GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם אליעזר מוזס: נס שעל כיתה אחת נפל טיל בשבת ועל השניה שלא בשעת הלימודים.
מנחם אליעזר מוזס: זה ממש לא יאומן.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני השר והמנכ"לית, הייתי רוצה לשמוע קצת התייחסות לנושא הזה, שהוא נושא הפיתוח, היום זה הדבר האקוטי ביותר.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו עומדים במצב כזה בדרום, ובכל רחבי הארץ.
שי פירון: בסדר גמור.
שי פירון: אתייחס לזה.
מנחם אליעזר מוזס: 5 מיליון תושבים היום צמודים, פחות או יותר, לממ"דים.
מנחם אליעזר מוזס: אתמול בלילה, לפני הפסקת האש במירכאות, קיבלנו טיל במרכז הארץ.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהאוצר, פעם ולתמיד, צריך להקציב את הכספים הנכונים לנושא הזה.
מנחם אליעזר מוזס: עוד נקודה, אדוני.
מנחם אליעזר מוזס: אני רואה בעמוד 3 של המצגת, ואני מאוד שמח על כך, שהחינוך גדל ב-22%.
מנחם אליעזר מוזס: החינוך הממלכתי גדל בשיעור של 19%, והחינוך החרדי, שאני מייצג אותו פחות או יותר, גדל בשיעור של 43%, ומהווה כ-29% מסך התלמידים, בלי עין הרע.
מנחם אליעזר מוזס: זאת אומרת, כמעט שליש מהמערכת גדלה, בלי עין הרע, בתוכנית לימודים משובחת ובתוצאות משובחות, ללא כל מרעין בישין, ודי למבין.
מנחם אליעזר מוזס: רגע, עוד נקודה.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להתייחס לנושא של ביטול חוק נהרי.
מנחם אליעזר מוזס: אתם יודעים שביטול חוק נהרי אומר שחשמל, מים וניקיון למערכת המוכרת שאינה רשמית, למערכת החרדית, לא תקבל אלא אם כן יכרעו ברך בפני ראש העיר: אנא בטובך, אתמוך בך בבחירות ותן לי את התקציב המתאים לחשמל, מים וניקיון בכדי שאשתי לא תצטרך לעשות ניקיון בבית-הספר שהנכדים שלי לומדים בו ובכדי שלא אצטרך לשלם חשמל ומים, דברים כה בסיסיים, כה בסיסיים.
מנחם אליעזר מוזס: השאלה מה אתם חושבים לעשות בנושא הזה.
מנחם אליעזר מוזס: בשנת הלימודים הזאת פקע החוק וחשמל, מים וניקיון – זו המערכת היחידה - ו-29% מהתלמידים, שליש, לא יקבלו חשמל, מים וניקיון למערכת שלהם.
מנחם אליעזר מוזס: זה באמת האחר במדינה.
מנחם אליעזר מוזס: זהו "האחר", במירכאות, שאמרתם שצריכים לכבד את האחר.
מנחם אליעזר מוזס: זהו האחר.
<מחמד חיאדרי: יש הרבה אחרים, לא רק אחר אחד.
מנחם אליעזר מוזס: אני מסכים, יש עוד אחרים.
מנחם אליעזר מוזס: אבל האחר השני מקבל חשמל, מים וניקיון.
עמרם מצנע: חבר הכנסת מוזס, תודה.
עמרם מצנע: סיגל אבישי, בבקשה.
<סיגל אבישי: שלום לכל המכובדים.
<סיגל אבישי: אני סייעת משלבת, אני באה בתור נציגה של התארגנות הסייעות הארצית.
עמרם מצנע: את זוכרת שמחר יש לנו דיון ספציפי על זה.
עמרם מצנע: אז בבקשה לקצר.
<סיגל אבישי: אני זוכרת.
<סיגל אבישי: רק רציתי להזכיר שאנחנו קיימות, אנחנו לא רק מילה על נייר.
<סיגל אבישי: הדבר שנקרא "שילוב" הוא, בעיניי, הדבר הכי חשוב בשביל הסיסמה "האחר הוא אני" או קבלת השונה.
<סיגל אבישי: אני בעד הדבר הזה, כמובן.
<סיגל אבישי: זהו, רק רציתי להזכיר שאנחנו פה.
עמרם מצנע: לא צריכה להזכיר, עשינו שלושה דיונים עד היום ומחר נעשה דיון, ויש כבר הרבה הישגים, כפי שאת יודעת.
<סיגל אבישי: עדיין אני חושבת שצריך לראות אותנו.
עמרם מצנע: ועדיין יש הרבה מה לעשות.
עמרם מצנע: אחרונת הדוברים, לפני סיכום השר והסיכום שלי, רויטל.
<רויטל לן כהן: אני רוצה להתייחס לעובדה שאנחנו מדברים פה על ישיבה שמדברת על היערכות לקראת שנת הלימודים ויש דברים רבים שעדיין לא מוכנים לפתיחת שנת הלימודים.
<רויטל לן כהן: אין עדיין תקני כיתות מספיקים, יש עדיין ילדים שאין להם שיבוץ כי אין תקני כיתות.
<רויטל לן כהן: למשל, באזור השרון יש ילדים עם לקויות למידה שמחכים לפתיחת כיתה ז' ללקויות למידה, ואין.
<רויטל לן כהן: כמות הכיתות שקיימת התמלאה, יש עדיין ילדים שצריכים שיבוץ ואין להם כי פשוט אין תקן, ולמרות פניות חוזרות ונשנות למשרד החינוך לא ניתנו תקנים.
<רויטל לן כהן: אגב, זו היתה דוגמה, אבל גם בגני הילדים אין תקנים וגם בבתי-הספר בכל הכיתות.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לתת כדוגמה את הכיתה בכפר הוורדים, שרק בעקבות חלץ של הורים נפתחה שם כיתת תקשורת.
<רויטל לן כהן: האישור לתקציב ניתן רק ביום חמישי האחרון, רק שהוא ניתן בשעה שמנהלת אגף החינוך שם כבר נסעה לחו"ל לחופש ולכן אף ילד עדיין לא קיבל אפילו מכתב הזמנה לכיתה א', שלא לדבר על רשימת ציוד שהוא צריך לקראת כיתה א'.
<רויטל לן כהן: העברת השעות לשטח לא ירדה, לא השעות לשילוב, לא השעות לתוספת הסטטיסטית בתוך דרגת התפקוד וגם לא הקצאת השעות לסייעות בבתי-הספר לחינוך מיוחד.
<רויטל לן כהן: זאת אומרת שיש הורים, תלמידים ומוסדות חינוך שעדיין לא יודעים איך להיערך ל-1 בספטמבר.
<רויטל לן כהן: אני כבר לא מדברת על הסייעות, שלא יודעות מה יהיה היקף העבודה שלהן כי עוד לא ירדו שעות.
<רויטל לן כהן: יש מחסור, עדיין, בכוח אדם במקצוע הפרא-רפואי והטיפולי האחר, בפרט אם אנחנו מדברים על נושא של תמיכה בילדים בעקבות המלחמה ופוסט טראומה.
<רויטל לן כהן: אין מספיק פסיכולוגים בשירות הפסיכולוגי, אין מספיק תומכים, לא רק בחינוך המיוחד אלא גם בחינוך הרגיל, ולא דובר על זה ולא ניתנת על זה הדעת כבר שנים, למרות שהפער במספרים הולך וגדל.
שי פירון: רויטל, יש לי רק שאלה אחת.
שי פירון: אני מבין מה לא נפתר, רק תסבירי לכולם איך את יודעת שלא ניתנה הדעת.
שי פירון: חברים, תקשיבו למה אני שואל.
שי פירון: תסתכלי לי בעיניים, כאבא לילד בחינוך המיוחד, ותגידי לי איך את יודעת שלא ניתנה הדעת.
שי פירון: יכול להיות שלא ניתן פתרון - - -
<רויטל לן כהן: אני לא חושבת שאתה באופן אישי, כאבא לילד המיוחד שלך, לא חשבת על זה.
שי פירון: תעצרי שניה.
שי פירון: תסתכלי למי שמנהל את החינוך המיוחד עכשיו בעיניים, ותגידי לה: לא נתת את הדעת.
שי פירון: לא נתת פתרון - אני מקבל.
<רויטל לן כהן: אתה מקדים את המאוחר, והמחמאות שאני רוצה לתת - - -
שי פירון: לא, לא רוצה מחמאות.
<רויטל לן כהן: אענה לך.
<רויטל לן כהן: זה חלק מהתשובה, תן לי לענות אותה.
שי פירון: תסבירי לי איך את יודעת שלא נתנו את הדעת.
<רויטל לן כהן: תן לי את הגמישות הפדגוגית להשיב לשאלה שלך.
<רויטל לן כהן: אכניס לתוך האמצע את הסוף - אחד הדברים שאני מעריכה מאוד זה שני האנשים החדשים שנכנסו למערכת: מנהלת האגף לחינוך מיוחד, רחלי אברמזון, וסמנכ"ל פדגוגי אריאל לוי.
<רויטל לן כהן: זו הפעם הראשונה שאני יכולה להגיד שאנחנו מרגישים שיש לנו עם מי לדבר ושיושבים שם אנשים שלא אומרים: הכול בסדר, אלא אומרים: אנחנו רואים שיש פה בעיה ובואו נתקן.
<רויטל לן כהן: אני לא אומרת שאתם לא מתחילים לחשוב על הדברים, אני מדברת על זה שלאורך שנים אנחנו מתריעים על זה שחסרים אנשי פסיכולוגיה ובמשך שנים אנחנו מבקשים לקבל תשובות בתוך הוועדות, והעובדה שאנחנו לא מקבלים והעובדה שאין, בלוגיקה שלי מראה שלא נותנים על זה את הדעת.
יעקב אשר: אגב, נושא המחסור בפסיכולוגים, אם תשימו לב, זה בדרך כלל ברשויות החלשות ולא ברשויות החזקות, כי הרשויות החזקות מצליחות לממן פסיכולוגים ודווקא ברשויות החלשות לא עומדים בתחרות הזאת.
<ישראל אליסף: זה הדיפרנציאליות, על זה בדיוק מדברים.
יעקב אשר: לכן התקצוב הדיפרנציאלי, גם בדברים האלה, יפתור גם את הבעיה הזאת.
<רויטל לן כהן: נכון, כי מקומות שבהם יש, יש גם למצ'ינג.
עמרם מצנע: רויטל, משפטי סיום.
<רויטל לן כהן: כדי ללכת לקראת העניין, אקח בחזרה את האמירה – זה לא שלא ניתנה הדעת, אבל לנו בשטח יש תחושה שאין מספיק.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר גם על גודל הכיתות ממקום שלא דובר בו.
<רויטל לן כהן: בישיבה שהיתה פה על הנושא הזה ניתנה אמירה בעל-פה שכיתות קיימות לא ייפגעו.
<רויטל לן כהן: בפועל, לשטח ירדה הוראה שרק כיתות שנפתחו במקור כלא תקניות לא ייפגעו וכיתות שנפתחו כתקניות קיבלו הוראה - - -
<מיכל כהן: היינו באותו דיון ואני אמרתי.
<מיכל כהן: כשאת מצטטת תהיי אחראית לציטוט שלך.
<רויטל לן כהן: אני אחראית, אני מצטטת מהפרוטוקול.
<רויטל לן כהן: תקראי את הפרוטוקול.
<מיכל כהן: אומר לך מה הנחיתי, כי אני הנחיתי.
<מיכל כהן: את לא יודעת מה אני רוצה.
<רויטל לן כהן: נכון, אבל זאת לא היתה - - -
<מיכל כהן: כיתות לא תקניות שנפתחו על-ידי הרשויות – עושים צילום מצב והן ממשיכות.
<מיכל כהן: לא דיברנו על כיתות שתוקננו על-ידי משרד החינוך.
<מיכל כהן: יתרה מזאת, כשאת מצטטת, צטטי את כל הפתרון.
<מיכל כהן: הפתרון אמר: במקום שיש כיתות תקניות שצומצמו בגלל שירדו ילדים מהכיתות, אנחנו נותנים פתרונות בשעות רוחב.
<מיכל כהן: נא לצטט בהתאם.
<רויטל לן כהן: זה לא מה שנאמר בוועדה.
עמרם מצנע: רויטל, משפט סיכום.
<רויטל לן כהן: לא, אדוני, הפריעו לי.
<רויטל לן כהן: אני רוצה להגיד את הדברים שעוד נותרו לי, והם ארבעה.
עמרם מצנע: משפט סיכום.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על הנושא של התקנות, שעדיין לא תוקננו – לא נושא ההסעות, לא נושא הנחיות לגבי התאמות; ואני מדברת על התאמות לא במבחני בגרות, אני מדברת על התאמת דרכי הוראה ולמידה, דרכי היבחנות ושיטות הוראה לילדים עם צרכים מיוחדים החל מכיתה א', וגם לנושא תקנות הנגישות הפרטניות.
<רויטל לן כהן: לגבי הנושא של שיפוצים בחופש – חבל שלא נותנים את הדעת לכך שיש כיתות חינוך מיוחד שצריכות להמשיך לעבוד בחופש, והשנה חלק מכיתות החינוך המיוחד לא יכלו להגיע ל-15 באוגוסט וההורים קיבלו הודעה שהלימודים, למרות שעל פי חוק צריכים להיות עד ה-15 באוגוסט, יסתיימו קודם, כי כשקובעים את השיפוצים לא לוקחים בחשבון שבחלק מבתי-הספר יש כיתות.
<רויטל לן כהן: למשל, בבית-ספר "יד המורה" נאלצו להפסיק את הלימודים ב-10 בחודש.
<רויטל לן כהן: בנושא פעילות אחר הצהרים שאתם רוצים לעשות, אני רק רוצה להזכיר שילדים משולבים עם צרכים מיוחדים צריכים ליווי גם בפעילויות האלה, אחרת השילוב לא יהיה אמיתי.
עמרם מצנע: שר החינוך, בבקשה.
שי פירון: אתייחס לדברים באופן כללי, עד כמה שאוכל.
שי פירון: קודם כול, השנה אנחנו מוסיפים 650 כיתות למצבת הכיתות, מעבר לשנים הקודמות, כך שהאמירה שאין שום שינוי כבר שנים רבות לא נכונה בשום צורה שהיא.
שי פירון: בשלוש השנים הקרובות תתווספנה באופן מסודר בכל שנה עוד ועוד כיתות.
שי פירון: אנחנו נוסיף השנה 650 כיתות יותר מאשר בשנים הקודמות.
שי פירון: אני מצטער על האמירות הלא מדויקות.
שי פירון: צר לי, זאת המציאות.
שי פירון: הכיתות האלה תחולקנה, כמובן, לפי האחוזים באוכלוסייה באופן כזה או אחר.
שי פירון: אני לא רוצה לפתוח את הדיון כאן, רק אומר משפט אחד כי אני מאוד אוהב שיש ויכוח אידיאולוגי, אני לא רוצה שיובילו את הוויכוח האידיאולוגי למקום לא נכון.
שי פירון: הוויכוח הוא נורא פשוט, אפרופו החינוך החרדי: אני מתחייב, ואני מוכן לעגן את זה בכל הצעה שיציעו לי, שכל מי שיהיה בחינוך הציבורי יקבל חופש פדגוגי בענייני אמונות ודעות ללא פגיעה.
שי פירון: החינוך החרדי לא אומר שבשל העובדה שהוא פועל באופן אוטונומי יש לו יום לימודים ארוך יותר מכל החברה הישראלית - - -
יעקב אשר: אני מתקצב את זה.
יעקב אשר: אתה מתקצב את זה?
יעקב אשר: אתה לא מתקצב את זה, אז תשבח שאנשים לומדים יותר.
שי פירון: נכון שהקשבתי לך?
יעקב אשר: בחלקים.
שי פירון: הוא לא אומר שהוא בוחר את המורים שהוא רוצה ומחליט מי יבוא ומי לא יהיה; הוא לא אומר שהוא בוחר את התוכניות באופן ספציפי.
שי פירון: יש מדינה ויש ריבון, אני מחויב לכל מי שכפוף להנחיות הריבון.
שי פירון: אין לי שום עמדה כנגד חרדים, יש לי עמדה כנגד מי שלא רוצה להיות חלק מהחינוך הציבורי.
שי פירון: הוא יכול להיות פעם חילוני ופעם דתי, פעם יהודי ופעם ערבי.
שי פירון: כל מי שלא יהיה חלק מהחינוך הציבורי יקבל פחות.
שי פירון: זאת עמדתי האידיאולוגית, אל תתבלבלו לרגע – כל מי שיהיה חלק מהחינוך הציבורי יקבל - - -
יעקב אשר: לפחות התרגלנו, אבל פחות ופחות ופחות ופחות.
יעקב אשר: זה הדבר היחיד שנעשה מכל החלומות הגדולים על הלמידה המשמעותית ועל הלמידה הלא משמעותית.
שי פירון: יעקב, הקשבתי לך.
שי פירון: באמת.
יעקב אשר: כן, אתה צודק.
שי פירון: יש מושג יפה שאמרה נעמי שמר: על הדבש ועל העוקץ.
שי פירון: מי שלומד בכיתה צפופה יקבל שלושה שבועות בית-ספר של הקיץ; מי שכפוף להסכמי עבודה יקבל את בתי-הספר של הקיץ.
שי פירון: זה חלק מתפיסת עולם כוללנית.
מנחם אליעזר מוזס: אתה מאמין בנעמי שמר?
שי פירון: התפיסה שלי אומרת שמדינת ישראל היא הריבון.
שי פירון: העובדה שבמשך שנים רבות היתה פוליטיזציה של החינוך וחלק גדול מההסכמים נקבעו על-פי צרכים פוליטיים ולא על-פי הצרכים התרבותיים האיכותיים של מדינת ישראל תמה.
שי פירון: האמירה כאן היא לא אמירה פוליטית, היא דאגה לאתוס של מדינת ישראל.
מנחם אליעזר מוזס: ביטול חוק נהרי זה לא פוליטי, אדוני השר?
מנחם אליעזר מוזס: תסביר לי.
מנחם אליעזר מוזס: חוק נהרי היה בגלל - - -
עמרם מצנע: וחוק נהרי הוא לא פוליטי?
עמרם מצנע: חוק נהרי הוא הפוליטיקה של העניין.
עמרם מצנע: אני מכיר את זה טוב.
מנחם אליעזר מוזס: אתה היית יוצא מהכלל וכן נתת בחיפה.
מנחם אליעזר מוזס: אבל בגלל שהיו ראשי ערים שביקשו: תבוא, תיפול על הברכיים ואעזור לך, בשביל זה נהיה חוק נהרי.
מנחם אליעזר מוזס: לא היו צריכים להביא את החוק הזה.
מנחם אליעזר מוזס: החוק הזה, לא היו צריכים להביא.
עמרם מצנע: חוק נהרי הוא חוק פוליטי וביטול שלו הוא החזרת המצב לקדמותו.
יעקב אשר: בוא נחזור לחלומות הגדולים.
יעקב אשר: עזוב את החרדים, בוא נדבר על החלומות הענקיים שדיברת עליהם בהתחלה, שייקחו כמה קדנציות.
שי פירון: אני מושיט כאן בפעם המאה את ידי לחינוך החרדי ומזמין אותו להציע הצעות איך הוא הופך להיות חלק מהחינוך הציבורי ומקבל את כל המשאבים המגיעים לו.
שי פירון: מי שאומר שילד הוא ילד הוא ילד צריך לזכור את זה גם מן הצד השני - - -
יעקב אשר: גם בחינוך המיוחד.
יעקב אשר: תסביר את זה לאמא - - -
שי פירון: אמרתי: אני אחראי על כל ילדי החינוך הציבורי.
שי פירון: אני אומר עוד פעם.
שי פירון: זו הערה ראשונה.
שי פירון: לגבי החינוך הערבי – כפי אמרתי, הגשנו את תוכנית "אתגרים" במגזר הערבי שנוגעת לבינוי.
שי פירון: הסוגיה של שעות וכו' נגזרת מהתקצוב הדיפרנציאלי, שם זה יבוא לידי ביטוי מאוד חזק, כי אנחנו מתחילים לא לפי יהודים-ערבים אלא לפי אשכולות, וכיוון שמתחילים מ-1, 2 וכו', ממילא באופן אוטומטי התקצוב המשמעותי יהיה.
שי פירון: אומר מילה על התקצוב הדיפרנציאלי, אין פה סודות.
שי פירון: נציג את זה בצורה הכי שקופה והכי בהירה, אין לי בעיה, אם ייוותר זמן, שיציגו חלק מהעקרונות אחרי.
<אורה חכם: הייתי מבקשת שהוא יהיה אחד מהמעגלים - - -
עמרם מצנע: אורה, אני מבקש.
עמרם מצנע: לא ניתן לך - - -
יעקב אשר: עם לוח זמנים למעגלים.
שי פירון: כנ"ל לגבי החינוך הפורמלי, כנ"ל לגבי צמצום פערים לימודיים.
שי פירון: אומר באופן הכי ברור שאנחנו עושים צעדים רבים בסוגיה של מינוי מנהלים.
שי פירון: בחלקם מצליחים יותר, בחלקם אנחנו מצליחים פחות, אבל רק אומר שעוול של 65 שנה לא מתקנים ביום אחד.
שי פירון: אומר יותר מזה - תגידו גם לראשי הרשויות שלכם.
שי פירון: אתם חכמים עלי, נראה אתכם אומרים את זה בתוך הקהילה.
<מחמד חיאדרי: אומרי להם.
שי פירון: ונראה אתכם, שכשאנחנו פוסלים בית-ספר שלם בגלל העתקות וחוסר טוהר בחינות, אז פתאום כולכם יוצאים נגדי.
שי פירון: כלומר, אתם רוצים לדבר על טוהר בחינות, אבל כאשר אנחנו אוכפים את זה באופן משמעותי יותר אז כולם אומרים: למה אתה מעניש ענישה קולקטיבית?
שי פירון: אז בואו נעשה סדר.
שי פירון: יש לנו פה עבודה משותפת.
שי פירון: אני לא מעביר את הכדור, אני אומר שנעשה את זה יחד, גם לגבי תוכניות הלימודים.
שי פירון: אני רוצה לומר שני משפטים על השפה הערבית והעברית, כי אני מרגיש שיש כאן אמירות שלא מתכתבות עם מה שאני אומר.
שי פירון: אז קודם כול, בואו נגיד מה אמרתי.
שי פירון: לא דיברתי על חובת לימודי הערבית, דיברתי על לימודי הערבית בכיתה י'.
שי פירון: בואו נלך דבר דבר.
שי פירון: אני גם שונא שקרים - היתה חובת לימודי ערבית בכיתה י', למדו 46 בתי-ספר בכל הארץ.
שי פירון: אני לא יודע לחיות במקום שאומר: יש חובה ללמוד ערבית, ו-46 בתי-ספר בכל הארץ לומדים.
שי פירון: אני לא יודע לחיות בזה.
שי פירון: אבל אגיד לך מה אני כן יודע; אני יודע להגיד שזו לא חובה ולתת תמרוץ כלכלי לבתי-ספר שילמדו ערבית, ואת זה אף אחד לא אמר עד היום ואת זה אתם לא אומרים.
שי פירון: אני יודע לומר שאני יכול להגיד שכולם ילמדו ערבית, אבל אין מורים לכל בתי-הספר.
שי פירון: אני לא יכול לסבול את השקר המוסכם, שמערכת החינוך יודעת להגיד: כולם כולם - אבל היא לא יודעת לבצע.
יעקב אשר: - - - למה לא עושה את זה במקומות אחרים?
שי פירון: אז אני אומר שאני מאוד מעוניין שכל בית-ספר ילמד ערבית בכיתה י' יקבל תמרוץ ותגבור מעבר למה שמצבת השעות מקנה לו.
שי פירון: אבל להגיד "חובת לימודי ערבית" כשזה לא קיים, מה ההיגיון?
שי פירון: בשביל מה, למה לשחק את המשחק?
שי פירון: זה כל מה שאמרתי.
יעקב אשר: תכפה עליהם.
יעקב אשר: מה הבעיה?
עמרם מצנע: יעקב, באמת.
שי פירון: אומר עוד מילה אחת שלא הוזכרה כאן לגבי החינוך הערבי, וגם זה מסוג הדברים ששוחחנו עליהם.
שי פירון: המערכת היחידה שהוספנו בה שעות השנה היא המערכת הערבית, ושם הוספנו שעה לימודי עברית כי אנחנו משוכנעים שהשליטה בשפה העברית היא יעד אסטרטגי - -
<מחמד חיאדרי: אני מסכים.
שי פירון: אני יודע שאתה מסכים.
שי פירון: - - של בוגרי מערכת החינוך הערבית, משום שהשפה היא מפתח כלכלי משמעותי גם לעולם ההשכלה הגבוהה וגם לעולם התעסוקה.
אחמד טיבי: ברשותך.
אחמד טיבי: אנחנו, לפני שאתה שר, מגנים, תוקפים, מבקרים באופן פנימי גם את הפרוטקציות, גם את המינהל הלא תקין של השלטון המקומי, את החמולתיות.
אחמד טיבי: בנושא העתקות – גם הסיעה שלי באופן קולקטיבי הוציאה מספר הודעות; אני התראיינתי מתחת לכל עץ רענן נגד העתקות ואמרתי שזו רמאות שפוגעת בטובים.
אחמד טיבי: אבל, בהחלט, גם אסור לעשות עונשים קולקטיביים.
אחמד טיבי: צריך למצוא מתודה שתבדיל בין רמאים לטובים.
אחמד טיבי: זה הכול.
אחמד טיבי: לכן אנחנו לא חלוקים בנקודה הזאת.
שי פירון: נגיש גם בזה תוכנית מאוד מאוד מדויקת בסוגיה הזאת בקרוב.
שי פירון: אומר כמה מילים על החינוך המיוחד.
שי פירון: קודם כול, הגדלתי את תקציב ההזנה בחינוך המיוחד.
שי פירון: עובדתית, צריך לומר את זה.
<רויטל לן כהן: דרמטי.
שי פירון: באופן דרמטי.
שי פירון: אפשר להגיד כן או לא, אבל עובדתית.
שי פירון: העברנו מתקציבי משרד החינוך, מה שלא היה בעבר, 30 מיליון שקל להרחבת דורנר.
שי פירון: פשוט היה יישום, ראיתם את המספרים, הוא הוכפל בכמה וכמה מספרים.
שי פירון: יש קבוצות לא מעטות שהארכתי בהן את יום הלימודים, גם את זה אני רוצה לציין.
שי פירון: אפרופו הדיבור על החופש ועל השאלה מה קורה, אולי, בבית-ספר כזה או אחר, לא הוזכר כאן שבלי למצמץ פשוט הארכתי את שנת הלימודים בחינוך המיוחד בכל היישובים בדרום בעוד שבוע, מתוך הבנה שכשיש דבר כזה הדברים האלה צריכים להיעשות.
שי פירון: הוספנו סייעות.
<רויטל לן כהן: מדברים על היערכות.
שי פירון: אמרתי רק מה נעשה במערכת החינוך המיוחד בשנה הקודמת בכספים של המשרד.
שי פירון: פשוט כיוון שאמרנו שמציינים מה, אפרופו לא ניתנת חשיבה, רק רציתי לציין על מה ניתנה חשיבה.
שי פירון: נעשתה עבודה בסוגיית סייעות.
שי פירון: סוגיית הסייעות, דרך אגב, כנראה צריכה הרבה הרבה השקעה לפתרון באופן עמוק.
שי פירון: אני אומר את זה כמי שאין לו עדיין סייעת ל-1 בספטמבר.
שי פירון: גם אני מתמודד עם זה כל שנה, אני מכיר את זה.
<רויטל לן כהן: כל שנה אני אומר שאשתך תפנה אלינו, יש לנו מאגר.
שי פירון: זה לא ייפתר ביום אחד, אבל אנחנו עובדים על זה.
שי פירון: לגבי החינוך בגני הילדים – קודם כל, אומר את מה שאמר יושב-ראש הוועדה: אין תחום שהוקצו לו משאבים בשנים האחרונות כמו גילאי 3–4.
שי פירון: אין.
שי פירון: ואת יודעת מה, לא בטוח שאם היינו עושים עכשיו דיון בסדרי העדיפויות היינו מקבלים את אותה החלטה עוד פעם.
שי פירון: בתוך כל הדברים שנשמעו כאן בחדר – גודל כיתות ועניינים אחרים – לא בטוח.
שי פירון: צריך לזכור שהיתה סיטואציה חברתית בקיץ מסוים - - -
יעקב אשר: זה טרכטנברג.
<עינב גוטרמן: החוק משנת 84.
שי פירון: אני רק אמרתי.
יעקב אשר: רק בקטע הפיזי.
<מיכל כהן: לא רק בקטע הפיזי משקיעים.
שי פירון: אנחנו משלימים כרגע את השלב האחרון של גילאי 3–4.
שי פירון: נכון, אין מספיק בנות שירות לאומי.
שי פירון: לא כי לא רצינו, כי לא התגייסו, אנחנו ממשיכים לגייס.
שי פירון: אבל צריך שכשבא משרד ואומר ששם כ-20 מיליון שקלים כדי להגדיל - - -
שי פירון: - - - אז הכפלנו את מספר הבנות – מאפס ל-700.
שי פירון: הקצינו כ-3.5 מיליון שקלים לבית-ספר להורים לילדי הגנים, ועוד שורה ארוכה של דברים.
עמרם מצנע: ברשותך.
עמרם מצנע: אפשר כל דבר להעלות בצורה הכי צבעונית והכי דמגוגית שאפשר.
עמרם מצנע: חינוך חינם מגיל 3 קיים בפריפריה כבר הרבה שנים.
עמרם מצנע: מעולם לא עלתה התביעה שבגן ילדים מגיל 3 צריך עוד סייעת.
עמרם מצנע: אז בואו, קצת פרופורציות.
עמרם מצנע: אני חושב שזה חשוב, נכון להתמודד עם זה ונכון לתת לזה תשובה, אבל רבותי, בואו קצת נוריד את הצבע, את המתח ואת והדמגוגיה, כמו שעושים בהרבה מאוד דברים כדי לנסות לשכנע.
<קריאה: זה לא עושה את זה בסדר.
שי פירון: בסוגיה של תשלומי הורים אני רוצה לומר שלושה דברים.
שי פירון: קודם כול, נכנסתי לסוגיה שרבים לא רצו להיכנס אליה, והיא יצירת סדר בתשלומי הורים.
שי פירון: זה עדיין לא המצב הסופי, אבל יצירת סדר בתשלומים.
שי פירון: אמה מה, כמו שאומרים במקומותינו, המילה "הורים" היא קצת בעייתית, כי יש כאלה שיצירת סדר בתשלומי הורים זה לאפשר להם לגבות יותר, זו יצירת סדר אצלם, ואחר כך נצקצק כולנו בלשוננו על שוויון הזדמנויות, שוויון בחינוך וצמצום פערים; ויש כאלה שמבחינתם יצירת סדר זה יצירת מבנה אחיד.
שי פירון: אז אנחנו מנסים להלך בין הטיפות.
שי פירון: קודם כול, אנחנו עושים משהו שלא עשו.
<זאב גולדבלט: אבל זה קצת דמגוגי, כי אנחנו בעד לבטל את כל תשלומי ההורים לחלוטין.
שי פירון: אני רק רוצה להעיר שביטול תשלומי ההורים תעורר בצורה חריפה יותר את השאלה של בתי-ספר ייחודיים, חברים.
שי פירון: יפה.
שי פירון: אז, כפי שאמרתי, תסתדרו ביניכם אחר כך.
<זאב גולדבלט: תסתדרו אתם בכנסת.
<זאב גולדבלט: כולנו אזרחים.
שי פירון: יצרנו פרישה.
שי פירון: מצד אחד, לא באנו באופן כוחני, אבל מצד שני כן אמרנו שאנחנו רוצים להסדיר את הדבר ולהיכנס אליו.
שי פירון: דרך אגב, גם סוגיית גודל הכיתות, אני רוצה להזכיר, נוצרה כתוצאה משיח של שוויון.
שי פירון: אני לא חושב שצריך לדבר על גודל הכיתות, מסיבה נורא פשוטה – כאן, בוועדה, התחייבתי שעד דצמבר 2014 אגיש תוכנית לאומית לנושא הקטנת יחס מורה-תלמיד.
שי פירון: הוועדה הזאת תחל את פעולתה כבר השבוע, יושבים בה נציגים של ארגונים וקבוצות רבות.
שי פירון: יש פה מורים, הורים, אקדמיה, אוצר ושלטון מקומי.
שי פירון: יש פה מכתב, שחתומים עליו גם מר ביבס, גם מר ריפמן, גם מר פישר וגם אני, שמסכם את המתווה של איך אנחנו רוצים לעבור את שנת המעבר – אני מדגיש את המילים "שנת מעבר".
שי פירון: כל מי שמבין עניין יודע שלדרוש מעכשיו לעכשיו זה לא רציני, משלוש סיבות.
שי פירון: פעם ראשונה, בגלל שאנחנו צריכים להתאים את שאלת גודל הכיתה לא למספרים שאמרו בשנות ה-80 אלא אנחנו צריכים להתאים אותם לרפורמה פדגוגית, וזה צריך להתכתב אחד עם השני.
שי פירון: פעם שניה – אוקיי, נקטין את הכיתות, איזה מורים יבואו בדיוק?
שי פירון: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו את השאלה מה כוח האדם העומד לרשותנו.
שי פירון: ופעם שלישית, אנחנו צריכים לשאול את השאלה: האם אנחנו רוצים לקחת את רוב משאבי החינוך – אפרופו גני הילדים 3–4 - בשנים הקרובות ולהשקיע אותם בבינוי?
שי פירון: אלה הן שאלות עמוקות, לא מקבלים את התשובה עכשיו.
שי פירון: לא אמרתי שאתן את התשובה בעוד 20 שנה.
שי פירון: אמרתי – ועכשיו אני מסתכל לכולם בעיניים – שעד היום כל מה שאמרתי שאציג, אוהב או לא אוהב, עמדתי בו.
שי פירון: אפשר לא לאהוב.
שי פירון: אמרתי: עד דצמבר 2014 אציג תוכנית לאומית ליחס מורה-תלמיד במדינת ישראל, על כל מערכת החינוך.
<עינב גוטרמן: כולל הגנים?
שי פירון: אמרתי על כל מערכת החינוך.
שי פירון: יש לי שפה נורא בהירה.
שי פירון: זהו תהליך שצריך לבנות אותו.
שי פירון: כולם יודעים שהוא לא ייפתר ביום.
שי פירון: יחד עם זאת, מנכ"לית המשרד נתנה הנחיות מאוד מהודקות על שלבי הביניים, איך לפתור באופן מקומי, ככל שניתן, תוך הקפדה על שוויון, תוך הקפדה על החוק, תוך הקפדה על כל מיני דברים.
שי פירון: לעשות כל מה שניתן לגבי הפתרון.
שי פירון: צר לי שבסוגיית התקצוב הדיפרנציאלי אנחנו מסונכרנים עם השלטון המקומי, עם ראשי הערים עד הסוף – אני אומר את זה בציניות, כמובן.
שי פירון: אין דבר אחד – יושב פה רן ארז, הוא יגיד את זה; היה כאן קודם מר סאמט, ישבה כאן מיכל מנקס מהשלטון המקומי – הכול נעשה בקואליציות מדויקות.
שי פירון: אפשר להפריח כל מה שרוצים, אבל הכול מהודק.
שי פירון: גם התקצוב הדיפרנציאלי מסוכם עם השלטון המקומי עד הפיפס.
שי פירון: אין דבר אחד שאנחנו עושים שלא מתוך תפיסה של קואליציה ושיח.
יעקב אשר: אז תעדכנו אותנו.
שי פירון: נביא את זה.
שי פירון: עשינו תוכנית לגזענות.
שי פירון: יש ועדה, ועדת מתוקי, שעסקה בנושא של השיח בתוך בתי-הספר.
שי פירון: הדוח הזה יתפרסם ממש בימים הקרובים.
שי פירון: הוא עוסק בחופש הביטוי בתוך מערכת החינוך, ההכרחיות של חופש הביטוי, גבולות השיח וכו'.
שי פירון: הדוח הזה יתפרסם בימים הקרובים.
שי פירון: אומר משפט אחד לסיום ובזה אסיים, אני חושב שהתייחסתי לרוב הדברים.
שי פירון: תראו חברים, יותר ממה שעשינו לא עשינו, אבל זה לא בגלל שלא רצינו או לא נתנו את דעתנו, בגלל שכמות הדברים הניצבת על שולחננו היא ענקית.
שי פירון: החלטנו להתמקד ברפורמה פדגוגית, בחיזוק המורים וההוראה בישראל וביצירת מתווה חדש.
שי פירון: אני רוצה להגיד משהו אחרון בסוגיה הזאת.
שי פירון: אני לא מכיר – ואם רן ארז חושב אחרת, שיאמר – שרן ארז ואני נאבקנו על משהו.
שי פירון: אני מכיר פופוליסטים שמנסים לעשות שנאבקנו על משהו.
שי פירון: אני לא מכיר.
שי פירון: אני גם לא מכיר, דרך אגב, שאני חושב לפגוע במקצועות הרוח.
שי פירון: אני רוצה לשאול שאלה את כל מי ששכל בקודקודו: האם השיטה שבה יש בחינות בגרות בהיסטוריה, ספרות ותנ"ך גרמה לפיצוץ הפקולטות למדעי הרוח בישראל?
שי פירון: האם השיטה שבה יש בחינות בגרות בהיסטוריה, תנ"ך וספרות גרמה לעודף ענק של לומדי מדעי הרוח אצלנו?
שי פירון: מי שרוצה להפריח סיסמאות ולא לעמוד מול המציאות ולשאול את עצמו: אז למה יש פער כזה?
שי פירון: למה זה לא נותן את האפקט?
שי פירון: למה ילד גומר את מערכת החינוך הישראלית ולא מרגיש חיבור לספרות?
שי פירון: למה לא מרגיש חיבור לתנ"ך?
שי פירון: מה זה, נולדנו אתמול?
שי פירון: עד עכשיו היה מצוין, היה מעולה, הכול היה מפוצץ, ילדים יצאו נרקומנים של תנ"ך, ידעו הכול עד הסוף ורק בשנה האחרונה יש להם בעיה של זהות?
שי פירון: עד לפני שנה לכולם היתה זהות עמוקה, הם היו לאומיים, הם ידעו את כל ערכיה של מדינת ישראל, הם שלטו בכל פרקי התנ"ך לעומק ולרוחב כי היתה בגרות, ופתאום, בשנה אחת – פק, התפוצץ הכול.
שי פירון: מי שרוצה לרמות את החברה הישראלית - -
יעקב אשר: מה המסקנה מזה?
שי פירון: - - ומפחד משינויים ומפחד מהתאמת מערכת החינוך הישראלית, קודם כול לצרכיה שלה, ולמה שקורה בעולם כולו לא יראה ברכה.
שי פירון: יחד עם זאת, אני מסכים שיש שיח בינינו ואנחנו מבינים שדברים צריכים להיות בהדרגתיות, אנחנו מבינים שצריך ללכת יחד, אנחנו מבינים שצריך הסכמה.
שי פירון: אני לא מכיר מאבקים ביני לבין רן ארז.
שי פירון: אני מכיר הליכה ביחד, אני מכיר הסכמות, אני מכיר שיחות, אני מכיר עשרות פגישות בכל שעות היממה בכל מקום בארץ שבו צריך, ואני חושב שצריך לפרגן על זה.
שי פירון: צר לי שאני לא משתמש בשפה כוחנית, צר לי שאני לא מחפש את הצהוב.
שי פירון: אנחנו נעשה ביחד רפורמה חינוכית מקיפה.
שי פירון: אסיים במשפט אחרון.
שי פירון: אני מרגיש שיותר ממה שאמרתי לא אמרתי, ואני מתייחס לזה בשני מובנים.
שי פירון: אחד, בדברים שלא הספקנו.
שי פירון: השני – אני לא יודע לשווק את זה, אני מתנצל – קשה לי להגיד: הוספנו עוד מאה תקנים של פסיכולוגים.
שי פירון: קשה לי, אבל עובדתית הוספנו מאה תקנים של פסיכולוגים.
שי פירון: אגיד יותר מזה, יש סיכום ביני לבין שר הרווחה על תגבור משמעותי של כל הסוגיות של עובדים סוציאליים לבתי-ספר בדרום.
שי פירון: סיכום מלפני שבוע, אז יכול להיות שרויטל עוד לא יודעת מזה.
<רויטל לן כהן: השאלה היא האם התקנים מולאו, כי חלק מהבעיה הוא שאנשים לא מוכנים לעבוד בתקציבים של התקנים האלה, ויש רשויות שלא יכולות לעשות מצ'ינג לתקנים האלה.
שי פירון: לא אומר עוד פעם את הדברים הללו, הדברים הם פשוטים.
שי פירון: אמרתי: נוספו מאה תקנים של פסיכולוגים, נשבץ אותם ככל שניתן; נשים עובדים סוציאליים בבתי-הספר; נעשה תוכניות ארוכות ולא ניתן לאף אחד לרפות את ידינו.