל כבר בימים שהנער הוא עדיין נער, רק בונה את אישיותו ואת התבגרותו.
<שלומית לביא: עם זאת, אני גם רוצה לומר שאנחנו לחלוטין לא מעורבים בכל מה שקשור בתכנים, אנחנו לא פועלים למול אוניברסיטת אריאל.
<שלומית לביא: אנשי הקשר שלנו הם משרד החינוך.
<שלומית לביא: אנחנו מכירים את מר טויטו.
<שלומית לביא: מבחינתנו, זה אכן מתקיים בשישה אתרים, שישה בתי משפט, לרבות בית המשפט, היכל המשפט בבאר שבע, כפי שנמסר כאן, היתה הפסקה של פעילות בגלל אילוצים של המבנה, אבל ממש בתחילת השנה הזאת, אנחנו חזרנו לפעילות שגרתית.
<שלומית לביא: אני ביררתי כבר הבוקר, גם עם נשיאי בתי המשפט שם פועלים המרכזים וגם עם מנהלי המחוזות, ניכרת שביעות רצון רבה.
<שלומית לביא: הקשר היחידי שלנו, למול הנציגים, הרכזים, הוא בחלק הלוגיסטי.
<שלומית לביא: כל נושא התיאום, פתיחת אולמות המשפטים, התיאום עם השופטים.
<שלומית לביא: ישנם מקרים שהם מקיימים משפטים מבוימים, יש מקרים ששופטים נכנסים ומדברים.
<שלומית לביא: אז כל התיאום הלוגיסטי, באמת אנחנו לקחנו אותו על עצמנו ואנחנו עובדים למול הרכזים.
<שלומית לביא: דבר נוסף שאנחנו מעמידים לטובת - - -
עמרם מצנע: הרכז יושב בבית-המשפט?
<שלומית לביא: זה משאב נוסף שאנחנו מעמידים לרשות הפרויקט.
<שלומית לביא: הוקצה בכל אתר חדר לטובת הרכזים, יש לנו שמות, אנחנו מכירים את האנשים.
<שלומית לביא: מבחינתי הם משרד החינוך, אנחנו, זה היה מאוד שקוף לנו כל המעבר להפעלה על-ידי זכיין חיצוני, כי אנחנו לא מעורבים בתכנים, בפיתוח.
<שלומית לביא: הכל נמצא מבחינתנו בתוכנית הלימודים של משרד החינוך, למעט החלק של התיאום והגעה לבתי-המשפט.
<שלומית לביא: דבר נוסף שקרה, אנחנו תקצבנו עד השנה האחרונה למיטב זיכרוני או לפני שנתיים את הפרויקט, אנחנו, מקורותינו, שוב, אמרתי, בשל החשיבות שראינו לפרויקט הזה והחיבור שלו לערכי הליבה, אנחנו תקצבנו את הפרויקט ב- 150,000 שקלים, ולצערי, בשנה או שנתיים האחרונות נאלצנו לעצור את התקצוב בגלל תעדופים פנימיים שלנו.
עמרם מצנע: בבתי המשפט יש לכם מרכז מבקרים?
<שלומית לביא: כן, יש.
<שלומית לביא: בבית המשפט העליון יש לנו מרכז מבקרים מאוד רחב וגדול, באמת נותן שירות, כמו בכנסת, אתה הזכרת את זה קודם, אז זה פחות או יותר דומה לכנסת.
<שלומית לביא: בבתי המשפט האחרים אין לנו.
<שלומית לביא: אבל היכן שאנחנו צריכים לתאם סיורים ולהכין, אז המרכז של בית-המשפט העליון מסייע למחוזות שלנו בהתאמה להיכלות המשפט בעיקר.
<שלומית לביא: אנחנו היינו שמחים אם הפעילות הזו היתה מורחבת.
<שלומית לביא: זה כמובן לא תלוי בנו, אבל יש לנו 53 אתרים.
<שלומית לביא: אני חושבת שזה רק ראוי ויפה לפתוח כמה שיותר, בעיקר בפריפריה, אבל שוב, זה דברים שנוגעים לתקצוב של משרד החינוך ופחות אלינו.
עמרם מצנע: כי עולה בדעתי שאולי בכלל זה צריך להיות חלק שלכם.
<שלומית לביא: אנחנו חשבנו על זה לא מעט.
<שלומית לביא: אבל אני לא חושבת שזה אפשרי, מכיוון שזה חלק מתוכנית הלימודים של משרד החינוך.
<שלומית לביא: צריך לזכור שכל החלק, אנחנו לא, אנחנו בתי משפט, אנחנו לא מבינים בחינוך.
<שלומית לביא: אנחנו מבינים בלעשות משפט ולסייע להכניס את כל הלוגיסטיקה וכאן אנחנו בהחלט מוכנים לסייע.
עמרם מצנע: גם הכניסה הבינה באיזה שהוא מקום שעדיף שהכנסת תנהל את הסיורים ועדיין זה גם כן סיור שהוא קשור בתהליך הלמידה.
<גדעון טויטו: הייתי מוסיף משפט אחד, לגבי הפעילות.
<גדעון טויטו: לגבי ההדרכה בבתי המשפט, הצוות שלנו, שנמצא בבתי המשפט, נותן מענה גם לקבוצות אחרות שאינן תלמידים.
<גדעון טויטו: כלומר, במידה ויש קבוצות אחרות, אז הן מקבלות מענה במסגרת היחידה שלנו.
<שלומית לביא: למשל חיילים, למשל קבוצות אוכלוסייה מושלכות ועוד כהנה וכהנה.
עמרם מצנע: כמה בני נוער עוברים, שנתית?
<גדעון טויטו: ממוצע של - - -
עמרם מצנע: כי חמישה בתי משפט זה טיפה בים.
עמרם מצנע: אני מניח שרוב התלמידים לא משתמשים במשאב הזה.
<גדעון טויטו: מדובר בכ- 35,000 תלמידים בשנה בממוצע, זה הממוצע של שלוש השנים האחרונות.
עמרם מצנע: מה זה, תיכון?
<גדעון טויטו: בעיקר תיכון.
<גדעון טויטו: האמת היא שהפעילות מוצעת לתלמידי בתי הספר מכיתה ה' ועד י"ב, לגבי בתי המשפט, נצרת, חיפה, הרצליה, ראשון לציון ובאר שבע.
<גדעון טויטו: אבל באמת, כפי שאמרת, זה בהחלט נכון, בעיקר החטיבה העליונה, היא זו שמגיעה.
עמרם מצנע: בתל-אביב – אין?
<גדעון טויטו: לא, אין.
<גדעון טויטו: אין אפשרות לבצע את זה שם.
<גדעון טויטו: אין אפשרות טכנית, היינו שם כמה פעמים.
<גדעון טויטו: כדי לקיים פעילות של הדרכה בבית משפט, צריכים להתקיים לפני הכל, לפני שמדברים על הפדגוגיה והחינוך, צריכים להתקיים תנאים בסיסיים שיאפשרו פעילות.
<גדעון טויטו: זה צריך להיות מקום התכנסות, שהמעברים יהיו כאלה סבירים שאפשר להסתובב עם קבוצה מינימאלית של 17, 20 תלמידים.
<גדעון טויטו: הפעילות חייבת להתקיים בלי שהיא מפריעה לסדר, לעבודה בבתי המשפט וככה היא גם מתקיימת.
<גדעון טויטו: כדי לשמור על העניין החשוב הזה, אז אנחנו מקיימים פעילות איפה שאפשר.
<שלומית לביא: אבל לשאלתך, בתל אביב בונים עכשיו מבנה חדש, אז בהחלט תהיה היתכנות אולי במבנה החדש, שוב, אם אתם תתקצבו את זה.
עמרם מצנע: אזרחות.
עמרם מצנע: את המפמ"רית?
<יעל גור און: אני המפמ"רית, כן.
עמרם מצנע: נעים להכיר.
<יעל גור און: נעים מאוד.
<יעל גור און: קודם כל, אני מתנצלת על האיחור, בן הזוג שלי בצו 8 וקצת מורכב, אבל אני אגיד ככה באמת מאוד בקצרה.
<יעל גור און: נכנסתי לתפקיד במרץ, לפני כמה חודשים.
עמרם מצנע: מאיפה הגעת לתפקיד?
<יעל גור און: אני מורה פעילה, באתי מבית ספר קודם כל, הייתי, הגעתי לתפקיד של מנהלת חטיבה עליונה בהר טוב, ליד בית שמש.
<יעל גור און: למדתי גם במכון מנדל למנהיגות חינוכית עכשיו שנתיים.
<יעל גור און: זה הכיוון.
<יעל גור און: אני מצטרפת לפתיחה של שלומית, שזה בהחלט נמצא כנושא ליבה.
<יעל גור און: הביקורים בבתי המשפט מבחינתנו הם חלק מאוד חשוב מתוכנית הלימודים, אנחנו גם נמצאים עכשיו לקראת הרחבה של העיסוק ברשויות בכלל ואני רואה בביקורים האלה ערך מאוד גדול וחשיבות בקידום שלהם.
<יעל גור און: כמו שאמרתי, רק נכנסתי לתפקיד, אני אגיד שזימון כזה לדבר מול ועדת החינוך הוא תמיד מזיז את כולנו מאזורי הנוחות ומהיום יום ומכנס אותנו לקצת חשיבה משותפת ומחודשת ואני למדתי הרבה, לרובם פה זה הציק, בשבילי זה היה שיעור חשוב להכיר קצת איך הדברים עובדים, מה חסר ומה יש ואנחנו קבענו לעצמנו גם דיון המש, אני מרגישה, לפחות בשלב הזה, שיתוף פעולה מלא מגדעון שמוביל את היחידה, כדי לחשוב ביחד על דגשים פדגוגיים והסתכלות מחודשת, הרחבת הפעילות, אלה דברים שאני לא יכולה להגיד שבדקתי אותם ואני מכירה.
<יעל גור און: אני נכנסת לתהליך כזה עכשיו.
עמרם מצנע: תראו, אני נדרשתי לעניין, לא רק בגלל הפנייה הזו שקיבלתי, כי גם אני חושב שהחלק הזה, של, בכלל של אזרחות, ובתוך האזרחות כמובן היכרות עם הרשויות, הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת, פה יש מרכז מאוד פעיל וכמובן הרשות השופטת, זה חלק ממש בסיסי בלימודים, בחינוך, בהכשרה ובכל הדברים שקשורים לזה.
עמרם מצנע: זה באמת מחייב את כולכם לעשות קצת שידוד מערכות, לדבר שהוא כנראה נמצא לא בליבת החשיבה והעשייה במשרד וחשוב, אל"ף, הזכיין – זכיין.
עמרם מצנע: צריך לעקוב ולפקח עליו שאכן מתבצעים הדברים כפי שהמשרד התכוון ומתכוון.
עמרם מצנע: בי"ת, שוב אני חושב שהאחריות תובהר בצורה ברורה.
עמרם מצנע: זאת אומרת, החלק שלכם במשרד הוא יותר הניהול האדמיניסטרטיבי, הפיקוח על תנאי המכרז, וכיוצא באלו והחלק של המפמ"ר לימודי אזרחות זה התכנים.
עמרם מצנע: כשהתכנים הם התכנים הנכונים ולא טיול, אני דרך אגב, כילד בחיפה, בבית הספר כשהיינו בורחים מבית הספר, אז היו כאלה שהיו הולכים להצגות יומיות, היה אז דבר כזה, אני לא יודע אם זה קיים היום, בית קולנוע של הבוקר כזה, עם סרטים שלא בדיוק הולמים, והלכנו לבית המשפט.
עמרם מצנע: ולים גם.
עמרם מצנע: בתיכון לא כל-כך, בתיכון לא הלכנו לים.
עמרם מצנע: ביסודי היינו בים כל הזמן.
עמרם מצנע: וזה מרתק, העניין הזה.
עמרם מצנע: מי שבאמת סקרן ומי שמעניין אותו, ולכן הנושא הזה כל כך חשוב.
עמרם מצנע: הדבר השלישי החשוב, זה כמובן להגדיל את ההיקף.
עמרם מצנע: זה טיפה בים, ממש טיפה בים.
עמרם מצנע: אני יודע שגם הביקורים בכנסת, למרות שפה בימי הפעילות קשה להסתובב במסדרונות, אבל זה עדיין גם טיפה בים לגבי מספר התלמידים ובתי הספר בארץ שמגיעים לפה, במסגרת שנת הלימודים.
עמרם מצנע: זה גם כן דבר חשוב מאוד זה כמובן בית המשפט.
עמרם מצנע: קחו לתשומת לב מה שכתוב במסמך הזה.
עמרם מצנע: אני אומר לכם, זה קל מאוד לבקר את הכותבים.
עמרם מצנע: זה חבל שחוששים לבוא ולומר את זה כאן, אבל אני לא יכול למנוע את זה.
עמרם מצנע: קחו, תבדקו את רמת ההשתלמויות, את רמת הפיקוח, את נושא מנהלי המרכזים, את הטיפול במדריכים.
עמרם מצנע: עלו פה כל מיני נושאים שאני לא יודע אם נכונים או לא נכונים, אני שמעתי, התרשמתי ואין לי ספק שאם תנצלו את ההזדמנות הזו כמו שאת אמרת, קצת יותר לחריש, אתם יודעים בחקלאות יש חריש ויש שידוד.
עמרם מצנע: מה זה שידוד?
עמרם מצנע: זה בעצם, משדדה זה כל שהוא פשוט את האדמה שהקרום העליון שלה התייבש, היא מתככת ועל ידי כך היא מאפשרת כניסת אוויר וחמצן וחיים מתחדשים בתוך האדמה.
עמרם מצנע: זה המונח שידוד.
עמרם מצנע: מזה בא גם שידוד מערכות.
עמרם מצנע: שהחיילים יחזרו הביתה בשלום.
עמרם מצנע: גם הבוקר אנחנו מקיימים את הדיון, כאשר בדרום ממשיך מבצע צוק איתן.
עמרם מצנע: משתתפים בצער המשפחות שאיבדו את הבנים ומאחלים החלמה מהירה לפצועים.
עמרם מצנע: אין ספק שאנחנו נמצאים במערכה שאין צודקת ממנה, כדי להסיר את האיום, גם הרקטי וגם המנהרות, ובתקווה שביום שאחרי, נחזור חזרה לשולחן המשא ומתן, כדי לטפל בבעיה שבפניה אנחנו נמצאים או בבעיות שבפניהן אנחנו נמצאים כבר הרבה מאוד שנים, באופן יותר מעמיק ולמצוא דרך לחיים נורמאליים כאן בפינה הקטנה שלנו במזרח התיכון.
עמרם מצנע: אנחנו בוועדה משתדלים לקיים בעצם את המסר העיקרי לאוכלוסייה האזרחית וזה להמשיך בשגרה.
עמרם מצנע: לא לשנות תוכניות, לא לבטל נושאים, אלא להמשיך ולקיים את השגרה.
עמרם מצנע: נדמה לי שזו הדרך הטובה ביותר, למי שלא מעורב בלחימה ובתמיכה בלחימה עצמה, לעשות ולכן לאלה שמרימים גבה על הנושאים שעולים פה עכשיו זה נושא חשוב ואפילו הדיון הבא עוסק בתקנות להגנה על חזירים, מרימים קצת גבה, אבל אני חושב שזה הדרך שלנו כדי להתמיד ולשאוף לנורמאליות ולפעילות שגרתית.
עמרם מצנע: הנושא שלמענו התכנסנו הבוקר הוא בעצם דיון המשך לדיון שקיימנו לפני קצת למעלה מחודש, דיון בנושא מעבר המכינות הקדם אקדמיות לאחריות מל"ג ות"ת, נושא שנכתבו עליו כבר הרבה דו"חות והרבה החלטות ולא הגיע למימושו עד עכשיו.
עמרם מצנע: אנחנו כולנו מבינים וזה עלה גם בדיון הקודם, שהכלי הזה, הפלטפורמה הזו של המכינות הקדם אקדמיות, הוא אחד הכלים אולי היעילים ביותר והחשובים ביותר, לסגירת פערים בתוך החברה הישראלית ולאפשר לרבים וטובים גם להשיג בגרות וגם להיכנס בדלת הראשית אל האקדמיה, האוניברסיטאות והמכללות ולכן החשיבות כל-כך גדולה ולכן גם מצאנו צורך בוועדה מרגע שהנושא הזה הונח על שולחננו, לטפל בו בצורה יסודית.
עמרם מצנע: הבוקר, אני חושב שאנחנו, יש לנו מה לבשר, כי במהלך החודש מאז הישיבה האחרונה קיימנו מספר פגישות שבהן גם שר החינוך, גם יושב ראש ות"ת, גם אנשי קרן החינוך, גם אנשי משרד החינוך, קרן, לא קרן החינוך, הקרן לחיילים משוחררים, נרתמו ברגישות וברצינות כדי לאתר את המכשולים שעדיין נשארו ולהביא לגישור ולפיתרון.
עמרם מצנע: אני אבקש מהמנהל, המנכ"ל בפועל של ות"ת מל"ג, מגדי, להביא בפנינו את עיקרי הדברים, כפי שסוכמו ועל הדרך קדימה ולאחר מכן נשמע את השותפים הנוספים, שזה הקרן ומשרד החינוך ונשמע אתכם.
<גדי פרנק: תודה רבה.
<גדי פרנק: אז באמת נהיה קונקרטיים ופרקטיים.
<גדי פרנק: מה שסוכם הוא בעצם לצאת לדרך עם הרפורמה.
<גדי פרנק: צריך לזכור, המעבר למל"ג ולוות"ת הוא לא מטרה כשלעצמה, הוא נועד להשיג הרבה מטרות אחרות ובפרט העלאה כללית של הרמה שלהם, הקטנה של המכינות, הקטנת הנשירה, שילוב יותר טוב שלהם בתוך המוסדות האקדמיים וכו'.
<גדי פרנק: המעבר הטכני עצמו אמור לשרת את זה, הוא לא יעד בהכרח כשלעצמו ולכן היה צריך להתלוות אליו גם תוספת, היתה צריכה להתלוות אליו תוספת תקציב מתאימה, שתוכל לאפשר ולשרת את היעדים האלה ואת הצעדים האלה.
<גדי פרנק: במקור, התקציב שהיה אמור לעמוד לרשות התהליך הזה, נאמד בכ- 60 מיליון שקלים, בעצם אחרי שנה וחצי שבהם לא הצלחנו להתכנס כל שלושת הגופים ביחד, המממנים – הקרן לחיילים משוחררים, משרד החינוך ואנחנו, לתקציב הזה מצד אחד, ומצד שני – כן היה רצון להתחיל ולהתקדם ולצאת לדרך, הוחלט בחודש האחרון לצאת לדרך עם תקציב שהוא יהיה כמחצית מהתקציב הזה, כ- 30 מיליון שקלים משלושת הגופים יחדיו, בפרישה על פני שלוש שנים, כשברור שאנחנו נצטרך ללכת לאיזה שהם סדרי עדיפויות.
<גדי פרנק: אין ארוחות חינם בהקשר הזה ואנחנו נצטרך, שלושת הגופים ביחד, לבחור ולברור מבין היעדים איזה יתחילו יותר מוקדם ואילו יצטרכו לחכות מעט יותר להמשך, לאור המגבלה התקציבית.
<גדי פרנק: הכוונה היא שכבר באוקטובר הקרוב תתחיל שנת מעבר של תיאום בין משרד החינוך לבין מל"ג ות"ת על כל ההיבטים התפעוליים שצריכים לעבור בתהליך הזה.
<גדי פרנק: אם זה היבטים שקשורים גם בהיבטים של כרגע המפעיל החיצוני שקיים וצריך בסוף השנה הנוכחית לסיים את המכרז שלו, שזה מרמנת.
<יורם רז: דצמבר או יוני?
<גדי פרנק: זה עניין שאנחנו נבחר מבחינת המועד הכי נכון, גם בשביל לא לזעזע את המערכת, וגם מבחינת היערכות שלנו, לאיך מתפעלים את זה אחרי זה.
<גדי פרנק: אבל זה היבט פרקטי, אנחנו צריכים להידרש אליו.
<גדי פרנק: היבטים שקשורים לתפעול בתוך מל"ג ות"ת כמו תקנים, כמו דברים כאלה, היבטים שקשורים למערכת המחשוב, שעשתה הרבה רעש לכל הצדדים, אני חושב, גם מהצד של המכינות במוסדות, גם מהצד של הקרן לחיילים משוחררים וצריכה לעבור איזה שהוא שדרוג לקראת המעבר הזה, בשביל שהמעבר הזה יהיה מוצלח וגם היבטים שקשורים, נקרא לזה ככה, ל- fine tuning של מודל התקצוב.
<גדי פרנק: כי מרגע שהחלטנו לרדת כמובן בכמות הכסף, צריך לראות שמודל התקצוב יהיה כזה שיהיה ממוקד באותם יעדים שכן יישארו על השולחן.
<גדי פרנק: נצטרך קצת זמן לזה, ביחד עם משרד החינוך, ביחד עם הקרן, לעשות את זה בצורה טובה.
<גדי פרנק: אנחנו בנושא הזה כמובן נרצה גם לשמוע את הדעה של המוסדות עצמם, של המכללות, של האוניברסיטאות, ולראות שאנחנו לא מפספסים בדרך וגם לזה יידרש קצת זמן, אבל את כל התהליכים האלה אנחנו נתחיל כבר בחודש-חודשיים הקרובים, בשביל להיכנס לאוקטובר עם איזה שהוא תוואי ברור של עבודה.
<גדי פרנק: התוספות התקציביות שסוכמו עליהם יהיו תוספות פרושות על פני שלוש שנים, החל מתשע"ו עד לתשע"ח, בפרישה שווה משלושת הגופים וזה הדברים, פחות או יותר, שאפשר לבשר.
<גדי פרנק: אני חושב שגם עוד משהו אחד שנצטרך לעשות בתוך השנה הנוכחית ולהגיע לאוקטובר הבא, לצורך העניין, גם עם איזה שהיא בשורה בנושא הזה, זה איזה שהיא התקדמות בנושא של ההכרה ההדדית שהיתה מרכיב מרכזי בתוך הרפורמה הזאת.
<גדי פרנק: נכון שיש שם הרבה היבטים תפעוליים, שאל"ף, ידרשו זמן ובי"ת, יכול להיות שבעולם המשאבים, לא ברור אם דווקא אליהם אנחנו נקדיש בראש ובראשונה את המשאבים, אבל לעשות איזה שהיא התקדמות בנושא הזה, גם אם לא עדיין הגעה ליעד המלא של הכרה בין כל המכינות לכל המכינות, אני חושב שאנחנו כן יכולים לעשות ואנחנו כן נדרשים לעשות את זה כבר במהלך השנה הנוכחית.
<גדי פרנק: אז זה בתמצית עיקרי הדברים.
עמרם מצנע: תודה לגדי.
<מגי קורן: אין לי להוסיף על הדברים של גדי.
<מגי קורן: אנחנו באמת צריכים להתכנס בהתאם ולבחון את כל הסוגיות שהוא אמר, אני העברתי את הנושא לידיעת הנהלת המשרד על המשמעות התקציבית ואנחנו מטפלים בזה.
<מגי קורן: מעבר לזה, אין לי מה להוסיף.
עמרם מצנע: הקרן לחיילים משוחררים?
<אייל דולב: אני אוסיף כמה מילים.
<אייל דולב: אני תקציבן הקרן לחיילים משוחררים.
<אייל דולב: אנחנו כמובן מברכים מאוד על המהלך שאנחנו תמכנו בו הרבה מאוד זמן.
<אייל דולב: אבל חשוב לזכור, תפקידנו על-פי החוק, אנחנו קצת סקטוריאליים, אנחנו מגנים רק על האוכלוסייה של חיילים משוחררים, בוגרי שירות לאומי ואזרחי.
<אייל דולב: מבחינה תקציבית, כפי שכבר ציינו, זה מעמסה לא פשוטה ואנחנו הסכמנו עליה, אבל חשוב לנו לשמור, כמו שגדי אמר, שתכלית הרפורמה תשפר את מצבם של כלל הסטודנטים ובכללם החיילים המשוחררים.
<אייל דולב: למה אני אומר את זה?
<אייל דולב: מפני שקיימות ברקע אוכלוסיות חשובות שצריך גם בהן לתמוך, של אנשים שלא משרתים וגם הם הולכים למכינות והם דורשים הרבה פעמים מסלולים ארוכים יותר ואינטנסיביים יותר וחשוב לנו להדגיש שאנחנו במשא ומתן הזה, בוועדת ההיגוי אולי עם משרד החינוך ועם הוות"ת, אנחנו צריכים לשמור שמצבם של החיילים המשוחררים לא יורע כתוצאה מהדבר הזה וגם לשמור על הדיפרנציאציה לטובת האוכלוסיות המשרתות, שזה בעצם דמי הקיום.
<אייל דולב: מפני שאחת האופציות שעולות, כדי שנוכל לממן את התוספת, זה הקטנה של דמי הקיום ודמי הקיום בעצם זה מה שמבדיל בין החיילים המשוחררים לבין כאלה שלא משוחררים.
<אייל דולב: זה הכל.
שמעון אוחיון: סליחה, אולי תוכל קצת לפרט, מה החשש שלך שיורע מצבם של החיילים המשוחררים.
שמעון אוחיון: ממה הוא נובע?
שמעון אוחיון: אולי רק תפרט.
שמעון אוחיון: אני פשוט לא מבין.
<אייל דולב: זה כרגע רק חשש, אבל אם האוכלוסיות שלא משרתות הרבה פעמים הן זקוקות ללימודים, הם מגיעים חסרי לימודי ליבה.
שמעון אוחיון: זו אינה בעיה שלך.
שמעון אוחיון: אתה מטפל בחיילים המשוחררים.
<אייל דולב: נכון.