GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: אני לא שמעתי כאן השתלחות.
<שמואל הר נוי: זה לא מבוסס נתונים.
<שמואל הר נוי: זה נועד לפזר ערפל.
<שמואל הר נוי: אני רוצה להגיד לסיכום דבריי.
<שמואל הר נוי: גם בנושא יישום הרפורמה המוסדות לקחו את זה ברצינות.
<שמואל הר נוי: ור"ם (ועד ראשי המכללות האקדמיות) הכיר הדדית אחד בתכניות של השני.
<שמואל הר נוי: שנה וחצי עבדה ועדה בין אוניברסיטאית כדי לגבש תכנית אחידה לאוניברסיטאות.
<שמואל הר נוי: הם היו על סף סיום, ואז מישהו בות"ת החליט לתקוע את העסק – אני יכול לציין את שמו, יש לי מסמך על זה – מבלי להתחשב בהחלטת המנכ"ל הקודם, מבלי להתחשב בהחלטת מל"ג ות"ת.
<שמואל הר נוי: דבר חשוב וכדאי שתדע, המכינות פועלות באישור ובסמכות המועצה להשכלה גבוהה.
<שמואל הר נוי: החלטתה תקפה כמו חוק.
<שמואל הר נוי: לכן אנחנו לא בין משרד החינוך לבין משהו אחר, אנחנו חלק מההשכלה הגבוהה בישראל בהכרת מל"ג.
<אורנן פודם: אני חייב להגיד שלא באתי, קטעתם אותי באמצע משפט, אין לי שום דבר נגד המכינות.
<אורנן פודם: אני משקיע את מיטב זמני במכינות.
<אורנן פודם: סתם להגיד שאני מתקיף את המכינות זה ממש לא הוגן.
<אורנן פודם: אני חייב להגיד עוד משהו, אולי זה קצת לחזור על הדברים.
<אורנן פודם: בדוח וועדת אריאב יש 20 סעיפים.
<אורנן פודם: מתוכם סעיף אחד אומר שהמכינות יעברו לות"ת.
<אורנן פודם: למשל אחד הסעיפים אומר שכל המורים יהיו בעלי תואר שני.
<אורנן פודם: לדבר כזה יש השלכות תקציביות - - --
<זוהר אביטן: יש את ועדת צדוק משנת 1997, זה לא חדש.
<זוהר אביטן: ועדת צדוק משנת 1997 קבעה - - -
<אורנן פודם: כתוב שההחלטה היא מבלי לפגוע בסמכויות ות"ת.
<אורנן פודם: אני אשלח אליך את החלטות ועדת ות"ת אם תרצה וגם את החלטות מל"ג שהתנו כל הזמן.
<אורנן פודם: ות"ת גידרה את עצמה שהמכינות תעבורנה, ולא היא תצטרך להוסיף תקציבי עתק, לכן היא גידרה את זה ואמרה שברגע שנגיע לסיכום תקציבי היא תקלוט את המכינות.
<זוהר אביטן: אמרתם את זה לממשלה?
<זוהר אביטן: הייתם צריכים עד ה- 15 באוגוסט 2011 לענות.
<זוהר אביטן: עניתם לממשלה או צפצפתם לממשלה?
<ישעיהו יחיאלי: רק תרומה קטנה.
<ישעיהו יחיאלי: אני יושב כאן מטעם האגודה לקידום החינוך.
<ישעיהו יחיאלי: המנכ"ל שלנו לא בארץ, הוא ביקש ממני להיות כאן.
<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להזכיר חבר כנסת שהלך לעולמו בדמי ימיו, קראו לו יורי שטרן, הוא ישב בהרבה דיונים מהסוג הזה ואמר את המשפט הבא: "למינהל הציבורי יש נטייה להיטפל למה שמצליח.
<ישעיהו יחיאלי: מה שלא מצליח לא רואים וזה יכול להיות שנים ואין שום בעיה".
<ישעיהו יחיאלי: האגודה לקידום החינוך עסקה במכינות שנים, פיתחה את זה כמו תינוק והביאה אותו לגדולה.
<ישעיהו יחיאלי: בא הערך הקובע, אני חוזר לדיון הקודם, הערך הקובע הוא תחרות.
<ישעיהו יחיאלי: צריך להעמיד את האגודה לקידום החינוך מול מישהו, לא חשוב מי.
<ישעיהו יחיאלי: ומי בא? – מי שבא זה בשביל להרוויח כסף על גבם של כל אלה שכולם כאן מדברים למענם, בשמם ושהביא אותנו עד הלום.
<ישעיהו יחיאלי: אני אומר שצריך ללמוד מהתהליכים האלה - - -
עמרם מצנע: ישעיהו, אני מסכים למה שאתה מנסה לומר לנו גם בעקבות הדיון הקודם, אבל אני חושב שההמלצות של יורם אריאב נכונות ללא קשר מי מפעיל את התכנית.
עמרם מצנע: במדינה שלנו אנחנו בכלל אמנים בלסבך את העניינים.
עמרם מצנע: בלבנות מבנה מורכב שלכל אחד יש יד ורגל, יש לו אולי קצת אחריות, אבל אין לו סמכות או שיש לו סמכות ואין לו אחריות וכתוצאה מכך בונים משהו שקשה לפרק אותו.
עמרם מצנע: לכן הרעיון שהמכללות האקדמיות והאוניברסיטאות שמקיימות את המכינות, הן קשורות בטבורן למל"ג ות"ת, שגם הן תהיינה בתחום שמל"ג ות"ת מטפל בו.
עמרם מצנע: הוא יודע לעשות איחוד בחינות, מבחני קבלה, מבחני הסמכה וכדומה באלה.
עמרם מצנע: לכן זה נכון מבחינת המהלך.
עמרם מצנע: אני, ממרום גילי לא מצליח להבין את המערכות הממשלתיות הללו שבתוכן לא מצליחות לדפוק על השולחן ולקבל החלטה.
עמרם מצנע: הלא 30 מיליון לפה ולשם זה משהו קטן לגבי המערכות שמטפלים בהן.
עמרם מצנע: מדובר כאן במערכת המכינות הקדם אקדמיות, אני נחשפתי אליהן, זו מערכת חשובה, יעילה ומצליחה בדבר המרכזי שאנחנו עוסקים בו והוא סגירת פערים בתוך החברה הישראלית, נגישות השכלה גבוהה.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים בעיקר במה שנקרא 'תחת המטריה של הקרן לחיילים משוחררים', אבל מי שרוצה לקדם את החרדים לתעסוקה ואת האוכלוסייה הערבית שלא נמצאת במקום הזה, זה חלק בפני עצמו שאנחנו לא כל כך מדברים עליו פה.
עמרם מצנע: שם צריך להוסיף כספים כדי לאפשר להם לעבור את המכינות בהצלחה ולהיכנס לתוך המסלול.
עמרם מצנע: פה אנחנו מתעסקים בכל כך הרבה דברים ואת הדברים החשובים הקיימים אנחנו פשוט מפרקים לאט לאט.
<מגי קורן: בנושא הזה רציתי להוסיף קודם, האוכלוסייה של הערבים והחרדים גדלה בשנים אחרונות.
<מגי קורן: יש עלייה במכינות - - -
<יורם רז: זה בזכות משרד החינוך?
<מגי קורן: אני לא אומרת בזכות משרד החינוך.
<מגי קורן: זה תקציב נוסף גם על משרד החינוך, מחוץ לות"ת.
<יורם רז: הות"ת נותן הרבה מאוד כסף לעניין הזה ובצדק.
עמרם מצנע: דרך אגב, זה בא מהכיסים שלנו.
<מגי קורן: בדיוק, המדינה נותנת.
<מגי קורן: זה באמת סוגיה שצריכה לדון בה.
עמרם מצנע: עוד מישהו שלא אמר משהו חשוב שמבקש להוסיף לדיון?
עמרם מצנע: בועז בבקשה.
בועז טופורובסקי: זה שאין לזה עדיין פתרון זה אבסורד.
בועז טופורובסקי: אתה מיד תקבל החלטה.
בועז טופורובסקי: צריך להקציב להם זמן, שישבו בחדר ויקבלו פתרון.
בועז טופורובסקי: לא יתכן שעל 30 שקל כולם - - -
עמרם מצנע: את התרעומת שלי למציאות הזאת כבר הבעתי ביותר מכמה מילים.
עמרם מצנע: זה באמת אחד הדיונים האבסורדים ביותר שאני מכיר.
עמרם מצנע: למדתי קצת את החומר הזה, נתנו לי סט של מסמכים.
עמרם מצנע: אנחנו נקיים דיון נוסף עוד לפני פגרת החגים, כלומר בתוך כחודש.
עמרם מצנע: אני אנסה לקיים איזו פגישה מקדימה עם ראש ות"ת ועם שר החינוך כדי ששני האדונים הנכבדים האלה ישבו יחד וימצאו - - - <קריאה:> והקרן.
עמרם מצנע: לגבי הקרן הדברים ברורים לי, אני לא רואה משהו שם לא ברור.
עמרם מצנע: ננסה להגיע לכך שבעוד חודש ניפגש או שנוכל להביא את האדונים הנכבדים לדיון.
עמרם מצנע: כמובן להגיע לאילו החלטות, הסמכות והבנות.
עמרם מצנע: זה פשוט לא עולה על הדעת שהנושא הזה לא ייפתר ויתקדם.
עמרם מצנע: אני מסכים איתך ישעיהו שזה קשור בקשר אמיתי לדיון הקודם שקיימנו.
עמרם מצנע: שוב, הפרטות מערכת החינוך, ספקי מערכת החינוך וכדומה.
עמרם מצנע: אנחנו באיחור לא קטן.
עמרם מצנע: היום זה גם יום הסביבה וגם יום הסטודנט, והדיון שלנו יתחלק לשני חלקים: בחלק הראשון יעסוק יותר בתפקיד הסטודנטים, אגודות הסטודנטים ותוצאות ועדת המשילות, והחלק השני יעסוק בדברים עקרוניים, אבל קשורים גם לבעיות נקודתיות, וזה קריסת מוסדות אקדמיים לא מתוקצבים, כפי שאנחנו חווים לאחרונה.
עמרם מצנע: אני רוצה לברך אתכם, את הסטודנטים, אגודת הסטודנטים.
עמרם מצנע: 80 שנה.
עמרם מצנע: מה היה האירוע שאתם סופרים ממנו את ה-80?
<אורי רשטיק: אפשר לראות בתערוכה בחוץ – היה כינוס ראשון של סטודנטים מתל-אביב, מהטכניון ומהעברית, 1934, אבל אני מזמין את כולם לתערוכה, לראות.
רות קלדרון: באיזו שפה זה היה?
<אורי רשטיק: עברית.
<אורי רשטיק: היה גם העברית והשלוחה של תל-אביב; לא היתה אוניברסיטת תל-אביב.
עמרם מצנע: יש מחלוקת ארוכת שנים בין העברית לטכניון, מי היה הראשון.
עמרם מצנע: לפני שפותחים, ואתן לאורי רשטיק, יושב-ראש ההתאחדות, לדבר, פשוט אתמול הזדמנה לי חוויה מרגשת.
עמרם מצנע: אנחנו משתמשים המון במילה "מרגשת", "מתרגשים" באחרונה.
עמרם מצנע: היה לנו דיון לפני כמה חודשים טובים על נגישות ההשכלה הגבוהה לאנשים עם צרכים מיוחדים.
עמרם מצנע: עסקנו בתחום של הסטודנטים חירשים או עם בעיות בשמיעה.
עמרם מצנע: היתה פה סטודנטית שלמדה לתואר שני – פגשתי אותה בחוץ – שהתרשמנו עמוקות מהדחף, מהכוח שלה, עם כל המגבלות, ומגבלות קשות מאוד, ללמוד ולהשיג תארים.
עמרם מצנע: היא התלוננה יחד עם רבים אחרים, שהמכשול הגדול ביותר הוא האנגלית.
עמרם מצנע: ואני פניתי לאוניברסיטת בן-גוריון, וביקשתי לפטור אותה מאנגלית.
עמרם מצנע: לקח לי כמה חודשים טובים, ואתמול קיבלתי מכתב, שלאחר בדיקת הנושא בשנית – כי היינו צריכים לעבור שם כמה סבבים – ומתוך כוונה לסייע מאשרת הפקולטה למדעי הרוח והחברה, לפטור את אסתר אברהמי מלימודי האנגלית.
עמרם מצנע: מאוד התרגשתי לקבל את זה, וזה באמת משמח, כי אני חושב שבמקום שבו יש נכונות לחשוב מחוץ לקופסה, ובאמת לחרוג קצת מנהלים קשוחים, שהם דבר חשוב, ולתת תשובה עניינית אמתית, ממוקדת לבעיה, נדמה לי שבמקום שזה קיים, אנחנו באמת יכולים לעשות כמעט הכול.
עמרם מצנע: בחרתי לפתוח בזה ולהודות לכם שבאתם.
<אורי רשטיק: קודם כל, אני מבקש להודות לך, חבר הכנסת מצנע, יושב-ראש הוועדה.
<אורי רשטיק: הפכת את הוועדה בשנה האחרונה לוועדה שהיא ידידותית לסטודנטים, אז תודה על כל הסיוע והעזרה והקידום של הנושאים השונים שעולים בפתח הוועדה לאורך השנה, וגם על ההזמנה והרצון לתת לנו מקום.
<אורי רשטיק: אתחיל בסקירה קצרה.
<אורי רשטיק: יש המצגת לפניכם, על מערכת ההשכלה הגבוהה, על החשיבות שלה, אבל בעיקר על המקום של הסטודנטים בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה.
<אורי רשטיק: לא צריך להרחיב יותר מדי על החשיבות של מערכת ההשכלה הגבוהה לחברה, גם בנושא של פיתוח אוצרות המחקר וגם לטעמנו, לטעם הסטודנטים, ונרחיב בנושא בשדולה שתתקיים היום ב-14:00 בקידום וניבוי של תעסוקה, ככל שלומדים יותר, התעסוקה יותר מכניסה.
<אורי רשטיק: אי-אפשר להתייחס היום למוסדות להשכלה גבוהה כפי שהתייחסו אליהם בתחילת שנות ה-90'.
<אורי רשטיק: מערכת השכלה גבוהה שגדלה מ-80 אלף סטודנטים בתחילת שנות ה-90' למעל 300 אלף סטודנטים בשנים האחרונות.
<אורי רשטיק: יש לזה משמעויות מאוד גדולות גם על התפקיד של הסטודנטים בחברה – אנחנו היום 45 אחוז מציבור הצעירים לומד במכללות או באוניברסיטאות על סוגיהן השונים.
<אורי רשטיק: זה גם משפיע מאוד על התנהלות המערכת לכשעצמה.
<אורי רשטיק: קצת ארחיב על הסטודנט הישראלי.
<אורי רשטיק: מעל 300 אלף סטודנטים לומדים בשנת 2014.
<אורי רשטיק: רובם המוחלט לומדים לתואר ראשון.
<אורי רשטיק: 55 אחוז מהסטודנטים, יותר נכון מהסטודנטיות, הם סטודנטיות.
<אורי רשטיק: אנחנו רואים את זה בכל התארים.
<אורי רשטיק: יותר מאחוזן בחברה.
<אורי רשטיק: קרוב ל-80 אחוז מהסטודנטים עובדים למחייתם, אבל לא מרוויחים הרבה, בין השאר כי הלימודים לא מאפשרים לעבוד במשרה מלאה, והמשרות הן משרות זמניות.
<אורי רשטיק: 40 אחוז מהסטודנטים גרים אצל ההורים.
<אורי רשטיק: פחות או יותר אותו שיעור מתגורר בשכירות.
<אורי רשטיק: למרות שסטודנטים גם עובדים וגם לומדים, רובנו מצליחים למצוא את הזמן, ולעשות מילואים – זמן ממוצע של שבועיים בשנה.
<אורי רשטיק: אני חושב שהימים שבהם הסטודנטים מתעסקים בסקטוריאליות שלהם ובאינטרסים הצרים שלהם, ורק בהם, הסתיימו.
<אורי רשטיק: הפרספקטיבה שלנו – כמובן, אנחנו עוסקים באינטרסים הסטודנטיאליים, אבל הפרספקטיבה של התאחדות הסטודנטים ושל אגודות הסטודנטים בשנים האחרונות עשו עליית מדרגה נורמטיבית, כלומר אנחנו לא מתעסקים רק בסטודנטים אלא מתעסקים ודואגים למערכת ההשכלה הגבוהה בכללותה, על יעדיה, על איכותה.
<אורי רשטיק: מעבר לזה, אנחנו באמת מאמינים שתפקידנו אינו רק לבקר ולצעוק ולעשות מחאות והפגנות; אנחנו עושים את זה ונמשיך לעשות את זה, אבל אנחנו קודם כל כוח משימה לאומי, כוח משימה חברתי וכוח משימה אזרחי.
<אורי רשטיק: אנחנו לא סקטור בתוך החברה; אנחנו חלק מתוך החברה הישראלית.
<אורי רשטיק: בזכות התפישה הזאת אנחנו עושים עשרות פרויקטים חברתיים בכל שנה.
<אורי רשטיק: חלקם המשמעותי עם משרדי ממשלה – אם זה עבודה, אגב פרויקט של חבר הכנסת בועז טופורובסקי התחיל כשהיה יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, עם המשרד לאזרחים ותיקים – מעל אלף סטודנטים מלווים אזרחים ותיקים במועדוני יום.
<אורי רשטיק: השנה אפילו הרחבנו בצורה מאוד משמעותית את הפרויקט הלאומי, שבו הסטודנטים עושים מיצוי זכויות לניצולי שואה יחד עם המשרד לאזרחים ותיקים.
<אורי רשטיק: תודה לבועז.
<אורי רשטיק: זה היה לפני ארבע שנים, אבל- - -
בועז טופורובסקי: תודה לך.
עמרם מצנע: כל יושב-ראש מניח תשתית, והיושב-ראש הבא גוזר את הסרטים.
עמרם מצנע: זה כך גם ברשויות המקומיות, אגב.
<אורי רשטיק: זה כך וטוב שזה כך, אבל בועז גם הניח וגם גזר סרטים.
<אורי רשטיק: בועז היה הכי טוב.
<אורי רשטיק: שיתוף פעולה עם משרד החוץ, הסברה ברשתות נגד אנטישמיות, עם משרד הכלכלה, שיתוף פעולה שמתחיל עכשיו עם משרד החקלאות.
<אורי רשטיק: לא ארחיב.
<אורי רשטיק: וכמובן, פרויקט הדגל שלנו, קהילות הסטודנטים.
<אורי רשטיק: התחלנו לפני שנתיים, חבר הכנסת איציק שמולי לא נמצא פה, אבל הנה עוד משהו שהוא התחיל ואנחנו היום גוזרים את הסרטים, כפי שאמרת, התחלנו בפתיחת קהילת סטודנטים שעברו לגור בפריפריה החברתית בלוד.
<אורי רשטיק: יש כבר 250 סטודנטים שגרים שם.
<אורי רשטיק: קיבלנו את תמיכת מפעל הפיס, ובעיקר צריך לומר תודה למשרד החינוך, שנתן תמיכה מאוד משמעותית.
<אורי רשטיק: אנחנו מחכים למל"ג ולות"ת, אגב.
<אורי רשטיק: אנחנו מרחיבים את זה בשנה הבאה, יתפרסם בקרוב, לשתי ערים נוספים מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית.
<אורי רשטיק: אני מאמין שבשבועות הקרובים יהיו לנו בשורות בהיבט הזה, גם במימון ובתקציב של משרד החינוך.
<אורי רשטיק: ציינתי את ההיבט החברתי, ואני רוצה קצת להתעסק במערכת ההשכלה הגבוהה.
<אורי רשטיק: דיברנו על כך שמערכת ההשכלה הגבוהה לא יכולה לעסוק רק במחקר טהור ובטיפוח הוצאות מחקר; היא צריכה לעסוק גם בזה וגם בטיפוח הסטודנטים ככוח יצרני.
<אורי רשטיק: נדבר על זה בשדולה ב-14:00.
<אורי רשטיק: אני מאמין שהמסקנות של ועדת המשילות, שאני מאמין שגם גדי יתייחס אליהן בהרחבה, שבהן מובטח למעשה – צריך עוד לעבור חקיקה – נציג סטודנטים בוועד המנהל העליון של המועצה להשכלה גבוהה וגם הכנסה, חוץ מנציגי הסטודנטים, של נציג משרד ראש הממשלה ונציג משרד האוצר לתוך המועצה להשכלה גבוהה, ייתן יותר מקום וביטוי של מדיניות ממשלתית, של קידום תעסוקה.
<אורי רשטיק: אנחנו מברכים על המסקנות הללו.
<אורי רשטיק: אנחנו רק אומרים שיש דרך ארוכה, והן צריכות להיות מוסדרות בחקיקה.
<אורי רשטיק: אלה הדברים, בגדול.
<אורי רשטיק: לא ארחיב, כי זמננו קצר.
<אורי רשטיק: בנוגע למוסדות הבלתי-מתוקצבים וספציפית בעניין מה שקורה במכון לנדר, תגיד לי אתה, אדוני היושב-ראש, אם אתה רוצה שניגע בזה עכשיו?
עמרם מצנע: לא נערבב.
<אורי רשטיק: נתייחס לזה שם.
<אורי רשטיק: ושוב, כולכם מוזמנים לתערוכה, שתיפתח רשמית לפני השדולה של בועז.
<אורי רשטיק: התערוכה נפתחת ב-13:30, והשדולה ב-14:00.
<אורי רשטיק: תסתכלו על עשיית הסטודנטים גם ברמה הסקטוריאלית וגם ברמה החברתית ב-80 השנה האחרונות.
<אורי רשטיק: אני רוצה להודות לכל היו"רים שהגיעו לפה היום.
<אורי רשטיק: יש פה הרבה מאוד יושבי-ראש של אגודות הסטודנטים.
<אורי רשטיק: אני מקווה שלחלקם תינתן ההזדמנות לדבר.
<אורי רשטיק: שוב תודה לך.
עמרם מצנע: אני מבין ממה שאמרת, שאתם בעיקרון תומכים בהמלצות של ועדת המשילות?
<אורי רשטיק: כן.
<אורי רשטיק: ארחיב בזה: שר החינוך לשעבר, פרופ' אמנון רובינשטיין, שדיבר בכנס להשכלה גבוהה האחרון, אמר: אנחנו לא מאושרים, כלומר הייתי מעדיף שיו"ר התאחדות הסטודנטים יישב בות"ת, והסטודנטים יהיו חצי מהמל"ג, אבל אני חושב שבתוך מסגרת של איזונים בין חופש אקדמי והאינטרס הציבורי ומניעת מעורבות פוליטית בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה, אני חושב שהמסקנות של הוועדה המורחבות, שגם נוגעות לוועדת איתור והדברים הללו, בסופו של דבר משרתים באופן מאוזן את שלושת האינטרסים האלה, משרתים את האינטרסים של הציבור הישראלי, משרתים את האינטרסים של הסטודנטים, משרתים את האינטרסים של המחקר.
<אורי רשטיק: אם אני הייתי צריך לכתוב את דוח הוועדה, לא תמיד היה ייצוג לסטודנטים, אבל זו נקודת מבטי.
<אורי רשטיק: בהחלט יש התקדמות משמעותית לייצוג הסטודנטיאלית בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה בעקבות הדוח הזה.
עמרם מצנע: למי שלא יודע, ועדת המשילות כוננה על-ידי ראש הממשלה, שר החינוך, המל"ג, ועדה לבחינה מחדש של מערכת היחסים מל"ג-ות"ת-ממשלה-סטודנטים-מרצים, כל המכלול הזה.
עמרם מצנע: חוק המל"ג יצא לפנסיה מזמן, והות"ת הוא לא על-פי חוק אלא על-פי החלטת ממשלה, ויש פה כוונה להפוך את ההמלצות האלה לחקיקה.
עמרם מצנע: אני מניח שהיא תגיע לפה.
עמרם מצנע: מי שעמדה בראש הוועדה, פרופ' חגית מסר-ירון.
עמרם מצנע: היא סגנית יושב-ראש המל"ג ונשיאת האוניברסיטה הפתוחה בעבר.
עמרם מצנע: נמצאים אתנו פה חברי הכנסת בועז טופורובסקי, שכבר סופר.
עמרם מצנע: היום יש נציגות גדולה בכנסת ליושבי-ראש אגודות הסטודנטים לשעבר.
בועז טופורובסקי: יכולה להיות נציגות גם יותר גבוהה.
עמרם מצנע: חבר הכנסת זלמן פייגלין, חבר הכנסת יוני שטבון, חברת הכנסת רות קלדרון, חבר הכנסת אורי מקלב.
עמרם מצנע: אני רוצה להעביר לך, גדי, את רשות הדיבור על ועדת המשילות, ולהביע סיפוק מכך שאני מבין שנפרצה הדרך לתחילת הסכמים עם הסגלים הזוטרים במכללות המתוקצבות על-ידי כך שנחתם הסכם הבנה עם הסגל הזוטר, מה שקראנו, ואני מקווה שהמונחים האלה ייעלמו מהעולם.
עמרם מצנע: מרצים שמן החוץ, די קבלן, במילים יותר קשות, נחתם הסכם הבנות ראשון שיוביל, אני מקווה, להסכם, ויפרוץ את הדרך לכל המכללות.
עמרם מצנע: גדי, בבקשה.
<גדי פרנק: באמת, בנושא הזה יש פריצת דרך משמעותית ב-24, 48 השעות האחרונות, גם בתל-אביב יפו.
<גדי פרנק: ככל הנראה, גם בשנקר, ואנחנו מקווים שאנחנו יוצאים לדרך מוצלחת עם מה שאנחנו קוראים עכשיו סגל עמית.
<גדי פרנק: לגבי דוח המשילות, זו היתה ועדה מאוד מגוונת, משמעותית, שישבה על מדוכה של שאלות קשות כמו שהצגת.
<גדי פרנק: חקיקה ומסגרת נורמטיבית, נקרא לזה כך, שלא נגעו בה למעלה מ-40 שנה.
<גדי פרנק: אני לוקח את ות"ת כהחלטה היותר עדכנית לכאורה ביחס לחוק המל"ג; ועדה שהיתה מורכבת מהאנשים הנכבדים ביותר שהיו יכולים לשבת שם – גם יו"ר ות"ת, גם סגנית יו"ר המל"ג, שרי חינוך לשעבר, שופטי בית משפט עליון לשעבר.
<גדי פרנק: התייחסות לכל המרכיבים של המערכת, אם זה המוסדות השונים, אם זה גם השיעורים הסטודנטיאליים בתוכה, הממשלה.
<גדי פרנק: אני לא יודע אם נרד פה לפרטי הדוח.
עמרם מצנע: אין צורך.
עמרם מצנע: עוד נקצה לזה שעות רבות.
<גדי פרנק: עוד הרבה לפני החקיקה, אני מניח שברגע שהוא יוגש ויאושר סופית על-ידי השרים, שהממשלה תתחיל לעסוק בו, אולי תרצו שנבוא, אולי חגית תציג אותו בצורה יותר מפורטת פה.
<גדי פרנק: אחת הנקודות בהקשר של היום הזה שהוא מתייחס אליו, זה הראייה המגוונת שצריך לשבת במל"ג גם בראייה של הציבור וגם בראייה הסטודנטיאלית.
<גדי פרנק: היום הסטודנטים יושבים בגוף שנקרא מל"ג, שעוסק בעיקר בהיבטים האקדמיים.
<גדי פרנק: יש שם שאלות שגם מתייחסות לגופים שעוסקים במדיניות, גם לגופים שכן מתעסקים עם הניהול היותר פרטני, גם עם התכנון, איך מכניסים את הראייה הסטודנטיאלית פנימה.
<גדי פרנק: אני חושב שהגיעו לשם לאיזונים טובים בדיונים.
<גדי פרנק: זה לגבי זה.
<גדי פרנק: אומר עוד משהו אחד כדי לא לגזול את הזמן מהנוכחים שפה, שוודאי רוצים לדבר.
<גדי פרנק: אני חושב שמתוך נקודת מבטי האישית אך המקצועית, ובקדנציה הלא ארוכה שלי במל"ג ובות"ת יצא לי לעבוד עם שלושה יו"רים; אורי הוא הנוכחי, אבל גם עם איציק שמולי וגם עם בועז.
<גדי פרנק: אני חושב שהתאחדות הסטודנטים במתכונת החדשה שלה, בעצם בתקופה של בועז נעשה איחוד בין מה שהיה ארגון הסטודנטים להתאחדות הסטודנטים.
בועז טופורובסקי: שים לב למכנה החוזר כאן – הרבה דברים נעשו בתקופה של התאחדות הסטודנטים בין 2008 ל-2010.
<גדי פרנק: אבל אני חושב שמה שחשוב, שההתאחדות הפכה להיות גוף מאוד מרכזי עם ראייה מאוד רוחבית, וזה ניכר, כלומר בעבודה של הסטודנטים במל"ג- - -
עמרם מצנע: הייתי מוסיף אחריות, כי אפשר בקלות להבעיר את השטח.
<גדי פרנק: גם מבחינת ראייה רוחבית, גם מבחינת התייחסות אחראית, ממלכתית, אבל מתוך הנקודה שהיא חשובה ולגיטימית, זה התפקיד שלהם לייצג.
<גדי פרנק: אני חושב שההתאחדות והיו"רים שלה וכל האופרציה של ההתאחדות הפכה להיות גורם מאוד מהותי, שחקן מאוד חשוב גם מבחינתנו בתוך המערכת הזאת, שמאפשר לעשות דברים ולדבר עם השטח בצורה שלא היתה קודם לכן.
<גדי פרנק: אני חושב שזה חלק מהחשיבות של היום הזה, גם בציון המרכיב הזה, את החלק שלהם במשילות של המערכת, בניהול של המערכת, ולא רק בתור מרכיב במערכת או לקוח של המערכת.
יוני שטבון: בהקשר של אורי וכל המשפטים שנאמרו בהתחלה, של ההתאחדות, גם המפגשים שלי עם אורי ועם ההתאחדות, זה מעבר מתפישה שההתאחדות והסטודנטים בחברה הישראלית הם לא סקטור שרק עסוק בסידור שכר הלימוד ובתנאים, אלא הם חלק מפסיפס החברה הישראלית.
יוני שטבון: אני חושב שזו בשורה.
יוני שטבון: אם מסתכלים בראייה של כמה עשורים, היו תקופות בשנות ה-70', ה-80', שהסטודנטים היו חלק מהפסיפס החברתי, הציבורי, מאירועים סמי פוליטיים ועד אירועים פחות.
יוני שטבון: היתה ירידה לאחר מכן, התעסקות בעיקר סביב הזכויות.
יוני שטבון: בהובלה האחרונה בהתאחדות בשנים האחרונות המהלך הזה משתנה.
יוני שטבון: ראינו את זה במחאה החברתית ובאירועים אחרים.
יוני שטבון: זה גם גורר אצלם אפילו מתיחויות – מה הגבול שהתאחדות סטודנטים, שהתאחדות ארצית לכאורה לא פוליטית צריכה להתבטא, ואני חושב שזה מבורך, שכוחות צעירים מתארגנים בצורה חברתית, ומביעים דעה בנושאים שלא רק קשורים בזכויות הפרט.
יוני שטבון: אני מברך על זה.
עמרם מצנע: אורי, מי אתה רוצה שידברו מטעמכם?
<אורי רשטיק: יש פה הרבה מאוד יושבי-ראש – יש פה יוסי, סגן יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, מרינה, יושבת-ראש איגוד הסטודנטים בשנקר, ירדן, יושב-ראש אגודת הסטודנטים במרכז הבין-תחומי, רם מסמינר הקיבוצים, אבי מבן-גוריון, תומר מבצלאל, מתן מבר-אילן, יניב מאוהלו, עמרי מהדסה, מספר עובדי התאחדות, יאיר, נציג הסטודנטים הנוסף במל"ג, דור מהמכללה למינהל, שירה מאריאל – יו"רית חדשה, תמיר, יושב-ראש אגודת הסטודנטים בקריית אונו, יעל מתל-אביב יפו, אמילי, גלעד ארדיטי, יושב-ראש האגודה בתל-אביב, מורן מספיר ויותם ממכון לנדר.
<אורי רשטיק: אין שם אגודה סדירה, אבל הכרנו אותו ממש לאחרונה.
<אורי רשטיק: דביר, נשיא האגודה בפתוחה.
<אורי רשטיק: אני מתנצל אם שכחתי מישהו.
<אורי רשטיק: עובדי ההתאחדות, עמיחי מנכ"ל ההתאחדות.
<אורי רשטיק: חברים, מישהו רוצה להגיד משהו?
<אורי רשטיק: רם שפע, יושב-ראש אגודת הסטודנטים בסמינר הקיבוצים.
רם שפע: נראה לי שכדאי לציין בהיבטים של עיצומים שקיימים במכללות, גם כל המכללות להכשרת מורים כרגע בעיצומים בהקשרים מאוד דומים.
רם שפע: אלפי אנשי סגל, וכרגע אין לזה פתרון.
רם שפע: חשוב לדעת את זה.
עמרם מצנע: אתם בדרך גם כן, להיכנס לות"ת, ובטח להסדיר חלק מהבעיות.
<יעקב ורגמן: שלום, אני הייתי סטודנט, היום אני כאן כאורח של התאחדות הסטודנטים.
<יעקב ורגמן: הערה בקשר לוועדת המשילות.
<יעקב ורגמן: אני עזרתי מאוד לשכנע את שר החינוך להקים את הוועדה.
<יעקב ורגמן: המלחמות שלי, שנמשכות 15 שנה, לעשות את התיקונים האלה.
<יעקב ורגמן: כדאי לשים לב שההמלצות של ועדת המשילות מביאות למבנה שלא קיים עדיין בשום מקום אחר בעולם מבחינה זו שיש רוב מוחץ במל"ג לאנשי האקדמיה.
<יעקב ורגמן: בקליפורניה, למשל, בשנת 73' ביטלו את המל"ג בגלל שנכשלה, ותיקנו בחוק של מדינת קליפורניה, שיהיה רוב לנציגי הציבור כדי לחזק את- - - המל"ג, כלומר בעצם כאילו הוציאו את אנשי האקדמיה, והכניסו במקומם אנשי ציבור.
עמרם מצנע: אתה רואה בזה דבר חיובי?
<יעקב ורגמן: ודאי.
<יעקב ורגמן: נציגי הציבור הם שיכולים לאזן- - -
עמרם מצנע: נציגי ציבור זה דלת לפוליטיקאים.
<יעקב ורגמן: לא, כי הוועדה שממנה את נציגי הציבור, אין בה כוח לפוליטיקאים למנות.
<יעקב ורגמן: עובדה שבכל העולם זה נראה אחרת.
עמרם מצנע: אני דווקא חושב שהרעיון שיש נציגות בולטת לאקדמיה, הוא רעיון נכון.
<יעקב ורגמן: אבל אתה לא מכיר את הכישלונות- - -
עמרם מצנע: אני מניח שנדון בזה לא מעט.
רות קלדרון: הערה קצרה ומהותית.
רות קלדרון: אני מודה ומברכת את יושב-הראש על כינוס כולכם ביחד.
רות קלדרון: העולם הסטודנטיאלי נוכח פה בוועדה, וגם דברים משתנים, ובהחלט לברך אתכם, שאתם כאן אתנו.
רות קלדרון: אני חושבת שהדבר החשוב ביותר בתרבות שלנו הוא לימוד, הדבר הגדול ביותר שאפשר להשפיע עליו, שכל הורה ומחנך רוצה זה קודם כל שאנשים ילמדו.
רות קלדרון: כשאתם מייצגים סטודנטים, שזה הגיל היחיד שאדם צעיר לומד בחירות מסוימת, כלומר הוא לא לומד כמו מגיל הגן עד י"ב בחינוך חובה, והוא לא נכנס עדיין לגמרי לעולם המחויבויות של המבוגרים, יש חירות מסוימת- - -
<אורי רשטיק: אין חירות.
רות קלדרון: אני מבקשת להשלים.
רות קלדרון: וחסר לי מאוד-מאוד לימוד ליברלי, מה שנקרא, מהמילה חירות, לימודים כלליים, שמרחיבים את דעתו של האדם לכל עניין שהוא אחר כך יחליט או תחליט ללמוד אותו.
רות קלדרון: יש לנו יותר מדי בתי ספר מקצועיים – מבית ספר לרפואה ועד בית ספר לטכנולוגיה או להי טק.
רות קלדרון: אנשים שיוצאים מהצבא מייד נכנסים למקצוע, והופכים למומחים בו.
רות קלדרון: חסרים לנו אנשים עם רוחב יריעה וידיעה, גם של התרבות העברית, אם הם יהודיים, או תרבות מוסלמית, אם הם מוסלמיים, וכו', וגם של התרבות הכללית – אנשים שקוראים ולומדים ורואים תיאטרון ומוזיקה ואומנות ועומק.
רות קלדרון: אני רוצה לבקש מכם כנציגי האנשים הצעירים, לנסות להילחם על זכותם לא להיכנס למסלול הזה כל כך מהר ולהפוך להיות אנשי מקצוע שדעתם בדברים שהם לא מומחים בהם, איך לומר באופן מנומס, פחותה.
רות קלדרון: יש פה הרבה כוח בחדר.
משה זלמן פייגלין: הדבר הזה חסר ב-12 שנות הלימוד הראשונות.
משה זלמן פייגלין: אני מתחבר לחלוטין למה שאת אומרת, אני רק אומר שזו צרה צרורה עוד הרבה לפני כן.
רות קלדרון: אבל היום אנחנו מדברים עם בעלי אפשרות לשינוי של סטודנטים.
משה זלמן פייגלין: אנחנו היום בתי חרושת לבחינות בגרות, כשהתוצר הוא בהרבה בחינות בור ועם הארץ בנושאים שדיברת עליהם עכשיו.
משה זלמן פייגלין: רציתי להבין, למה התכוונת כשאמרת שאין חירות?
<אורי רשטיק: חברת הכנסת קלדרון ציינה שלסטודנטים יש זמן ללמוד ויש להם חירות.
<אורי רשטיק: לצערי, כפי שציינתי- - -
משה זלמן פייגלין: קיוויתי שאתה מדבר על דברים מהותיים.
רות קלדרון: רוחניים יותר ולא כסף.
<אורי רשטיק: חירות טכנית.
<אורי רשטיק: לסטודנטים היום, 80 אחוז היום- - -
משה זלמן פייגלין: לא חירות מחשבתית.
<אורי רשטיק: חירות מחשבתית כמובן שיש.
רות קלדרון: אתה יכול לבחור מה אתה לומד בשעות שאתה לא עובד.
<אורי רשטיק: חד-משמעית.
<אורי רשטיק: יכול לבחור גם אם אתה רוצה ללמוד.
רות קלדרון: אתם לא מבינים כמה אתם בעלי חירות יחסית למה שיהיה עוד.
משה זלמן פייגלין: פה אני חולק עליך.
משה זלמן פייגלין: אתם לא מבינים כמה אתם לא בעלי חירות.
עמרם מצנע: בבקשה, חבר הכנסת פייגלין.
משה זלמן פייגלין: אני לא רוצה לגלוש מהנושא.
משה זלמן פייגלין: באופן כללי אני טוען שמצב החירות במדינת ישראל היום הרבה יותר ירוד ממה שהיה, למשל, לפני עשרים שנה, והוא הולך ומידרדר וזה בראש ובראשונה חירות המחשבה – חירות לחשוב אחרת, לחשוב מחוץ לקופסה, לחשוב במושגים אחרים.
משה זלמן פייגלין: היום אתה נכנס למין – הפוליטיקלי קורקט השתלט על כל חלקה טובה, ואם אתה לא בתוכו, אתה בסגנון אויב העם, אויב המדינה.
משה זלמן פייגלין: לכן שאלתי, כשאמר: אין חירות – חשבתי שאולי שמעתי פה ניצוץ של הבנה בעניין הזה, ולצערי, עוד לא חשתי את זה.
בועז טופורובסקי: יש שני קווים מקבילים: מצד אחד, מה שאתה מדבר עליו, שמוריד חירות, ומצד שני, יש תהליכים שאתה מקבל כל כך הרבה מידע וידע שלא היה קיים ולא היה ידוע לפני עשרים שנה- - -
משה זלמן פייגלין: שואלים אותי: שמעת מה אמרו עכשיו בחדשות?
משה זלמן פייגלין: אני אומר: לא, אין לי טלוויזיה.
משה זלמן פייגלין: אז איך אתה יכול לתפקד כחבר כנסת?
משה זלמן פייגלין: אני אומר: ככל שאני שומע פחות חדשות, יש לי יותר זמן לחשוב.
משה זלמן פייגלין: אנחנו מוצפים במידע, ש-99 אחוז ממנו הוא פטפטת, ואנחנו לא מגורים, ואולי לכך התכוונה רות, לחשוב.
בועז טופורובסקי: זה המקום של האקדמיה, וזה לדעתי מקום לדיון אחר, אבל מאוד חשוב.
עמרם מצנע: בואו נצרף לדיון את הנושא של המכללות הבלתי-מתוקצבות.
<אורי רשטיק: אני אפתח ואתייחס לנושא הזה ברשותך.
<אורי רשטיק: בשני העשורים האחרונים נפתחו הרבה מאוד מוסדות חוץ-תקציביים בישראל.
<אורי רשטיק: לכניסה שלהם למערכת היו בשעתו, ועדיין יש בחלק מהמקומות, השפעה מאוד חיובית וטובה: השפעה של תחרות מול המוסדות המתוקצבים, השפעה של הנגשה לאוכלוסיות יותר חלשות.