GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רויטל לן כהן: בוודאי שכן, זה עבור 365 ימים.
פנינה תמנו: יש גם ערים שעשו את זה, אז התשובה שלך לא מחזיקה מים, עם כל הכבוד.
עמרם מצנע: אני לא רוצה שכולכם עכשיו תהיו כמו מטווח.
עמרם מצנע: תנו לו להשלים.
פנינה תמנו: כי לא מבינים כל כך, וזה בעדינות.
פנינה תמנו: נראה לי שישבתם כאן בצורה כל כך מתורבתת.
פנינה תמנו: פניתם לליבות השלטון המקומי ושל להסתדרות, הם לא סופרים אותן.
פנינה תמנו: הם לא סופרים אותן ועוד יותר גרוע, אני תמיד רואה כאן גברים שמייצגים גם את השלטון המקומי וגם את ההסתדרות.
פנינה תמנו: צר לי, זה מקומם.
עמרם מצנע: פנינה, אנחנו לא נגיב על עניין הגברים והנשים.
עמרם מצנע: בוא תמשיך.
עמרם מצנע: תנו לו לסיים.
עמרם מצנע: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה - - -
<רויטל לן כהן: אני רוצה להגיד שכל שנה עושים את הדיון.
<רויטל לן כהן: יש פרוטוקולים - - -
עמרם מצנע: רויטל, אני אתן לך בהזדמנות אחרת את הכבוד לשבת בראש הישיבה.
<רויטל לן כהן: לא תודה.
<רויטל לן כהן: אתה יודע מה, אני מאוד אשמח.
עמרם מצנע: כמו שעושים יום אחד בשנה שהתלמידים מחליפים את ראש העיר, בכיף שההורים יחליפו אותנו.
עמרם מצנע: אני אבקש לחדד כי אני בא עם רגל אחת שם ורגל אחת שם.
עמרם מצנע: הסיפור של השכר, האם הוא משולם 12 חודשים כפי שכל אחד מאיתנו מקבל שכר או שנתונים את כל הכסף במכה אחת?
עמרם מצנע: יש לזה משמעות.
עמרם מצנע: מה המשמעות, כאשר אתה משלם שכר 12 חודשים וכל חודש בחודשו אתה מקבל את תלוש המשכורת גם אם לא עבדת באותו חודש, אז כל סיפור הפיטורים משתנה.
עמרם מצנע: זאת הנקודה שאני מבקש להבהיר.
עמרם מצנע: כרגע אני לא עוסק מהו השכר שלהן כי זה באמת קשור בהסכמי עבודה ואת זה לא נפתור כאן.
עמרם מצנע: השכר נתון, אבל אם הוא משולם 12 חודשים עם כל מה שמסביב אז כל סוגיית הפיטורים האלה שמפטרים אותן לקראת סוף השנה ושאת חלקן מגייסים אחר כך מחדש, לא היה קורה.
עמרם מצנע: האקט של פיטורים הוא אקט בעייתי, חברתית ערכית, מוסרית וכל מה שאתה רוצה.
עמרם מצנע: אני לא קיבלתי בחיים שלי מכתב פיטורים, אבל למדתי להבין את הדבר הבעייתי והרע הזה.
<דן בן חיים: מכתב הפיטורים ניתן כשהעובדת באמת רוצה ללכת ללשכת העבודה.
<דן בן חיים: מלכתחילה היא מפוטרת, היא באה לעבודה קצובה של 10 חודשים, את זה היא יודעת כי הסכם העבודה שלה - - -
עמרם מצנע: רויטל, אני נורא מצטער אי אפשר כך.
עמרם מצנע: תאמיני לי שאם אני אגיד משהו לא נכון, תוכלי תגידי לי.
עמרם מצנע: אבל זאת בדיוק הבעיה.
<דן בן חיים: אני אגיד שוב, יש בעיה לשם, אדוני אומר 12 חודשים.
<דן בן חיים: אנחנו בעצם משלמים 10 חודשים ועוד חודש חופש שמגיע להן.
<דן בן חיים: אנחנו לא מכירים דרך לשלם למי שלא עובד, אין לו שכר - - -
מיקי רוזנטל: מה עושים עם המורים?
<דן בן חיים: למורים יש הסכם, הם עובדים ויש להם חודשיים חופש.
עמרם מצנע: אתם אמרתם כאן, אתם, משרד החינוך, בעצם משרד החינוך אמר 'אנחנו נותנים תקציב ל-12 חודשים'.
עמרם מצנע: זה שורש הבעיה, זו הבעיה הבסיסית של שכר שמשולם במשך 12 חודשים.
פנינה תמנו: אז אולי שמשרד החינוך יעביר רק 10 חודשים.
פנינה תמנו: גם כך הם לא משלמים לסייעות.
זהבה גלאון: זה רעיון ממש לא טוב.
עמרם מצנע: אני אומר שגם רשות הגונה שלוקחת את כל הסל הזה ומוסיפה לו את ה-30%, אם היא נותנת אותו ב-10 חודשים זה לא בסדר.
<דן בן חיים: מילה אחת לגבי התקצוב, שיהיה ברור, התקצוב לא ניתן אחד לאחד.
<דן בן חיים: יש איזו נוסחה נורמטיבית שהיא על בסיס ממוצעים, ותק ממוצע וכדומה וכדומה.
<דן בן חיים: זה לא שאומרים אתה מקבל 12 פעם 3,000 שקל, תעביר את זה בבקשה לעובדים.
עמרם מצנע: אבל זה נכון למועסקים אחרים.
עמרם מצנע: רויטל, את לא רוצה שאני אוציא אותך.
עמרם מצנע: הרשות המקומית מקבלת סל, זה נכון שהיא לא מקבל את זה לפי מספר.
עמרם מצנע: אגב, זה נכון לגבי כל מורי התיכון.
עמרם מצנע: הרשות המקומית לא מקבלת את זה עבור משה, יענקל או דוד, היא מקבלת סל שבנוי בצורה הזאת.
עמרם מצנע: מחלק השכר של הרשות המקומית בעצמה או מי שמטפל בשכר, הם יודעים ויש להם את כל הנהלים, שם יושבים ובונים את התלוש לבנאדם המסוים.
עמרם מצנע: כרגע אני לא מדבר אם בתלוש כתוב 500 או כתוב בו 2,000.
עמרם מצנע: אני מדבר על כך שהוא צריך להיות 12 חודשים בשנה.
<דן בן חיים: גם כשאין לו עבודה?
<דן בן חיים: <קריאה:> כן.
מיקי רוזנטל: אתה מקבל כסף כשאתה בחופש?
מיקי רוזנטל: אתה מקבל?
מיקי רוזנטל: תענה.
<דן בן חיים: כן.
<דן בן חיים: היא מקבלת על חופש.
<דן בן חיים: אמרתי שבנוסף ל-10 חודשים - - -
מיקי רוזנטל: אותך מפטרים כל שנה?
מיקי רוזנטל: אז להן אין עבודה בשנה הבאה.
פנינה תמנו: סליחה, אני בטוחה שחשבתם על דרכים לפתרון.
פנינה תמנו: בוא תגיד.
<דן בן חיים: כן, אבל ההסתדרות ברחה.
פנינה תמנו: תגיד מה אתם הולכים לעשות כדי לשפר, אל תגיד הסתדרות ברחה.
<דן בן חיים: למה לא להגיד?
<נטע לוי: אני עורכת דין בעמותת איתך מט"י.
<נטע לוי: אנחנו מלוות מאז קיץ 2011 את התארגנות הסייעות הארצית.
<נטע לוי: בעצם זו התארגנות של סייעות גם בגנים בחינוך המיוחד וגם משלבות בחינוך הרגיל.
<נטע לוי: לסייעות יש בעיות למכביר, אגב אחת הבעיות המרכזיות היא שההסתדרות, הארגון היציג שנמנע להגיע לכאן, אלו בעיות שחוצות את כל התחומים האלה, הסייעות המשלבות הן בעצם התחום שנמצא בתחתית של הסולם הזה.
<נטע לוי: כשהיינו כאן בישיבה בתחילת מרץ היו הרבה סייעות שהגיעו מכל הארץ.
<נטע לוי: אולי אתה זוכר שהגיעו מעפולה, טבריה ובכלל מכל הארץ ובאמת הייתה זעקה מאוד גדולה.
<נטע לוי: היום זה היום האחרון ללימודים והן מאוד מאוד רצו להגיע, אבל הן לא יכולות להפקיר את הילד שהן מלוות, להן זה מאוד מאוד חשוב.
<נטע לוי: רננה - - -
עמרם מצנע: לפי דעתי יש להן ייצוג.
<נטע לוי: רננה הגיעה, היא היחידה שהצליחה להגיע.
<נטע לוי: ההורים מאוד מאוד תומכים במאבק והצליחו לארגן תחלופה ליום הזה.
<נטע לוי: מהישיבה ב-3 במרץ יצאנו לפחות עם האמירה, שלפחות ההסכם הקיבוצי משתנה ובתוך כמה ימים ייסגר ההסכם על 12 חודשים.
<נטע לוי: אחר כך יצאנו לכמה מהלכים, מהלך אחד דרך הסייעות שפנו לארגון היציג שלהן ואמרו שהן מבקשות לראות את טיוטת ההסכם, להיות שותפות למהלך הזה – לא ניתנה להן האפשרות לראות את הטיוטה ולא שום דבר.
<נטע לוי: דרך שמועות הבנו שמדובר ב-11 חודשים ועוד אפשרות של שלושה שבועות של חופשה שנתית.
<נטע לוי: אני מבקשת להקריא כאן מתוך ההתכתבות של חברת הכנסת זהבה גלאון עם יושב ראש המרכז השלטון המקומי שעונה לה: "אנחנו בעניין הזה משאירים דווקא לסייעות את החירות להחליט באילו מהפגרות לנצל את חופשתן השנתית, זו לארג'יות מאוד גדולה אם בחנוכה לא להיות בכסף או אולי בפסח לא להיות עם שכר, או בחופשה השנתית שהילדים שלהן צריכים גם פתרונות.
<נטע לוי: אנחנו ניסינו להתקדם בכל הכיוונים כשהייתה לנו את ההבטחה, ההתחייבות שלפחות הנושא הזה ייפתר לקראת סוף יוני.
<נטע לוי: והנה סוף יוני ואנחנו מקבלות טלפונים על כך שסייעות מקבלות בווטסאפ הודעה 'אתן מפוטרות כרגיל גם השנה'.
<נטע לוי: אני לא מדברת בכלל על נושא ההשפלה ועל האלמנט של ללכת ולדרוש דמי אבטלה, אבל באמת התחושה הזאת שהן תמיד צריכות להגיע.
<נטע לוי: אגב, יש לנו מקרה מישוב בדרום הארץ שסייעת הלכה בקיץ שעבר וחתמה בלשכת התעסוקה, ומצאו לה עבודה.
<נטע לוי: המועצה ובית הספר נרעשו כי בנו עליה ל-1 בספטמבר שהיא צריכה להיות שם לילד הזה.
<נטע לוי: ראש המועצה התערב בשביל שתחזור ושהיא לא תקבל את העבודה הזאת.
<נטע לוי: זה אבסורד, זה מגוחך.
<נטע לוי: 12 חודשי שכר, זה נאמר בכול מסמך רשמי של משרד החינוך - - -
זהבה גלאון: כולל במליאה.
<נטע לוי: אין בכך בכלל ספק בעניין הזה.
<נטע לוי: אנחנו באמת שמחות על הדיון המהיר הזה, מאוד עצובות שנציג ההסתדרות לא להגיע.
<נטע לוי: כמו שאמרו חברות הכנסת, צריך שיצא משהו שלך אופרטיבי כי ממחר אין להן עבודה.
<רננה אשד: אני כתבתי משהו ברשותכם.
<רננה אשד: "אני סייעת משלבת מזה כשנתיים.
<רננה אשד: אני חושבת ש"חוק השילוב" שנחקק בשנת 2002 הוא חוק מדהים ומתקדם בתפיסתו.
<רננה אשד: סוף סוף החברה איננה מפרידה את השונה אלא מחבקת ומצרפת אותו לחברה הנורמטיבית.
<רננה אשד: התפתחנו כחברה ללא ספק, אבל איפה שהוא בדרך נשכחו הנשים והגברים המוציאים לפועל של החוק הזה, סייעות שילוב שנמצאות שם יום-יום שעה-שעה ואף שנייה-שנייה.
<רננה אשד: אעיד על עצמי שאין ספור פעמים שאלתי ונשאלתי מדוע עודני במקצוע הלא מתגמל הזה.
<רננה אשד: התשובה היא פשוטה, הלב שלי מתרחב בוקר-בוקר.
<רננה אשד: זו עבודה עם נשמה, עם נתינה לזולת.
<רננה אשד: אני עושה אותה בשמחה ומדי פעם כשצפות הצלחות התהליך, הסיפוק הוא עצום.
<רננה אשד: אין לי דרך לתאר את עוגמת הנפש שהייתה מנת חלקי כשקיבלתי את מכתב הפיטורים.
<רננה אשד: האם כך מתייחס הממסד למי ששם את עצמו בקו החזית המנטאלית והפיסית על מנת לקדם את השונה?
<רננה אשד: זו תעודת עניות לכל הנוגעים בדבר.
<רננה אשד: הנוגעים בדבר מתנערים ומתעלמים.
<רננה אשד: לאורך כל השנה האחרונה פקדנו את המוסדות השונים שחשבנו שיהיו לנו לעזר בנוגע לתנאי ההעסקה הגרועים המוזכרים פה, משרד החינוך, ההסתדרות, מרכז השלטון המקומי, משרד האוצר, משרד הפנים, מבקר המדינה ועוד.
<רננה אשד: כולם ללא יוצא מן הכלל מעבירים את האחריות האחד לשני.
<רננה אשד: השאלה שלי היא כזאת, האם נוכל למנות כאן היום דמות רשמית בעלת סמכויות ביצוע שתהה הכתובת לזעקותינו, שתעשה סדר בבלגן, שתדאג שנשתכר 12 חודשים בשנה, שלא יערב כסף בחופשות הארוכות ממערכת החינוך ממשכורת שגם ככה היא נמוכה, לדוגמה, 2,700 שקל או 2,100 שקלו ושהשכר יהיה הוגן.
<רננה אשד: האם אלה דרישות מוגזמות?
<רננה אשד: האם מוגזם לבקש ביטחון כלכלי?
<רננה אשד: העסקה של 10 חודשים בשנה איננה ביטחון.
<רננה אשד: אני אישה בעלת מקצוע שרוצה לעבוד, שאיננה רוצה להיזרק למעגל האבטלה ללא ידיעה אם בשנה הבאה ישכרו את שירותיי כסייעת משלבת.
<רננה אשד: החל ממחר, ה-1 ביולי, אני מפוטרת.
<רננה אשד: אני מבקשת כאן היום החלטה קונקרטית שתחייב את הרשויות להסיר את הפיטורים ולשלם לנו משכורת בחודשים יולי ואוגוסט.
<רננה אשד: תודה.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה להעיר כמה הערות.
זהבה גלאון: אני חייבת להגיד בלשון, אני כנראה לא מצליחה לגייס מילים פרלמנטאריות, אני ממש מתחרפנת כשאני שומעת את התשובות שלך.
זהבה גלאון: בחיי שאני לא יכולה לגייס מילים אחרות.
זהבה גלאון: זה פשוט מחרפן גלגול האחריות להסתדרות.
זהבה גלאון: לא מעניין אותי ההסתדרות, בהסתדרות נטפל בהם.
זהבה גלאון: רצוי שיהיה הסכם קיבוצי כדי שהשכר לא יהיה מחפיר.
זהבה גלאון: אתם בעיניי האחראים הגדולים לדבר הנורא הזה שקורה עכשיו, שהיום הן מקבלות את המכתב הזה כולל המכתב ששלח לי ראש השלטון המקומי שעורכת הדין נטע לוי ציטטה חלק ממנו.
זהבה גלאון: אני שאלתי שאילתות, היושב ראש היה במליאה אני זוכרת את זה, שאלתי את כל השרים האפשריים, את שר הפנים, את שר החינוך, את כולם רשמנו.
זהבה גלאון: משרד החינוך מעביר כסף עבור 12 חודשים.
זהבה גלאון: גם מורים לא עובדים בקיץ, נכון שיש להם הסכם שמגן עליהם.
זהבה גלאון: אתם רואים את המצב כאן, אתם ישבתם שלושה חודשים, זה מה שאתם עושים?
זהבה גלאון: אתם שולחים להן מכתב לפני שהן מסיימות את שנת הלימודים?
זהבה גלאון: איזה פרצוף יש לכם בכלל לבוא לכאן לוועדה ולדבר באופן הזה, לגלגל את האחריות.
זהבה גלאון: סליחה על הביטוי, לעשות מין כסת"ח (כיסוי תחת) כזה?
זהבה גלאון: אדוני, אני חושבת שזה פשוט הדבר הכי בוטה שראיתי לאחרונה, ועל מי.
זהבה גלאון: את כבשת הרש של מי אתם גוזלים?
זהבה גלאון: הכסף הזה עובר אליכם, הוא עובר אליכם.
זהבה גלאון: אתם הייתם צריכים לעשות לו את ה-30% הנוספים ואתם מתחמקים מזה.
זהבה גלאון: יש לי תשובות גם של החשכ"לית (חשבת כללית) וגם של השרים.
זהבה גלאון: מה זה צריך להיות?
זהבה גלאון: בשביל מה אנחנו באים כאן לוועדות?
זהבה גלאון: היינו כאן במרץ ויצאנו בתחושה שאתם סוגרים עניין.
זהבה גלאון: ועכשיו איכפת לי שבגלל שההסתדרות ברחה?
זהבה גלאון: בהסתדרות נטפל בה, היא תרוויח את הכסף שלה, אל תדאג אנחנו נטפל בה כמו שצריך על השערורייה הזאת.
זהבה גלאון: אבל זאת התשובה שאתה בא לתת לנו פה בוועדה שבגלל שההסכם עם ההסתדרות התפוצץ אז נאלצתם לשלוח להם מכתבי פיטורים?
זהבה גלאון: הן חונכות.
זהבה גלאון: אני חושבת אדוני, אמרה את זה עכשיו רננה בדברים שהקריאה, אני חושבת שאנחנו מסמיכות אותך ואני אוכל להגיד את זה - - - <קריאה:> אנחנו סומכות ומסמיכות.
זהבה גלאון: באמת זה משהו שצריך עכשיו טיפול מידי, מישהו חייב למשוך בחזרה את מכתבי הפיטורים האלה ולבדוק את העניין הזה.
זהבה גלאון: זה לא רק שנשלח להם מכתבים ועד אז או שהכלב ימות או שהפריץ ימות.
זהבה גלאון: זה לא יכול להיות כך.
פנינה תמנו: אני מבקשת ממנו שיחזור בו שהוא העביר את הכדור להסתדרות.
פנינה תמנו: אני חושבת שאתה צריך לחזור בכך אדוני המכובד.
פנינה תמנו: אנחנו לא מזלזלים בעבודה של אף אחד, תאמין לי, אבל היה ראוי לבוא עם תשובות יותר רציניות כי בסך הכול זה גם האינטרס שלך, רק כך אנחנו יכולים להיות חברה מתוקנת.
פנינה תמנו: צר לי, אם מצליחים לשלם אלפי שקלים למקורבים של ומינויים כאלה ואחרים, אז אפשר לדאוג שאותם 2,700 שקל שישולמו לנשים הללו.
פנינה תמנו: חבל שאתה מתעסק בציפורניים כאילו אתה מזלזל, בחיי.
פנינה תמנו: אני מתנצלת שאני נאלצת לעזוב.
<מנחם מזרחי: מה השאלה?
עמרם מצנע: השאלה - - -
<רויטל לן כהן: אם איכפת לכם מהילדים שלנו.
<רויטל לן כהן: זאת השאלה.
<מנחם מזרחי: ישבתי בשקט.
<מנחם מזרחי: מה שאמרתן זה אחד לאחד, אין לנו מה להוסיף.
<מנחם מזרחי: משרד החינוך מעביר 12 חודש.
<מנחם מזרחי: זה ידוע ואתם יודעים את זה.
<רויטל לן כהן: שכר של 12 חודש?
<רויטל לן כהן: לא חלוקה סתמית של 12 חודש.
עמרם מצנע: כדי שנדבר בטרמינולוגיות זהות, משרד החינוך מעביר תקציב, הוא לא מעביר - - -
<רויטל לן כהן: במקרה הזה זה לתעודת זהות לפי השעות לכל ילד שקבעה ועדה סטטוטורית,
<מנחם מזרחי: אני מבקש לחדד את מה שאת אומרת.
<מנחם מזרחי: נכון שזה עבור תעודת זהות, אבל השכר כמו שאמר דן הוא שכר ממוצע, הוא לפי דרגה 7 ותק 11 בממוצע.
מרב מיכאלי: איך הן תגענה אם מפטרים אותן כל שנה?
עמרם מצנע: הן לא יכולות לצבור אחרי שמפטרים אותן.
עמרם מצנע: אני רוצה להקשות עליכם.
עמרם מצנע: איך אתם מפקחים על כך שמה שאתם קובעים - - -
<מנחם מזרחי: אני ממנהל כלכלה ותקציבים ולא מטעם היחידה.
<מנחם מזרחי: אני יודע שיש דיון בין המנכ"לים לראות אם משרד הפנים ייקח את הפיקוח כי מדובר משרות, או אולי משרד החינוך.
<מנחם מזרחי: אצלנו באגף יש בקרה של דיווח אם הסייעת הייתה, אם הילד קיבל את השירות או לא קיבל את השירותים.
<מנחם מזרחי: לגבי הסייעת האם היא קיבלה את המשכורת או לא קיבלה את המשכורת – זה לא באחריות המשרד אלא יותר באחריות משרד הפנים.
<זיוה כרמי: אני נציגת משרד החינוך מטעם האגף לחינוך מיוחד.
<זיוה כרמי: אני מבקשת להתייחס לנושא שלא בטוח שתהייה להן עבודה בשנה הבאה.
<זיוה כרמי: מהנתונים שיש לפנינו המשאב הזה רק הולך וגדל מדי שנה.
<זיוה כרמי: יש סיכוי - - -
<יהודית גידלי: המשאב או הצורך?
<זיוה כרמי: הצורך.
עמרם מצנע: הצורך שהופך למשאב.
<רויטל לן כהן: אז תנו קביעות.
<זיוה כרמי: הצורך הזה רק הולך וגדל.
<זיוה כרמי: הסיכוי שסייעת לא תמצא עבודה הוא נמוך מאוד מפני שהצרכים רק הולכים וגדלים כל שנה.
עמרם מצנע: אילו אני הייתי סייעת הייתי אומר לשלטון המקומי, 'אתם מפטרים אותנו, לא יהיו לכם סייעות ב-1 בספטמבר ונראה מה תעשו אז'.
<רויטל לן כהן: רק שהן חושבות על הילדים שלנו.
<רויטל לן כהן: אני מבקשת לומר כמה דברים.
<רויטל לן כהן: הדבר הראשון, אני חושבת שאם הוועדה הזאת הייתה עדיין ועדת החינוך והספורט היה אפשר להכריז על ענף חדש בספורט 'הדיפת אחריות'.
<רויטל לן כהן: מקסים.
<רויטל לן כהן: אנחנו מדברים כאן כאילו הדיון הקודם היה במרץ, אני נמצאת בעניין הזה כבר 8 שנים.
<רויטל לן כהן: אני רוצה להקריא לך משנת 2007 מדיון שהשתתף בן פיני קבלו.
<רויטל לן כהן: היושב ראש מלכיאור אומר לו: "זה דבר חמור.
<רויטל לן כהן: העיריות קיבלו כסף ממשרד החינוך, אבל הן שמו את הכסף בקופה ולא נתנו לילדים".
<רויטל לן כהן: אומר לו פיני קבלו: "בדרך כלל זה נכנס לכספי חינוך.
<רויטל לן כהן: אנחנו יודעים שיש עליהם חוק שלא ניתן לעשות בהם שום שימוש, אלא רק למטרות חינוך.
<רויטל לן כהן: אם יש תלונות במקומות מסוימים נטפל בהן" וכן הלאה וכן הלאה.
<רויטל לן כהן: משנת 2007 פעם בשנה, לפחות, אנחנו מדברים על הנושא הזה.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לומר לך משהו, אני נמצאת כאן בכמה כובעים.
<רויטל לן כהן: אני נמצאת פה בכובע של קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים שמדברת על הנושא הכללי, ותכף אומר כמה מילים.
<רויטל לן כהן: אני נמצאת כאן בכובע של אימא של אלעד, ילד שמסיים כיתה ה', משולב מגיל שנתיים וחצי.
<רויטל לן כהן: הוא אוטיסט והוא יהיה אוטיסט גם בכיתה יב', אז אני אומרת לך שמעכשיו אל תפטר את הסייעים שלו כי הם ימשיכו איתו עד כיתה יב' – הנה, נפתרה הבעיה.
<רויטל לן כהן: אני יושבת פה גם, במקרה יש לי עוד כובע, אני גם חברת מועצה בעיר כפר סבא, אני אומרת לך שזה בלתי נתפס.
<רויטל לן כהן: אני אגיד לך בכובע הנוסף שלי כעורכת דין פלילית - - -
עמרם מצנע: האם בכפר סבא שלחו מכתבי פיטורים?
<רויטל לן כהן: לא יודעת.
<רויטל לן כהן: מודה.
<רויטל לן כהן: אני כן יכולה להגיד שרוב הסיכויים שלא מהסיבה הפשוטה, בעיריית כפר סבא אפילו מוסיפים שעות על השעות שמשרד החינוך מאפשר מתוך הבנה שילד לא לומד רק שלושה ימים בשבוע, הם רוצים שהוא ימשיך להיות משולב בשאר הימים.
<רויטל לן כהן: מישהו צריך לשלם את זה ועיירת כפר סבא היא מהעיריות היחידות שמוסיפה מכיסה וגם משלמת את ה-30%.
<רויטל לן כהן: אני אומר לך משהו מהכובע של עורכת הדין הפלילית שהייתי לפני שנים, לפני שנאלצתי להפסיק לעבוד כדי לדאוג לשילוב של הילד שלי, מדובר כאן בקבלת דבר במרמה.
<רויטל לן כהן: מדובר פה בכסף שאתם מחזיקים כסף שמגיע על תעודת הזהות של הילדים שלנו.
<רויטל לן כהן: זה לא כסף כללי שמעבירים אותו בתקציב הסטטוטורי שאתה יכול להגיד 'הוא יושב לי בתוך התקציב של החינוך'.
<רויטל לן כהן: זה קבלת דבר במרמה, זה הכסף של הילד שלי.
<רויטל לן כהן: אתם גנבים, גנבים.
עמרם מצנע: רויטל, רגע, רגע.
עמרם מצנע: אני אבקש שתחזרי ממילותייך.
עמרם מצנע: אז את לא ממשיכה - - -
<רויטל לן כהן: כי לפי החוק הפלילי במדינת ישראל זה קבלת דבר במרמה.
עמרם מצנע: אני מצטער מאוד, אני לא - - -
<רויטל לן כהן: ואני אומרת את זה כל שנה.
<רויטל לן כהן: ואני רוצה לומר עוד דבר - - -
עמרם מצנע: תסלחו לי חברים.
עמרם מצנע: אני לא מוכן שאת תגידי לנציג של השלטון המקומי ותקראי לו 'גנבים', אני מצטער מאוד.
<רויטל לן כהן: אני לא קראתי לו 'גנב', החוק הגדיר את זה ככה.
עמרם מצנע: אז תחזרי בך.
<רויטל לן כהן: הם לא גנבים, אבל המועצות המקומיות גונבות כסף ששייך לתעודת זהות של ילד.
<רויטל לן כהן: בסדר.
<רויטל לן כהן: זה גם לא 10 חודשים, הם לא משלמים בחנוכה, הם לא משלמים בפסח, הם לא משלמים בסוכות, הם לא משלמים בפורים.
<רויטל לן כהן: בשורה התחתונה שלושה חודשים יושבים בכיס.
<רויטל לן כהן: אני מבקשת לומר עוד דבר אחד, מדובר בילדים שזקוקים לרצף טיפולי.
<רויטל לן כהן: אתם כל שנה גורמים לכך שתתחלף סייעת, עד שהיא מכירה את הילד, עד הילד מכיר אותה – בשורה התחתונה, ילד משולב פחות מ-6 חודשים בשנה.
<רויטל לן כהן: זו התעללות לשמה בילדים.
עמרם מצנע: אני מבקש לשאול אותך מהחינוך המיוחד זיוה, האם כל שנה, זו שאלה שאני מניח שני יודע מהי התשובה, אבל בכול זאת אבקש לשאול אותה, האם כל שנה קובעים מחדש את מידת שעות הסיוע שהילד צריך לקבל?
<רויטל לן כהן: יודעים את זה כבר במאי.
עמרם מצנע: ומתי יודעים על זה?
<זיוה כרמי: במאי.
עמרם מצנע: כלומר, מלפני חודש או חודשיים יודעים כבר מי בשנת הלימודים הבאה.
עמרם מצנע: אז למה כל הריטואל הזה של הפיטורים?
עמרם מצנע: זאת לא שאלה אליך.
עמרם מצנע: אני מבקש להגיע לסיכום.
מרב מיכאלי: אני מבקשת לחזק את מה שאמרה עכשיו רויטל וגם את מה שאמרה חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון.
מרב מיכאלי: אתה לא הודף אחריות, אתה מיתמם באמת בצורה משפילה במיוחד.
מרב מיכאלי: זה ממש, ממש מחפיר מאוד.
מרב מיכאלי: נניחה שאין להן הסכם, לך אין אחריות?
מרב מיכאלי: אתה לא מעסיק אותן?
מרב מיכאלי: אתה לא משלם להן?
מרב מיכאלי: אתה לא מקבל עבורן את הכסף?
מרב מיכאלי: אתה לא אחראי לילדות והילדים האלה שמשולבים אצלך במערכת?
מרב מיכאלי: אתה לא מפעיל אותן?
מרב מיכאלי: אם אתה כל כך לא קולט את זה, באמת תוותר על הסמכות, תוותר על האחריות, אל תתעסק בזה, פשוט כי אחרת אתה מעסיק.
מרב מיכאלי: כמעסיק, יש פה שני בני אדם, גם התלמידות והתלמידים האלה שזקוקים לסיוע וגם העובדים והעובדות האלה.
מרב מיכאלי: הם עובדים שלך לא פחות מכל העובדים האחרים.
מרב מיכאלי: האופן שאתה מיתמם לגבי זה, 'משרד החינוך לא מעביר, זה אחד חלקי 12, אין הסכם, אנחנו רצינו אבל ההסתדרות מנעה'.
מרב מיכאלי: אני מבינה שאנשי ההסתדרות עומדים ומונעים בגופם מלשלם להן את המשכורת המלאה - - -
<דן בן חיים: לא.
<דן בן חיים: אני חייב עוד פעם כדי - - -
מרב מיכאלי: רק להבהיר?
מרב מיכאלי: זה הובהר, זה אחד חלקי 12, זה ברור.
<דן בן חיים: משפט אחד, אנחנו גוף מאורגן.
<דן בן חיים: בגוף מאורגן תנאי העבודה והשכר של העובדים נקבעים בהסכמים קיבוציים.
<דן בן חיים: אני לא יכול באופן חד-צדדי לשנות תנאי עבודה ושכר.
<רויטל לן כהן: זה ממש - - -
עמרם מצנע: רויטל אני אוציא אותך מהמקום.
מרב מיכאלי: אתם גוף מאורגן עם הרבה כוח ולכן אתם יכולים להרשות לעצמכם את מה שאתם עושים, זה בדיוק העניין.
עמרם מצנע: אני מבקש לסכם ואני פונה אליך פיני.
עמרם מצנע: אני יודע שמרכז השלטון המקומי הוא גורם מייצג וכל רשות מקומית היא ישות בפני עצמה.
עמרם מצנע: אני גם מבין שיש בעיה ואנחנו נקרא לכאן את ההסתדרות כדי להסביר את הבעיה שהיא בתחום הסכמי העבודה.
עמרם מצנע: אבל זה בדיוק אתם, השלטון המקומי, רשויות המקומיות שיכולים לפתור את הבעיה.
עמרם מצנע: אין פה שום העברת אחריות מגרש למגרש.
עמרם מצנע: נכון שיש את משרד הפנים שהוא עובד מול הרשויות המקומיות, יש את משרד החינוך, אבל בסוף הרשות המקומית בכוחה וביכולתה למצוא את הפתרון.
עמרם מצנע: התקציב שאתם מקבלים ממשרד החינוך הוא תקציב ל-12 חודשי שכר.
עמרם מצנע: אגב, גם הסייעות בגנים מקבלות 12 חודשי שכר ורובן, למרות שזה לא חלק מההסכם, נהנות מכול החופשות שנהנות גם הגננות.
עמרם מצנע: <קריאה:> זה רק מוותק של חמש שנים.
עמרם מצנע: תסלחי לי, מאחר וגם אין מה לעשות איתן.
עמרם מצנע: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני יודע מה עושים, אבל אופן פרקטי רוב הסייעות בגנים נהנות מאותן חודשים או שבועות חופשה שנהנות גם הגננות כי הגן סגור גם בחנוכה וגם בפסח וגם בחופש הגדול.
עמרם מצנע: נכון שברשויות מקומיות מסוימות מנצלים אותן לקייטנות ומשלמים להן שכר נוסף, אם הרשות היא הגונה.
עמרם מצנע: אבל לא עולה על הדעת שהסייעות או החונכות או המלוות שהן כל כך קריטיות, כל כך חשובות בליווי של הילדים עם צרכים מיוחדים, משנה לשנה צריך יותר, לא צריך פחות ובקיץ כבר יודעים מה יהיו השעות הנדרשות.
עמרם מצנע: מה זה הפיטורים האלה?
עמרם מצנע: אני לא מצליח להבין את זה.
עמרם מצנע: אני קורא לרשויות המקומיות להחזיר את מכתבי הפיטורים, להחזיר את מכתבי הפיטורים ולמצוא את הדרך לשלב את אותן סייעות כבר עכשיו לקראת שנת הלימודים הבאה.
עמרם מצנע: אני קורא לכם לעבור למתכונת של תשלום שכר אחת לחודש.
עמרם מצנע: גם אם שילמתם במשך 10 חודשים, לכאורה השכר היה יותר גבוה.
עמרם מצנע: תשלמו 12 חודשים.
עמרם מצנע: אני גם מבקש להקפיד שהרשויות המקומיות תוספנה את ה- 30%.
עמרם מצנע: יש כאן בעיות שאנחנו נדון בהן.
עמרם מצנע: נדמה לי שיש לנו בעוד שבועיים-שלושה דיון המשך על נושא הסייעות.
עמרם מצנע: יש כאן בעיה מהי משרה של סייעת, כמה שעות – זה לא סיפור פשוט כדי לרבע את המעגל ואני יודע.
עמרם מצנע: שיש בכוחנו ויש ביכולתנו לתת טיפול, יחס של כבוד לבעלות המקצוע הללו.
עמרם מצנע: פיני, אני מבקש שתעביר את זה ליושב ראש השלטון המקומי ולמי שמחזיק תיק החינוך אצלכם.
עמרם מצנע: תוצאו מכתבים לרשויות המקומיות.
עמרם מצנע: לא עולה על הדעת, אפשר להעסיק אותן בחודשים האלה, אפשר למצוא תעסוקה ואפשר להתייחס אליהן בכבוד הראוי.
עמרם מצנע: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
עמרם מצנע: התכנסנו לבחור נציג של הכנסת ליד בן צבי.
<מירב ישראלי: למועצת יד יצחק בן צבי במקום חבר הכנסת אוחיון.
עמרם מצנע: במקום חבר הכנסת שמעון אוחיון.
עמרם מצנע: אני מבין שיש מועמד אחד, וזה חבר הכנסת זאב אלקין, אני מצביע בעדו.
עמרם מצנע: אני תומך בו.
עמרם מצנע: מאחר שאין כרגע אף אחד הוועדה פה אחד אישרה את מועמדותו של זאב אלקין להיות חבר במועצת יד בן צבי מטעם הכנסת.
זאב אלקין: באתי לכבד את הוועדה.
עמרם מצנע: אנחנו דנים בתקנות צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (גידול חזירים והחזקתם לצרכים חקלאיים), התשע"ד-2013.
עמרם מצנע: צריך לשנות את זה כמובן ל-2014.
עמרם מצנע: סדר הדיון יהיה שנבקש ממנכ"ל משרד החקלאות להסביר לנו במה אנחנו עוסקים ומה העניין ברמה העקרונית של זה, נשמע את הערות המשתתפים ואחר-כך נעבור לאישור התקנות עצמן.
עמרם מצנע: כלומר, מקריאים אותן, עוברים סעיף-סעיף, מאשרים אותו או מתקנים, וזהו.
עמרם מצנע: מנכ"ל משרד החקלאות.
<רמי כהן: בוקר טוב, משרד החקלאות לקח ברצינות את כל הנושא של בריאות הציבור ובריאות בעלי החיים.
<רמי כהן: הנושא של צער בעלי-חיים משחק אצלנו תפקיד רציני מאוד בשנה, שנה וחצי האחרונות, אנחנו מקדישים לזה הרבה תשומת לב ובמקביל אנחנו מקדישים לזה גם תקציבים.
<רמי כהן: הנושא של החזירים היה די פרוץ עד עכשיו והיה צורך לייצר סט של תקנות שתאפשרנה טיפול נאות בחזיריות.
<רמי כהן: לצערי הרב היום הנושא של החזירים מרוכז אצל מספר מגדלים גדולים.
<רמי כהן: פה מסביב לשולחן אנחנו רואים לפחות שלושה מגדלים גדולים שמחזיקים בסדר גודל של 50% מסך החזירים בארץ.
<רמי כהן: החלטנו במשרד למנות רופא בכיר בשירותים הווטרינריים, ד"ר פוצי שאול, שהוא מרכז אצלנו את הנושא הזה.
<רמי כהן: הכנו סט של תקנות בתיאום עם משרדי הממשלה האחרים ועם הארגונים השונים ואנחנו מתכוונים במלוא הרצינות לתת לזה מענה.
<רמי כהן: יש לנו מגבלה אחת שלא הצלחנו לתת לה עדיין מענה ואנחנו נעבוד על זה.
<רמי כהן: אם נשכיל להוציא את החזיריות מהמקומות שבהם הן נמצאות היום, נאפשר להן שטחים יותר גדולים וניתן להם כלים יותר טובים לגדל אותם, למשל באזורים אחרים בארץ, שהם יותר חשופים והם יותר מרוחקים מאוכלוסייה, נעשה עוד צעד אחד.
<רמי כהן: לא הצלחנו עד היום עם משרד הפנים לקדם את התהליך הזה ונעשה אותו במקביל לטיפול בתקנות הנוכחיות, שאנחנו בהחלט חושבים שהן מאוד חשובות, גם בהתקנתן וגם במימושן.
<רמי כהן: בהמשך הסקירה ד"ר פוצי ייתן לנו קצת נתונים, גם מספריים וגם טכניים, כיצד אנחנו עתידים לעשות את זה, ונשמח להמשיך ולתת לזה את המשקל הכבד שהמשרד נותן לזה היום.
<רמי כהן: אם היינו מצליחים להגיע למצב מאוחר יותר, שהוא לא קשור לתקנות, אדוני היושב-ראש, אבל הוא קשור לצורת הניהול של השוק הזה, מאוד היינו שמחים ליצור פה התאגדות, כמו שעשינו בחלב בזמנו וכמו שעשינו בלול וכמו שעשינו במקומות אחרים, משהו משותף בין כלל המגדלים, שיאפשר לנו לעשות ניהול יותר תקין ויותר אחראי.
<שאול פוצי: עליתי מאיטליה בשנת 2,000, אני רופא ארצי למחלות חזירים בשירותים הווטרינריים במשרד החקלאות ואני בעל מומחיות ישראלית ומומחיות אירופית בתחום מחלות החזירים וניהול עדר חזירים.
<שאול פוצי: גידול החזירים בארץ מונה 25 משקי חזירים: משק אחד באזור הדרום, בקיבוץ להב; 23 משקים באזור הצפון, בין פסוטה לאעבלין; ומשק אחד קטן, מה שנקרא "מיני פיגס" להספקת חזירים, חזירים המיועדים למעבדות למחקר.
<שאול פוצי: התוצרת קרובה ל-200,000 ראש שחוטים לשנה, הנתון הוא יציב מ-2008-2007.
<שאול פוצי: אם אני עושה השוואה עם העשור שחלף, היתה עלייה קטנה של כ-10% לעומת לפני עשר שנים.
<שאול פוצי: בהתייחס למספר בעלי החיים שנשחתים בארץ נחירת החזירים מהווה 48%.
עמרם מצנע: מה זה המונח "נחירת חזירים"?
<שאול פוצי: הנחירה היא מילה טכנית במקום שחיטה.
<שאול פוצי: אין שחיטה בחזירים, יש נחירה.
<שאול פוצי: זו טכניקה אחרת לגמרי שנזכרת גם על-ידי חז"ל.
<שאול פוצי: בכל מקרה, אם אני מתייחס למספר הבהמות שנשחטות בארץ, מספר החזירים משקף כמעט 50% מסך כול הבהמות שנשחטות.
<יהודית גידלי: האם הפרות שנשחטות זה אותו מספר כמו של חזירים שנשחטים?