GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאול פוצי: חוץ מקיבוץ להב, שהוא מרוחק, באזור אחר, באזור אחד קטן בין אעבלין לאפיק מרוכזים משהו כמו 22 משקי חזירים, שמייצרים משהו כמו 180,000 ראשים לשנה, בשטח שלפי ההערכות של govmap כולל הכול, כולל שטחי שירות הוא משהו בין 100,000 ל-120,000 מ"ר, וזו צפיפות לא קטנה.
<שאול פוצי: גידול החזירים מוכר לא רק בארץ, אלא בעולם כולו, כ"תעשייה קשה", מה שנקרא "hard farming", עקב מגבלות מקום, שזה גורם לצפיפות, מגבלות תנועה, במיוחד לראשי רבייה, שמוחזקים בתנאי ריסון – אני אסביר בשקופית הבאה למה אני מתכוון – ופעולות השחתה.
<שאול פוצי: זאת אומרת, פעולות שמבצעים על החזירונים כשהם קטנים, על מנת למנוע או לצמצם נזקים אחרים, וגם בזה אני אדייק.
<שאול פוצי: המשמעות והמטרה של התקנות שאנחנו מציעים עכשיו, קודם כול, זה לאסור שימוש בשיטות פוגעניות ומיותרות לחלוטין.
<שאול פוצי: אני אדייק.
<שאול פוצי: לצמצם שימוש בשיטות קשות, אבל עדיין חיוניות לעצם העובדה של גידול החזירים ולמנוע סבל כתוצאה מפעולות חיוניות שצריך אותן, אבל כואבות.
<שאול פוצי: הריסון – ההגדרה של ריסון, המשמעות של ריסון זה החזקת חזיר במקום שאין לו חופש תנועה.
<שאול פוצי: הריסון הזה חל על ראשי רבייה, על האימהות בשני שלבים של החיים שלהן, כשהן מניקות, וזה על מנת למנוע מעיכת גורים, שהם מאוד-מאוד קטנים והם יכולים להידרס על-ידי האימא ששוכבת עליהם, ובשלב הראשון של ההיריון, אחרי ההזרעה, על מנת למנוע אובדן היריון כתוצאה ממריבות בין אימהות.
<שאול פוצי: מה קורה בשאר המדינות בעולם ובמיוחד באיחוד האירופי?
<שאול פוצי: לגבי תאי הזרעה, זאת אומרת, הצורך להגן על החלק הראשון של ההיריון ולמנוע אובדן היריון, התקנה האירופית מאפשרת החזקת אימהות בתאי ריסון ללא יכולת תזוזה עד 28 ימים אחרי ההזרעה.
<שאול פוצי: ההנחיות להחזקת חזירים שפרסמנו בספטמבר 2012 וחלות מינואר 2013, מכוח השירותים הווטרינריים, אימצו את ההנחיות האירופיות.
<שאול פוצי: 28 ימים מתהליך ההזרעה.
<שאול פוצי: היו מספר משקים שהחזיקו את האימהות לתקופות יותר ארוכות, נתנו להם מספר חודשים על מנת לפרק את התאים על מנת שיעמדו ב-28 ימים.
<שאול פוצי: בתקנה שאנחנו מציעים ההחזקה בתאי ההזרעה יהיו עד שבעה ימים בלבד, רק בשלב הראשון, ואחר-כך שחרור מיידי.
<שאול פוצי: בתאי המלטה פחות או יותר אותם ימים.
<שאול פוצי: 28 ימים מאושרים על-ידי האיחוד האירופי, 28 ימים על-ידי הנחיות להחזקת חזירים, אנחנו מציעים שחרור האימא מריסון אחרי המלטה, שבוע ימים אחרי שהמליטה.
<שאול פוצי: זאת אומרת, כשהגורים יותר חזקים.
<שאול פוצי: יש מדינות יותר משופרות מאתנו, יש מדינות כמו אנגליה, שבדיה, שבכלל אין בהן ריסון, ומדינות אחרות שמגבילות את הריסון למספר ימים יותר מצומצם, בין ארבעה לעשרה ימים, אם זה אחרי הזרעה או המלטה.
<שאול פוצי: סירוס הזכרים – סירוס הזכרים זה עוד אחת מהפעולות, פעולות השחתה ופעולות מאוד קשות, אבל עדיין נשארות חיוניות, כי בסופו של דבר בשר של חזיר זכר בוגר מינית יש לו טעם פגום, לא מקובל על הצרכן.
<שאול פוצי: באירופה בין 100 מיליון ל-120 מיליון חזירים זכרים מסורסים, עוברים תהליך סירוס, כי אם לא עושים את זה, אין שוק.
שמעון אוחיון: אמרת חזיר זכר – תחזור עוד פעם.
<שאול פוצי: חזיר זכר בוגר מינית, זאת אומרת בגיל שישה חודשים, כשהוא מוכן לשחיטה.
<שאול פוצי: אם הוא לא מסורס - - -
שמעון אוחיון: בוגר מינית.
<שאול פוצי: בוגר מינית זה אומר שכבר התחילה הפעילות המינית שלו, זאת אומרת, שהאשכים כבר מוכנים לפעולה, זה גורם לטעם פגום לבשר החזיר.
<שאול פוצי: סירוס הזכרים מותר באירופה עד שבוע ימים, מותר במדינת ישראל עד שבוע ימים.
<שאול פוצי: בתקנה שאנחנו מציעים, אנחנו מציעים לאשר עד שבוע ימים אלא עם שיכוך כאבים, עם תכשירים המותווים לזה.
<שאול פוצי: נכון להיום הארגון האירופי לרישום תרופות מתחיל לעבוד על מספר תרופות מיועדות עם התוויה ספציפית לפעולות השחתה על בעלי-חיים, זאת אומרת, סירוס חזירים או הסרת קרניים בעגלים.
<שאול פוצי: יש כבר מספר תרופות מותוות לזה, על מנת להקל על הכאבים.
<שאול פוצי: מעל גיל שבוע ימים, באחריות הרופא המטפל – אלחוש וגם שיכוך כאבים.
<שאול פוצי: יש מספר מדינות שבהן הסירוס אסור לחלוטין, מספר מדינות שבהן הסירוס מותר עם אלחוש או שיכוך כאבים, ויש מספר מדינות שמתכננות לאסור אותו בעתיד הקרוב או הרחוק.
<שאול פוצי: עוד פעולת השחתה מאוד נפוצה היא קיטום זנב וקיטום ושיוף ניבים, על מנת למנוע במריבות פגיעות בין בעלי-חיים, פגיעות שגורמות באופן כמעט אוטומטי למחלות זיהומיות במקום הנשיכה, ועם הידרדרות המצב – הפסד כלכלי או המתת חסד לבעל החיים.
<שאול פוצי: פעולות אלה מותרות באירופה עד גיל שבוע ימים.
<שאול פוצי: מעל גיל שבוע – באחריות הרופא המטפל.
<שאול פוצי: במדינת ישראל אנחנו מגבילים אותם כרגע לפי ההנחיות עד שבוע ימים.
<שאול פוצי: אנחנו מבקשים בטיוטת התקנה לאשר אותן עד שבוע ימים עם שיכוך כאבים, בדיוק מה שהצענו לגבי הסירוס, ומעל שבוע ימים עם אלחוש, שיכוך כאבים ובאחריות הרופא הווטרינר המטפל וכמובן עם מוצרים ותכשירים וטרינריים מותווים לפעולה הספציפית.
עמרם מצנע: כשאומרים "אלחוש" למה מתכוונים?
<שאול פוצי: יש מספר מוצרים שיש להם כוח להקטין את הכאב, כוח מאוד-מאוד חזק ומאוד-מאוד מתמשך.
<יהודית גידלי: האם זה סוג של הרדמה?
<שאול פוצי: יש הבדל בין אלחוש, שזה הרדמה, לבין שיכוך כאבים.
<שאול פוצי: הובא בחשבון סוג מאוד-מאוד משופר, אבל מאוד משופר, כמו איבופרופן לאדם או משהו כזה, שעובד די מהר, בתוך רבע שעה, והפעולה מתמשכת בין 24 ל-48 שעות.
<שאול פוצי: יש מספר מצומצם של מולקולות, לא הרבה, מותוות לזה על-ידי האיחוד האירופי לרישום תכשירים.
<שאול פוצי: לזה לפחות אנחנו רוצים להגיע יחד עם הורדת הגיל.
<שאול פוצי: מעל גיל של שבוע ימים – גם אלחוש מעבר לשיכוך הכאב.
<שאול פוצי: השטח – ריכזתי בטור בצבע אדום את השטחים המינימליים שאנחנו מבקשים להחזקת חזירים בהשוואה לשטחים הנדרשים על-ידי האיחוד האירופי.
<שאול פוצי: בין התקנה המוצעת לתקנה של האיחוד האירופי אנחנו משפרים את תנאי ההחזקה מ-45%-40% ל-70%-60%, ואנחנו מבקשים עוד תוספת של 15% במקרה שהחזירים מוחזקים על מה שנקרא "רצפה רצופה", זאת אומרת, עם הצטברות שפכים, צרכים.
<שאול פוצי: עם גידול הרצפות הרצופות אנחנו מבקשים עוד תוספת, ואז אנחנו מגיעים לכמעט פי שניים מהשטח המינימלי הנדרש על-ידי ההנחיות האירופיות.
<שאול פוצי: אנחנו גם מציעים, אני אראה לכם בסוף, תנאים הרבה יותר משופרים לגדל על מצע אורגני או על רפד.
<שאול פוצי: אותו דבר לגבי השטח המינימלי להחזקת האימהות.
<שאול פוצי: אימהות, נקרא לזה "צעירות" או "מבכירות" – התיישרנו עם אותם תנאים של האיחוד האירופי, בין 1.5 מ"ר ל-1.8 מ"ר לראש ולאימהות מבוגרות 2 מ"ר לאימא, לפי מה שמומלץ בתקנות האירופיות.
<שאול פוצי: זכרים – אותם תנאים, 6 מ"ר.
<שאול פוצי: לסיכום הדברים.
<שאול פוצי: התקנה שאנחנו מציעים אוסרת פעולות מיותרות לחלוטין, כמו חיתוך אוזניים או כוויה לסימון, מורידה באופן משמעותי את הצפיפות וגם משפרת את תנאי ההחזקה לעומת האיחוד האירופי.
עמרם מצנע: מה זה "גידולים ירוקים"?
<שאול פוצי: אני אגיע לזה בשקף הבא.
<שאול פוצי: לגבי חופש התנועה של ראשי הרבייה, אנחנו מצמצמים למספר ימים בודדים בלבד את הצורך להחזקת אימהות בריסון, וזה גם שיפור משמעותי לעומת ההנחיות האירופיות, וחובת רופא מטפל, שגם זה שיפור משמעותי לעומת ההנחיות האירופיות שתי מילים על גידול ירוק ואורגני.
<שאול פוצי: יש שני סוגים של גידול ירוק או אורגני בעולם.
<שאול פוצי: outdoor ו-indoor.
<שאול פוצי: אני חושב שבגלל המקום שבו אנחנו חיים, במדינת ישראל, אולי הגידול ב-outdoor לא מציאותי, אבל ודאי שגידול ירוק או אורגני, indoor, זאת אומרת, מתחת למבנים מסוימים, הוא בר השגה.
<שאול פוצי: אפשר להגיע לזה.
<שאול פוצי: מדובר על מבנים מאוד-מאוד קלים, זולים בבנייה.
<שאול פוצי: יש ניסיון רב בזה בהרבה מדינות, גם במדינות מאוד חמות כמו בדרום אוסטרליה, כשרוב החזירים כך מוחזקים.
<שאול פוצי: יש עניין אחד בלבד – לעומת השטחים בשימוש לגידול חזירים, שאנחנו מדברים עליהם נכון להיום, אנחנו צריכים קצת הרחבת השטחים.
<שאול פוצי: אנחנו עוברים מ-140,000-120,000 מ"ר בסך הכול נכון להיום, כולל מה שנקרא "שטחי שירות", ואנחנו נגיע ל-220,000-200,000 מ"ר על מנת לשמור על אותו היקף של גידול חזירים.
<שאול פוצי: אולי אפשר היה לעבור לגידול על רפד בתנאים מוגבלים, זאת אומרת, שהיקף הגידול לא יעלה.
<שאול פוצי: אותו משק שעובר לרפד מסוג משק מסורתי של היום ישמור על אותו היקף גידול.
<שאול פוצי: תודה רבה.
עמרם מצנע: נאמר בפתיחה שהתקנות תואמו עם משרדי הממשלה השונים.
עמרם מצנע: האם ישבתם גם עם המגדלים?
<אורי צוק בר: עמדתי בראש ועדה בשנת 2012-2011 ובחנו את כל הסוגיה גם של הגנת הסביבה, הנושא הסביבתי, וגם נושא צער בעלי-חיים.
<אורי צוק בר: במסגרת הוועדה הזאת, שהגשנו את המלצותיה באפריל 2012, ערכנו סבב של סיורים אצל המגדלים, שימוע למגדלים, פגישות עם ארגוני צער בעלי-חיים, עם משרדי הממשלה השונים, שמענו את הגופים השונים וגם קיבלנו הערות בכתב.
<אורי צוק בר: וכל ההערות האלה ביחד גובשו בהמלצות הוועדה.
<אורי צוק בר: בסוף, בדיונים על התקנות עצמן, אפילו הגיעו לרמה יותר גבוהה מאשר המלצנו בוועדה, יותר לטובת הנושא של רווחת החזיר.
<דגנית בן דב: טיוטת התקנות עצמה הופצה לעיון של גורמים שונים וכל הגורמים שהיה להם עניין להגיד משהו הוזמנו לפגישה מאוד ארוכה וממושכת אצלנו, ושאול ניהל ועיבד את ההערות ותשובות להערות, והיו נציגים של הרבה מאוד מגדלים שהגיעו לאותה פגישה ונציגים של ארגונים למען - - -
<סלימאן עראף: איזו פגישה, תסלחי לי?
<דגנית בן דב: פגישה שהיתה אצלנו לפני שנה בערך.
<סלימאן עראף: במשרד החקלאות?
<דגנית בן דב: במשרד החקלאות.
דב חנין: תודה, אדוני, תודה על רשות הדיבור, אני אשתדל להיות קצר, גם מכיוון שיש פה אנשים שמתמצאים בנושא יותר ממני וגם מכיוון שאני אצטרך לרוץ לוועדה אחרת.
דב חנין: אני חושב שהתקנות שנמצאות בפנינו הן בהחלט בסיס שאפשר לעבוד אתו, ואני מציין את זה לחיוב.
דב חנין: עם זאת, הגיעו אלינו, ובוודאי גם אתה ראית, אדוני היושב-ראש, הערות של ארגוני בעלי החיים, שהן הערות נקודתיות, ולטעמי יש אפשרות להיענות להן ולתקן את התקנות בהתאמה.
דב חנין: ההערות נוגעות בין היתר לשאלות של צפיפות, לשאלות של מכלאות שהן חסרות גירויים לחזירים שיוכלו להעסיק את עצמם, לשחק, ואז גם תופעת הפציעה בזנבות החזירים תצטמצם ואפשר יהיה לשנות את ההוראה הקיצונית שאתם מציעים, שמאפשרת חיתוך זנבות ללא הגבלה, ללא הרדמה, כולל על-ידי אנשים ללא הכשרה וטרינרית, שזה בוודאי דבר שצריך לשנות.
דב חנין: החומרים שבפנינו, אדוני היושב-ראש, שהגיעו מארגוני בעלי החיים, מלמדים שגם ההוראה שמאפשרת שיוף של ניבי החזיר, אגב ללא הרדמה, היא פעולה שאין לה צידוק.
דב חנין: יש חלופות להתמודדות בפציעה של חזירים על-ידי חזירים אחרים, אם אנחנו באמת מתמודדים עם שאלות הצפיפות והאפשרות של החזירים לשחק ולעשות דברים אחרים חוץ מלפגוע אחד בשני.
דב חנין: סוגיית הסירוס, גם היא מחייבת שינוי.
דב חנין: אתם על-פי התקנות מאפשרים להחזיק חזירות בבידוד בתקופת הייחום.
דב חנין: זו דווקא תקופה שיש להן התנהגות חברתית מוגברת, הבידוד פוגע בהן במיוחד.
דב חנין: אין צורך, כולל לא צורך כלכלי אמיתי, בבידוד החזירות, בטח לא בתאים צרים שלא מאפשרים להן אפילו לקום ולהישכב בנוחות, כפי שהתקנות מציעות.
דב חנין: כנ"ל לגבי ההיתר לרסן את החזירה ולמנוע ממנה תנועה בשבוע שלאחר ההמלטה, גם הדבר הזה קיצוני ומיותר.
דב חנין: נושאים נוספים שצריך לטפל בהם בתקנות זה הנושא של הרעבה, גמילה מוקדמת.
דב חנין: הדברים, אני מניח, יפורטו על-ידי נציגי ארגוני בעלי החיים.
דב חנין: עוד סוגיה שצריכה טיפול זה הנושא של מעבר לגידול על רפידה או רפד, שלא על גבי רצפה חשופה.
דב חנין: זה לא רק שאלה של נוחות של החזיר, אלא זו גם שאלה של הצורך של חזירים בנבירה ובחיטוט, ואם עוברים לגדל אותם על-ידי רפד, אנחנו מקטינים את רמות הלחץ וההשלכות של הלחץ הזה.
דב חנין: בכל הנושאים האלה, אדוני היושב-ראש, יש הוראות שניתן יהיה ללמוד מהן באירופה, ואנחנו יכולים לדעתי ללמוד מההערות האלה ולשנות את התקנות בצורה שתאפשר צמצום משמעותי של הסבל של החזירים שאנחנו מגדלים אצלנו.
עמרם מצנע: אף אחד לא נרשם אצלי.
<יוסי וולפסון: אני מתנצל על האיחור, היה תור גדול בכניסה.
<יוסי וולפסון: יש מצגת ששלחנו לוועדה.
<יוסי וולפסון: קודם כול, התקנות עושות חצי דרך טובה בכיוון הנכון, אבל עדיין יש בהן הרבה מאוד דברים שדורשים שינוי.
<יוסי וולפסון: 200,000 חזירים נשחטים בישראל מדי שנה והם עוברים חיים איומים – הם מוחזקים כל חייהם במכלאות צפופות, נטולות גירויים, שלא מאפשרות להם מימוש של צרכים התנהגותיים ומנטליים בסיסיים.
<יוסי וולפסון: צריך לזכור שחזיר זאת החיה הכי אינטליגנטית שמוחזקת היום במשקים חקלאיים, אינטליגנציה שדומה או עולה על זו של כלבים.
<יוסי וולפסון: משווים אותם גם לשימפנזים מבחינת היכולת המנטלית שלהם.
<יוסי וולפסון: ולמרות זאת אנחנו שמים אותם בלי שום גירוי סביר וטבעי.
<יוסי וולפסון: אנחנו חותכים זנבות ושיניים בלי הרדמה, מסרסים, יש תמותה מאוד-מאוד גבוהה של גורים בגלל הגנטיקה שגרמנו, והגנטיקה זה נושא שנדבר עליו ונשים עליו דגש.
<יוסי וולפסון: יש תקנות.
<יוסי וולפסון: מה שאני מציע שאני אנסה, אם המחשב שלי ירשה לי, להראות סרטון קצר ששלחנו לוועדה.
<יוסי וולפסון: מה שאנחנו רואים עכשיו זה החיתוך של השיניים ושל הזנב.
<יוסי וולפסון: זה נעשה רק כתוצאה מתנאי גידול איומים שגורמים לבעלי החיים, שאין להם במה להתעסק, אין להם במה לשחק, לנשוך אחד את השני.
<יוסי וולפסון: הסירוס נעשה כי בשר של חזירים שעברו את גיל הבגרות המינית, שזה בערך גיל השחיטה שלהם, יש לו ריח לוואי שהצרכנים לא אוהבים.
<יוסי וולפסון: הקיטום של הזנבות נעשה אך ורק מסיבה אחת, והיא שחזירים, כשאין להם שום גירויים אחרים, אין להם אפשרות לשחק בקש או בכל הדברים שמעניינים אותם, הם משחקים בזנבות אחד של השני.
<יוסי וולפסון: הם מכרסמים ולאט-לאט הם גם פוגעים בזנבות האלה.
<רונן בר: אפשר, כבוד היושב-ראש, הערה קצרה לגבי מה שראינו, עד שהוא מעלה את הקובץ?
עמרם מצנע: דבר.
<רונן בר: אני עיתונאי ופעיל בעמותות שונות לבעלי-חיים.
<רונן בר: עשינו תחקיר סמוי בחזיריה גדולה בקיבוץ להב, ואחד הדברים שראינו, שהחיתוכים האלה של הגורים, כשזה נעשה אחד אחרי השני, גם הזנב, גם השיניים וגם הסירוס, נעשים מול העיניים של האימא וזה גורם לה בעתה מאוד-מאוד גדולה.
<רונן בר: זה אחד הדברים שראינו, ואולי גם לזה צריך להתייחס.
<אורן לזימי: איך יודעים שזה גורם לבעתה גדולה?
<אורן לזימי: מאיפה הנתון הזה?
<קריאה: קומונסנס.
<יוסי וולפסון: עכשיו רואים יותר טוב.
<יוסי וולפסון: אפשר לראות שנותנים להם שרשראות ברזל כאמצעי למשחק, אבל המחקרים מראים שזה לא ניתן להשוואה לקש או לדברים שאפשר לנבור בהם, ללעוס ולהתנהג בהם באופן טבעי.
עמרם מצנע: האם זה צולם בלהב?
<יוסי וולפסון: הצילומים האלה רובם מלהב.
<קריאות: זה לא בלהב.
<יוסי כהן: גם זה לא מלהב.
<יוסי וולפסון: אלה תאי הריסון בתקופת ההיריון, כשהתקנות עכשיו כבר אוסרות עליהם, אבל הן מאפשרות את תאי הריסון בזמן ההמלטה.
<יוסי וולפסון: בתאי הריסון בזמן ההמלטה אפשר לראות שאימא בקושי יכולה להיעמד או להישכב, והגורים מופרדים.
<יוסי וולפסון: יש היום דגמים של תאי המלטה שיוצרים הפרדה בין האימא והגורים, פשוט על-ידי הבחירה הטבעית שלהם, לגורים יש אזור מחומם עם קש, נוח להם, שהם הולכים אליו, יש איזה מוט ברזל קטן באמצע שמכוון את האם לשכב בתנוחה מסוימת, האם יכולה להסתובב ואפשר להשיג בזה גם תמותה נמוכה יותר של גורים וגם יתרונות מבחינת הגידול.
<יוסי וולפסון: אם אני חוזר למצגת, יש אפשרות ללכת בכיוון שהתקנות מצביעות עליו עם תיקונים.
<יוסי וולפסון: מה שאפשר לראות פה, מצד שמאל למעלה זה מתקן שאפשר לתלות בחזיריה, גם אם זאת חזיריה שעובדת על טפחות, זאת אומרת, על קרשים מופרדים אחד מהשני ומערכת ביוב, והחזירים יכולים לכרסם מהקש, לאכול מהקש הזה בלי שזה נופל למערכת הביוב ונחסך הצורך בחיתוך הזנבות וחיתוך השיניים שלהם, כי יש להם במה להתעסק.
<יוסי וולפסון: מה שאנחנו רואים למטה זו אותה המלטה שעליה דיברתי, אחד המודלים של תאי ההמלטה, שהחזירה נמצאת עם הגורים בלי הגבלת תנועה על החזירה.
<יוסי וולפסון: אפשר מהרגע הראשון של ההמלטה, לא צריך לחכות שבעה ימים כמו בתקנות להתנהל בצורה הזאת.
<יוסי וולפסון: עוד שינויים שנרצה להכניס בתקנות – חלק מהדברים פה כבר לא רלוונטיים כי משרד החקלאות קיבל כמה הערות, אני מבין ביממה האחרונה – זה איסור הריסון.
<יוסי וולפסון: לאפשר ההעשרה, לאסור את הסירוס.
<יוסי וולפסון: בנוסח המקורי של התקנות, שהם הפיצו, כמו שנאמר פה להערות ציבור, ואורי צוק בר ציין את זה, בנוסח המקורי היה איסור על סירוס החל מ-1 בינואר 2018.
<יוסי וולפסון: בהתאם למודל של האיחוד האירופי, שיש מקומות שכבר אסור ויש מקומות שזה לא נוהג.
<יוסי וולפסון: אפשר לאסור את הסירוס הכירורגי, האכזרי הזה, אפשר למנוע את ריח הלוואי בצורות אחרות, בעיקר על-ידי ברירה גנטית לחזירים שלא מפרישים את ההורמונים האלה בכמות מאוד גדולה, וזה כבר קיים בעולם, יש גם אופציות של סירוס כימי, כשאני מבין שהבעיה היחידה היא בעיה לגמרי טכנית של אישור התכשירים האלה לשימוש בישראל, ויש עוד שיטות שמפחיתות את אותו ריח לוואי בעייתי, בלי לסרס חזרזירים בני יומם.
<יוסי וולפסון: נרצה כמובן שיהיה תיעוד הולם בחזיריות, שיהיה רישום של הדברים, כמו שצריך להיות ומקובל ושהנושא של השינויים הגנטיים יוסדר גם בתקנות באופן שתהיה התקדמות גנטית כל הזמן מבחינת רווחת בעלי-חיים ושיקולים אחרים בצורה מאוזנת ולא נסיגה.
<יוסי וולפסון: זה מבחינת תיקונים שהם לקיחת המצב הקיים, אבל לעשות בתוכו תיקונים.
<יוסי וולפסון: למשל אם יש לי חזיריה בלי גירויים, בלי כלום, על רצפת טפחות לא מתאימה, ואני מוסיף את המתקן הזה של הקש ואני מתקן.
<יוסי וולפסון: אפשר גם לעשות תיקון שהוא הרבה יותר מהותי ורדיקלי, וזה לעבור לשיטה שד"ר פוצי גם ציין אותה, וזה גידול על רפד.
<יוסי וולפסון: גידול על רפד גם פותר את הבעיה של חומרים להתעסקות, כי הם נמצאים עם הקש על הרצפה, הם יכולים לעשות בדיוק את ההתנהגות הטבעית של חזירים, לרחרח ולנבור ברצפה של החזיריה, ובנוסף יש לזה יתרונות עצומים מבחינה סביבתית, כי במקום כל השפכים שהיום מעיקים על המט"שים בצפון וגורמים נזקים סביבתיים עצומים, אנחנו נשארים עם חומר יבש שאחר-כך אפשר להעביר לקומפוסטציה.
<יוסי וולפסון: אני יודע שבאגרו-אקולוגיה במשרד להגנת הסביבה, גם הם מאוד תומכים בשיטה הזאת, וזה לא דורש להעביר את החזיריות לדרום הארץ.
<יוסי וולפסון: יש מספיק שטחים.
<יוסי וולפסון: זה לא דורש שטחים הרבה יותר גדולים.
<יוסי וולפסון: מדובר בדונמים בודדים שצריך פה להוסיף לשטח, והשטחים האלה נמצאים שם.
<יוסי וולפסון: אני חושב שיש מקום לקבוע תהליך מדורג, חזיריות חדשות, חזיריות שבונות את עצמן מחדש, ומי שהיה בחזיריות בצפון יודע שרובן צריכות לבנות את עצמן מחדש, הן באמת נוטות ליפול מכל בחינה.
<יוסי וולפסון: הן יצטרכו לעבוד בשיטה הזאת שפותרת את כל הבעיות מהיסוד.
עמרם מצנע: עוד מישהו מהארגונים שפעילים לזכויות בעלי החיים?
<סיגל דונגי-סלונים: אני וטרינרית, אני לא מייצגת שום ארגון, אני מלמדת אתיקה וטרינרית וחשוב לי להיות כאן.
<סיגל דונגי-סלונים: אני מבקשת שתדמיינו לעצמכם רגע שמישהו היה כולא במרתף ביתו כלבים בכלובים זעירים שאינם גדולים ממידות גופם והיה מענה אותם באופן שעו"ד וולפסון היטיב להראות לנו כאן במצגת.
<סיגל דונגי-סלונים: דמיינו לכם שהיו קוצצים את שיניהם, שהיו קוצצים את זנבותיהם, שהיו עוקרים את האשכים שלהם ללא הרדמה.
<סיגל דונגי-סלונים: זה לא מתקבל על הדעת לחשוב שעושים דבר כזה לכלבים ולגורי כלבים, ובאותה מידה זה לא צריך להיות מקובל שיעשו דברים כאלה בחזירים.
<סיגל דונגי-סלונים: החזיר הוא חיה חכמה מאוד, החזיר הוא חיה סקרנית וחקרנית, לחזירים יש קשרים חברתיים מאוד משמעותיים ורבי שנים, אם רק ניתנת להם האפשרות לקיים קשרים כאלה, לחזירים יש קשרי משפחה משמעותיים – הקשר אם ולד הוא קשר מאוד חזק ומשמעותי.
<סיגל דונגי-סלונים: החזיר הוא כל-כך אינטליגנטי שאפשר ללמד אותו לעשות כל מיני טריקים, ולמעשה אפשר לאלף אותו בדומה לאילוף של כלב, ובאמת הזכיר עו"ד וולפסון, הוא השווה את החזיר לכלבים מבחינת האינטליגנציה שלהם והם אפילו לעתים עולים על זו של הכלבים.
<סיגל דונגי-סלונים: ולכן מי שנחרד מעצם המחשבה הזאת בכלבים צריך גם להזדעזע כשמדובר בחזירים.
<סיגל דונגי-סלונים: המודעות של החזיר לכאב ולסבל היא רבה מאוד, היא לא פחותה מזו של בעל-חיים מפותח אחר, כגון כלב.
<סיגל דונגי-סלונים: אני לא חושבת שהיא שונה מזו שלנו.
<איתמר טס: אני מהמשרד להגנת הסביבה.
<איתמר טס: בנושא הזה של החזיריות, קודם כול המשרד להגנת הסביבה בהחלט מברך וחושב שיש צורך לעשות את התקנות ושמח שהתהליך הזה מתחיל.
<איתמר טס: מוטב מאוחר מאשר לעולם לא.
<איתמר טס: מבחינת רווחת בעלי החיים אנחנו בהחלט סבורים שיש לבחון את החלופות, במיוחד בנושאים הכירורגיים הקשים האלה, כמו שהוצגו פה, ולבחון בהחלט את ההצעות שיש במקומות אחרים לחלופות שמביאות לאותן תוצאות.
<איתמר טס: נושא נוסף.
<איתמר טס: המשרד להגנת הסביבה עוסק באכיפה בחזיריות, שלא מתחום רווחת בעלי החיים דווקא, ועוסק בזה בצורה אינטנסיבית, שכן יש הרבה גורמים סביבתיים שנפגעים כתוצאה מהחזיריות.
<איתמר טס: המשרד סגר חזיריה מאוד גדולה עקב תנאים מאוד קשים שיצרה גם זיהום במי תהום, גם כל מיני נזקים סביבתיים אחרים, ואנחנו חושבים שיהיה ראוי להכניס את זה גם לתקנות בנוסף לכל הנושא החשוב של רווחת בעלי-חיים.
<איתמר טס: אמרו את זה פה לפני, הנושא של השימוש ברפד בחזיריות הוא נושא מאוד חשוב, כי הוא משרת גם את הצורך של רווחת בעלי החיים וגם את הנושא הסביבתי.
<איתמר טס: העמדה של המשרד והאגף המקצועי הרלוונטי של האגרו-אקולוגיה בהחלט הגיעה למסקנה שזה מצמצם מאוד את הזיהום של הקרקע.
<איתמר טס: אני חושב שבהחלט זה צריך להיות בתקנות.
עמרם מצנע: מישהו רוצה מהארגונים או מישהו שרוצה לייצג את זכויות החיות?
<ארז אלמוג: אני מייצג את הוועדה לזכויות בעלי החיים של לשכת עורכי-הדין.
<ארז אלמוג: העברנו לוועדה נייר עמדה של ועדת זכויות בעלי החיים של הלשכה, ויושב-ראש הוועדה, עו"ד אהוד פלג, העביר מאמר פרי עטו גם לוועדה בנושא הזה.
<ארז אלמוג: באופן עקרוני אנחנו רוצים להתייחס אך ורק לנושא של גרימת הכאב והסבל לבעל-החיים שלא לצורך.
<ארז אלמוג: על-פי החקיקה הקיימת כיום של חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) והפסיקה הקיימת יש מבחנים שבודקים את הצורך בגרימת הסבל והכאב לבעל-החיים לעומת התועלת שהאדם צריך להפיק ממנה.
<ארז אלמוג: וכפי שהעברנו לוועדה, בשורה של מבחנים ותקדימים שנקבעו, כל עוד יש חלופה שיכולה לאפשר את ה"שימוש" בבעל-החיים או את הצורך שאנו כבני-אדם רוצים להשיג מבעל-החיים, אין צורך לבחור בחלופה הפוגענית או הקשה יותר מבחינת בעל-החיים כל עוד מושגת המטרה.
<ארז אלמוג: דוגמה עיקרית לנושא הזה הוא נושא פיטום האווזים שנאסר בחוק, כשהבידור הגסטרונומי של אכילת כבד אווז מצריך התאכזרות שאין לתאר אותה לבעלי החיים כדי ל"ייצר" את המוצר.
<ארז אלמוג: ולכן הנושא הספציפי כאן של סירוס החזירים, כדי להימנע מהריח הלא נעים שהבשר של החזיר הבוגר מייצר, החלופה של סירוס כימי לטעמנו היא החלופה שראוי לשקול, בעיקר לאור הכיוון שבו הולכת גם הקהילה האירופית עם החקיקה שמנסה לקדם לכיוון הזה, לאסור לחלוטין עד שנת 2018 סירוס שאינו כימי.
<ארז אלמוג: תודה.
<שאול פוצי: אני מבקש לדבר.
עמרם מצנע: מי עוד מאלה שמייצגים את זכויות בעלי החיים?
עמרם מצנע: האם יש עוד מישהו?
עמרם מצנע: – לא.
עמרם מצנע: בבקשה, דוקטור.
<שאול פוצי: רק לציין שבינתיים איסור הסירוס בזכרים עד 2018 נשאר בהגדרה של הצהרה של כוונות טובות.
<שאול פוצי: זאת אומרת, אין חקיקה אירופית, אפילו בתהליך, שמביאה בחשבון איסור גורף על סירוס זכרים החל מ-2018.
<שאול פוצי: כמו שאמרתי, יש מספר מדינות שכבר אסרו.
<שאול פוצי: לפי דוח EFSA - european scientific agency for food safety – יש הרבה חומר מדעי על צורך או חוסר צורך בסירוס, הם מציעים הרבה פתרונות, אבל מבחינה חוקתית נטו עדיין לא הגיעו למסקנה שהסירוס ייאסר.
עמרם מצנע: מה קורה במדינות שאסרו על סירוס?
<שאול פוצי: השחיטה של הזכרים היא בגיל צעיר יותר.
<שאול פוצי: באנגלייה השחיטה היא בחמישה חודשים, בהולנד עשו ניסוי מאוד רחב על 1.7 מיליון חזירים זכרים לא מסורסים והטעם הפגום עבר מ-0% ל-6%.
<שאול פוצי: יש יחס ישיר בין זירוז גידול שחיטה מוקדמת לעומת הגיל וחוסר של טעם פגום.
<שאול פוצי: זאת אומרת, שיפור גנטי שיאפשר בעתיד שחיטת הזכרים בגיל צעיר יותר במקום להגיע לגילאים של היום, של שבעה חודשים פלוס, שזה באמת פוגע בטעם של הבשר והבשר לא שיווקי.
<שאול פוצי: אפשר עם שיפור גנטי להגיע לגילאים קצת יותר מוקדמים.
<שאול פוצי: בלי לצטט שמות נראה לי שיש לפחות משק אחד פה במדינת ישראל שעקב השיפור הגנטי שלהם הם כבר מתקרבים לגיל השחיטה שאפשר אולי לשחוט ללא סירוס.
עמרם מצנע: האם יש מישהו מהמשקים הקיימים היום שמגדל את החזירים במה שקראתם לו "רפד" או שכולם בשיטות הסטנדרטיות?
<שאול פוצי: לא.
<שאול פוצי: אף אחד.
<שאול פוצי: יש מספר מגדלים שמגדלים על מה שנקרא "רצפות רצופות", ללא חריצים וללא טפחות, וזה מיעוט.
<שאול פוצי: שאר המגדלים מגדלים על רצפות לפחות.
<שאול פוצי: אחת הבעיות הגדולות שיש שבזמנו מסיבה כלשהי המגדלים חויבו להתחבר למתקן אחד בלבד לטיפול בשפכים, והמתקן הזה מחובר למט"ש חיפה.
<שאול פוצי: אם בעולם מגדלים חזירים ב-150 מדינות, ב-149 מדינות זה אסור, רק במדינה אחת זה חובה.
<שאול פוצי: גם זה נותן לנו לחשוב - - -
עמרם מצנע: אסור מה?
<שאול פוצי: לחבר שפכים מחיות משק לביובים אזרחיים.
<שאול פוצי: מדינת ישראל היא המדינה היחידה שדווקא חייבה אותם להתחבר למט"ש.
עמרם מצנע: במדינות שזה אסור יש מכונים עצמאיים?
<שאול פוצי: בכל המדינות בעולם היעד הסופי של השפכים, אחרי טיפול מסוים – אפשר לדבר על זה עד מחר – הוא פיזור על הקרקע.
<שאול פוצי: קרקע חקלאית לא לגידול ירק, לגידול דגנים, לגידול יבש ועצים.
<שאול פוצי: זה בכל המדינות בעולם.
<שאול פוצי: גידול על רפד נותן אפשרות לא לקבל שפכים נוזליים, לקבל חומר יבש, 50%-40%, שיכול ללכת ישירות למתקני קומפוסטציה, שזו גם אחת מההעדפות של הגנת הסביבה, ולאחר מכן לשימוש לפיזור חקלאי.
עמרם מצנע: מגדלים, בבקשה.
<יוסי כהן: אני מקיבוץ להב, כמי שתלו אותם בכיכר העיר בפייסבוק, תרשו לי בנשימות האחרונות שלנו להגיד כמה מילים בנושא.
<יוסי כהן: אותו תחקיר שצוין קודם הראה צילום בפייסבוק של מין מתקן שכתוב עליו "קרמטוריום" – נחזור אחר-כך לקרמטוריום ולהשלכות של המילה הזאת – זה היה מכל סילו מבטון, עם פחית של פתיחה וסגירה על מנת לאפשר לתערובת לצאת החוצה.
<יוסי כהן: התחקיר שלהם קרא לזה "קרמטוריום".
<יוסי וולפסון: שום תחקיר שלנו.
<יוסי כהן: סליחה.
<יוסי כהן: סליחה, תן לי לסיים בבקשה.
<יוסי כהן: אני בסך-הכול מעריך מאוד את פועלם של ארגונים הדואגים לרווחת בעלי החיים, אשתי אפילו תורמת לכם.
<יוסי כהן: יש לי ניסיון רב בגידול חזירים ואני יודע לקרוא חזירים לא פחות מאף אחד שיושב כאן.
<יוסי כהן: אני מצר על כך שפעילותם של הארגונים, בעיקר "תנו לחיות לחיות", היא מניפולטיבית ואף לא מוסרית, ואני אביא דוגמאות.
עמרם מצנע: אני מציע - - -
<יוסי כהן: לא, לא.
<יוסי כהן: חשוב לי.
<יוסי כהן: תן לי שתי דקות.
עמרם מצנע: שמעת שאני מציע, בסוף תגיד מה שאתה רוצה.
עמרם מצנע: אני מציע לא לעסוק עכשיו במאבקים בין אלה שדואגים לזכויות ואלה שנתפסים כמגדלים לצרכים רפואיים או גסטרונומיים כאלה ואחרים.
עמרם מצנע: אנחנו באים לאשר פה תקנות.
עמרם מצנע: אני מציע שתתמקד בנושא התקנות.
עמרם מצנע: האם הן מקובלות עליך?
עמרם מצנע: האם יש לכם בעיה עם זה?
עמרם מצנע: האם אתם חושבים שצריך לעשות תיקונים, שיפורים וכדומה?
<יוסי כהן: באותו הקשר.
<יוסי כהן: מכיוון שנאמרו פה הרבה נתונים שהם מניפולטיביים מאוד ולא אמיתיים אני רוצה להביא מספר דוגמאות שמוכיחות ההיפך, אז תרשה לי בבקשה שתי דקות.
<יוסי כהן: כמו שאמרתי, תלו אותנו בכיכר העיר בפייסבוק בכל המדינה, קיבלנו מכתבי נאצה נוראיים, אז תרשה לי שתי דקות, הרבה פחות ממה שנאמר כאן.
<יוסי כהן: מתנדבת של תנו לחיות לחיות עובדת בקיבוץ להב במסגרת הכשרתה כווטרינרית, עבודתה נעשית במימון מלא של החווה בקיבוץ להב, עבודתה מתמקדת בשיפור רווחתם של החיות בקיבוץ להב וזוכה לשיתוף פעולה מלא מצוות החווה.
<יוסי כהן: מכתב של אותה מתנדבת לתנו לחיות לחיות, שניסה לסנגר על מה שקורה בלהב – כמעט מתעללים בה.