GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: לא, באחוזים.
נסים זאב: באחוזים.
נסים זאב: זה כמעט אותו דבר.
<נחום בלס: בגדול, הנקודה הבסיסית שאני רציתי להעלות כאן, ובעצם להבהיר – שקיימות חומות סמויות, ולמרות מחסור במורים ערבים, למרות מחסור במקצועות מסוימים בכלל המערכת היהודית – לא קולטים בכלל מורים ערבים, ומורים כאלה קיימים.
<נחום בלס: חייבים לשנות את המדיניות בכיוון הזה, גם מדיניות של משרד החינוך.
<נחום בלס: כן.
<נחום בלס: 3.<"אנשי חינוך מתנגדים ליוזמה לשלב מורים ערבים בבתי ספר יהודים,>
עמרם מצנע: בנושא הזה שני חברי כנסת ביקשו את הדיון המהיר: חברת הכנסת מרב מיכאלי וחבר הכנסת ניסים זאב.
עמרם מצנע: ניסים זאב מתנגד שמורים ערבים ילמדו בבתי ספר יהודים, ומרב מיכאלי שבעד.
עמרם מצנע: אז נתחיל עם נסים זאב, כי הוא כבר יושב פה שעה ארוכה, ודי בסבלנות.
נסים זאב: אני יודע שבוועדת החינוך קודם כל מלמדים להיות סובלן.
עמרם מצנע: בוועדת החינוך מתנהגים בצורה מכובדת.
נסים זאב: אז אני אשתדל להיכנס לאווירה, כמו שאומרים.
נסים זאב: תראה, אדוני יושב הראש, בית ספר שרוצה לפתוח את שעריו ולהכניס מורים, איזה מורים שהוא רוצה, וזה במסגרת תכניות החינוך של משרד החינוך, הוא חושב שהוא יכול, בהסכמה עם ההורים, אני לא יודע איזה סוג של הורים, אין להם שום בעיה אידיאולוגית, זו זכותו הוא.
נסים זאב: אנחנו כנציגי ציבור יכולים לראות את זה טוב, יכולים לראות את זה רע, אבל כל אחד בוחר את דרך החיים שלו.
נסים זאב: אבל אנחנו, כשבאנו מהשר הנכבד שלנו, שי פירון, שאני באמת מאד מכבד אותו אגב, שכשהוא בעצם הציג את הדברים, הוא הציג אותם כאילו זה החלטה בגלל מחסור העבודה במגזר הערבי.
נסים זאב: אסור שיהיה מצב שבגלל שאני צריך לסגור איזה שהם פערים, שקיימים במגזר הערבי בנושא של מורים שהם מורים טובים ומוצלחים, ואני לא חולק על כך, לכפות על מערכת החינוך – שאני מחייב אתכם להכניס מורים ערבים לבתי ספר יהודים.
עמרם מצנע: להגנתו של שר החינוך – לא היה דבר כזה מעולם.
נסים זאב: לא, אבל - - -
עמרם מצנע: הבעיה לא הייתה העודף במגזר הערבי, אלא הבעיה הייתה - - -
נסים זאב: לא, אבל ככה זה נשמע מדבריו.
עמרם מצנע: אז בשביל זה אני מתקן.
עמרם מצנע: וגם אין שום כפייה, אלא נותנים היום תקנים לצורך שיבוץ מורים ערבים במקצועות שונים בבתי ספר יהודיים.
עמרם מצנע: אבל זו החלטת המנהל או המנהלת בסופו של דבר, אם הוא עושה את זה, או היא עושה את זה.
עמרם מצנע: אין פה שום אכיפה.
נסים זאב: אוקיי, אז אני שמח שאין פה איזו שהיא הנחתה, איך שאומרים, שזה באמת דבר שמדובר במקצועות מסוימים.
נסים זאב: עכשיו, אני רוצה לומר, בית ספר שמתנגד, גם אידיאולוגית, להכנסת מורים ערבים או מורות ערביות, אל תראו בזה אסון.
נסים זאב: מה?
נסים זאב: תגיד לי, יש בתי ספר שלא רוצים מורים חרדים, אני יכול להכריח אותם?
נסים זאב: אני שואל אותך.
נסים זאב: למה אתם רואים בזה בעיה?
נסים זאב: הרי מבחינה אידיאולוגית וערכים, כל אחד יש לו את הערכים שלו, כל אחד מכבד את הערכים של השני.
נסים זאב: זה לא אומר שאני - - -
עמרם מצנע: רגע, אתה יודע שזו עבירה על החוק?
עמרם מצנע: מנהל שלא מוכן לקבל מורה חרדי למתמטיקה, או מורה ערבית למתמטיקה – הוא עובר על החוק במדינת ישראל.
נסים זאב: הוא עובר על החוק, אבל כולם עוברים על החוק.
נסים זאב: אתה שואל אותי?
נסים זאב: עוברים על החוק.
עמרם מצנע: אה.
נסים זאב: אני אומר לך שעוברים את זה לא רק בהוראה, גם בעבודות.
נסים זאב: הבן שלי, כשהוא הולך למצוא עבודה, אומרים לו תשמע, אנחנו דוגרי איתך – אתה חרדי, אנחנו לא יכולים לשלב אותך בעבודה.
<קריאה: וזה טוב?
נסים זאב: אני לא אומר שזה טוב, אבל לא נהיה כל כך תמימים לבוא ולומר שזה לא קיים.
<סוהילה דראושה: סליחה אדוני, זה מעליב אותי וזה מקומם אותי.
נסים זאב: למה מקומם?
<סוהילה דראושה: עם כל הכבוד, יענו במילים אחרות אני מבינה שאתה אומר לדחוף את הערבים, לשים אותם במקום שאנחנו לא רואים אותם וככה עדיף.
נסים זאב: אני לא אמרתי.
נסים זאב: אני אומר – מי שרוצה אותם – אהלן וסהלן.
<סוהילה דראושה: איפה הדו קיום?
<סוהילה דראושה: איפה החיים המשותפים?
<סוהילה דראושה: איפה מה שאנחנו דוגלים בו?
נסים זאב: סליחה, מי שרוצה דו-קיום זה לא חייב להיות דווקא במערכת הלימודים של השפה והתרבות הערבית.
נסים זאב: אפשר לקיים דו שיח, לקיים שיעורים מיוחדים בנושאים - - -
<סוהילה דראושה: איפה?
נסים זאב: לא משנה איפה.
נסים זאב: אני אומר לא משנה, אבל זה לא חייב להיות דרך השפה.
נסים זאב: זה לא אומר שאם המורה לתרבות או לשפה הערבית – הוא לא ערבי – אז יש פגיעה באוכלוסייה הערבית.
נסים זאב: ואם מנהל חושש שזה יכול לפגוע באוכלוסייה שלו, כי יש רגישות לאותם הורים שמרגישים שבאמת הם לא מסוגלים לקבל את זה, לא צריך להיעלב.
נסים זאב: צריך להבין אחד את השני.
נסים זאב: כמו שעכשיו אני מבין אתכם ואתם מבינים אותי, אני חושב שדי מכבדים אחד את השני, אבל אנחנו לא יכולים לכפות את דעתנו.
עמרם מצנע: כן, אוקיי, אדוני חבר הכנסת, אז למה אתה מתנגד?
נסים זאב: אני אומר, אני מתנגד לדבר כזה, ששר החינוך ינחית בהוראה להכניס או לחייב בתי ספר להכניס מורים ערבים לבית ספר יהודי, וגם ההיפך אני אומר – לחייב יהודים ללמד בבית ספר ערבי.
נסים זאב: זה לא משנה ולא צריכה להיות בזה איזו שהיא עוינות או שנאה.
נסים זאב: תגיד, למה אתם מקבלים את זה שאני לא יכול היום לקנות דירה בעזרייה?
נסים זאב: אני לא יכול לקנות, בגלל שזה לא מקובל - - -
<סוהילה דראושה: גם אני לא יכולה לקנות בעפולה.
נסים זאב: אז רגע, בסדר, אז זאת אומרת שאת מבינה שיש אורח חיים מסוים בקהילה מסוימת, ביישוב מסוים, שרוצה לשמר את אורח החיים שלהם, וזה לא מתוך - - -
נסים זאב: ואני אומר לכם, למה בצפון זה כן הצליח?
נסים זאב: אני חושב שהשייח זייד, הוא מהפלג הצפוני, הוא גם כן מעודד את זה לשלוח אפילו מורים ערבים - - -
מסעוד גנאים: איזה זייד?
נסים זאב: השייח הזה, איך קוראים לו?
יוני שטבון: מה, השייח של הפלג הצפוני?
נסים זאב: כן, איך קוראים לו?
מסעוד גנאים: השייח ראיד?
נסים זאב: ראיד, ראיד.
נסים זאב: ראיד זייד, לא?
מסעוד גנאים: ראיד סאלח.
נסים זאב: יש לו כנראה השפעה בצפון ולכן - - -
עמרם מצנע: כן, חברים, בואו, אנחנו סוטים מהעניין.
נסים זאב: לא, לא, לא סוטים, חס ושלום.
עמרם מצנע: סוטים ממש מהעניין.
נסים זאב: לא סוטים ולא מהעניין.
באסל גטאס: סליחה, ראיד סאלח מחנך מורים ומורות ערבים - - -
נסים זאב: רבותי, כדי לקרב את הלבבות זה לא חייב להיות בדרך של לימוד השפה הערבית, את זה אני רוצה להדגיש.
נסים זאב: יש דרכים אחרות ומספיק שאני יושב לידו עכשיו ואני מדבר איתו כל כך יפה וזה מופיע בטלוויזיה - - -
<סוהילה דראושה: אתה אומר לי דברים כל כך איומים.
<סוהילה דראושה: זה ישר מקרב את הלבבות.
נסים זאב: ואנשים ממש נהנים לראות איך אנחנו בדו קיום, מבינים, משתדלים לפחות להבין אחד את השני.
נסים זאב: זה כבר משפיע הרבה יותר, אלף מונים - - -
עמרם מצנע: כן, תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.
נסים זאב: רגע, רגע, תסלח לי אדוני.
עמרם מצנע: אבל אתה צריך לסיים.
נסים זאב: אז לכן אדוני היקר, יושב הראש, כשאני שומע את חברי מדבר כאילו שיש פה עניין של פשעי שנאה של תג מחיר וזו אולי הדרך היחידה כדי לכפר על הדרך הזו, אתה מערבב מין שבאינו מינו.
מסעוד גנאים: זה לא קשור לתודעה?
עמרם מצנע: תראו, אנחנו צריכים לסיים בשעה 11.
נסים זאב: לא, זה עניין אידיאולוגי והוא רגיש ביותר.
נסים זאב: יש אוכלוסיות שונות ואנחנו יודעים, גם במפלגת העבודה לא תמיד הסכימו שהממלכתי יהיה הנחלה של החינוך שלהם.
נסים זאב: יש בתי ספר, גם במפלגת העבודה, בתי ספר ייחודיים, שרוצים חינוך ייחודי ולא מוכנים להשתלב גם במגזר הממלכתי הכללי.
עמרם מצנע: טוב, באמת, אתה פשוט פרצת פה והתרחבת פה.
עמרם מצנע: בתי ספר של מפלגת העבודה שהם ייחודיים – אני לא מכיר אף בית ספר כזה בארץ.
נסים זאב: אז אני אכיר לך.
עמרם מצנע: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.
מרב מיכאלי: אז קודם כל אני רוצה דווקא לחדש לעמיתי, חבר הכנסת נסים זאב, דווקא יש הנחתה.
מרב מיכאלי: יש הנחתה ויש הוראה שניתנה בשנת 2010 על ידי ד"ר אברהם ליפשיץ, שזה מצחיק שראשי התיבות שלו הן מחמ"ד, שלא להכניס מורות ומורים ערבים לבתי ספר של החינוך הממלכתי דתי.
מרב מיכאלי: עכשיו, אני מבינה אדוני, זאת אומרת אתה צודק כשאתה אומר שזה ממניעים אידיאולוגיים, רק שזה אסור, כמו שאמר יושב הראש בצדק, לפי חוק.
מרב מיכאלי: לאידיאולוגיה הזאת קוראים גזענות והיא פסולה במקומותינו, ברוך השם, או שלא לומר אל-חמדולילה; והיא אסורה גם על פי חוק.
מרב מיכאלי: אין קשר בין העובדה שבית ספר רוצה לחנך לפי שיטה מסוימת או באווירה מסוימת או כל דבר אחר שאתה רוצה להגדיר אותו, לבין העובדה שהוא לא יכול.
מרב מיכאלי: אין רשות חוקית במדינת ישראל, לסרב לקבל מישהו או מישהי לעבודה, על בסיס גזע, לאום, מין, דת ונטייה מינית, ויש בטח עוד שתיים-שלוש - - -
נסים זאב: תגידי, אם את היית מורה עכשיו, את חושבת שהייתי מכניס אותך לבית הספר שילמד?
מרב מיכאלי: אדוני, אני הקשבתי לך.
נסים זאב: יש היום 1,000 בנות בבית ספר, אם את היית מחנכת - - -
מרב מיכאלי: זאת בעיה בזכות עצמה.
מרב מיכאלי: זה שהחוק הישראלי מאפשר לך לעשות את זה, זאת בעיה בזכות עצמה.
נסים זאב: אם את היית מבקשת עבודה, את חושבת שעם הלבוש שלך, איך שאת נראית, היית נכנסת אפילו לתחום בית הספר?
נסים זאב: אז באמת.
נסים זאב: מה את אומרת לא אידיאולוגי?
מרב מיכאלי: נסים זאב, אתה - - -
נסים זאב: תסלחי לי, יש פה בסיס של ערכים ואת לא יכולה לבוא ולומר - - -
מרב מיכאלי: אדוני יושב הראש, למה אני צריכה להיאבק על זכות הדיבור שלי?
מרב מיכאלי: זה לא בסדר.
עמרם מצנע: חבר הכנסת זאב.
נסים זאב: אני ממלכתי.
נסים זאב: הכל פרוץ, הכל פתוח.