GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי פירון: אומר רק דבר אחד אחרון, ובזה אסיים.
שי פירון: אני חושב שאחד הדברים המשמעותיים ביותר שאנחנו צריכים לעשות זה להשלים את יישומה של הרפורמה, את הנעתה, בזמן הקרוב.
שי פירון: כמו בתי-הספר של הקיץ, ברגע שזה יתחיל אז כולנו נבין שאנחנו בתוך זה, וברגע שנהיה בתוך זה כל הקהילה מתייחסת אחרת.
שי פירון: נעגן את התפיסה החינוכית שלנו בחוק מועצה לאומית לחינוך.
שי פירון: אני חושב שצריך להפריד, ככל שניתן, בין תפיסת החינוך המהותית לבין ההשפעות הפוליטיות ולהבטיח שהרפורמות תהיינה ארוכות טווח ולא משתנות בין קדנציה לקדנציה.
שי פירון: אני יודע שכל קודמיי כשרי חינוך התנגדו לדבר הזה, כי זה לכאורה פוגע באוטונומיה של שר החינוך.
שי פירון: אני גאה בכך שתהיה בישראל מועצה לאומית לחינוך.
שי פירון: אנחנו מקווים להקדיש לזה זמן במושב החורף ולהוליך את המהלך הזה כי אני חושב שחשוב לייצר רציפות.
שי פירון: זה ישים את אנשי המקצוע במשרד החינוך במקום של תחושה של ודאות, זה ייתן למנהלים תחושה שיש אורך רוח והדברים לא משתנים מיום ליום, ואני מחויב לדבר הזה.
שי פירון: אני רוצה להזכיר שבסוף הייתי מנהל, זה המקום שלי, ואני מסתכל על הדברים מהמקום של מורה, מהמקום של תלמיד, מהמקום של מנהל בית-ספר, ולכן כדוגמה, מועצה לאומית לחינוך, כמשהו שמעגן את הדברים שהצוות המקצועי עושה זה דבר חשוב.
שי פירון: אסיים במילים הבאות: אני רוצה להגיד קודם כול תודה עצומה לכל המורים בישראל ולאחל להם שנת לימודים פוריה.
שי פירון: אני חושב שבמדינת ישראל יש מורים יוצאי דופן, אני חושב שבמדינת ישראל יש אנשים מגויסים למקצוע ההוראה.
שי פירון: אני קורא לצעירים במדינת ישראל, שמתלבטים עכשיו בבחירת עתידם, להצטרף למעגל המורים כי אין מקצוע נאצל מזה ואין מקום שבו אפשר להשפיע על עיצוב הדורות הבאים כמו הכיתה, כמו החינוך, בין אם זה המערכת הפורמלית ובין אם זה מערכות אחרות.
שי פירון: אני קורא לכל מי שנמצא עכשיו בשלבי ההתלבטות לעשות הכול כדי להצטרף למערכת – מורים, מורים, מורים.
שי פירון: אני רוצה להודות מאוד למנהלים בישראל, שחלקם הגדול לא יצאו לחופשה כמו אחרים והקדישו את כל ימי הקיץ להכין את בתי-הספר שלהם באופן מיטבי ובאופן משמעותי.
שי פירון: אני רוצה להודות באופן מאוד מאוד עמוק לכל השותפים של המערכת: ארגונים, כמו ארגון המורים, הסתדרות המורים, השלטון המקומי, איגוד מנהלי מחלקות חינוך, ארגוני ההורים.
שי פירון: כל המקומות שאתם אנחנו עובדים, לכולם אנחנו להודות, כי אנחנו רואים הרבה הארת פנים והרבה מאוד שיחות עומק והרבה הרבה שיתוף פעולה.
שי פירון: זה לא ברור מאליו.
שי פירון: אני מאוד מאוד רוצה להודות על השפה ועל השיח.
שי פירון: אני חושב שקורים פה דברים מאוד יפים בהקשבה ההדדית, ואני רוצה להודות להם.
שי פירון: אני מבקש לברך בברכה מאוד מאוד מיוחדת את ההורים במדינת ישראל.
שי פירון: קודם כול, אני חושב שאתם שולחים את הילדים שלכם למערכת שכל הזמן רוצה להשתפר.
שי פירון: אני חושב שאנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו לא רואים בהורים איום אלא משאב; אנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו רואים בהורים שותפים אמיתיים לדרך.
שי פירון: אנחנו לא מחליפים את ההורים ואנחנו גם לא שליחים שלהם, אלא יחד אנחנו מייצרים חבילה הוליסטית של 24/7 שתכליתה בסופו של דבר לייצר ילדים שמחויבים יותר לזהותם, למורשתם, למידות מתוקנות ולכישורים מקסימליים שיובילו אותם להצלחה מיטבית בחיים.
שי פירון: אני רוצה לפנות מכאן לתלמידי ישראל לקראת פתיחת שנת הלימודים.
שי פירון: קודם כול, אני רוצה לאחל לכם בהצלחה.
שי פירון: אני חושב שיש פה ילדים מדהימים, ילדים יוצאי דופן ברמות שאין ילדים כאלה בעולם.
שי פירון: מי שהסתובב במהלך החודש האחרון ברחבי מדינת ישראל וראה מה נערים ונערות במדינת ישראל עמסו על כתפיהם – קל מאוד להשחיר אתכם, ילדים יקרים, קל מאוד לראות את השוליים, ואסור להתעלם מהם, אבל קל מאוד להשחיר את הילדים במדינת ישראל ולהגיד שהם לא והם לא והם לא.
שי פירון: אני רוצה לומר שבשבועות האחרונים קראנו כתבות רבות על גילויי גבורה ומחויבות של מפקדים צעירים וחיילים.
שי פירון: הם בוגרי מערכת החינוך.
שי פירון: זה לא חוכמה לדבר על הילדים רק כאשר רואים מקרה של אלימות.
שי פירון: אותה מערכת חינוך, שלפעמים שוגה ויוצאים מתוכה ילדים שנוקטים באלימות, היא אותה מערכת החינוך שממנה יצאו עשרות אלפי חיילים ועשרות אלפי צעירים שמסרו את נפשם עכשיו על רווחתם ושלומם של אזרחי מדינת ישראל.
שי פירון: ולכן אני אומר לילדים ולנערים בישראל: אתם מעולים שבמעולים, אני מאמין בכם, אנחנו מאמינים בכם וזאת הסיבה שאנחנו מרווחים את המערכת כל כך.
שי פירון: אנחנו רוצים שתדברו יותר, שתאמרו יותר, שתשתתפו יותר, שתהיו יותר, כי אתם הטובים שבטובים.
שי פירון: אין נוער בעולם כמו הנוער במדינת ישראל.
שי פירון: אני רוצה לאחל לתלמידים, לילדים, לילדי הגנים – לכולם – בישראל שנת לימודים פורייה ולהבטיח לכם שגם אם אנחנו לא עושים את זה הכי טוב, אנחנו מתאמצים יום ולילה כדי שתהיה לכם המערכת הטובה ביותר שיכולה להיות.
שי פירון: ולסיום אומר, כנראה שנשארה עוד הרבה עבודה, אבל הדבר המרכזי שאני מבקש להביא לשיח זה אמון.
שי פירון: כשיש שיח של אמון, אז גם אם לא מספיקים חלק מהדברים מקשיבים, רושמים, מתעדפים.
שי פירון: לא הכול אפשר לעשות בשנה אחת.
שי פירון: יש דברים שיש עליהם ויכוחים אידיאולוגיים, גם בהם, דרך אגב, אני חושב שיגיד גם מי מתקיף אותי כאן בוועדה בשאלות אידיאולוגיות, כשאנחנו מדברים בארבע עיניים וצריכים למצוא פתרונות מדורגים, בסופו של דבר אני עומד מול המראה ומול אבי שבשמיים ומרגיש מאוד מאוד בסדר ביכולת להקשיב ולמצוא איזונים בין אידיאולוגיה ותפיסות עולם לבין צריכים.
שי פירון: אבל בסוף נקודת המוצא היא שאנחנו מבינים שמדינת ישראל צריכה להיות חברת מופת; אנחנו מבינים שהעתיד של ישראל נמצא בחינוך; אנחנו מבינים שצריך לעשות הרבה כדי שהחינוך בישראל יהיה טוב יותר – זה ייקח הרבה מאוד זמן.
עמרם מצנע: אני רוצה להודות לשר החינוך, למנכ"לית וכמובן, לאנשי משרד החינוך, ש - - -
שי פירון: בתוך התודות, כיוון שהשארתי את זה תמיד לסוף, אז התודה הגדולה ביותר היא לעובדי משרד החינוך ולאנשי המחוזות והמטה, לכל עובדי הפיקוח שעושים עבודת קודש.
שי פירון: אבל אני אומר באופן אמיתי ולא בתפארת המליצה - משרד החינוך עבר בשנה האחרונה רפורמות רחבות מאוד בזכות המנכ"לית שלו ובזכות העובדה שיש מי שמוביל את המערכת הזאת בצורה מאוד מיטבית, מאוד מושכלת, מאוד מקצועית ומאוד ישרה.
שי פירון: אני חושב ששיתוף הפעולה בין אנשי המטה והמחוזות לבין המנכ"לית וביני הוא הסוד שמסתתר מאחורי הדברים.
שי פירון: יש פה הרבה אנשים שאני רואה, שבאמת לא ראו כמעט בית בחודש האחרון.
שי פירון: לא אמרנו מה עשינו בזמן המלחמה, אבל הסתובבנו כל היום – כל היום – בכל רחבי הארץ, ואני רוצה להודות להם.
שי פירון: תודה מיוחדת, מעבר למה שהם עושים כל השנה.
שי פירון: לפעמים אנחנו חוטאים באמירות שלנו על עובדי המגזר הציבורי.
שי פירון: יש פה אנשים שהם לא פחות מקדושים, לא פחות, שבשכר של מערכת חינוך ציבורית או מדיניות ציבורית ובמבנה העבודה ובתנאי השירות, עושים יום ולילה כדי שלילדים של כל מי שיושב כאן יהיה טוב.
שי פירון: הם לא פחות מקדושים, לא פחות.
שי פירון: זאת ההזדמנות האמיתית קודם כול לומר לכל עובדי משרד החינוך לכל רובדיהם, לכל גווניהם, תודה עמוקה, ומעל כולם - למנכ"לית.
יעקב אשר: על זה אין ויכוח.
<זאב גולדבלט: אנחנו בפירוש מצטרפים לתודות.
<רויטל לן כהן: אפילו אני.
עמרם מצנע: אני רוצה, קודם כול, להצטרף לכל התודות ולומר שהחלק המלא של הכוס החינוכית הוא הרבה יותר גדול מחצי.
עמרם מצנע: מטבע הדברים שבדיונים שאנחנו עורכים כאן בוועדה, ובטח בדיון כזה, משרד החינוך מציג את ההישגים, את העשייה, את העמידה בהתחייבויות, ונציגי הגופים השונים ונציגי הציבור מציגים את מה שעדיין לא נעשה.
עמרם מצנע: זה טבע הדברים, אבל אני מקווה שכל אחד גם יודע בסוף לשמור על פרופורציות.
עמרם מצנע: כמי שמלווה את משרד החינוך במתכונת החדשה שלו בשנה וחצי, קרוב לשנתיים, האחרונות אני יכול לומר שאפשר להתווכח, ויש לי הערות בעי"ן ובאל"ף לא מעט פעמים, אבל אי אפשר שלא להודות שיש נכונות להקשיב, יש נכונות לבחון דברים, יש נכונות לשנות סדרי עדיפויות במקומות שבהם צריך לעשות את זה, ויש דרך, יש יעדים, יש הגדרת מטרות, יש אסטרטגיה, יש אידיאולוגיה.
עמרם מצנע: אפשר להתווכח עליה, וזה לגיטימי, אבל אי אפשר לחשוב שניתן בהבל פה ובזבנג וגמרנו להתמודד עם שורה כל כך גדולה של נושאים ובעיות, שברובם גם דורשים תקציבי עתק.
עמרם מצנע: לכן אני חושב שאנחנו נמצאים בדרך נכונה.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר לכם שבמקום שבו אני יושב וממרום שנות ניסיוני בתחומי החינוך, הניהול, המנהיגות, הערכים, הציונות ועוד כל מה שאתם רוצים, אני נותן גיבוי מלא למשרד החינוך ולעשייה שלו.
עמרם מצנע: תפקידנו כאן הוא לא ליצור אופוזיציה אלא ליצור יכולת של שיתוף פעולה ועבודה משותפת ביחד, וכאשר עושים את זה יש גם הישגים.
עמרם מצנע: כל אחד ואחד יכול לבחון, גם בתחום האחריות הספציפי שלו, ולראות שבכל תחום שנוגעים בו אפשר להגיע להבנות ולעשייה.
עמרם מצנע: עדיין הדרך ארוכה.
עמרם מצנע: דרך אגב, הדרך תהיה תמיד ארוכה.
עמרם מצנע: זה כמו טיפוס הרים – כבשת פסגה, ומיד אתה מגלה את הפסגה הבאה, וכמובן תמיד צריך לחזור אחורה כדי לייצב את הפסגות שבהן כבר היית.
עמרם מצנע: הוועדה תמשיך במעקב וקידום של נושאים.
עמרם מצנע: הנושאים המרכזיים שנעסוק בהם הם המאבק בגזענות, באלימות ובהקצנה בתוך החברה הישראלית.
עמרם מצנע: אני גם מציע לא להעיר תמיד לאחרים, אלא אם כל אחד ואחד מאתנו יבחן כיצד הוא מתייחס לדברים, כיצד הוא מתבטא, באיזה מילים הוא משתמש ואילו סיסמאות הוא מרשה לעצמו להטיח, אני חושב שכולנו נהיה יותר טובים.
עמרם מצנע: נושא התקצוב השונה, מה שנקרא "דיפרנציאלי", הוא נושא שמלווה אותנו מההתחלה.
עמרם מצנע: יש התקדמות, עדיין המשרד צריך להציג בפנינו את התוכנית, שעדיין לא הוצגה.
עמרם מצנע: אבל אין ספק, זו חובתה של המדינה ואחריותה לדאוג לכך שתהיה הזדמנות שווה לכל ילד וילדה במדינת ישראל, בין אם הוא גדל בכרמל או בין אם הוא גדל בירוחם, בין אם הוא גדל בעוספייה או גדל בטירה או בטייבה או בכל מקום אחר.
מנחם אליעזר מוזס: שכחת את בני ברק.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר לכם, ואני אומר את זה לא פעם ראשונה, למדתי שהעניין של הזדמנות שווה לכל ילד וילדה הוא ממש בנפשנו.
עמרם מצנע: זה עניין חברתי, זה עניין כלכלי אם אתם רוצים, וזה עניין ערכי.
עמרם מצנע: הסוד הכי גודל, שבאמצעות תקצוב דיפרנציאלי אפשר לסגור פערים בתוך החברה הישראלית.
עמרם מצנע: זה אני למדתי.
עמרם מצנע: זו לא גזירה משמיים.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר עוד דבר, שברשויות המקומיות, כשאתה בודק כל ראש רשות ורשות, הם עושים את זה הלכה למעשה בתוך הרשות שלהם, אבל כשבאה המדינה ועושה את זה יש, כמובן, מיד התקוממות וניסיון של כל אחד לשמור על חלקת אלוהים הקטנה שלו.
עמרם מצנע: זה התקצוב הדיפרנציאלי.
עמרם מצנע: נושא תשלומי הורים בממד הרחב והכולל שלהם - אנחנו עובדים עכשיו יחד עם משרד החינוך ועם משרד האוצר.
עמרם מצנע: אני מאוד מקווה שאפשר יהיה להשיג כבר בכינוס הקרוב פריצת דרך בכך שתשלומי הורים יבוצעו באמצעות הביטוח הלאומי ולא על-ידי הרשויות המקומיות.
עמרם מצנע: יש בזה יתרון גדול מאוד, שמאפשר בסופו של דבר הרחבה מאוד גדולה של כל מערך ההתייחסות לתקציב שלו.
עמרם מצנע: אחריות המדינה לחינוך – אני מקווה שיחד עם שר החינוך נוכל לקדם את החוק שיזמת והכנת, שנותן בסיס חוקי ארוך טווח, כפי שגם אתה אמרת, שלא משתנה כאשר שרים מתחלפים, בנושא אחריות המדינה לחינוך.
עמרם מצנע: חוק החינוך המיוחד המשלב - שגם כן אני מקווה שבכינוס הבא של הכנסת נוכל להתקדם אתו.
עמרם מצנע: אנחנו עובדים אתו, יש התקדמות, היא עדיין איטית מדי, אבל אפשר לעשות בו הרבה מאוד.
עמרם מצנע: העסקה של כל כוחות העזר בחינוך – אני חושב גם מורי העל-יסודי וגם מורי היסודי, באמצעות הרפורמות "עוז לתמורה" ו"אופק חדש", קיבלו מעמד שונה וקפיצת דרך.
עמרם מצנע: נשארו מאחור כל כוחות העזר: הפסיכולוגים, הסייעות בתחומים השונים ועוד.
עמרם מצנע: בזה אנחנו צריכים לטפל.
עמרם מצנע: אושרו התקנות של התאמת מערך הבחינות בחינוך העל-על-יסודי, כלומר האוניברסיטאי.
עמרם מצנע: אנחנו שמים לעצמנו כיעד לטפל בזה, גם בחינוך התיכוני בשנה הקרובה.
עמרם מצנע: ובסוף, אני מבקש ממך, שר החינוך, תגבירו את הפיקוח ואת הבקרה כלפי מטה שכן, כפי שאתה עצמך אמרת, יש עדיין הרבה מאוד אמירות, נהלים, חוקים וקביעות מלמעלה שלא מיושמות הלכה למעשה בשטח באחרון מוסדות החינוך.
עמרם מצנע: ואני יודע ש"אכיפה" היא מילה שכולם מוכנים להשתמש בה, עד שהיא מגיעה לחצר הבית שלהם.
עמרם מצנע: אבל אכיפה, בקרה, פיקוח זה חלק מהעניין, ומחויב גם ככל שנותנים יותר עצמאות למנהלי המוסדות.
עמרם מצנע: וכמובן, לשפר את מערכת פניות הציבור.
עמרם מצנע: דיברתי על זה אתך, דיברתי עם מיכל, אני חושב שמערכת התגובה לפניות הציבור לא מספיק מתאימה לשנים האלה ולא לפתיחות שלכם, כפי שאתם מגלים אותה בהזדמנויות השונות.
עמרם מצנע: נמשיך להיפגש על הנושאים היום-יומיים ולכן גם חשבתי שלא נכון בפגישה הזו לעסוק בריטואל שיורדים לפרטי פרטים מה מתכננים לעשות בשנה הקרובה, שכן הנושאים עצמם מונחים על שולחננו יום-יום, שעה-שעה.
עמרם מצנע: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה בנושא הדרכות תלמידים בבתי משפט.
עמרם מצנע: כשעדכנתי את מנכ"לית משרד החינוך על הנושא שעולה כאן לשולחן, היא די הופתעה בכלל שמערכת החינוך, יש לה איזה שהוא קשר להדרכה בבתי-המשפט ושאלה את העוזרות שלה מי אצלנו במשרד החינוך עוסק בזה.
עמרם מצנע: זה הראה לי את עומק הבעיה.
עמרם מצנע: אז בואו נתחיל ממשרד החינוך.
<דוד פלבר: אני מנהל האגף לשירות לאומי, שממונה בין היתר, על נושאים נוספים, אז זה נקרא שירות לאומי, תיאום ובקרה.
<דוד פלבר: תחת תיאום ובקרה, נכנסים נושאים כמו פרסי ישראל, עיזבונות, מלגות, ים של נושאים, שחלקם, שהיה צריך למצוא להם כותרת.
<דוד פלבר: על כל פנים, אני באמת מודה לוועדה על ההזדמנות לומר את דברינו.
<דוד פלבר: הפונה או הפונה האלמוני לא פנה אלינו, כך שלא ניתנה לנו הזדמנות להגיב.
<דוד פלבר: אז אני מודה לוועדה על ההזדמנות.
עמרם מצנע: לשם כך אנחנו עושים את המפגש הזה.
<דוד פלבר: אני מודה על ההזדמנות לומר את דברינו.
<דוד פלבר: אני קצת מתפלא שלא פנו אלינו קודם, לא אלי כממונה על גדעון, לא למנכ"לית, לא לשר, לא לשום גורם, אלא ישר – ועדת חינוך, בלי שניתנה לנו הזדמנות להשיב וגם הפנייה אליכם היא אלמונית, כך שיכלו פה גם לכאורה להאשים אותנו ברצח ארלוזורוב ולא היתה שום דרך, אין לי דרך להתמודד עם כל טענה כשהיא לא מגובה בכלום, אלא באיזה שהוא גורם אלמוני.
<דוד פלבר: לגופו של עניין אני אומר, ההדרכה בבתי משפט ובכנסת מתבצעת מטעם היחידה לדמוקרטיה במשרד החינוך.
<דוד פלבר: יש מפקח ארצי, היא תכף תגיע, מפקחת ארצית על הוראת הדמוקרטיה, אזרחות, כל הנושאים האלה, ובין היתר, עושים אזרחות פעילה.
<דוד פלבר: האזרחות הפעילה יכולה להיות בצורה של התנדבויות, יכולה להיות בצורה של ביקורים ברשות המבצעת וברשות המחוקקת וזה מה שנעשה.
<דוד פלבר: יש ביקורי תלמידים עשרות אלפים, תכף גדעון שממונה ישירות על העניין, יכול לפרט את המספרים.
<דוד פלבר: אני רוצה לתת תמונה כללית ובמסגרת הוראת נושא הדמוקרטיה, יש ביקורים, הן בבתי משפט והן בכנסת.
<דוד פלבר: המצב הזה קיים כבר 20 שנה, ומתקיים טוב.
<דוד פלבר: רוב השנים, רוב מכריע של השנים, זה התקיים באמצעות זכיינים.
<דוד פלבר: הזכיינים כדרכם של זכיינים, התחלפו באמצעות מכרזים, זה מיקור חוץ.
<דוד פלבר: משרד החינוך לא יכול להעמיד מורה בכל בית-משפט או בכנסת, כמו גם לא בנושאים אחרים שהמשרד משיקוליו מוציא אותם במיקור חוץ.
<דוד פלבר: יש הרבה נושאים כאלה.
<דוד פלבר: מיקור החוץ הוא לא פחות איכותי ולא פחות טוב ממה שיכולים לעשות אחרים, הוא פשוט חוסך בעיות, בוא נאמר, בגדול, אדמיניסטרטיביות של ניהול הנושא.
<דוד פלבר: בשנים האחרונות זה מנוהל על-ידי אוניברסיטת אריאל, נמצאת כאן מרתה, שמנהלת את הפרויקטים של אוניברסיטת אריאל והיא תוכל להציג את הדעה שלהם.
<דוד פלבר: אני רק אומר בשולי הדברים, שהמכרז הזה, בשנה הקרובה, עשוי להתפרסם שוב.
<דוד פלבר: אנחנו עובדים על זה, משום שחלו שינויים שלא קשורים למכתב הזה.
<דוד פלבר: חלו שינויים במבנה העבודה, שיכול להיות שיאלצו אותנו לצאת במכרז חדש, שכבר בשנה הבאה יכול להיות שיהיה זכיין אחר, זה לא משנה.
<דוד פלבר: אנחנו מרוצים מאוניברסיטת אריאל ואם הם ייבחרו שוב זה בסדר ואם ייבחר מישהו אחר, שיימצא ראוי במכרז, זה גם בסדר.
<דוד פלבר: אם רוצים פה להיכנס לדיון פרטני, אני מוכן.
עמרם מצנע: אני רוצה שתיתנו לי תשובות.
<דוד פלבר: בבקשה.
<דוד פלבר: אם רוצים לעבור סעיף-סעיף במכתב, אני רק אומר, שיטת העבודה היא שהיחידה במה שנקרא מזכירות פדגוגית, שם יש מפקחת - - -
עמרם מצנע: אני אקריא לכם כמה דברים, בסדר?
עמרם מצנע: כדי לא להתעסק.
עמרם מצנע: אני, דרך אגב, ביקרתי בבית המשפט המחוזי בחיפה, לפני לא זוכר אפילו מתי, ושם פגשתי את מי שאחראית על הנושא ודרכה גם קצת למדתי איך הדבר הזה נערך.
עמרם מצנע: אז אני רוצה להקריא לכם מה כותבים לנו.
עמרם מצנע: אני ככה אקריא חלקית, לא צריך להקריא את הכל.
עמרם מצנע: "במהלך השנים האחרונות, לא רק שלא ממלאים אחרי הוראות המכרז, מעוותים אותם לטובת חיסכון בעלויות ופגיעה מקצועית בעובדים ובפעילות התכנים לתלמידים.
עמרם מצנע: למשל, במהלך 2012, התקיימו רק חמש השתלמויות במקום תשע.
עמרם מצנע: במהלך 2013, לא היו השתלמויות בכלל ובתנאי המכרז כתוב שצריך לעשות השתלמויות.
עמרם מצנע: לא כתוב לי על 2014.
עמרם מצנע: בשנת 2012, 2013, האחרונות הוחלפו שלוש מנהלות פרויקט וניכר אי יציבות ניהולית שפוגעת במקצועיות של המרכזים.
עמרם מצנע: מנהלת הפרויקט מזה חמש שנים, נאלצה לעזוב ביוני 2012, לאחר שהתעמרו בה במשך שנה על-ידי שינוי הגדרת תפקידה, פגעו בשכרה, התישו אותה וכן הלאה וכן הלאה.
עמרם מצנע: לאחר עזיבתה של מנהלת זו, נוצל המצב על-ידי הממונה מטעם משרד החינוך ואת העובדה שאצל הזכיין הלכה לעולמה מנהלת מחלקת פרויקטים, הוא מינה מנהלת מרכזים ללא פרסום מכרז וללא עמידה בנהלי המכרז לניהול הפרויקט.
עמרם מצנע: "לאחר שנה וחצי, שנה של ניהול כושל ופגיעה במרכזים, נאותה אוניברסיטת אריאל שבשומרון להחליפה במנהלת שתעמוד בתנאי המכרז, אך גם זו נאלצה לעזוב אחרי חודש וחצי.
עמרם מצנע: לדברי המנהלת החדשה, במכתבה שכתבה לא היה ניתן לעבוד עם הממונה מטעם משרד החינוך.
עמרם מצנע: בתקופה זו המרכזים נותרו כחמישה חודשים ללא מנהל בכלל.
עמרם מצנע: "במהלך כל התקופה, הממונה מטעם משרד החינוך לא יצר איתנו קשר ולא היה פיקוח כלל על הפעילות.
עמרם מצנע: אין למי לפנות בעיתות משבר, לא היתה כתובת בשנתיים האחרונות להתלונן על אי-סדרים.
עמרם מצנע: אף גורם במשרד החינוך שיש לו נגיעה לתחום האזרחות לא מקיים קשר עם המרכזים ולכן נוצר ואקום שהממונה מטעם משרד החינוך שפועל כאילו מדובר בשלטון יחיד או בעסק פרטי שלו, ללא פיקוח וללא ביקורת.
עמרם מצנע: "גם כתוצאה מכך, כותבים אוניברסיטת אריאל שבשומרון, גם היא הבינה שאין בעצם גורם מפקח ולכן תחת קורת גג זו מחליפים עובדים וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.
עמרם מצנע: "עד שנת 2001, המרכזים היו באחריות המזכירות הפדגוגית, ד"ר צבי צמרת שהיה יושב ראש המזכירות עד שנת 2011.
עמרם מצנע: בשנת 2009, 2011, דרש להעביר את הממונה מתפקידו עקב חוסר מקצועיות, משום שהוא הבין שהממונה מטעם משרד החינוך אינו עושה דבר בניהול הפרויקט.
עמרם מצנע: הפשרה היתה שזה יעבור לאגף שירות לאומי, שם יפקח מנהל האגף.
עמרם מצנע: מאז הפרויקט נמצא, אין פיקוח, אין בקרה פדגוגית על-ידי הממונים, המפמ"ר לאזרחות וגורמי פיקוח.
עמרם מצנע: "שנת תשע"ד, זה השנה הנוכחית, התחוור לכולנו כי משרד החינוך החליט להפסיק את הפעילות בהיכל המשפט בבאר שבע, וזאת לאחר יותר מ- 12 שנות פעילות במקום.
עמרם מצנע: התוצאה היא כמובן שאלפי תלמידים בדרום, לא זכו להגיע לבית המשפט.
עמרם מצנע: "בשנת 2009, 2012, נעשו ניסיונות לפתוח מרכזי לימודים נוספים בבתי-משפט שונים בארץ התקיימו פגישות עם נשיאי בתי המשפט בתל-אביב, ראשון-לציון, פתח-תקווה, ועם גורמים בכירים בבית המשפט בלוד ובקריית גת.
עמרם מצנע: בבית המשפט בקרית גת התקיים בשנת 2012 פיילוט.
עמרם מצנע: כמו בשאר בתי המשפט, טרפד הממונה על המרכזים מטעם משרד החינוך את פתיחתם של מרכזים נוספים בטענות של חוסר תקציב.
עמרם מצנע: "בעבר הרחוק התקיימו יחסי עבודה הדוקים וטובים עם בית המשפט והגורמים הניהוליים ב.
עמרם מצנע: בכל בית משפט בו יש מרכז לימודי, התקיימה פגישה בפתיחת שנת הלימודים ובישיבה בסיומה.
עמרם מצנע: היו יחסים טובים.
עמרם מצנע: בשנים האחרונות לא רק שאין קשר להנהלת בתי-המשפט, התבקשנו פעמים רבות שלא לספר למזכירים הראשיים ולמנהלי בתי-המשפט מה מתחולל אצלנו.
עמרם מצנע: הממונה על הפרויקט מטעם משרד החינוך לא קיים פגישות מסוג זה, התוצאה היתה סגירת מרכזים".
עמרם מצנע: כשאני דילגתי על חלק, טענות שנשמעות לי חמורות מאוד על ההתנהלות.
<גדעון טויטו: אני הייתי רוצה להגיד, ברשותך, משפט אחד לגבי המסגרת ואז אני אשיב לטענות שישנן פה.
<גדעון טויטו: הדבר הראשון שאני רוצה לומר זה שהמכתב, כמו שאתם רואים, מתחיל בלשון יחיד, מסתיים בלשון רבים, ככל הנראה אדם אחד כתב אותו.
<גדעון טויטו: אני חושב שכשאדם - - -
עמרם מצנע: אני מציע שתיתן לנו תשובה על הדברים.
עמרם מצנע: כי להכפיש את הכותבים זה פשוט.
<גדעון טויטו: בסדר, אני אמרתי שזה יהיה רק משפט אחד, לכן אני חושב שאם מישהו היתה לו טענה אמיתית, מן הסתם הוא יכול היה לפנות למשרד החינוך, לממונה שלי, למנכ"ל.
עמרם מצנע: האם נכון שלא היו השתלמויות ב- 2013?
<גדעון טויטו: אני אשיב על זה.
<גדעון טויטו: רק תן לי.
<גדעון טויטו: אני כוכב מרכזי, אולי ייתנו לי פה להשיב.
<גדעון טויטו: קודם כל, אני אומר שיש פה מגמה כזאת ויש עובדת ממורמרת אחת שלאורך כל הדרך, היא משתמשת עכשיו בוועדה, לצורך הזה, להכפיש את הפעילות היפה הזאת ואת המפעילה.
<גדעון טויטו: זה לגבי משפט המסגרת.
<גדעון טויטו: לגופו של עניין.
<גדעון טויטו: יש כאן טענה שלא היו השתלמויות, אז אני יכול להגיד ויש לי כאן, צילמתי את כל המסמכים.
<גדעון טויטו: בשנת 2012 התקיימו 22 השתלמויות במסגרת הפרויקט.
<גדעון טויטו: בשנת 2013 התקיימו 11 השתלמויות במסגרת הפרויקט.
<גדעון טויטו: יש לפניי, יש לי כאן אצלי את התיעוד של כל ההשתלמויות, עם כל התכנים כפי שהם התבצעו.
<גדעון טויטו: לגבי יתר ההכפשות.
עמרם מצנע: מנהלות הפרויקט.
<גדעון טויטו: כן.
<גדעון טויטו: לגבי מנהלות הפרויקט.
<גדעון טויטו: מדובר, אנחנו כרגע נמצאים בתום השנה הראשונה של המכרז החדש.
<גדעון טויטו: במכרז הקודם היתה מנהלת שעבדה כמה שנים וסיימה לעבוד.
<גדעון טויטו: המכרז הקודם היה אמור להסתיים כעבור ארבע שנים.
<גדעון טויטו: מה שקרה הוא שהליכי המכרז לא הסתיימו אצלנו במשרד החינוך כעבור ארבע שנים כפי שתוכנן, לכן אוניברסיטת אריאל מינתה, אוניברסיטת אריאל ולא משרד החינוך, כי אוניברסיטת אריאל היא המפעיל.
<גדעון טויטו: אוניברסיטת אריאל היא מינתה את הרכזת הוותיקה ביותר, המנוסה ביותר, כממלאת מקום לחצי שנה, עד שהליכי המכרז יסתיימו ואפשר יהיה לצאת במכרז שמישהו יזכה בזה.
<גדעון טויטו: זאת היתה ממלאת המקום.
<גדעון טויטו: המכרז לא הסתיים כעבור חצי השנה הזאת ואז אריאל האריכו את המילוי מקום הזה לחצי שנה נוספת, זה הכל.
<גדעון טויטו: במכרז החדש, שאנחנו נמצאים עכשיו בתום השנה הראשונה שלו, זכו במכרז הזה שוב אוניברסיטת אריאל.
<גדעון טויטו: אוניברסיטת אריאל הגישה במכרז מנהלת פרויקט, שעמדה בכל הקריטריונים, כפי שנדרש במכרז.
<גדעון טויטו: משרד החינוך לא היה מרוצה מאופן עבודתה של אותה מנהלת פרויקט שהוגשה כראוי, כמו שתקין, באופן תקין במכרז.
<גדעון טויטו: משרד החינוך ביקש מאוניברסיטת אריאל תוך כדי הצגת נימוקים מפורטים, של תפקוד לקוי של אותה מנהלת מטעם אריאל, משרד החינוך דרש מאריאל להחליף את המנהלת הזו במנהל אחר, שגם יענה על הכללים וגם יעבוד בצורה טובה, לשביעות רצון משרד החינוך.
<גדעון טויטו: ואז בוצעה החלפה.
<גדעון טויטו: ההחלפה הזאת בוצעה לפי הנחיות המשרד, באמצעות אישור מראש טרם העסקתו, אישור מראש של ועדת הדרישות של משרד החינוך.
<גדעון טויטו: המנהל הזה שאנחנו מדברים עליו, הוא עובד כבר שבעה חודשים.
עמרם מצנע: משרד החינוך צריך לאשר את המנהל?
<גדעון טויטו: ומשרד החינוך אכן אישר אותו ורק לאחר אישורו, אוניברסיטת אריאל החלה להעסיק אותו בתפקיד הזה והוא עושה את התפקיד הזה בצורה טובה מאוד כבר שבעה חודשים, לשביעות רצון המשרד וגם לשביעות רצון אריאל.
<גדעון טויטו: לגבי באר שבע.
<גדעון טויטו: בבאר שבע הפעילות קיימת שם ברצף כבר 13 שנה.
<גדעון טויטו: לא, אני אגיד משהו מקדים.
<גדעון טויטו: הפעילות בבתי-המשפט החלה ב- 1990 ומאז 1990, במשך השנים, משרד החינוך, מתוך ראייה של רצון לתת שירות לכל בתי-הספר בכל הארץ, מאז משרד החינוך הלך ופתח ויזם ומממן פתיחת מרכזי הדרכה נוספים והיום יש פעילות בנצרת, חיפה, הרצליה, ראשון לציון ובאר-שבע.
<גדעון טויטו: לגבי השאלה על באר-שבע.
<גדעון טויטו: בבאר-שבע, 13 שנה ברציפות הפעילות מתקיימת.
<גדעון טויטו: בתחילת השנה הזאת, בסביבות ספטמבר אוקטובר, התברר שיש קושי אמיתי בתוך בית המשפט לקיים פעילות.
<גדעון טויטו: בית המשפט עצמו עבר תהליך בינוי ושיפוצים גדולים מאוד, בתוך בית המשפט, בתוך היכל המשפט.
<גדעון טויטו: היו לי פגישות אישיות עם מזכירות בית המשפט וגם עם נשיא בית המשפט.
<גדעון טויטו: אני יכול להגיד ככה, כתוצאה מזה, הם מאוד רצו בפעילות, מעוניינים בה, היה קושי מהותי לאפשר פעילות של תלמידים, תוך כדי תהליך של שיפוץ, לכן הפעילות הזאת הופסקה באופן זמני בחודש אוקטובר, לארבעה חודשים, הופסקה רק באוקטובר ומייד כשהתנאים אפשרו וניתן היה לקיים פעילות בתוך בית המשפט, הפעילות הוחזרה וממשיכה להתקיים.
<גדעון טויטו: בחודש פברואר 2014, כלומר כעבור בדיוק ארבעה חודשים, הפעילות חזרה והיא מתקיימת ושיתוף הפעולה איתם הוא מצוין והפעילות חזרה ומתקיימת.
<גדעון טויטו: כלומר, כאן כתוב כאילו שזה הופסק ולא מתקיים יותר.
<גדעון טויטו: אז העובדות הן שהפעילות הופסקה לארבעה חודשים וחודשה, וקיימת.
<גדעון טויטו: והיא תתקיים גם בשנת הלימודים הקרובה.
<גדעון טויטו: זה לגבי באר שבע.
<גדעון טויטו: לגבי הפעילות של המשרד בכנסת, הפעילות - - -
עמרם מצנע: לא, בכנסת – תעזוב.
<גדעון טויטו: אוקיי.
עמרם מצנע: בכנסת יש את מרכז המבקרים, הוא אחראי.
עמרם מצנע: אתם לא מממנים את זה, אתם לא מפקחים על זה.
עמרם מצנע: זה בעצם יצא מכם, זה לא נמצא אצלכם.
<דוד פלבר: יצא, אבל לא בגלל אי שביעות רצון.
עמרם מצנע: לא לא לא, הכנסת לקחה את זה על עצמה.
<דוד פלבר: הכנסת לקחה על עצמה במסגרת ניהול כל המבקרים שם.
עמרם מצנע: כן, כן, כן.
<גדעון טויטו: כי כאן כתוב אחרת.
עמרם מצנע: לא לא, מבחינתי, אני שאלתי בכנסת, אמרו לי זה עובד טוב.
עמרם מצנע: זה תקין.
<גדעון טויטו: זה לא מה שהיה כתוב כאן.
<גדעון טויטו: כאן כתוב שזה בגלל אי שביעות רצון מהעבודה או משהו.
<גדעון טויטו: זה לא נכון.
עמרם מצנע: איפה כתוב?
עמרם מצנע: במסמך?
<גדעון טויטו: אני אומר, במכתב האנונימי הזה.
<דוד פלבר: המכתב יוצר רושם.
עמרם מצנע: אז יש לכם אותו?
<גדעון טויטו: המכתב יוצר רושם שיש כאן עבודה שלא טובה שמתבצעת או כל מיני דברים כאלה.
עמרם מצנע: לא עושה רושם.
<דוד פלבר: כן, אבל יש שם הרבה דברים שהם או חצאי אמיתות שיוצרות עיוות או פרשנות למה התכוון צבי צמרת כשהוא ביקש, כל מיני דברים שגם אם הכותב, יש לו איזה שהוא מידע, הוא לא יכול לדעת מה התחולל במוחותיהם של אנשים שקיבלו - - -
עמרם מצנע: אני דווקא רציתי לשאול אותו אבל לא, לא הצלחתי לפני, לשאול אותו מה קרה שם.
<דוד פלבר: מה עמד ברקע.
<דוד פלבר: אז לנו גם יש הסבר, אגב, מה עמד ברקע?
<דוד פלבר: שהוא רצה להתעסק ביחידות.
<גדעון טויטו: לא, הוא אמר.
<גדעון טויטו: אני יודע, לי נאמרו הדברים, אני יכול להגיד למה.
<גדעון טויטו: פשוט, הוא רצה בתוך המזכירות הפדגוגית תחומי דעת פורמאליים, הוא לא רצה תחום שהוא לא לגמרי פורמאלי.
עמרם מצנע: מה קורה עם פיתוח של המפמ"ר לאזרחות?
עמרם מצנע: זה חלק מלימודי האזרחות, כל הדבר הזה.
<גדעון טויטו: אני אגיד ואני מקווה שבדקות הקרובות היא גם תצטרף אלינו, היא נתקעה עם בעיית חנייה בחוץ.
<גדעון טויטו: לאורך כל השנה, הפעילות שלנו היא פעילות משלימה את לימודי האזרחות הפורמאליים.
<גדעון טויטו: כלומר, מטרת הפעילות היא באמת לצקת תוכן חווייתי שממחיש את הלימודים הפורמאליים, לכן החיבור עם הלימודים הפורמאליים, הוא הכרחי, חשוב וחיוני.