GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אהרון נחומי: זה לא איזה חוק סקטוריאלי שנועד להסדיר את תל"י אלא את כל מגזרי היוצרים הנוגעים.
<אהרון נחומי: אני אלך לרגע אחורה ואני אקשר את זה להצעת החוק עליה אני אומר כמה מלים.
<אהרון נחומי: בשנת 2007 חוקק חוק זכות יוצרים.
<אהרון נחומי: בחוק הזה עוגנה – שוב, זה אמנם היה קיים כבר בפקודת זכות יוצרים הישנה – זכותו של היוצר להיותו הבעלים הראשונים ביצירה באופן מפורש, וזה סעיף 33 לחוק, ויותר מזה, המחוקק גם טרח להדגיש – אגב, זה סעיף 35 לחוק – שביצירה מוזמנת, שאם יש ספק האם היא אצל המזמין או אצל היוצר, החזקה היא שהבעלות הראשונה היא אצל היוצר.
<אהרון נחומי: הוא יכול להעביר אותה במלואה או בחלקה אבל זאת החזקה שזכות היוצרים, קודם כל הבעלים הראשון שלה הוא היוצר.
<אהרון נחומי: כמו שאנחנו יודעים, במחוזותינו, במרבית המקרים היוצרים מוצאים את עצמם כאשר רוב זכויות היוצרים מועברות בין אם למזמין ובין אם לכל אדם אחר אתו הם עושים את העסקה לגבי היצירה שלו.
<אהרון נחומי: מה שלעתים הם כן מצליחים לשמר בידם זה מיקרון בתוך כף היד וזה אותו חלקיק של זכות יוצרים שמכוחו הם יכולים לתבוע תמלוגים.
<אהרון נחומי: על פניו זה בסדר, יש להם את הזכות הזאת אבל זה מסוג הזכויות שהן זכויות מתות אלא אם קיים גוף קולקטיבי, במקרה שלנו חברת תמלוגים, שמסוגל לקחת מהיוצר את הזכות הזאת ולייצג אותו, לקיים משאים ומתנים, לתמחר, לגבות, לאכוף, לפעמים יכול להיות שהיוצר יקבל מאה שקלים על זה והוא בוודאי לא ייקח כלכלן, רואה חשבון ועורך דין כדי לעשות את זה.
<אהרון נחומי: עלתה הטענה שיתכן ולא צריך חברות תמלוגים כי יוצרים יכולים לעשות זאת לבדם.
<אהרון נחומי: יש המון הוכחות לכך שזה לא נכון אבל אני לא רוצה לדבר על העתיד אלא בואו ניקח דוגמה במה שנקרא ניסוי בבני אדם שמדינת ישראל עשתה בעניין הזה.
<אהרון נחומי: תל"י הוקמה בשנת 2000 והיא בעצם התמזגות של ציבור התסריטאים שיוצג עד אותה עת באקו"ם אבל היא גם התמזגות של ציבור הבמאים שעד אז לא יוצג על ידי חברה כלשהי.
<אהרון נחומי: המשמעות הייתה שעד שנת 2000 לא היה במאי אחד בישראל שקיבל תמלוגים.
<אהרון נחומי: כלומר, לא היה במאי אחד בישראל - ואני מדבר אתכם עוד על העידן הישן לפני ריבוי המשתמשים, ניו מדיה וכולי, כלומר, בעידן שבו עד 1990 היה גוף שידור אחד בישראל - שקיבל תמלוגים בגלל שלא הייתה חברת תמלוגים שתייצג אותו.
<אהרון נחומי: אגב, גם כאשר תל"י הוקמה בשנת 2000 והיא ניגשה למשתמשים ואמרה להם שהיא מייצגת את הבמאים ומבקשים לגבות תמלוגים עבורם, הכפירה הייתה מוחלטת.
<אהרון נחומי: היה ממש טמפלט ויצאו מכתבים שאמרו שאין זכות יוצרים בעבודת הבימוי, כמה שזה יישמע אבסורדי.
<אהרון נחומי: תל"י, יוצר בודד לא היה עושה את זה, הלכה ונקטה הליכים משפטיים עבור ציבור היוצרים הזה.
<אהרון נחומי: בהליכים המשפטיים האלה, זה היה ברור אבל חשוב שזה נאמר בקביעה משפטית סופית וחלוטה, נאמר שקיימת זכות יוצרים בעבודת הבימוי ומאז במאים מקבלים במדינת ישראל תמלוגים מ-הוט, מ-יס, מרשת, מקשת, מערוץ 10, מוואלה, מ-Ynet וכולי.
<אהרון נחומי: כלומר, אלמלא תל"י כחברת תמלוגים, כדוגמה פרטנית, לא ניתן היה לממש את הזכות הזאת מכוח זכות יוצרים והייתה אות מתה.
<אהרון נחומי: החוק הזה הוא למעשה כמו חוק יסוד ולכן הוא גם תמציתי כמו חוק יסוד.
<אהרון נחומי: חוקי יסוד קובעים זכויות מאוד חשובות ובסופו של דבר הם מאוד תמציתיים.
<אהרון נחומי: כל ניסיון עכשיו לומר שזה מורכב, צריך לעבות אותו, להוסיף פרקים, הסדרים וכולי – לא.
<אהרון נחומי: החוקים החשובים ביותר במדינת ישראל, אלה חוקים שהם חצי עמוד.
<אהרון נחומי: החוק הזה מעגן למעשה זכות יסוד שהיא הזכות של יוצרים להתאגד תחת מטריה של חברת תמלוגים כי אלמלא כן, זכות היוצרים שבידיהם תהיה אות מתה.
<אהרון נחומי: החוק הזה הוא גם מאוזן.
<אהרון נחומי: מצד אחד הוא מעגן באופן - כפי שקוראים לזה עורכי הדין – קוגנטי או בלתי ניתן להתניה את הזכות הזאת של יוצרים להתאגד ואוסר על הרגולטור את זכות ההמתה של הגוף הזה, ויחד עם זאת החוק הזה מאפשר יד רחבה לרגולטור, שזה רשות ההגבלים, להסדיר את הגוף הזה כי אין צל של ספק שזה צריך להיות מאוזן, זכות קיום מצד אחד וחובה להיות מוסדר מצד שני.
<אהרון נחומי: אגב, אני לא אתייחס לדברים שעלו ספציפית בחוק, אבל יש דבר אחד מאוד בולט והוא גם עלה בראיונות של הממונה עם בתקשורת האלקטרונית וגם בכתובה, לכך שהחוק הזה יהווה לפתע צינור ודרך הזהב לכך שגוגל ומיקרוסופט דווקא הם ימצאו מפלט בחוק הזה.
<אהרון נחומי: אני אומר על זה רק שני דברים.
<אהרון נחומי: האחד, חברות תמלוגים נועדו בדיוק לאלה שאינם מסוגלים לייצג את עצמם עבור עצמם על חשבונם.
<אהרון נחומי: הם לא נועדו לחברות שיכולות לעשות את זה ועושות את זה מצוין וכל אחד מכם שקנה אי פעם רישיון של מיקרוסופט, יודע שהצ'יין של המכירה, שיווק וגבייה לפני שתקבלו את הרישיון עובד מצוין והם לא צריכים חברת תמלוגים.
<אהרון נחומי: אבל כדי בכל זאת לא להתפלמס ולייתר את הדיון בעניין הזה, מה שאנחנו לפחות הצענו זה שבהצעת החוק, בהגדרת יצירה, תוחרג תוכנה שכל הדיון הגדול הזה וההתרעה המאיימת שהחוק הזה יהיה חוק של גוגל ומיקרוסופט, בעצם, אם מקבלים את ההחרגה הזאת, יורד מהשולחן.
<אהרון נחומי: לסיום.
<אהרון נחומי: כפי שאבי אמר, סי-סאק, ארגון הגג של חברות התמלוגים בעולם – אגב, חברות בו כ-230 חברות תמלוגים מ-120 מדינות – תל"י חברה בו, אקו"ם חברה בו, הארגון הזה עשה את הבדיקה שאבי דיבר עליה ולא מצא מקרה אחד שבו נאסר קיום של חברת תמלוגים.
<אהרון נחומי: הוא כן מצא, וזה בהחלט כפי שהחוק הזה אומר, שחברות תמלוגים הן לא פרי ריידרס, הן לא חיות בדד מבלי שהן מוסדרות וצריך להסדיר אותן.
<אהרון נחומי: מתוך הזדהות, הארגון הזה החליט שבחודש ספטמבר – הזדהות עם מצבה של תל"י שמוצאת את עצמה נתונה לשבט או לחסד כרגע בבית הדין להגבלים עסקיים נוכח עמדת הממונה – תל"י מוצאת את עצמה במצב שבו הארגון הזה אמר לה שמטעמי הזדהות אתה, הוא מקיים את הכנס הקרוב בחודש ספטמבר.
<אהרון נחומי: אני מקווה שבמושב הפתיחה של הכנס הזה נוכל לבשר לכל חברי הארגון שתל"י הצטרפה למשפחת העמים, ולא רק תל"י אלא מדינת ישראל הצטרפה למשפחת העמים, בכך שהכירה בזכות היסוד הזאת של יוצרים להתארגן במסגרת חברת תמלוגים.
<אהרון נחומי: תודה.
<אורי רוזנווקס: אני אשמח לנעול בשם היוצרים.
<אורי רוזנווקס: אני יוצר דוקומנטרי.
<אורי רוזנווקס: בשנתיים האחרונות עשיתי שתי סדרות, האחת על העיר לוד – לוד בניהול של תקווה – ואחת על ישעיהו ליבוביץ' – אמונה, אדמה, אדם.
<אורי רוזנווקס: אני רוצה לסגור באופן קצת יותר רגשי ויותר ממצה את הדברים שנאמרו כאן.
<אורי רוזנווקס: בסופו של דבר כאשר יתחילו לדבר הגופים השונים כאן מסביב לשולחן, אתם תשמעו שהם כולם בעד לתת ליוצרים תמלוגים.
<אורי רוזנווקס: הם כולם רוצים שיהיו תמלוגים אבל בפועל הם עושים כל מה שביכולתם לתקוע גלגלים בחוק הזה ולמסמס אותו.
<אורי רוזנווקס: אני רוצה להזכיר לכולם שהחוק הזה עבר את ועדת השרים ועבר קריאה טרומית בכנסת עם חמישים ומשהו חברי כנסת נגד אפס חברי כנסת.
<אורי רוזנווקס: מדובר כאן על זכות מוסרית של יוצרים לקבל תמלוגים כמו שאר היוצרים והכדור כרגע מונח לפתחם של חברי הכנסת.
<אורי רוזנווקס: כל הדברים שתשמעו כאן היום ממיטב עורכי הדין וממיטב הזכיינים, כל מטרתם היא למסמס את החוק הזה ולעצור אותו.
<אורי רוזנווקס: אנחנו פונים אליכם כמי שאחראים על העניין הזה, מעבר לגופים הבירוקרטיים או הרגולטוריים, פשוט לתת תאריך יעד ולראות איך החוק הזה שהכוונה שלו היא טובה והיא חשובה והיא מוסרית יתקדם ויעבור את הקריאה הראשונה עוד במושב הזה.
<אורי רוזנווקס: אני מאוד מודה לכם.
עמרם מצנע: מרב, כשותפה ליוזמה, את רוצה לומר כמה מלים?
מרב מיכאלי: אני מאוד שמחה שהדיון הזה מתקיים.
מרב מיכאלי: אני מאוד מקווה שנצא ממנו עם אפשרות לפתור את הבעיה.
מרב מיכאלי: מבחינתי החוק הוא כלי ולא היינו מגיעות לצורך בו אלמלא הייתה התנגדות של הממונה על ההגבלים העסקיים ואיום לסגירתה של תל"י.
מרב מיכאלי: ככל שיש עונג גדול בהעברת חוקים בכנסת, בעיני הדבר החשוב הוא שבאמת יישמרו הזכויות שנמצאות בסכנה והן נמצאות בסכנה.
מרב מיכאלי: כל היושבים והיושבים כאן שעובדות יודעות עד כמה הזכויות האלה תלויות על בלימה והמאבק על השגתן ושמירתן הוא יום יומי והוא מאוד קשה.
מרב מיכאלי: מה שאנחנו צריכות לצאת אתו מכאן זה באמת איזושהי תשובה שהמדינה צריכה לתת, אם באמצעות החוק הזה ואם בכל דרך אחרת מבחינתי שהוא מובטחת, להגן על הזכויות שהן זכויות של יוצרות ויוצרים, ותסלחו לי שאני אומר את זה ואני מקווה שזה לא יפגע בכן, אבל של עובדות ועובדים.
מרב מיכאלי: הדבר המוזר הוא שאני באמת לא מצליחה להבין את ההתנגדות של הממונה על ההגבלים העסקיים כי באמת לא מדובר כאן בשום דבר עסקי אלא מדובר בבני ובנות אדם שעובדות ועובדים ועושים את היצירה שלהם, ובאמת אי אפשר בשום אופן להשוות אותם לשום כוח עסקי מסוג זה שהממונה רגיל להגן מפניו על האזרחיות והאזרחים בישראל.
מרב מיכאלי: לא זאת אלא זאת, שמי עומדים מולם הם גופים עסקיים גדולים בעלי כוחות לא פרופורציונאליים שמשתמשים בהם ולא מהססים להשתמש בכוח שלהם לרעה.
מרב מיכאלי: לקחת את הזכויות האלה, לנצל אותן, לעשות בהן אביוז כפי שאומרים באנגלית ואין לזה תרגום מדויק, אבל יושבת כאן עירית לינור שבטח תוכל להציע איזו מילה-שתיים.
מרב מיכאלי: עדנה אמרה לי שלשום שהיא באה לשמוע ואני מבחינתי לגמרי פתוחה לכל הצעה יצירתית שתאפשר לנו לוודא שאכן הצורך בגללו הגענו לחוק הזה, והוא צורך אמיתי, מהותי, משמעותי, שצריך לדאוג שתהיה לו תשובה ראויה וכל תשובה כזאת תקבל – אני מקווה שאני מדברת גם בשמו של מר מצנע – אדרבה, תציעו לנו ותסייעו לנו לפתור את זה.
עמרם מצנע: חבר הכנסת חיליק בר, בבקשה.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה דווקא להמשיך בסיום דבריו של אורי.
יחיאל חיליק בר: אני חושב שבאמת נגעת בנקודות האמיתיות.
יחיאל חיליק בר: אני לא יודע אם מנסים להכשיל בכוונה, אבל אני יכול לומר שבמינימום, אחרי שלמדתי את התהליך לאחרונה – ואני לא תסריטאי, לא יוצר ואין לי זכויות יוצרים וחוץ מהצעקות אתמול בוועדת החינוך לא יצרתי כלום לצערי – יש כאן גרירת רגליים.
שמעון אוחיון: קיבלת הבוקר תמלוג.
יחיאל חיליק בר: מהיושב ראש.
יחיאל חיליק בר: הנה, אתה דאגת לתמלג אותי.
יחיאל חיליק בר: יש כאן גרירת רגליים והיא גם מביכה וגם לא מביאה לנו כבוד בכנסת בסיפור הזה של המשך הדיון בהצעה.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה להזכיר שבתחילת חודש מרץ כבר התקיימה ישיבה עם הדרג המקצועי של משרדי הממשלה – משרד המשפטים, משרד התרבות, משרד הכלכלה – ועם הנציגים של הרשות להגבלים עסקיים ועלו ההערות של כולם לנוסח של הצעת החוק.
יחיאל חיליק בר: הייתה התחייבות, גם מצדכם וגם מצד כולם, להעביר את ההצעה לתיקון הנוסח הזה עד לסוף חודש מרץ.
יחיאל חיליק בר: אנחנו עכשיו בסוף חודש יוני.
יחיאל חיליק בר: תל"י, מהכיוון שלה, העבירה ב-21 במרץ את הטיוטה המתוקנת של הצעת החוק עם כל מה שהיא חשבה ועם כל ההערות וההסתייגות שהיא חשבה שיכולות לתת מענה להסתייגויות גם של הממונה על ההגבלים העסקיים וגם של האחרים.
יחיאל חיליק בר: עד היום, חודש יוני, לא הייתה כל התייחסות רצינית לפחות של הדרג המקצועי של משרדי הממשלה להצעת החוק המתוקנת.
יחיאל חיליק בר: אני חושב שהוועדה המכובדת הזאת, אדוני היושב ראש, צריכה לבקש, אם לא לדרוש, מנציגי הדרג המקצועי של משרדי הממשלה ומנציגי הרשות להגבלים עסקיים, ראשית, להתכנס ולעמוד בלוח זמנים שהוא סביר ונורמלי כדי להביא את עמדתם, תהיה יותר או פחות לגיטימית.
יחיאל חיליק בר: האבסורד שאני רואה במה שאתם אמרתם הוא שמצד אחד אתם ברשות להגבלים עסקיים אמרתם שאתם לא יכולים להתערב וכי הכנסת צריכה להסדיר את זה בחוק וכי זה תפקיד הכנסת.
יחיאל חיליק בר: מצד שני אתם מתנגדים ומנסים לשים מקלות בגלגלים.
יחיאל חיליק בר: אתם צריכים להחליט איפה אתם – או שאתם אומרים שאתם מובילים את העניין הזה ואני לא יודע אם אתם בכלל אלה שצריכים להוביל ותכף נדבר על זה, אבל בטח לא לומר שהכנסת תסדר וכאשר הכנסת באה לסדר, אתם עושים הכול כדי שזה לא יסודר.
יחיאל חיליק בר: זה קצת תמוה בעיני הסיפור הזה.
יחיאל חיליק בר: אני כן רוצה להתחבר למה שאמר היועץ המשפטי של תל"י ולומר אפילו בצורה יותר ברורה שסי-סאק שעשה עבודה מאוד מאוד נרחבת בסיפור הזה, מצא שאין תקדים להחלטה של רשות להגבלים עסקיים לאסור זכויות או איגוד זכויות יוצרים במסגרת חברת תמלוגים של יוצרים ובטח אין תקדים לאסור ייצוג משותף של תסריטאים ובימאים, ואמנם אנחנו רוצים להיות אור לגויים אבל אם כל העולם מואר בצורה מסוימת, אנחנו לא ננסה לשנות את זה.
יחיאל חיליק בר: אני כן מוסיף ומזכיר שוועדת השרים לענייני חקיקה – שראש מפלגתך שהיא בהחלט מוכשרת עומדת בראשה – הצביעה ללא התנגדויות על העברת החוק לפסים חקיקתיים והייתה דרישה שהדרג המקצועי של משרדי הממשלה יסייע ככל האפשר בסיום הליכי החקיקה.
יחיאל חיליק בר: לכן מצב שבו ארגון שדואג לתמלוגים לתסריטאים ולבימאים שיוצרים את היצירות הישראליות שכולנו אוהבים כל כך להתגאות בהן, ובצדק, אינו מוסדר עדיין בחוק – זה דבר שהוא בלתי סביר, לא מקובל ולא מכבד אותנו ככנסת, בעיקר כאשר אנחנו ככנסת וכממשלה אמרנו את דברנו כבר בקול בצורה מאוד ברורה.
יחיאל חיליק בר: הקמת חברת תמלוגים ליוצרים לא צריכה להיות תלויה באישור של הרשות להגבלים עסקיים, עם כל הכבוד.
יחיאל חיליק בר: הרשות יכולה לפקח עליה, לא לאפשר לה לנצל את הכוח שלה באופן מונופוליסטי חלילה, אבל עצם קיומה של חברת תמלוגים הוא לא מוטל בספק ובטח לא צריך לבוא לפתחו של הממונה על ההגבלים העסקיים.
יחיאל חיליק בר: לכן החוק הזה הוא פשוט, הוא ברור, אפשר לתקן אותו, אבל המסר שלנו מכאן, מהכנסת, צריך להיות שארבעה וחצי חודשים אחרי שהחוק הזה עבר בקריאה טרומית ברוב מוחץ, באישור גורף של הממשלה בוועדת שרים, מן הראוי שתוך שבוע-שבועיים נעבור על כל הנוסחים, על התיקונים, נריב על הדבר הזה ואנחנו צריכים להתחייב מכאן שהחוק הזה יובא לקריאה ראשונה עוד במושב הנוכחי ושנפסיק לעשות צחוק מעצמנו.
יחיאל חיליק בר: אני בהחלט מוכן להירתם לכך ככל שנדרש.
עמרם מצנע: תודה לחבר הכנסת חיליק בר.
עמרם מצנע: אני לפחות לצורך העניין רוצה לומר שאני זוכה לשיתוף פעולה מלא מהיועצים המשפטיים, מהרשות להגבלים עסקיים, ואני בטוח שנצליח להגיע בסופו של דבר להסכמה על חוק שיאפשר באמת לטפל טיפול מרוכז בזכויות היוצרים.
עמרם מצנע: יוריק בן דוד, מנכ"ל אקו"ם ואחריו מיכל רפאלי, סמנכ"לית רגולציה ב-יס.
<יורם בן דוד: בוקר טוב.
<יורם בן דוד: הייתי רוצה לדבר דווקא על הצד של התועלת הרבה שנגרמת או נוצרת לציבור עקב התאגדות יוצרים תחת כנפיים של איגוד לניהול משותף.
<יורם בן דוד: אנחנו יכולים לדמיין לעצמנו מצב שבו כל רשת שידור, כל ערוץ רדיו, כל ערוץ טלוויזיה, צריך להקים מחלקה משפטית מיוחדת עם הרבה מאוד עורכי דין שכל תפקידם הוא לנהל משאים ומתנים מדי יום עבור כל שידור של כל יצירה על גבי האתר או בין אם זה בטלוויזיה.
<יורם בן דוד: זה הרי אבסורד שלא יעלה על הדעת.
<יורם בן דוד: תארו לעצמכם שעל כל שיר שמשדרים או על כל מערכון שמשודר ברדיו או על כל סרט שמשודר, צריך עכשיו עורך דין או שורה של עורכי דין לנהל משא ומתן עם כל בעל זכות יוצרים שנמצא בתוך היצירה הזאת.
<יורם בן דוד: הרי זה מצב שלא יעלה על הדעת.
<יורם בן דוד: הנוחות הרבה שנגרמת לעולם בכלל, זאת לא המצאה ישראלית, לכל גופי השידור ולכל המשתמשים מכל הסוגים, זה מתחיל בתחנת שידור וזה מסתיים דרך חברה סלולרית שמשתמשת ביצירות האלה, בצלצולים, ובשידורי טלוויזיה היום בסלולר, דרך מפעלי ייצור תקליטים או דיסקים ו-די.וי.
<יורם בן דוד: די שכוללים תסריטים בפנים וכולי, דרך אולמי שמחות או עסקים שמשדרים בעסקיהם באמצעות הטלוויזיה או שמים מסך כך שהציבור שיושב במסעדה או בבית הקפה נהנה לראות או לשמוע את המוזיקה ולראות את הסרטים.
<יורם בן דוד: תארו לכם שכל פאב ששם אצלו מסך, צריך היה בשביל כל שידור של כל יצירה שמשודרת שם להתקשר לבעל זכות היוצרים והיצירה הזאת ולקבל ממנו רישיון.
<יורם בן דוד: זה לא יעלה על הדעת.
<יורם בן דוד: לכן כבר במאה ה-18 בצרפת המציאו את העניין הזה של איגוד שינהל בצורה משותפת זכויות יוצרים, על מנת להקל על הציבור.
<יורם בן דוד: זה משהו שהוא הכרחי.
<יורם בן דוד: אני אומר שגם במקרה הזה של התסריטאים, ממה נפשך, אני אומר לממונה על ההגבלים העסקיים.
<יורם בן דוד: הרי כאשר התסריטאים היו חלק מאקו"ם ושנים רבות, מ-1936 – אז עוד לא היו תסריטאים אבל היו סופרים ואחר כך זה התפתח והסקטור צמח והיו תסריטאים – עד 2004 או משהו כזה, בסביבות 2004, היו תסריטאים מאוגדים באקו"ם וקיבלו תמלוגים.
<יורם בן דוד: הממונה פנה ואמר שאקו"ם היא הסדר כובל וכולי והיו מלחמות קשות מאוד אבל בסופו של דבר בהתאם לחוק ההגבלים העסקיים ובהתאם לקביעתו של בית הדין להגבלים עסקיים, ההסדר הכובל הזה אושר תחת תנאים מגבילים, תחת תנאים מיוחדים שאומרים שאסור למונופול הכוחני הזה לפעול בצורה כזאת שתפגע בזכות הציבור וכולי, בחופש הדיבור ובמה שאתם רוצים ואקו"ם פועלת וממשיכה לפעול ובתוך אקו"ם יש גם תסריטאים.
<יורם בן דוד: סוג של.
<יורם בן דוד: יש כאלה שכותבים מערכונים ואקו"ם משלמת להם תמלוגים עבור השמעת המערכונים שלהם ברדיו.
<יורם בן דוד: אז כאן זה בסדר ובית המשפט להגבלים עסקיים אישר את זה, אבל כאן זה לא בסדר.
<יורם בן דוד: יש כאן חוסר הלימה.
<יורם בן דוד: ברור שלכאורה תסריטאי – וזאת הטענה המרכזית מן הסתם – כאשר הוא כותב את התסריט, הוא נמצא בקשר עם גוף ההפקה, הוא נמצא בקשר עם ערוץ השידור או עם מישהו מטעמו.
<יורם בן דוד: אנחנו מצפים שבזמן שהוא נושא ונותן עם גוף השידור על התסריט הזה, שהוא גם ידאג לעתיד שלו וינהל משא ומתן באותו זמן על התמלוגים שהוא יקבל בגין שידורים חוזרים ונשנים של היצירה שלו.
<יורם בן דוד: איך הוא יכול לעשות את זה?
<יורם בן דוד: קודם כל, הוא לא איש עסקים.
<יורם בן דוד: הוא יוצר.
<יורם בן דוד: שנית, איך הוא יודע כמה הם ישדרו ומתי הם ישדרו?
<יורם בן דוד: הוא צריך עכשיו לשכור עורך דין כי הוא לבד לא יכול לעשות את זה, לנהל אתם עכשיו משא ומתן על כל שידור שיהיה בעתיד, כמה הוא יקבל, ואם הם ימכרו את זה לחוץ לארץ וזה יהיה סיפור הצלחה, כמה אז הוא יקבל.
<יורם בן דוד: זה לא מציאותי, רבותיי.
<יורם בן דוד: תהיה עבודה לעורכי הדין.
<יורם בן דוד: לכן אני אומר וחוזר ואומר שההתאגדות הזאת, אנחנו לא המצאנו אותה במדינת ישראל אלא היא קיימת בכל העולם והתחילה במאה ה-18 וזאת המצאה צרפתית.
<יורם בן דוד: אנחנו צריכים כארץ קטנה שאין לה בלתה, זאת אומרת, אנחנו צריכים לזכור שהאנשים האלה כותבים עברית ואין לנו במות אחרות.
<יורם בן דוד: הבמה המרכזית שלנו זאת ישראל.
<יורם בן דוד: כאן אנחנו יכולים לכתוב בעברית, לשיר בעברית, לספר בעברית ואנחנו כאזרחי המדינה הזאת צריכים לעודד את היוצרים שלנו לתת להם את האפשרות להתאגד כמובן שתחת פיקוח כי ברור שכאשר מתאגדים צריך להיות פיקוח.
עמרם מצנע: אני חושב שמיצית את העניין.
עמרם מצנע: הצטרפו אלינו חברי הכנסת עיסאווי פריג', רות קלדרון וגילה גמליאל.
עמרם מצנע: מיכל רפאלי ולאחר מכן מהתאחדות המלונות רומי גורדינסקי.
<מיכל רפאלי כדורי: בוקר טוב.
<מיכל רפאלי כדורי: קודם כל, אני רוצה להקדים ולומר ש-יס תומכת מפורשות בכך שיימצא הסדר שמתיר לתל"י להמשיך לפעול לרבות במשאים ומתנים מול גופי השידור.
<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שיש לנו קבלות בעניין הזה.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו פנינו לממונה - אני חושבת שאנחנו הגוף היחיד שנמצא כאן שפנה ב-2011 לממונה - וביקשנו לאשר את תל"י.
<מיכל רפאלי כדורי: יש לנו היסטוריה של עבודה נהדרת עם כל ארגוני היוצרים שנמצאים כאן.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו, בניגוד לגופים אחרים שהוזכרו כאן, לא הוזכרנו אבל היינו הראשונים שחתמנו עם תל"י ב-2001 על הסכם ואנחנו היינו הראשונים שהכרנו בפסק הדין שהכניס את הבמאים לתוך תל"י והתחלנו לשלם לבמאים.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו באמת חושבים שצריך להסדיר את העניין הזה.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מאוד מאוד מכבדים את החלטת הממונה - אם אני הייתי שם, הייתי חושבת שאולי היה צריך לעשות אותה אחרת - אבל יחד עם זאת, אתם צריכים להבין שאנחנו כגוף שידור לא יכולים להיות במצב שהגופים האחרים שמפוקחים, באמצעות החקיקה הזאת ישפכו את המים עם התינוק ועל הדרך כל הגופים יוסר מעליהם הפיקוח של הממונה.
<מיכל רפאלי כדורי: יתרה מזאת, למרות שעם כל הגופים אנחנו עובדים נהדר, אנחנו חוששים ממצב שיבואו גופים מחוץ לארץ, גופים חזקים מאוד, גופים בינלאומיים, יקימו כאן ארגונים ולא יאפשרו לנו לשדר, לא יאפשרו לנו לעבוד, יקשו עלינו את החיים ובסופו של דבר אנחנו שמשדרים אלפי שעות שידור לא יכולים להרשות לעצמנו להיות בחשיפה הזאת.
<מיכל רפאלי כדורי: בימים האחרונים אנחנו במשאים ומתנים עם אנשי תל"י ואנחנו באמת משקיעים בזה המון מאמץ כדי לנסות למצוא איזשהו נוסח שיכניס אותם פנימה, שיאפשר להם לפעול, שלא יחריג את כל האחרים ויש לנו גם הצעה שאנחנו יכולים לדבר עליה.
<מיכל רפאלי כדורי: נמצאת אתי מיכל רוטשילד שהיא עורכת הדין שלנו ומומחית להגבלים עסקיים.
<מיכל רפאלי כדורי: יש לנו הצעה.
עמרם מצנע: כדאי שהיא תאמר כמה מלים.
<מיכל רפאלי כדורי: בשמחה.
<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה להדגיש ש-יס הוא אחד הגופים שיותר תומך בתל"י והחברים יעידו על כך.
עמרם מצנע: כמה משפטים על הרעיון שבהצעת השינוי שלכם.
<מיכל רוטשילד: ההצעה הנוכחית, הצעת חוק תל"י כמו שקראתם לה, בעצם מדברת על כך שהממונה יפקח מכוח פרק המונופולין.
<מיכל רוטשילד: מונופולין הוא מונח מחוק ההגבלים העסקיים.
<מיכל רוטשילד: ארגוני זכויות יוצרים הם לא בהכרח בעלי מונופולין.
<מיכל רוטשילד: זה אומר שאלה שהם בעלי מונופולין יפוקחו ואלו שהם לא, ויש לא מעט כאלה – שוב, הדיון הוא לא רק על תל"י – פשוט יפעלו ללא פיקוח.
<מיכל רוטשילד: ההצעה שלנו היא שהממונה יוכל להמשיך לפקח על כל ארגוני זכויות היוצרים מכוח פרק ההסדרים הכובלים.
<מיכל רוטשילד: זאת אומרת, זה נותן לממונה סמכות שהיא רחבה יותר, שהיא מלאה יותר וכך עד היום גם הוסדרו אקו"ם, הפדרציה וארגונים אחרים.
<מיכל רוטשילד: זה נותן פתרון מלא, זה נותן את הפתרון הטוב ביותר ואין שום סיבה שארגוני זכויות היוצרים יתנגדו לזה כי זה לא משנה את מצבם דהיום מלבד תל"י שאפשר להכניס אותה לתוך החוק.
<מיכל רוטשילד: פרק ד', אותו פרק מונופולין שכרגע רוצים לתת לממונה סמכות מכוחו, הוא פרק שהממונה כמעט לא עושה בו שימוש.
<מיכל רוטשילד: הפעם האחרונה שהממונה נתן הוראות לבעל מונופולין הייתה ב-2005 ובכל שנות הממונה, תשע פעמים בסך הכול הממונה עשה שימוש בכלי הזה.
<מיכל רוטשילד: זה כלי מאוד לא יעיל ויש תחליף שהוא הרבה יותר יעיל וזה הפיקוח מכוח פרק ההסדרים הכובלים.
<מיכל רוטשילד: אנחנו הכנו הצעה ואנחנו יכולים להעביר אותה.
עמרם מצנע: תעבירו בבקשה.
<מיכל רוטשילד: ההצעה מאפשרת לממונה לפקח מכוח הפרק הזה.
עמרם מצנע: רומי גורדינסקי ואחר כך חבר הכנסת דב חנין.
<רומי גורדינסקי: בוקר טוב.
<רומי גורדינסקי: אני מהתאחדות המלונות בישראל ואני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לעורך דין מתנאל מזור שמייצג אותנו.
<מתנאל מזור: אנחנו מייצגים את התאחדות המלונות שמייצגת קרוב ל-350 בתי מלון בישראל.
<מתנאל מזור: מדובר למעשה במשתמשים.
<מתנאל מזור: הרי יש ארגונים לניהול משותף של זכויות יוצרים שפועלים בישראל.
<מתנאל מזור: אני מבין שמטרת ההצעה המרכזית כאן היא להכניס את תל"י אבל מה שקורה זה שבפועל כאשר כל המטרה להכריז על ארגונים לניהול משותף כהסדר כובל בשל היותם מונופולין, זה להגן על המשתמשים כי כאשר יש מונופולין, מטבע הדברים נסגרת התחרות.
<מתנאל מזור: כל הנושא של מוכר מרצון וקונה מרצון לא קיים.
<מתנאל מזור: כאשר משתמש מבקש לנהל משא ומתן מול תאגיד לניהול משותף, מול תאגיד, היכולת שלו להתמקח היא קטנה מאוד.
<מתנאל מזור: התאגיד קובע מחיר באופן מאוד שרירותי ומישהו יכול לומר שזה לא סביר?
<מתנאל מזור: אנחנו כיום מצויים בהליך משפטי מול אחד הארגונים בנושא הזה, בנושא של מה הם דמי התמלוגים הראויים והסבירים.
<מתנאל מזור: למה?
<מתנאל מזור: כי תאגידים קובעים באופן מאוד שרירותי את התעריף.
<מתנאל מזור: לשולחן הכנסת הוגשה מספר פעמים הצעת חוק ששמה הצעת חוק יוצרים ומבצעים, שיפוט בענייני תמלוגים.
<מתנאל מזור: בסופו של דבר צריך להקים כאן – ואני חושב שרוב הארגונים יסכימו לזה – גוף אחד, בית דין לתמלוגים, שירכז מצד אחד את כל היוצרים והתאגידים שמבקשים לגבות תמלוגים כאשר מולם נמצאים המשתמשים.
<מתנאל מזור: בית הדין הזה צריך לרכז את כל הדרישות, לקבוע מחיר אחד למשתמש, תעריף והוא יחליט כיצד לחלק אותו.
<מתנאל מזור: למשל, הפדרציה והפי"ל יושבים על אותה משבצת, הם התפצלו ולמעשה התעריף קפץ.
<מתנאל מזור: אם היה מאה, התעריף עכשיו הוא 150 והוא לא שבעים-שלושים.
<מתנאל מזור: זה משהו שאי אפשר לקבל.
<מתנאל מזור: אי אפשר להמשיך בחקיקה שמטפלת בחלק מזערי וקטן מתוך הנושא כאשר אפילו רוב ההגבלות שמצויות בתנאים לפעילות שנקבעו לא מופיעים - כמו למשל כאשר דנים בסבירות דמי התמלוגים – מבלי לטפל במקביל וזה חייב להיות ביחד בהצעת החוק להקמת בית הדין לתמלוגים.
<רומי גורדינסקי: אני יכולה לתת דוגמה?
<רומי גורדינסקי: רוב ארגוני זכויות היוצרים נמצאים כאן והם ביניהם החליטו לגבות מכל אירוע סוג של שובר שגובהו 180 שקלים.
<רומי גורדינסקי: הם ניהלו ביניהם מאבק כמה כל גוף ייקח.
<רומי גורדינסקי: אין לי בעיה אפילו לצטט ולומר את השמות.
<רומי גורדינסקי: למשל, אקו"ם דרש תשעים שקלים, הפדרציה דרשה מחצית והמבצעים דרשו מחצית.
<רומי גורדינסקי: הם לא הגיעו להסכמה ביניהם ואתם יודעים למה?
<רומי גורדינסקי: משום שהפדרציה אמרה שהיא יותר גדולה מאקו"ם ולה מגיע יותר.
<רומי גורדינסקי: הדבר הזה לא הסתדר ביניהם וכך אנחנו נלחמים כמשתמשים מול מספר רב של גופים ואנחנו לא מצליחים להגיע להסכמות.
<רומי גורדינסקי: אנחנו בעד הקמת בית דין, אנחנו בעד תשלום תמלוגים ליוצרים ובוודאי – ואני מאוד מתחברת למה שנאמר כאן - צריך לעשות סדר.
<רומי גורדינסקי: בלי סדר זה לא יקרה.
<אהרון נחומי: מותר לי הערת ביניים?
<אהרון נחומי: רק משפט שאני חושב שחשוב שייאמר.
<אהרון נחומי: אומרים שהנייר סובל הכול וכך גם המיקרופון סובל הכול.
<אהרון נחומי: אין חברת תמלוגים אחת בישראל שכופה תשלום דמי תמלוגים.
<אהרון נחומי: חברות שהוסדרו שמחויבות לצעוד במסלול של אישור, בוררות, לא יכולות להחשיך מסך ולהוריד שלטר, כך שהטענה שמישהו אומר למשתמש שהוא רוצה עשר והמשתמש רוצה לתת לו שש – היא פשוט לא נכונה.
<אהרון נחומי: שנית, ספציפית להתאחדות בעלי המלונות, נעשה אאוטינג לעניין הזה, תל"י פנתה להתאחדות בעלי המלונות בשנת 2003, כלומר לפני כ-11 שנים.
<אהרון נחומי: כפי שאמרתי קודם, תל"י הוסדרה עם כל גופי השידור בישראל, אתר אינטרנט וכולי.
<אהרון נחומי: התאחדות המלונות למשל עדיין לא הסדירה את זה עם תל"י.
עמרם מצנע: הצטרף אלינו חבר הכנסת יעקב אשר.
עמרם מצנע: זכות דיבור עכשיו לחבר הכנסת דב חנין ולאחר מכן לאלי תבור.
דב חנין: אני אנסה להיות קצר בדקות הקרובות ולדבר בתמצית על חמש נקודות חשובות.
דב חנין: שלוש הנקודות הראשונות הן משוכלות יסוד שחשבתי שלא צריך להזכיר אותן אבל מסתבר שכנראה כן צריך להזכיר אותן.
דב חנין: הנקודה הראשונה היא כמובן נקודת ההתאגדות.
דב חנין: התאגדות היא דבר חיוני.
דב חנין: היא לא רק זכות יסוד כמו שהוזכר כאן אלא היא חלק הכרחי בשמירת האיזון בחברה שלנו בין עובדים שהם לא חייבים להיות רק עובדים שכירים לבין כוחות הרבה יותר חזקים מהעובדים שהם הכוחות של ההון בחברה שלנו.
דב חנין: בלי התאגדות, שהיא זכות בסיסית של עובדים, יחסי הכוחות בין העובדים שהם תמיד יותר חלשים – ולצורך העניין גם היוצרים מבחינתי נחשבים לעובדים – לבין הגורמים שיש להם את הנכס היותר משמעותי בעולם הקפיטליסטי בו אנחנו חיים, וזה כסף, הם יחסי כוחות בלתי שוויוניים והם יוצרים בעיות קשות ובלתי אפשריות לטיפול.
דב חנין: זאת הנקודה הראשונה.
דב חנין: נקודה שנייה, היוצרים.
דב חנין: נאמרו כאן דברים לגבי חוק זכויות היוצרים.
דב חנין: צריך לומר שלא במקרה החוק נקרא חוק זכויות יוצרים.
דב חנין: הנחת היסוד של החוק הזה היא שתהליך היצירה מתחיל ביוצרים.
דב חנין: יש אחר כך עוד גורמים שהם שותפים בצורה כזאת או אחרת וניתן להמחות להם זכויות וניתן להגן עליהם, ולפעמים גם צריך להגן עליהם באופנים כאלה או אחרים.
דב חנין: נקודת היסוד של החוק היא שאין יצירה בלי היוצרים וצריך להגן על זכויות היוצרים.
דב חנין: מה שקורה בתחום בו אנחנו עוסקים, התחום של יוצרים ומבצעים שנדונים בחוק הזה, הוא בלתי אפשרי.
דב חנין: אנחנו הגענו למצב שבו יוצרים ומבצעים לא יכולים להגן על הזכויות שלהם ולכן המטרה הבסיסית שאנחנו הצבנו לעצמנו כמחוקקים, לייצר מצב שהזכויות של היוצרים והמבצעים מוגנות - לא מושגת.