GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שוש זאב רשף: גם הנושא של החופשות ושל שעות אחר-הצהרים – בחינוך הרגיל ילדים מסיימים בשעה 13:00, ילדים אוטיסטים זכאים עד שעה 17:00 בחינוך המיוחד – מה קורה עם הפער של השעות האלה?
<שוש זאב רשף: מה קורה בחופשות?
<שוש זאב רשף: מי נותן להם מענה?
<שוש זאב רשף: אלה בעצם ילדים שהם זכאי חינוך או חינוך מיוחד, זה חלקים שלפי דעתי, להבנתי, לא מכוסים ואני חושבת שצריך לקחת אותם בחשבון.
<שוש זאב רשף: וכמובן הנושא של ההסעות, שאנחנו יודעים שהוא עקב אכילס בכל שירות שנותנים לאוכלוסייה הזו.
<שוש זאב רשף: תודה.
עמרם מצנע: עדי מרלה, בבקשה.
<עדי מרלה: אני מעמותת "נגישות ישראל".
<עדי מרלה: תודה רבה על זכות הדיבור.
<עדי מרלה: יש לי שתי הערות קטנות למשרד החינוך: אחד, נכון שאנחנו יודעים שמשרד החינוך זקוק לאיזשהן הכשרות לסגל המקצועי, למורים וכו', השאלה איך מתכוונים לפעול ובעצם איך להעביר את ההכשרות האלה למורים?
<עדי מרלה: שאלה שניה: האם אתם מתכוונים בעצם לבצע איזשהן הכשרות לילדים בכיתות הכלליות, כמו שחברת הכנסת קארין אלהרר ציינה קודם, שאותם ילדים so called "רגילים", למעשה יידעו איזה ילדים עם מוגבלויות משתלבים אצלם בכיתות ובעצם יוכלו לסייע תוך כדי הלימודים, גם בפן המקצועי וגם החברתי.
עמרם מצנע: עדית סרגוסטי.
<עדית סרגוסטי: אני מארגון "בזכות" אבל בנוסף גם אימא ליאיר בן 11, שיש לו שיתוק מוחין קל.
<עדית סרגוסטי: הוא לומד בירושלים, הוא מקבל שעות סיוע מגיל 4 והשנה הוא עבר במסגרת הפיילוט את הוועדה.
<עדית סרגוסטי: קודם כל, אני באמת מצטרפת למברכים, אני מרגישה כמי שיש לה ותק של קרוב ל-50 שנה במערכת החינוך, יש משב רוח רענן וחדש ואני מאוד מאוד שמחה על כך.
<עדית סרגוסטי: אני רוצה להוסיף על כמה בעיות שעלו כאן בקשר ליישום של דורנר בירושלים.
<עדית סרגוסטי: בסמת הזכירה קשיים בכלי האבחון.
<עדית סרגוסטי: אני אגיד קודם כל את השורה התחתונה – יאיר נפגע מהמעבר, מהפיילוט, הוא מקבל בפועל פחות שעות ממה שהוא קיבל בעבר.
<עדית סרגוסטי: בשורה התחתונה, כתוצאה מהפיילוט הוא קיבל פחות שעות ממה שניתנו לו בעבר, אנחנו מקווים שזה יתוקן ונשמח לדבר באופן אישי אחר כך.
<עדית סרגוסטי: אבל היו כמה בעיות בתהליך: דובר על חוסר השקיפות – חוסר השקיפות התחיל עוד קודם מבחינה זו שלי לא היה ברור וגם לבית הספר לא היה ברור על פי מה עומדות להיקבע השעות.
<עדית סרגוסטי: זומנו לוועדה שעל הטופס התנוססה הכותרת "ועדת השמה", הוועדה הזו נפגשה, בית הספר וגם אני מילאנו טפסים, בדיעבד הסתבר שזה היה על ריק מכיוון שהשעות בפועל נקבעו על סמך אותו שאלון אינטרנטי, שלא נאמר למי שמילא אותו שזה מה שעומד לקבוע את שעות הסיוע.
<עדית סרגוסטי: אז אני חושבת שהשקיפות כאן היא מאוד מאוד חשובה.
<עדית סרגוסטי: הוזכר כאן שלי כאימא לא ניתן אחר כך לראות את השאלון ואני לא יכולה אפילו לשים את האצבע על מה גרם לכך שבפועל הוא מקבל פחות שעות ממה שהיו לו בעבר ופחות שעות ממה שהוא זקוק להן.
<עדית סרגוסטי: הוזכרה חשיבות של מנהלי בית הספר, קארין העלתה את העניין הזה וזה עלה מכיוונים נוספים שלא לאפשר למנהלי בתי ספר להתנות שילובו של ילד, אבל יחד עם זאת חייבים לתת למנהלי בתי הספר את הכלים שיאפשרו שילוב אמיתי של ילדים.
<עדית סרגוסטי: במקרה שלנו המנהל פנה וביקש את השעות ואני חושבת שלבתי הספר, חלקם לפחות, יש את הנכונות לשלב אילו יתנו להם הכלים המספקים על מנת שהם יוכלו לשלב באופן אמיתי את הילדים.
<עדית סרגוסטי: אני מאמינה שזה חבלי לידה ואני רוצה לקוות שאכן הם יתוקנו בהמשך, נשמח להיות שותפים לתהליך.
עמרם מצנע: אנחנו נעשה סבב קצר של סיכומים.
עמרם מצנע: אריאל, אתם רוצים להגיד עוד משהו?
<אריאל לוי: אני חושב שהרבה נאמר, אני חושב שהמבחן האמיתי הוא מבחן המגע והשיחות.
<אריאל לוי: אני רק רוצה לבקש דבר אחד: כמות הציפיות ששמו פה סביב השולחן סביב כל הנושאים – וזה כשעוד אין חוק, כשאנחנו עובדים בשתי מערכות מקבילות וכשיש עולם ישן ועולם שלצורך העניין מתחדש – אני מבטיח שלא נממש את הכול.
<אריאל לוי: מצד שני, אני חושב שחלק מהתפקיד שלנו הוא באמת לקחת את הדברים שהם ברי שינוי לטווח הקצר, לטווח הארוך יש פה שאלה ענקית שהיא גם כלכלית וגם תודעתית ואנחנו לומדים מכל מה שנאמר פה.
<אריאל לוי: מקרה ירושלים הוא מקרה מצוין, נחקור אותו ונשפר אותו.
<אריאל לוי: זה רק מלמד שגם כשאתה בתוך פיילוט זה לא אומר שהכול בסדר, אנחנו לא חסינים מבחינת השלמות, זה רחוק מכך.
<אריאל לוי: עם זאת, כולם יודעים בלב, בתוכם, כל מי שסביב השולחן, עד כמה זה מורכב להבין את הערך המוסף של שילוב מכול המערכות, וזה לא יבוא רק אם יבואו השעות, הסייעות – הסייעות זו סוגיה בפני עצמה – התקציבים וכו', זה לא רק הכלים הטכניים.
<אריאל לוי: יש פה משהו עמוק, שאגב, כשילד משולב טוב הוא בעיני זה שפורץ את הדרך לבאים אחריו וזה אנחנו רואים במערכות שלנו.
<אריאל לוי: יש פתיחות מלאה.
<אריאל לוי: אני אומר שוב, לא נממש את הכול, אנחנו נממש אבל דברים בצורה סדירה, לאט לאט ועם הרבה מאוד רצון טוב, כל עוד, כמו שאת אמרת, זה לא מתלהם, זה בשותפות.
<אריאל לוי: אני חדש פה אבל מבחינתי הרוח היא טובה והכוונות טובות.
עמרם מצנע: אני, ברשותכם, רוצה להגיד כמה מילות לסיכום.
עמרם מצנע: א', תודה והערכה לשופטת דליה דורנר ולוועדה.
עמרם מצנע: אני, הוועדה, ונדמה לי שכל הנוכחים פה, מבטיחים שזה לא יהיה עוד דוח של ועדה כמו דוחות רבים מאוד ששוכבים, נכנסים להיסטוריה עם השם אבל לא עם באמת יישום.
עמרם מצנע: גם אני מתרשם – ואני אומר את זה על אף כל הנושאים והבעיות שעולות בכל אחד מהדיונים שאנחנו עורכים פה, הסיפורים שבאים מהשטח, שכל אחד מראה על ניסיון אמיתי איך דברים מתרחשים למטה, בקצה המטוטלת למטה, למרות הסיפורים שלפעמים קשים, לפעמים באמת מרגיזים – אני מתרשם בעבודה שלי מול משרד החינוך, מול שר החינוך והמערכת, שיש הרבה נכונות, הרבה פתיחות, הרבה מחשבה, הרבה נכונות לשיתוף פעולה, להקשבה וצריך הרבה סבלנות.
עמרם מצנע: אנחנו נמצאים בתהליך שהוא מהפכה תפיסתית ומהפכה ארגונית והוא לא פשוט.
עמרם מצנע: מהכרותינו עם כל חלקי המערכת הזו, עם כל החוליות בשרשרת, כל חוליה מהשרשרת הזו זקוקה להרבה מאוד תשומת לב, מחשבה, הכשרה, שינוי תפיסות, בין אם זה בהנהלת משרד החינוך, בין אם זה במחוזות, בין אם זה בבתי הספר, המורים כולם, ההורים הם חלק.
עמרם מצנע: תראו, נותנים פה ובחוק להורים סמכות עצומה ואנחנו יודעים שלא כל ההורים הם זהות אחת משותפת.
עמרם מצנע: ולכן, באמת, כפי שגם אתה אמרת, אריאל, היכולת להגיע בשקיפות מלאה עם ניירות, מסמכים, חוברות מפורטות ככל שאפשר, אבל לא מסובכות, ובהירות.
עמרם מצנע: אנחנו יודעים שזה גם לא חזות הכול, אנחנו יודעים גם מעצמנו, אתה קורא משהו, אחר כך יש לך שאלות מה קראת וכל אחד רואה דבר אחר לגמרי.
עמרם מצנע: זה טבעי, זה מובן וזה קיים, ולכן החשיבות של הוועדות השונות והאנשים בשטח היא כל כך חשובה.
עמרם מצנע: מרכזיותו של המנהל – נדמה לי שזו לא הפתעה לאף אחד שבכול תחום בעצם זה מכריע.
עמרם מצנע: אם היו הוראות והנחיות פחות טובות ומנהלים רגישים וקשובים אז לא היה צריך הוראות, וההפך, הוראות מפורטות ותהליכים וארגונים, אם המנהל בשטח לא מספיק מבין את תפקידו במערכת הזו, אז זה לא יעזור כלום.
עמרם מצנע: הפיילוט הוא איטי, אריאל, אני אומר את זה ואני חושב שאתם נכנסים עכשיו בעצם לשלב שהוא כבר לא כל כך פיילוט, הוא יותר יישומי.
עמרם מצנע: ולכן אני כן הייתי מצפה שבכל שנה קדימה משנות המימוש לא תהיה הכפלה של השנה הקודמת לפניה, כי כבר הדברים פחות או יותר ברורים וידועים – והמגבלה אולי היא תקציב – אבל כל שנה שמצטרפת צריכה להביא לכך שיותר ויותר בתי ספר, יותר ויותר יישובים, ייכנסו לתוך התהליך, כי גם עליכם המערכת המקבילה הזו היא מאוד מאוד מקשה, בכל היבט שמסתכלים עליו.
עמרם מצנע: אני רוצה לחזור ולומר דברים שדנו בהם רק השבוע, הנושא של המשלבות, מה שנקרא בעולם הישן "הסייעות", נושא מרכזי.
עמרם מצנע: אנחנו הבטחנו שלא נעזוב אותו ואנחנו כבר מתכננים את הפגישה שהבטחנו לאוגוסט עם ראשי המערכות שצריכים לתת ביחד תשובה יותר מתאימה לתעסוקה, להכשרה, למקצועיות והכישורים הנדרשים מהמשלבות.
עמרם מצנע: ונושא ההסעות, שהוא חלק בלתי נפרד מהעניין.
עמרם מצנע: שני הדברים האלה שבחינוך המיוחד – שגם שם זה לא מוסדר, עסקנו בזה לא מעט – אבל בשום אופן שלא נרד ברמת השירות שהחינוך המיוחד נותן, הצוותים המלווים.
עמרם מצנע: דרך אגב, המשלבות, זה גם כפי שנאמר פה הנושא הרפואי, הפרא-הרפאי על כל מרכיביו וזו באמת צריכה להיות עבודה עם משרד הרווחה.
<שוש זאב רשף: משרדי הרווחה ובריאות.
עמרם מצנע: כי המרכזים שנבנים בשנים האחרונות ביישובים - מה שנקרא "מרכז הורים-ילדים" – הוא בעצם מרכז שאמור להיות משולב עם מערכת החינוך היישובית כדי לתת גם את הפתרונות הפרא-רפואיים.
עמרם מצנע: אנחנו נקיים דיון מעקב נוסף אז נזמין אותך פעם נוספת.
<דליה דורנר: אני אשמח לבוא.
עמרם מצנע: אני מניח משהו סביב 3-4 חודשים אחרי תחילת שנת הלימודים.
עמרם מצנע: הוועדה תתכנן גם יותר מסיור אחד כדי באמת לחוש באצבעות את המקומות שבהם הפיילוטים – ואני רוצה שאתם תציעו לנו את המקום שהוא הכי טוב לדעתכם ואנחנו נבחר את המקום שהוא הכי פחות טוב.
<אריאל לוי: אין יותר פיילוטים, זה יישום.
עמרם מצנע: לא פיילוט, אתה צודק, יישום.
עמרם מצנע: ראש מחלקת החינוך של כרמיאל, שמת לב שאף אחד לא מכרמיאל?
עמרם מצנע: דרך אגב, מישהו מכם הוא גם בוגר בית ספר להנדסאים פה באורט בראודה?
<אריה מהרשק: יש לנו במסגרת לימודי הנדסה 5% מהם שהם בוגרי הנדסאים.
<אריה מהרשק: רק 5%.
עמרם מצנע: בוגרי הנדסאים מפה?
<אריה מהרשק: כן, שלנו.
<אריה מהרשק: אני אציג במשך כ-20-25 דקות, אני אדבר על המכללה, על החזון שלה, על הייעוד, על המבנה, על המחלקות, על הקשרים שלנו עם התעשייה, על קשרי האקדמיה בארץ ובחו"ל ונתחיל.
<אריה מהרשק: מבחינת הייעוד, מה שנקרא mission, אנחנו נועדנו לקדם הזדמנויות לשוויון בחברה הישראלית ובעיקר בפריפריה באמצעות פלטפורמה של חינוך והשכלה.
<אריה מהרשק: החזון שלנו זה להקנות תואר הנדסי מוביל בישראל.
<אריה מהרשק: תואר הנדסי מוביל בישראל, בית ספר להנדסה.
<אריה מהרשק: vision נשמע מאוד מכובד, אבל יש לו קבלות.
<אריה מהרשק: אספתי פה כמה שקפים, אני לא אעבור עליהם בפרוטרוט, אבל שימו לב, ועדת הערכה בינלאומית להערכת איכות.
<אריה מהרשק: כפי שבאקדמיה מקובל, אחת לתקופה מגיעה ועדה בינלאומית שמעריכה איכות של תכניות לימוד באקדמיה וכל מוסד אקדמי שמעוניין להתנדב ולהציג את עצמו בפני הוועדה הבינלאומית אכן מזמין את הוועדה.
<אריה מהרשק: הוועדה באה, יושבת כאן כמה ימים, בוחנת תכניות לימוד.
עמרם מצנע: ממתי הציטוט הזה?
<אריה מהרשק: הציטוט הזה הוא מלפני שנתיים-שלוש.
<אריה מהרשק: הופיעה כאן ועדה לבחינת התכנית בהנדסת תעשייה וניהול והם אומרים שיש לנו בוגרים יוצאים מן הכלל והם אומרים שהתרבות שלנו היא תרבות רציפה של שיפור מתקדם, תרבות של חדשנות, מדברים פה על יחסים מצוינים בין הסטודנטים לסגל האקדמי ומדברים גם על העובדה שאנחנו פותחים לפני מועמדים מקשת רחבה של תנאי קבלה את משפך הכניסה ואנחנו בסופו של דבר יודעים לייצר מהנדסים טובים לשירות העם והמדינה.
<אריה מהרשק: יש לנו אוריינטציה תעשייתית מובהקת ובדומה למה שנקרא סיליקון ואלי, עמק הסיליקון, אנחנו מאופיינים בזה שאזור הגליל, אל"ף, הוא לא ואלי, הוא הררי, ויש כאן כמות גדולה מאוד של מפעלים לכלי חיתוך.
<אריה מהרשק: זה נשמע מוצר בנאלי, מוצר של תעשייה מסורתית, אבל אם אני אזכיר רק את המילה ישקר (ISCAR), ישקר היא דוגמה מאוד מאפיינת לכלי חיתוך שסביבה התפתחו מפעלים רבים נוספים.
<אריה מהרשק: במחלקה למכונות הקמנו מרכז לחקר תהליכי ייצור.
<אריה מהרשק: חקר תהליכי ייצור, שוב פעם, נשמע דבר מה שהוא לא בדיוק מאפיין את תעשיית העילית, אבל הוא מאוד מאוד מבוקש כאן בגליל, בפריפריה, ואנחנו מתכוונים ליצור מוקד ידע ליישומים תעשייתיים של ייצור מתקדם.
<אריה מהרשק: אנחנו ניזונים ממועצות מייעצות שבאות מהתעשייה, לכל מחלקה ישנו צוות של תעשיינים שיושבים פעם בשנה, פעם בחצי שנה, ומביאים את דבר התעשייה מבחינת צרכים אקדמיים במהנדסים.
<אריה מהרשק: אנחנו מקיימים בכל המחלקות, למעט אחת, תכנית של התמחות בתעשייה.
<אריה מהרשק: בסמסטר הראשון של השנה הרביעית הסטודנט יוצא למקום עבודה בתעשייה, תחת הנחיה של מהנדס במפעל והנחיה של איש סגל ובאותה הזדמנות המפעל מכיר אותו, הוא מכיר את המפעל והרבה מאוד סטודנטים נשארים לעבוד באותו מפעל.
<אריה מהרשק: הדבר המעניין הוא שההתמחות הזו מקנה לו נקודות קרדיט לקראת לימודי ההנדסה, 160 נקודות.
<אריה מהרשק: הוא מקבל נקודות וזה חלק מתכנית ההכשרה שלו.
<אריה מהרשק: אנחנו מציעים לימודי תעודה לקהילה.
<אריה מהרשק: יש לנו מרכז יזמות וחדשנות, הוא מאפשר לסטודנט עם רעיון שבוער בעצמותיו לבוא למרכז, להציע את הרעיון, אנחנו עוזרים לו לגבש סביבו צוות של סטודנטים, ביחד עם הנחיה, הוא מפתח אב טיפוס או אלגוריתם, דבר מסוג כזה, ומקבל נקודות קרדיט אקדמיות.
עמרם מצנע: יש תכניות עם מערכת החינוך המקומית, בבתי הספר התיכוניים, שעושים פה קורסים אקדמיים?
<אריה מהרשק: אני אדבר על זה.
<אריה מהרשק: אתמול בערב אני הענקתי תעודות הצטיינות לילדים מחטיבות ביניים וחטיבה עליונה, מכיתה ח' עד י"ב, במסגרת המרכז להעשרה מדעית שלנו, זה נקרא בשם אורט אקדמיה.
<אריה מהרשק: תלמידים בתיכון מכרמיאל, שלומי ומעלות באים לכאן, הם לומדים נקודות זכות אקדמיות כבר בתיכון.
<אריה מהרשק: הם מצטיינים שבמצטיינים ואנחנו מקווים לראות אותם כאן אחרי הצבא.
שמעון אוחיון: זה רק בהיקף של קורסים בלבד?
שמעון אוחיון: יש תכניות מקבילות שבהן תלמידי י"א-י"ב, למשל במדעים מדויקים, כמו במתמטיקה, למשל, שתלמידים בבתי ספר תיכוניים מוזמנים, בגלל זה גם קמה סערה אחרונה, שאם לא ייבחנו בבגרות בכיתה י' לא יספיקו להשתלב, האם יש לכם משהו דומה?
שמעון אוחיון: לא רק על סמך קורסים, אלא אדם בי"א-י"ב כבר אולי יכול לצבור כמעט שנה שלמה.
<אריה מהרשק: אם הבנתי אותך נכון, התשובה היא כזאת, בנוסף לקטע של איסוף, ליקוט, לימודים אקדמיים, עוברים כאן בשנה אחת 5,000 תלמידי תיכון.
<אריה מהרשק: הם נחשפים למעבדות, מקבלים קורסים ייעודיים, סדנאות, 5,000 ילדים בתיכון עוברים כאן בשנה, מעבר לקטע שדיברתי כאן כרגע.
עמרם מצנע: אבל מה, אני חושב, ששאל חבר הכנסת אוחיון זה האם יש בני נוער שמתחילים לצבור בעצם קרדיט אקדמי כבר בי"א-י"ב.
<אריה מהרשק: כן, התשובה היא כן, במפורש.
שמעון אוחיון: אפילו יותר מסתם צבירה של קרדיט אלא לעשות כמעט שנה.
שמעון אוחיון: כלומר אני יודע שבאוניברסיטאות מסוימות, כמעט כולן, יש להן תלמידי כיתות י"א-י"ב שהשלימו שנת לימודים אחת כבר.
<אריה מהרשק: אנחנו לא מגיעים פה לאיסוף של 40 נקודות.
<אריה מהרשק: שנת לימוד זה 40 נקודות.
שמעון אוחיון: ואז מה שאני רוצה לומר, מובטח להם ציבור תלמידים מצטיין.
שמעון אוחיון: ציבור תלמידים שהוא מסור ורוצה בעניין הזה והם ממשיכים ולכן גם חלק גדול מן האוניברסיטאות מודאגות מן המגמה של שר החינוך לבטל את בחינות הבגרות שמתחילות כבר בכיתה י', כי אם הם לא יתחילו הם לא יהיו ראויים להתקבל לתכניות הללו במוסדות להשכלה גבוהה.
<אריה מהרשק: ברור.
<אריה מהרשק: אז ככה, אנחנו מדברים פה על מסגרת לשני תארים מבחינה אקדמית, לתואר ראשון ותואר שני, אתם רואים פה את הכמויות, מספרים.
<אריה מהרשק: התואר הראשון שואף ל-3,000 נגיד, תואר שני שואף ל-100.
<אריה מהרשק: יש לנו מחלקה להוראה, יש לנו מרכז להעשרה מדעית.
<אריה מהרשק: בדיוק הזכרתי, 5,000 ילדים, הנה, השורה האחרונה מייצגת את הרעיון הזה.
עמרם מצנע: המחלקה להוראה זה תוספת או שזה בתוך המספרים?
<אריה מהרשק: לא, המחלקה להוראה לא מכשירה מהנדסים, היא מכשירה לתעודת הוראה.
<אריה מהרשק: למשל מהנדס בתעשייה רוצה להיות גם מורה, הוא מגיע לכאן, הוא לא נמנה במספר המהנדסים שראית.
<אריה מהרשק: או למשל סטודנט לומד ביוטכנולוגיה ורוצה בנוסף על תואר בביוטכנולוגיה גם תעודת הוראה.
עמרם מצנע: אבל זו תעודת הוראה במקצועות ההנדסה?
<אריה מהרשק: בדיוק, המקצועות המדעיים.
<שני אילני: ומתמטיקה.
<שני אילני: רק במה שיש לנו תארים אנחנו יכולים לאפשר תעודת הוראה.
<אריה מהרשק: מספרי סטודנטים, אני מראה פה עשור.
<אריה מהרשק: למטה 2004 ואתם רואים את הגידול, התכנסות לבערך 2,800, 2,900.
עמרם מצנע: אני רואה ירידה.
<אריה מהרשק: יש ירידה מסוימת.
<אריה מהרשק: כן, נכון.
<אריה מהרשק: דרך אגב, העובדה שאתה רואה ירידה היא משקפת את המצב בארץ בכלל בנושא של ירידת סטודנטים - - -
עמרם מצנע: תחרות על הסטודנט.
<אריה מהרשק: יש הרבה מאוד מוסדות להשכלה גבוהה.
<אריה מהרשק: ד"ר אוחיון, חבר הכנסת, בתי הספר התיכוניים מייצרים בוגרי מתמטיקה, פיזיקה, בעיקר 5 יחידות במתמטיקה בכמות הולכת ויורדת.
שמעון אוחיון: במתמטיקה זה יציב.
עמרם מצנע: כמות הולכת ויורדת מספרית או יחסית?
<אריה מהרשק: מספרית ולכן האוכלוסייה הרלוונטית לנו הולכת וקטנה.
עמרם מצנע: באחוזים לא במספרים.
<אריה מהרשק: גם במספרים.
שמעון אוחיון: באחוזים.
<אריה מהרשק: אתה בטוח?
<אריה מהרשק: זה דורש בדיקה.
<אריה מהרשק: ובנוסף, אתם בטח יודעים שהאוניברסיטאות קיבלו תקציב לקליטת יותר סטודנטים להנדסה, כי קיימת צעקה שמדינת ההיי טק זקוקה למהנדסים.
<אריה מהרשק: זאת אוכלוסייה שאנחנו נלחמים עליה.
<אריה מהרשק: כלומר האוניברסיטאות לוקחות סטודנטים טובים וזה בעצם מפחית את המספר שמגיע למכללות להנדסה.
<אריה מהרשק: איך נראית ההתפלגות.
<אריה מהרשק: יש לנו שמונה תכניות לימוד.
<אריה מהרשק: יש לנו חמש מחלקות ויש לנו גם תכניות משותפות לכמה מחלקות.
<אריה מהרשק: אנחנו מדברים פה על תואר ראשון בחשמל ואלקטרוניקה, מכונות, תעשייה וניהול, ביוטכנולוגיה ותוכנה.
<אריה מהרשק: יש לנו תואר ראשון במערכות מידע שהוא משותף לשתי מחלקות, לתוכנה ולתעשייה וניהול.
<אריה מהרשק: יש לנו תואר לא הנדסי, תואר במתמטיקה שימושית.
<אריה מהרשק: המחלקה למתמטיקה היא לא רק נותנת שירות לכלל המחלקות אלא היא גם מציעה תואר משלה והמחלקה לפיזיקה מציעה תואר משלה והמחלקה לפיזיקה מציעה תואר משלה בהנדסה אופטית.
<אריה מהרשק: לתואר שני, יש לנו ארבע תכניות.
<אריה מהרשק: יש לנו ארבע תכניות הנדסיות.
<אריה מהרשק: התואר הראשון הנדסת מערכות, תוכנה ותעשייה וניהול, ביוטכנולוגיה, תואר שני שהוא לא הנדסי.
<אריה מהרשק: תואר בביוטכנולוגיה.
עמרם מצנע: גם ביוטכנולוגיה וגם תעשייה וניהול לא ראיתי בתואר ראשון.
<אריה מהרשק: יש.
<אריה מהרשק: אמרת ביוטכנולוגיה, אני כבר מראה לך.
<אריה מהרשק: אנחנו נתקדם קצת לכיוון של מספר בוגרים.
<אריה מהרשק: יש לנו כאן מיפוי של כל המהנדסים שאנחנו הצבנו מאז קיומנו.
<אריה מהרשק: עד 2004 עמודה ימנית, אנחנו רואים 1,577 וכל עמודה מייצגת שנה נוספת.
<אריה מהרשק: למטה משמאל אנחנו רואים את האינטגרל.
<אריה מהרשק: את סך הכול המהנדסים שאנחנו הבאנו לשוק, 5,589 מהנדסים במחלקות האלה, מכונות וכדומה.
<אריה מהרשק: 5,000 מהנדסים זה אימפקט רציני מאוד על הגליל.
עמרם מצנע: מה ההפרש בין המתחילים לגומרים?
<אריה מהרשק: 30% נופלים באמצע.
עמרם מצנע: איך זה מתחלק?
<אריה מהרשק: בעיקר בשנה הראשונה.
<אריה מהרשק: היו זמנים שהיינו מאפשרים לחלשים ביותר להתקדם גם לשנה ג', אפילו ד'.
<אריה מהרשק: היום אנחנו הרבה יותר מקפידים על הנושא של נשירה עד כמה שאפשר די בהתחלה, למרות שאנחנו עוזרים בתכניות ייעודיות לסטודנט שמתקשה להחזיק מעמד ככל האפשר.
עמרם מצנע: יש לכם, אני מבין, מכינה קדם אקדמית.
עמרם מצנע: כמה מתוך המתחילים הם בוגרי המכינה?
<אריה מהרשק: זאת שאלה טובה.
<אריה מהרשק: שני, את יודעת את התשובה?
<שני אילני: כ-70% בערך.
עמרם מצנע: 70% מהמתחילים תואר ראשון הם בוגרי המכינה.
<שני אילני: מהמכינה עוברים לאקדמיה.
עמרם מצנע: לא, אני שאלתי אחרת.
עמרם מצנע: שאלתי כמה מתוך המתחילים הם בוגרי המכינה.
<אריה מהרשק: אין לנו פה את הנתון תחת היד, אבל אם זה דחוף אני - - -
עמרם מצנע: לא, זה לא דחוף.
<אריה מהרשק: שמעון יברר לנו את השאלה בזמן אמיתי.
עמרם מצנע: אבל הנתון שנתת זה ש-70% מבוגרי המכינה משתלבים.
<שני אילני: מתקבלים.
עמרם מצנע: ה-30% זה כאלה שלא עמדו בתנאים, או כאלה שלא רצו להמשיך פה?
<שני אילני: כאלה שלא הצליחו לעמוד בתנאים.
<אריה מהרשק: למרות שהלכו למכינה לא הצליחו לקבל במתמטיקה מעל 80 נגיד.
עמרם מצנע: זה מביא אותי, אולי אתה תציג את זה אחר כך, לשאלה על תנאי הקבלה אליכם בכלל.
<אריה מהרשק: אני אדבר גם על זה.
<אריה מהרשק: אני אדבר אפילו עכשיו.
<אריה מהרשק: אנחנו מדברים על פסיכומטרי של נניח 550.
<אריה מהרשק: אנחנו מדברים על ציונים בבגרות, אני לא זוכר בדיוק על כמה עומד המתמטיקות למיניהן.
<שני אילני: 80 כנדרש, במתמטיקה.
<שני אילני: יש מחלקות, כמובן, כמו הנדסה אופטית ומתמטיקה שימושית, שיש הבדל בין 4 יחידות לימוד ל-5 יחידות.
<שני אילני: כמובן אפשר נגיד בפיזיקה ב-5 יחידות ציון של 70 וב-3 יחידות ציון של 90 עם השלמות.
<קריאה: 4 יחידות.
<קריאה: פיזיקה אי אפשר.
שמעון אוחיון: 3 אתם מקבלים?
<קריאה: 3 יחידות לא מקבלים.
<שני אילני: הם יצטרכו השלמה.
שמעון אוחיון: 4-5 יחידות.
<שני אילני: לכל מחלקה יש תנאי סף, גם באנגלית.
<שני אילני: נגיד בהנדסת ביוטכנולוגיה הם צריכים גם תנאי סף, כימיה.
עמרם מצנע: יש נושא שאנחנו עוסקים בו וזה המכינות הקדם אקדמיות.
עמרם מצנע: נדמה לי בעוד שבועיים או עשרה ימים יש אצלנו דיון בעניין, בעיקר בנושא התקצוב והמימון, יש שם כמה בעיות לא פתורות, אבל רציתי לשאול אותך, בוגר המכינה הקדם אקדמית ללא בגרות שעומד בתנאים מתקבל לתואר ראשון?
<שני אילני: אצלנו זה קצת יותר מורכב.
<שני אילני: קודם כל יש כמה סוגים של מכינות, אבל אנחנו נתייחס למכינה קדם הנדסאית.
<שני אילני: כדי להתקבל למכינה בכלל הם צריכים לעבור מבחן מימ"ד (מבחן מיון למכינות) לפחות, או שיהיה להם פסיכומטרי 500, ולא 550 כנדרש.
<שני אילני: המכינות שלנו הן מכינות מחליפות בגרות, אינן מחליפות פסיכומטרי.
<שני אילני: אגב, זה נושא שאני מנסה כן לקדם אותו ולנסות לראות איך בכל זאת המערכת הזאת תפעל בצורה כזאת שהמכינות שלנו תעבודנה בצורה שמבחינתנו הם יהיו מספיק טובים, מבחינת אנשי האקדמיה כאן.
<שני אילני: הגם שהמכינות שלנו גם היום הן מכינות ברמה מאוד גבוהה.
<זאב ברזילי: אני רוצה לתקן.
<זאב ברזילי: אנחנו מקבלים רק בעלי תעודות בגרות.
<זאב ברזילי: אנחנו לא מקבלים - - -
עמרם מצנע: זה לא מה שנאמר.
<אריה מהרשק: חברים, תראו, אני ביקשתי משמעון להביא את מנהלת המכינה והיא תיתן לך תשובה לכל שאלה.
<אריה מהרשק: נמתין ובינתיים - - -
עמרם מצנע: יש לנו סבלנות.
<אריה מהרשק: בסדר גמור.
<אריה מהרשק: היא הגיעה.
<אריה מהרשק: אולי שתשב פה, מנהלת המכינות.
<אריה מהרשק: לאורחים יש שאלות בתחום העיסוק שלך.
<אריה מהרשק: קדימה, shoot.
עמרם מצנע: מה תנאי הקבלה למכינות?
<מנהלת המכינה: יש מכינות ייעודיות להנדסה, שתנאי הקבלה שם מוכתבים על ידי הדרישות של השטח בהנדסה, קרי פסיכומטרי ברמה 500, או בחינת מימ"ד, שזו בחינת קבלה למכינות, שמחליפה את הפסיכומטרי - - -
עמרם מצנע: בחינת מימ"ד, אני לא כל כך מכיר, זו בחינה סטנדרטית של כל המכינות בארץ?
<מנהלת המכינה: של המרכז הארצי לבחינות והערכה גם, רק לצורך קבלה למכינות.
<מנהלת המכינה: אז בחינת מימ"ד גם בציון 500.
<מנהלת המכינה: זה למכינות ייעודיות.
<מנהלת המכינה: יש לנו מכינות לבגרות שהן לכלל האוכלוסייה שמעוניינת להשלים או לשפר או לשדרג את ציוני הבגרות שלהם.
עמרם מצנע: מכינות לבגרות ובסוף המכינה הם עומדים בבחינות הבגרות.
<מנהלת המכינה: אכן.
<מנהלת המכינה: ולשם תנאי הקבלה הם שונים.
שמעון אוחיון: הם לא בהכרח משתלבים כאן, אלא הולכים גם למוסדות אחרים.
<מנהלת המכינה: כן.
<מנהלת המכינה: אנחנו משרתים את האוכלוסייה של כרמיאל.
עמרם מצנע: זאת אומרת אתה לא צריך תעודת בגרות כדי להיכנס למכינות הקדם הנדסיות.
<מנהלת המכינה: במקרה שלנו, לצורך קבלה למכינה ייעודית שלנו אנחנו דורשים את תעודת הבגרות.
<מנהלת המכינה: יש גם מכינות אחרות שכרגע לא נפתחות אצלנו, שהן לכאלה שאין להם זכאות לתעודת בגרות והתעודה אמורה להחליף את תעודת הבגרות.
עמרם מצנע: רגע, אני קיבלתי פה כמה תשובות.
עמרם מצנע: אני שואל שאלה נורא פשוטה, אפשר להתקבל למכינה קדם אקדמית למקצועות ההנדסה ללא בגרות?
<מנהלת המכינה: לא, משום שאין לנו מכינה כזאת.
<מנהלת המכינה: המכינה הייעודית שלנו היא מכינה לזכאי בגרות, למי שכבר זכאי לבגרות, רק תנאי הבגרות שלו אינם מאפשרים קבלה להנדסה.
עמרם מצנע: אני לא אמרתי אם זה שיפור או לא, יש פה יתרונות וחסרונות בכל דבר.
<מנהלת המכינה: אנחנו מציעים אמנם לפתיחה גם מכינה שהיא מחליפה את תעודת הבגרות, מכינה ייעודית שתעודה שלה אמורה להחליף את תעודת הבגרות.
עמרם מצנע: אתם מציעים, אבל אין ביקוש.
<מנהלת המכינה: לא, אין לנו מספיק מועמדים מתאימים, כי מי שאין לו זכאות לבגרות לא כל כך עומד בתנאי הקבלה של המכינה הזו, קרי פסיכומטרי או מימ"ד 500.
עמרם מצנע: אתם עצמאיים בהחלטה מה הם תנאי הקבלה?
<מנהלת המכינה: לא, ממש לא.
<מנהלת המכינה: מי שמכתיב לנו את תנאי הקבלה למכינות זה גוף שנקרא אגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך, שהוא למעשה המטרייה האקדמית של כל המכינות בארץ, ד"ר מגי קורן, והם אלה שמכתיבים לנו.
<מנהלת המכינה: יש ועדת היגוי שיושבים בה נציגים ממשרד החינוך.
<מנהלת המכינה: היינו אמורים לעבור לוות"ת, על פי החלטת הממשלה שכרגע לא מיושמת - - -
עמרם מצנע: כן, זה הדיון שאנחנו הולכים לערוך.
<מנהלת המכינה: אני יודעת שאתה מעורה בעניין הזה, ועד מנהלי מכינות היה אצלך.
<אריה מהרשק: אם הייתי יודע שאתה עושה מהביקור הזה הכנה לדיון עתידי שלך, הייתי - - -
עמרם מצנע: כל ביקור אצלי הוא הכנה לדיון.
<אריה מהרשק: אני רואה.
<אריה מהרשק: תודה רבה.
<אריה מהרשק: אז אנחנו דיברנו על הקשרים שלנו עם התעשייה ופה אני עובר לדון לגבי הקשרים עם האקדמיה.
<אריה מהרשק: אנחנו עוסקים בחילופי סטודנטים, מטפחים את הרעיון.
<אריה מהרשק: ברגע זה ממש נמצאים כאן בקמפוס 13 סטודנטים משנחאי בייג'ין, הם לומדים כאן במחלקות שונות.
<אריה מהרשק: בכל מחלקה חלק - - -
עמרם מצנע: יש לכם גם הסכם עם הסינים?
עמרם מצנע: כמו לטכניון, למשל, לאוניברסיטה העברית?
<אריה מהרשק: כן.
עמרם מצנע: על כסף.
<אריה מהרשק: מה זה על כסף?
<אריה מהרשק: על מחקר ודברים כאלה, לא.
עמרם מצנע: על מימון סיני במאות מיליונים.
<אריה מהרשק: לא ברמה הזאת.
<אריה מהרשק: הסינים מקימים טכניון נוסף אצלם במאות מיליונים.
<אריה מהרשק: חברים, אני יודע למה אתה מתכוון, אנחנו עוד לא - - - הטכניון קיים 100 שנים, אנחנו בחצי הזמן נגיע לזה, אבל - - - אני מדבר כרגע על חילופי סטודנטים, במסגרת בין השאר של שיתוף פעולה - - -
עמרם מצנע: ואז שפת הלימוד היא אנגלית?
<אריה מהרשק: יש לנו שיתוף פעולה, הסכם עם האוניברסיטה העברית, זה נקרא ג'רוזלם גאלרי, אנחנו בעצם קולטים פה סטודנטים להנדסה מסין.
<אריה מהרשק: הם מגיעים אלינו, כל מחלקה אקדמית פה מציעה קורסי חובה באנגלית כהכנה שעשינו בעבר הרחוק לקראת מצב של חילופי סטודנטים.
<אריה מהרשק: כלומר גם אם לא מגיע אף סטודנט זר שפת הלימוד בקורסים מסוימים היא אנגלית כאן במכללה.
<אריה מהרשק: לכן כשמצטרפים שניים, שלושה, ארבעה, חמישה סטודנטים הם מצטרפים לכיתה קיימת שרצה באנגלית.
עמרם מצנע: אתה פותח פה נושא - - -
שמעון אוחיון: אל תתחיל איתנו.
<אריה מהרשק: לא, אני שמעתי על העניין של ההתנגדות לקורסים באנגלית.
עמרם מצנע: לא, שם היה דבר ספציפי, זה לימוד משפטים, אבל אם כבר פתחת, כמה סטודנטים ישראלים לומדים פה בקורסים באנגלית?
<אריה מהרשק: נניח כמה עשרות, כמה תריסרים.
<אלי רז: כל סטודנט לוקח כשלושה קורסים במסגרת התואר שלו - - -
<אריה מהרשק: אין תואר באנגלית, כמו שדובר על משפטים באנגלית.
<אריה מהרשק: לא זה הרעיון.
<שני אילני: חלק מהנושא הוא התובנה או ההבנה שהמהנדסים האלה יילכו אחר כך לעבוד בחברות שהן גלובליות והם חייבים לתקשר בשפה האנגלית.
שמעון אוחיון: חילופי סטודנטים, פירושו מה?
שמעון אוחיון: יוצאים מכאן משלחות לתואר שני?
<אריה מהרשק: אני אסביר.
<אריה מהרשק: קודם כל תואר ראשון, ד"ר אוחיון, ברגע זה ממש נמצאים במעבדות ה-MIT בבוסטון שלושה סטודנטים שלנו כחלק מתכנית של סטאז' אקדמי.
<אריה מהרשק: הם שוהים שם שנה אקדמית ומתעסקים בעבודה מחקרית כחלק מההכשרה שלהם לתואר כאן.
<אריה מהרשק: אנחנו שולחים סטודנטים לרוצ'סטר, שולחים סטודנטים לפיטסבורג, סטודנטים מגיעים אלינו.
<אריה מהרשק: כלומר יש כאן חילופים די ערניים של סטודנטים עם אמריקאים וסינים.
<אריה מהרשק: זה המצב כרגע.
<אריה מהרשק: אנחנו כמובן עוסקים בחילופי חברי סגל, חברי סגל שלנו שיוצאים לשבתון.
<אריה מהרשק: ברגע זה נמצא בשנחאי חבר סגל, אנשים שלנו נמצאים בארצות הברית, באירופה, פה ושם מגיעים אלינו חברי סגל מגופים אקדמיים שאנחנו קשורים איתם וכדומה.