GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו: שוחחתי עם אותו ראש עיר יבנה.
פנינה תמנו: אתה אומר שאין פוליטיקה, אבל הוא שכח לסגור את הטלפון.
פנינה תמנו: מי אמר שבכנסת לא מעניין?
פנינה תמנו: הוא שכח לסגור את הטלפון ואני שומעת שהוא אומר:
פנינה תמנו: אז מה אכפת לי, שיקבלו גם ערבים, אבל מה, אלה מסכנים, הלכו ברגל עד סודן.
פנינה תמנו: אז אומרת לו מישהי: אתה יודע מה, אנחנו נפתח רישום בעירייה ואחר כך זאת בעיה שלהם עם בתי הספר.
פנינה תמנו: אחרת אומרת: זה לא משנה, בסוף הם ירגישו עוד הפעם דחויים ואז תהיה לנו בעיה.
פנינה תמנו: זה הדיבור שם.
פנינה תמנו: נכון שראש העיר אולי לא יכול לפתור אבל המדינה כן יכולה לשלול במקום את אותם 25 אחוזים שהיא מתקצבת.
פנינה תמנו: אם אלה בתי ספר ממלכתיים, לסגור לחלוטין את הברז.
עמרם מצנע: לא, אלה לא בתי ספר ממלכתיים.
פנינה תמנו: סיני הוא בית ספר ממלכתי.
שמעון סולומון: סיני קיבל.
פנינה תמנו: אבל בהתחלה הייתה גם שם בעיה.
פנינה תמנו: אני אומרת לגלות אפס סובלנות בדברים האלה.
פנינה תמנו: אסור לשחק עם זה.
פנינה תמנו: אתה לא רוצה לקבל, אתה רוצה להפלות?
פנינה תמנו: בסדר, מעכשיו אתה פרטי לחלוטין.
עמרם מצנע: אני מזכיר לך את הבעיה הלאומית שהייתה למוסדות חרדיים שלא הסכימו לקבל בנות מזרחיות.
פנינה תמנו: זה היה בעמנואל.
עמרם מצנע: את חושבת שזה נפתר?
עמרם מצנע: זה לא בדיוק נפתר.
עמרם מצנע: לכן יש בעיה של המדינה היום בהתמודדות עם מוסדות הפטור ואלה מוסדות פטור חרדיים.
עמרם מצנע: מדובר כאן על 16 ילדים ממעון עד כיתות היסוד ואתה לא יכול לפתוח להם בית ספר.
פנינה תמנו: רוצה לשמוע מה הפתרון האמיתי?
פנינה תמנו: פתחו עכשיו מתקן חלופי רק לילדים האתיופים.
שמעון סולומון: ההורים דרשו את זה.
<דוד מהרט: תנועת חב"ד באופן מוצהר לא מקבלת אתיופים.
עמרם מצנע: יש גזענות לא מבוטלת במוסדות החרדיים ואתם מכירים את זה לא מהיום ועוד לפני שהתחילה העלייה מאתיופיה.
שמעון סולומון: ביבנה – בדקתי לעומק – זאת לא אגודת ישראל אלא זאת ש"ס.
עמרם מצנע: אני מאוד מודה לכולכם.
עמרם מצנע: אני בטוח שניפגש שוב.
עמרם מצנע: נושא הדיון שלנו הוא מחשוב ותקשוב במוסדות החינוך – נושא שמלווה אותנו שנים ארוכות מאז המצאת המחשב ומאז כניסתו למערכת החינוך.
עמרם מצנע: חשבתי שנכון לעשות דיון כזה גם כדי לעשות קצת סדר בנושאים השונים וגם כדי לשמוע את משרד החינוך שבהנהגה הנוכחית משנה איזשהו כיוון.
עמרם מצנע: ללמוד על השינוי, על הכיוון ועל העשייה.
עמרם מצנע: גם לשמוע את הגורמים המתערבים החיצוניים שמלווים את מערכת החינוך הרבה שנים.
עמרם מצנע: אני למדתי דבר פשוט עוד כשהייתי בזמנו בתפקיד עוזר ראש אג"ם בצבא, שמערכות חדשות ותפיסות עולם שבאות עם מערכות חדשות, בדרך כלל ההטמעה שלהם הולכת מלמטה למעלה; מתחילה לאט-לאט להתפשט ולהתרחב, ואז בא התור והחלק של הרגולטור כדי לעשות סדר במערכות וכדי להעלות את כולם למכנה משותף, שפה משותפת, פרוטוקול משותף – נושאים שמתאימים מאוד לתחום הזה.
עמרם מצנע: אני מזכיר את זה כי גם בצבא הגדול שלנו המערכות התחילו מלמטה למעלה.
עמרם מצנע: כל חיל וכל זרוע עשו מה שעשו, ואז מהר מאוד אתה מגלה שאף אחד לא יכול לדבר זה עם זה; וכמובן, קצב השינויים גם התוכניים וגם החומריים הוא כזה גדול שאף אחד גם לא יכול לעמוד בקצב הזה כדי ליצור את אותו מכנה משותף.
עמרם מצנע: כהכנה שלי לדיון הזה גם עשיתי ביקור במשרד החינוך.
עמרם מצנע: נפגשתי עם הצוות של עופר רימון במשרדם כדי לשמוע ולהבין קצת יותר לעומק את הכיוונים; גם ביקורים בחלק מבתי הספר וגם היכרות שיש לי באופן אישי עם חלק מהמערכות המתערבות, כמו "סיסמה לכל תלמיד", כמו מחשב לכל מורה, כמו "עת הדעת" ותכניות נוספות שאני לא תמיד מכיר.
עמרם מצנע: כשאתה מסתובב בבתי-הספר אתה רואה שמגוון האפשרויות וההזדמנויות שעומדות בפני מנהלי בתי הספר, והעובדה שמשרד החינוך נתן חופש פעולה די גדול בסופו של דבר הביאו לברכה גדולה ביכולת הזאת לרתום את מערכות המחשוב והתקשוב לטובת מערך בית הספר.
עמרם מצנע: חשוב לי להדגיש כמו בכל פעם שעוסקים בנושא המחשוב שאם היו שואלים אותי, מה עדיף על מה – שחור-לבן, לא הכול מאותו סוג – האם כיתה מתוקשבת עם לוח חכם ועם ברקו ומחשבים לכולם לעומת מורה או מורה הכי טובים בעולם בכיתה, אז התשובה, לפי החיוכים שלכם היא ברורה.
עמרם מצנע: אבל אנחנו כמובן מדברים על מערכת מתקדמת.
עמרם מצנע: אחת ההפתעות החיוביות מאוד שהיו לי כשנכנסתי מדי פעם לכיתות שהיו מתוקשבות ומורה טובה בכיתה זה הריכוז והקשב של הילדים.
עמרם מצנע: צלצול להפסקה לא שמעו בכלל.
עמרם מצנע: ונדמה לי שזה מה שאנחנו רוצים – ריכוז וקשב.
עמרם מצנע: כי אנחנו יודעים שאמרו פעם שמאחר שקולטים רק 10% ממה שאומרים צריך לחזור על כל דבר עשר פעמים.
עמרם מצנע: אתה רואה ילדים קשובים, מרוכזים, ממוקדים, משתתפים, ולו רק בגלל זה שווה כל המאמץ הזה.
עמרם מצנע: אני אבקש ממשרד החינוך להציג את המצגת שלו.
עמרם מצנע: לאחר מכן נשמע את הגורמים המתערבים השונים.
עמרם מצנע: מי שירצה להשתתף בדיון יוכל להשתתף.
עמרם מצנע: אנחנו נסיים את הדיון לא יאוחר מהשעה 13:00.
עמרם מצנע: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוחמד ברכה.
עמרם מצנע: יש תור גדול של חברי כנסת בכניסה?
מוחמד ברכה: לא, ממש לא.
עמרם מצנע: עופר, בבקשה.
<עופר רימון: אירחנו לפני כשבועיים את חבר הכנסת עמרם מצנע, והצגנו לו את התכנית.
<עופר רימון: מאוד התרגשנו.
<עופר רימון: פעם ראשונה שיושב-ראש ועדת החינוך מגיע אלינו למשרד ליחידה, לא לפגישה עם מנכ"ל או עם שר.
<עופר רימון: המשכנו משם לביקור בבית-ספר.
<עופר רימון: זה היה לפני יום העצמאות ויום הזיכרון, והתלמידים הציגו לפני עמרם מצנע את ההיערכות שלהם לטקס.
<עופר רימון: לשמוע שם את עמרם מדבר עם התלמידים, וכשהם שרים את השיר של אהוד מנור על אחיו יהודה, והוא מדבר על מישהו שהוא מכיר זאת הייתה התרגשות לתלמידים.
<עופר רימון: ושוב, אני מתחבר למה שאמרת שאם אתה שואל מה יותר חשוב – המורה או הטכנולוגיה – אין כאן שאלה בכלל.
<עופר רימון: אנחנו נציג כאן את התפיסה החדשה שלנו לגבי התקשוב.
<עופר רימון: אנחנו כל הזמן משתדלים לעדכן את עצמנו בעקבות השינויים בטכנולוגיה בעולם בכלל.
<עופר רימון: כשיצאנו לתכנית התקשוב הקודמת סמרטפונים עדיין לא היו שכיחים כל-כך, טבלטים לא היו שכיחים.
<עופר רימון: אנחנו לא קולטים מה קרה כאן תוך 4-3 שנים.
<עופר רימון: אנחנו כל הזמן צריכים להתאים את עצמנו.
<עופר רימון: אני רק מבקש כחלק מההצגה שלי – יושבים כאן שותפים שאנחנו הולכים איתם דרך ארוכה ביחד, ולכל אחד יש חוזקות ויכולות בתחום מסוים ולפעמים בכמה תחומים.
<עופר רימון: מה שמעניין אותנו היום זה גם לקבל ביקורת על התכנית שלנו, כי אנחנו חושבים שיש הרבה מאוד ידע בקרב כל אחד מהאנשים שיושבים פה – ואנחנו מאוד מעריכים את הידע שנצבר אצל כל אחד מהגופים; אבל גם אנחנו רוצים לשמוע מכל אחד מהגופים איפה הוא רואה את עצמו מתחבר, ואיך הוא רואה עצמו מחזק את התכנית הלאומית.
<עופר רימון: כשאנחנו מדברים על תקשוב מוסדות חינוך, כשאני חושב על בית-ספר אז אנחנו חושבים על שני אלמנטים: האלמנט האחד מדבר על פיתוח אוריינות דיגיטלית גם של התלמידים ושל המורים; החלק השני – הפיכת בית-ספר לארגון שמתנהל בצורה מתוקשבת שזה יותר בכיוונים האדמיניסטרטיביים יותר.
<עופר רימון: כשאנחנו מדברים על אוריינות דיגיטלית אנחנו שמנו את הדגשים החשובים ביותר שלנו בעניין הספרים הדיגיטליים; הוראה, למידה והערכה מתוקשבת, למידה שיתופית, חינוך לאינטרנט בטוח, שימוש בכלים פתוחים – הכול בדגש על למידה משמעותית ופיתוח מיומנויות מאה ה-21, לפי סטנדרטים בינלאומיים שאחד המגדלורים שלנו הוא המסגרת החדשה של PISA 2015; הפיכת בית ספר לארגון מתוקשב, הניהול המתוקשב, תכנות לניהול פדגוגי ואתר בית-ספרי.
<עופר רימון: כשאנחנו מדברים על נושא של האוריינות הדיגיטלית לשנה הבאה אנחנו שמים פוקוס על הספר הדיגיטלי.
<עופר רימון: נעשה הרבה מאוד מאמצים להחדיר עוד ועוד ספרים דיגיטליים לבתי-הספר.
<עופר רימון: זה ברור לנו שזה הכיוון הבא.
<עופר רימון: אבל הספר הדיגיטלי לא נמצא לבד.
<עופר רימון: עליו אנחנו מלבישים שכבות, וכשאנחנו מדברים על הלבשת שכבות פורטל התוכן הלאומי שהולך ומתרחב, הולך ותופס נפח הופך להיות מרכז.
<עופר רימון: יש היום כ-7,300 יחידות תוכן א-סינכרוניות בשיעורים מתוקשבים בפורטל התוכן.
<עופר רימון: לדוגמה, בחינוך לשוני לכיתה ה', אז חלק מהיוצרים שיושבים כאן הם "אלנט" – שלא נמצאים כאן, אבל גוף כמו בית הספר הבינלאומי להוראת השואה של "יד ושם"; אתם תראו את הטלוויזיה החינוכית; ואם תפתחו "מדע וטכנולוגיה לכיתה ו'" אז תראו ספקים חדשים שלא ראינו אותם קודם כמו המוזיאון למדע בירושלים, מוזיאון ישראל וגופים אחרים.
<עופר רימון: זה הרצון שלנו לפתח פורטל לאומי שיהיו בו כ-100,000 ויותר שיעורים מתוקשבים א-סינכרוניים נגישים למורים.
<עופר רימון: חלק נוסף שנשלב בשנה הבאה זה שיעורים והרצאות סינכרוניות.
<עופר רימון: אנחנו ניתן לבתי-ספר מערכת שעות שבתי-ספר יוכלו און-ליין לצרוך הרצאות, וכמובן, ההרצאות האלה יהפכו אחר-כך לחלק ממאגר ה-V.O.Dוהשיעורים הא-סינכרוניים שאנחנו מעמידים לבתי-הספר.
<עופר רימון: תוכנה לניהול פדגוגי – כל ניהול הציונים – אנחנו מכירים את זה; ואתה בית-ספרי שנמשיך להקפיד שיהיה הלב שמסכם את העשייה בבית-ספר ומייצר את הקשר בין בית-הספר לבין הבית.
<עופר רימון: הגישה החדשה שלנו היא שבשל ההתפתחות המהירה, השינויים ואורך החיים הקצר יחסית של התקני קצה ומספר התלמידים משרד החינוך צריך להתמקד בתוכן ובתוכנה ולא בציוד עצמו.
<עופר רימון: באמצעות מחשוב ענן אנחנו יכולים לשבור את החומות ולהציע פעילות חינוכית בכל זמן ובכל מקום.
<עופר רימון: תפקיד משרד החינוך לייצר את התשתית שתהווה קרקע פורייה לכניסתם של התקני קצה לבתי-ספר תוך ניצול יתרון לגודל והורדת עלויות מבתי-הספר.
<עופר רימון: איך אנחנו רואים את התפיסה הזאת?
<עופר רימון: אנחנו רואים את הענן החינוכי שהולך ונבנה: אנחנו מנגישים ספרי לימוד דיגיטליים, שיעורים א-סינכרוניים, כלים פתוחים, כלי ניהול בית-ספרי לבתי-הספר.
<עופר רימון: דואגים לאינטרנט בפס רחב, סיבים אופטיים לכל בית-ספר, מערך של תמיכה והטמעה גם פדגוגי וגם טכני ומערכת בקרה.
<עופר רימון: זה התרשים, זאת הסקיצה.
<עופר רימון: אנחנו היינו רוצים לראות מצב שבתי ספר יכולים לרכוש שירותים שהם צריכים; חופש בחירה, בקרה על רמת איכות השימוש ורמתו; השתתפות רשות.
<עופר רימון: מה ישתנה בשנה הבאה?
<עופר רימון: בשנה הבאה תהיה התמקדות בגישת תקשוב ענן בתוכן ובתוכנה; דגש על שימוש בטכנולוגיה לפיתוח למידה משמעותית.
<עופר רימון: פעם ראשונה המשרד מתיר באופן רשמי אפשרות להוראה באמצעות התקני קצה אישיים – B.Y.O.D – Bring Your Own Device.
<עופר רימון: כל תלמיד יכול להגיע עם מכשיר הקצה שלו לבית-ספר.
<עופר רימון: זאת הפעם הראשונה שאנחנו מתירים את זה.
<עופר רימון: אתם יודעים שכל התקינה שלנו על ספרים דיגיטליים – והיו לנו הרבה מאבקים בעניין הזה – הייתה להבטיח ספרים דיגיטליים שיעבדו על כל התקן; כי רצינו להגיע לנקודה הזאת של bring your own device כי ממה שאנחנו לומדים מהעולם זה הדבר הבא, לשם זה הולך.
<עופר רימון: אני לא נכנס לשאלה האם זה צריך להיות מכשיר אחיד או כל אחד יכול להביא מחשבים שונים.
<עופר רימון: יש גישות לכאן ולכאן.
<עופר רימון: אני מאוד פלורליסטי בעניין הזה.
<עופר רימון: יש כאן גם שאלות מאוד מעניינות – האם אנחנו יכולים לקרוא לסמרטפון התקן קצה?
<עופר רימון: יש טענות נגד, ויש טענות בעד.
<עופר רימון: אני סבור שהעולם ילך לשם, בסוף הכול יהיה על הסמרטפונים.
<עופר רימון: אנחנו רואים שהמחשבים והטבלטים הולכים וקטנים, והסמטרפונים הולכים וגדלים.
<עופר רימון: כנראה, הם ייפגשו באמצע.
<עופר רימון: מהחוויה האישית שלי, הילד שלי שיש לו גם מחשב נייד, גם אייפד וגם סמרטפון כל היום נמצא בסמרטפון.
<עופר רימון: כנראה, יש דברים שיהיה מאוד קשה להילחם בהם, אבל עדיין זאת שאלה.
<עופר רימון: הוספנו מרכז לתמיכה פדגוגית מרחוק.
<עופר רימון: בתפקיד שלי היום גם כמנמ"ר של המשרד החיבור בין מנהל, מדע וטכנולוגיה למנהל תקשוב מאפשר לנו היום לקחת את כל המנהלת של המנב"ס, שזה מוקד מאוד גדול של 100-60 טלפוניסטים ואנשים שיכולים לעבוד בצ'ט און-ליין עם בתי הספר.
<עופר רימון: אנחנו מעמידים את היום לטובת התכנית ומחברים בין מערכות במשרד.
<עופר רימון: החיבורים האלה גם מאפשרים לנו לבנות את הענן החינוכי.
<עופר רימון: הענן החינוכי כבר עלה לאוויר עדיין בלי מערכת מרקטינג, ותוך שנה תהיה לו גם מערכת מרקטינג.
<עופר רימון: זאת אומרת משהו כמו itunes.
מוחמד ברכה: איפה הוא נמצא בינתיים?
<עופר רימון: הוא נמצא בלי מערכת מרקטינג.
מוחמד ברכה: איך הנגישות אליו?
<עופר רימון: אתה יכול להיכנס, לצרוב תכנים של שיעורים א-סינכרוניים, אתה יכול לרכוש תכנים סינכרוניים, אבל אתה לא עובד כאן עם מערכת מרקטינג ובילינג שיכולה לנהל את השימוש של המשתמשים.
<עופר רימון: אנחנו עדיין מפתחים את המערכות האלה.
<עופר רימון: כל בתי הספר שבתכנית התקשוב מקבלים עדיפות להיכנס לתכנית החדשה, אבל לעומת העבר הם צריכים לבחור להיכנס לתכנית.
מוחמד ברכה: זה עדיין לא ענן.
<עופר רימון: ברשותך, אם אני יכול להציג את התכנית.
מוחמד ברכה: אני לא מפריע לך, אני מנסה להבין.
מוחמד ברכה: אני לא מומחה גדול, אבל יש לי מושג קטן במה שאתה אומר.
<עופר רימון: אני רק אמרתי שהעמדנו ענן חינוכי לרשות בתי-הספר שיושב על חוות ושרתים של חברה שזכתה במכרז של משרד החינוך.
<עופר רימון: זה מה שאנחנו קוראים לו "חוות הדעת הענן החינוכי".
<עופר רימון: עליו יש אוסף של שירותים שבתי ספר יכולים לצרוך: ספרים דיגיטליים, שיעורים א-סינכרוניים, שיעורים סינכרוניים, מערכות ניהול בית ספריות וכו'.
<עופר רימון: המערכת הזאת עדיין לא מנוהלת עם מערכת מרקטינג.
<עופר רימון: את מערכת המרקטינג אנחנו מפתחים, ותוך שנה זה יחובר למערכת לקראת שנת הלימודים לא הקרובה, אלא הבאה אחריה, לפי תכנית העבודה שלנו.
<עופר רימון: כל בתי הספר שבתכנית התקשוב היום יקבלו עדיפות להיכנס לתכנית, ועוד 400 בתי-ספר יוכלו להיכנס פנימה.
<עופר רימון: אנחנו מעמידים חבילות תמיכה לבתי-ספר.
<עופר רימון: חבילת התמיכה מחולקת לחבילת בסיס ולחבילה מתקדמת.
<עופר רימון: חבילת הבסיס כוללת אינטרנט בפס רחב סיב אופטי שיכול להבטיח תעבורה און-ליין של שיעורים סינכרוניים בלי מערכת אינטרנט.
<עופר רימון: יש כאלה שמרימים גבה לגבי הסטנדרט של הקווים ששמנו.
<עופר רימון: דיברנו על קווי IPVPN50/10 לדגם בסיסי ו-IPVPN200/30 ל-Bring your own device.
<עופר רימון: זה נראה קצת אוטוסטרדות, ואולי קצת מעבר למה שצריך, אבל אנחנו מעדיפים להיות שם; כי אם התחלנו את תכנית התקשוב בקווי IPVPN4/2, 6/3 אז תוך שלוש שנים אנחנו מדברים על 50/3, 50/10, 200/30 – זה פשוט לא ייאמן.
<עופר רימון: תוכן דיגיטלי – אנחנו מדברים כבר היום על 155 ספרים דיגיטליים מאושרים.
<עופר רימון: אנחנו מאמינים שעד פתיחת שנת הלימודים הבאה יהיו כבר כ-400 ספרים מאושרים.
<עופר רימון: יש ארבעה ספקים שכבר קיבלו תו תקן, זאת אומרת שהם לא צריכים אישור על ספר חדש שהם מקבלים אוטומטית – שניים יושבים כאן אתנו.
<עופר רימון: על 45 ספרים יש למשרד זכויות שימוש שהונגשו חינם.
<עופר רימון: אנחנו בתהליכי סיום של מכרז להנגשת זכויות שימוש.
<עופר רימון: עם סיום התהליכים אני מקווה שנוכל להגיע להבנות עם ההוצאות לאור כדי להנגיש עוד ספרים דיגיטליים חינם.
<עופר רימון: אנחנו פותחים את חבילת התוכן שלנו שבעבר בתי-ספר יכלו לרכוש איתה רק שיעורים א-סינכרוניים.
<עופר רימון: אנחנו נאפשר דרך חבילת התוכן לרכוש גם ספרים דיגיטליים.
<עופר רימון: הראינו את פורטל התוכן שיש שם כבר 7,000 פריטים עם הרבה מאוד שחקנים חדשים שנכנסו.
<עופר רימון: אנחנו הולכים לפתוח קורסים אינטראקטיביים און-ליין; מאגר שיעורי V.O.D – כבר סיימנו את הצילומים של 100 שיעורים ועוד 100 נמצאים בצילומים.
<עופר רימון: אלה סרטים שמורים יציגו איך הם מלמדים בכיתה; פיתוח מערכי שיעור מתוקשבים בספרייה הלאומית – אנחנו מאפשרים למורים לבוא לעבוד שם.
<עופר רימון: אנחנו משלמים להם על פריטים של הספרייה הלאומית; אנחנו לקראת יציאת קול קורא לפתיחת השתלמויות למורים לפיתוח תוכן שמורים מצטיינים יקבלו שם שעות שבועיות מהמשרד לבוא ולפתח.
<עופר רימון: זה חידוש; אחד הדברים הגדולים שהצלחנו להגיע אליו הוא שאנחנו עומדים לתת שלושה מענקים לעשרה מורים שכל אחד יקבל 30,000 שקל עבור פיתוח יחידת הוראה מתוקשבת מיוחדת שהמורים עשו בה שימוש יוצא דופן.
<עופר רימון: עוד עשרה – 15,000שקלים ועוד עשרה – 5,000 שקלים.
<עופר רימון: מערך תמיכה טכנית שנעמיד בבתי-ספר – בבתי ספר שיש בו Bring your own device יהיה גם טכנאי; שאר בתי הספר יקבלו תמיכה רק מרחוק עם התחייבות של פתרון בעיות תוך 24 שעות; מענק עידוד חד-פעמי הוא רק לאלה שעוברים ל-Bring your own device – 100,000 שקל לבית ספר לממן עלות למכשירי קצה לאלה שידם אינה משגת; גמול רכז תקשוב לכל בית ספר ותמיכה פדגוגית שהיא גם מרחוק וגם מדריכים שמגיעים לבית-ספר.
<עופר רימון: בפועל אנחנו מציעים שלוש חבילות לפי גודל בית-ספר – קטן, בינוני, גדול; מימון דיפרנציאלי של הרשות שנע מ-10-1 – 5% לכל מדד של רשות.
<עופר רימון: כלומר רשות עם מדד חברתי-כלכלי 1 – 5% השתתפות; הרשויות החזקות ביותר – 50% השתתפות; תנאי הסף לקיום תשתיות הוא שלפחות שליש מהכיתות הן מתוקשבות.
<עופר רימון: כרגע אנחנו הוצאנו קול קורא לכל בתי הספר שמפנה אל הענן החינוכי, ובענן החינוכי הוא יכול לקבל את כל ההסברים שהם רוצים, כולל קטלוג של הספרים הדיגיטליים.
<עופר רימון: בתי הספר שנכנסים לתכנית מגישים את הבקשות בצורה מקוונת.
<עופר רימון: הוא ממלא את הפרטים – כמה מחשבים יש בבית-הספר וכדומה, אבל הוא צריך למלא תכנית עבודה: בתכנית העבודה אתה צריך להגיד כמה ספרים דיגיטליים יש בבית-הספר וכמה אתה מתחייב שיהיו בשנה הבאה; כמה מורים משלמים תקשוב בהוראה – כמה יהיו בשנה הבאה; כמה מורים עושים למידה שיתופית עם בתי-ספר במדינות אחרות – כמה יהיה בשנה הבאה.
<עופר רימון: כלומר מקבלים תקציב, ואתה מתחייב גם לתכנית עבודה.
<עופר רימון: הכול צריך בסוף להסביר איך זה הולך להתכתב עם פיתוח למידה משמעותית, עם 30% השיעורים שהשר והמנכ"לית הגדירו שיהיו לבחירת מנהל בית-ספר.
<עופר רימון: דרך אגב, אנחנו מצפים שהרבה מאוד מפיתוח התוכן יהיה בתוך 30% האלה שיש הגמישות למנהל להחליט על התכנים ועל הנושאים שיילמדו בבתי-הספר.
<עופר רימון: חוץ מה-timetable אני חייב להגיד שגם אנחנו היינו מופתעים שאחרי שבועיים שהכול קורה באוויר עד יום רביעי שעבר קיבלנו כבר למעלה מ-900 בקשות – 248 בדגם מתקדם.
<עופר רימון: הדיווח שקיבלתי השבוע כשעוד לא הגענו לסוף שבוע הוא שיש כבר כ-1,200 בתי-ספר שהגישו בקשות.
<עופר רימון: אנחנו לא עומדים במסה של הבקשות שאנחנו מקבלים.
<עופר רימון: כמובן, חובת ההוכחה היא על כולנו.
<עופר רימון: אנחנו בתכנית חדשה - -
עמרם מצנע: אתה יכול להגיד לנו באופן כללי להגיד איך מתחלקים בתי הספר שנענו, לפי פריפריה, מעמד סוציו-אקונומי נמוך, המגזר הערבי?
<עופר רימון: זה בהתהוות, ואין לי עדיין הפילוח.
<עופר רימון: אני אעביר לך במייל אחרי הישיבה הזאת.
<עופר רימון: אבל אנחנו, כמובן, נדאג לקבוע את תנאי הסף כדי שיהיה ייצוג הולם לכל המגזרים.
<עופר רימון: אני כבר יכול להגיד לך היום שהשר מודע לכך שכמות הבקשות תהיה גבוהה מהתקציב שעומד לרשותנו.
<עופר רימון: אנחנו נערכים לעניין הזה - -
<דדי צוקר: תפרסמו את רשימת בתי הספר?
<עופר רימון: - - לא ציפינו שכל-כך הרבה בתי-ספר יקפצו למים ויבקשו לאמץ את החבילה של Bring your own device.
<עופר רימון: לא חשבנו שהם בשלים.
<עופר רימון: אמרנו שמנהל ייזהר.
<עופר רימון: הרי Bring your own device זה הדבר הבא, לשם אנחנו צריכים ללכת.
<עופר רימון: לכן זה מרגש אותנו שבתי-הספר מרגישים בשלים, ומנהל בית-ספר אומר שהוא רוצה להיות שם.
<עופר רימון: אתם יודעים איזו מורכבות זאת.
<עופר רימון: היום בבית-ספר יסודי כל שכבת כיתות ה'-ו' מגיעים עם טבלטים או כל אחד מגיע עם המחשב שלו או כל שכבות ז'-ט'.
<עופר רימון: מנהלי בתי ספר מוכנים לקפוץ למים.
<עופר רימון: זאת הזדמנות חד-פעמית לעשות קפיצת מדרגה ולא לחכות עכשיו שנתיים לעשות את הצעד הזה ושנתיים את הצעד הבא, אלא לקפוץ ישר למקום שאליו העולם הולך.
<עופר רימון: משרד החינוך לא קונה את המחשבים – הילדים מגיעים עם התקני הקצה, ואנחנו נותנים לאלה שידם אינם משגת; אנחנו מתעסקים בתוכן ובתוכנה, ענן חינוכי.
<עופר רימון: בגדול לשם אנחנו צריכים ללכת, אבל האתגר הוא מאוד גדול כי אנחנו יכולים להיות גם בשנה הבאה במצב שפתאום מוצאים שבית הספר לא ערוך מספיק עדיין, דברים לא יעבדו.
<עופר רימון: אני בלחץ כמדינה כשאני רואה את העניין הזה.
<עופר רימון: יש כאן גם שאלות של קרינה – הרבה דברים.
<עופר רימון: לכן בעת הזאת אנחנו צריכים את השותפות של כל השותפים.
<עופר רימון: אם פעם חילקנו מחשבים למורים אז היום לקרן "אתנה" יש תפקיד מיוחד כי אנחנו לא נמצאים בנקודה הזאת.
<עופר רימון: כל אחד צריך עכשיו לחשוב איך הוא יכול להתחבר לתכנית כי בסופו של דבר אם בשנת הלימודים הבאה נצליח להגיע למצב שיש לנו מספר גדול של בתי-ספר שעברו ל-Bring your own device, ואנחנו יודעים לתת להם תוכן משמעותי ולחבר את המורים ולהפוך אותם לפרו-אקטיביים, שהם מעלים חומרים ומשתפים מורים אחרים בעשייה שלהם אנחנו יכולים לעשות כאן קפיצת מדרגה גדולה.
<עופר רימון: תודה.
עמרם מצנע: נתחיל במט"ח.
<גילה בן הר: ראשית, ברכות.
<גילה בן הר: עשו פה צעד בלתי רגיל מבחינת המשרד.
<גילה בן הר: ברכות, עופר.
<גילה בן הר: מאמירה שיהיה מחשב כזה וכזה בתקן כזה וכזה עד האמירה שכל אחד יביא את מוצר הקצה שלו כולנו זאת הליכה מאוד משמעותית.
<גילה בן הר: כל בית-ספר או כל רשות יוכלו לבחור, וזה גם אומר מה המשמעות – האם בית-ספר או הרשות או המדינה עושה ביטוח על המחשבים או להורים יש פה אחריות.
<גילה בן הר: יש כאן הרבה מאוד אמירות מעבר לאמירה להביא את המחשב האישי כי זה פותר פתאום אחריות שהייתה על רשויות או על מדינה.
<גילה בן הר: אז בחלק הזה – ברכות.
<עופר רימון: גם אין לנו תשובות לכל השאלות.
<גילה בן הר: לאף אחד מאתנו גם עכשיו לא יודע את התשובות.
עמרם מצנע: כי אלה שחשבו שיש להם תשובות לכל השאלות ראינו לאן הם הגיעו.
<גילה בן הר: אני גם אומר כהתייחסות שכולנו משתמשים במכשיר הקצה הזה, אבל בסוף כשאנחנו צריכים לעבוד אנחנו רוצים איזשהו מכשיר שאנחנו יכולים לעבוד אתו.
<גילה בן הר: אז יש החלק של תקשורת, ויש חלק של עבודה.
<גילה בן הר: שאלות שאנחנו שואלים תמיד הן האם אותו מכשיר קצה יאפשר לעבוד עם אותן מיומנויות של אקסל ועבודה עם מסמכים.
<גילה בן הר: הבחינות הבינלאומיות דורשות היום מיומנויות עומק מאותם ילדים, וזה כבר יקרה ב-PISA 2015, ואנחנו כבר עוקבים אחר PISA 2018, מה הולך להידרש בה.
<גילה בן הר: בחלק הזה חברנו מאוד למדיניות המשרד, כולל לנסות לראות לאן הולך העולם.
<גילה בן הר: היום המשרד מדבר על זה מאוד – מהנושא של פרסונליזציה, בחירה, התאמות לרמות השונות של תלמידים.
<גילה בן הר: מחד אני מאוד תומכת בכיוון שמורים מפתחים, ואנחנו גם מפתחים היום סביבה והרבה מאוד גופים אחרים כדי לתת למורה את האפשרות לפתח.
<גילה בן הר: מאידך הייתי רוצה לראות את המורה שהוא כל כך עמוס מנסה לברור כבורר נבון מה מתוך כל התכנים הקיימים בארץ ובעולם מתאים לקבוצות שלו ולרמות השונות שלהן.
<גילה בן הר: לאבחון דיאגנוסטי – לא ברמה האם הכיתה הצליחה או לא – אלא איפה כל תלמיד נמצא במוקדי הקושי, זאת אחת הבעיות המרכזיות של כל מורה היום, ואנחנו רואים את הפערים הגדולים בין פריפריה לבין מרכז.
<גילה בן הר: אתה ביקרת אתנו יחד בדימונה בתיכון הווירטואלי, ואחד הדברים שראינו שם הוא שנקודת הכניסה של ילדי הפריפריה לתיכון למקצועות של מתמטיקה ופיסיקה הייתה יותר נמוכה מאשר באזור המרכז כבר כנקודת כניסה.
<גילה בן הר: זה, למעשה, פער שהצטבר מיסודי לחטיבת ביניים ולתיכון.
<גילה בן הר: לכן פה הטכנולוגיה יכולה מאוד לעזור לנו בנושא של תכנים, סביבות, קורסים וכדומה.
<גילה בן הר: יש פה הזדמנות בלתי רגילה כשהמשרד נתן בחירה של מורים – 70%-30%.
<גילה בן הר: אנחנו בחלק הזה רואים אפשרות עצומה ליצור פה כגופים קורסים סינכרוניים וא-סינכרוניים ברמת תלמידים וברמת מורים, אבל בעיקר ברמת תלמידים כדי לאפשר לתלמידים שיכולים ללמוד ולהתקדם לבד, ולאפשר למורה לעבוד עם אותן קבוצות מתקשות יותר.
<גילה בן הר: בחלק הזה יש פיתוח גדול מאוד שאנחנו עוסקים בו היום.
<גילה בן הר: מט"ח עסק הרבה מאוד ביסודי, ובשנים האחרונות הוא עוסק בעיקר בחטיבות ביניים ובבתי-ספר תיכון – קורסים וירטואליים, ספרים דיגיטליים שיש בהם אותו מאגר וידיאו גדול מאוד, מדריכים מקוונים למורים שאנחנו רואים בזה חשיבות מאוד גדולה.
<גילה בן הר: אני לא אכנס לאותם דברים שאני רואה בהם חשיבות עצומה מבחינתנו: פריפריה – בתי-ספר דוברי ערבית עם פערים של חוסר בתכנים וחוסר במורים.
<גילה בן הר: כל התכנים היום הם בעברית ובערבית.
<גילה בן הר: אותו תוכן ואותה סימולציה שיש בעברית תהיה מיד בערבית כדי לאפשר לאותם תלמידים גם מאזורים אחרים בארץ להגיע לשם.
<גילה בן הר: בחלק הזה אני יכולה לומר שהעובדה שהמשרד אמר שבכל זמן ובכל מקום ניתן לעבוד זה נהדר.
<גילה בן הר: תלמיד מתחיל מוקדם בבוקר ומסיים בלילה.
<גילה בן הר: הנגישות והקישוריות – עופר, בחלק הזה, שאפו.
<גילה בן הר: בחלק הזה אנחנו כגוף שמפתח תוכן למורה ולתלמיד רואים כל מקום שתצטרכו בו סיוע נוסף.
עמרם מצנע: אורי בן ארי מ"אתנה", בבקשה.
<אורי בן ארי: בוקר טוב.
<אורי בן ארי: תודה שהזמנתם אותנו לוועדה.
<אורי בן ארי: אני רוצה להתחיל בברכות ולהגיד שאפו על התכנית הזאת גם לד"ר עופר רימון וגם לצוות שלו.
<אורי בן ארי: בהזדמנות זאת להודות למשרד החינוך על התמיכה בפרויקט.
<אורי בן ארי: הברכות הן למשרד החינוך שייחד את התפקיד של המנמ"ר יחד עם מנהל מחלקת התקשוב, מדע וטכנולוגיה שלאורך שנים הלכו שם בקווים מקבילים.
<אורי בן ארי: אז אני חושב שבידיים של עופר נמצא העתיד של משרד החינוך בכלל בתחום הזה כי זה תחום שיוצר מהפכה.
<אורי בן ארי: הפרויקט שלנו קם לפני כשבע שנים במטרה להעצים את המורים ולתת מחשב נייד לכל מורה.
<אורי בן ארי: נכון להיום עד סוף השנה הזאת נגיע ל-10,000 מורים בכ-220 יישובים ובכ-700 בתי-ספר.
<אורי בן ארי: גם הרשויות שותפות, והן נותנות את המקרנים ואת האינטרנט בכיתות.
<אורי בן ארי: הפרויקט שלנו קם לא במטרה לתת מחשב, אלא במטרה להעצים את המורים שבעצם איבדו את התפקיד שלהם כמקור ידע.
<אורי בן ארי: יש לנו הרבה מאוד שותפים ותורמים, אבל משרד החינוך שותף לתכנית הזאת יחד עם הסתדרות המורים, יחד עם בנק מסד ועם הרבה מאוד גורמים נוספים שמסייעים לנו.
<אורי בן ארי: התכנית גם ממשיכה לכיוונים נוספים – לא רק שאנחנו נותנים מחשב נייד לכל מורה, אלא גם לכל גננת.
<אורי בן ארי: אנחנו גם עוברים עכשיו לכל המורים בכפרי הנוער לנוער בסיכון; ויש לנו תכניות חדשות גם לתת מחשבי טבלטים למורים למדעים ואייפדים למורים בחינוך מיוחד.
<אורי בן ארי: אלה דברים שנמצאים כרגע בעבודה עם המשרד ועם המנכ"לית.
<אורי בן ארי: אין תמונה יותר מרגשת מאשר מורה שמקבלת מחשב.
<אורי בן ארי: בתכנית הזאת לא ראינו כל-כך איך המורים מקבלים מחשבים, אבל בטח נדון על זה בהמשך.
<אורי בן ארי: תכנית "איינשטיין" למורים למדעים עומדת להיות מוצגת למנכ"לית המשרד ולאישור - - -.
<אורי בן ארי: אני רוצה לספר לכם שלושה סיפורים קצרים שאולי יביעו את המהפכה שקורית.
<אורי בן ארי: הנכדה שלי בת שנתיים וחצי שנכנסת למחשב ובהינף אצבע קוראת סיפור או על "חמישה בלונים" או על "כיפה אדומה" ויכולה לדבר אתי בסקייפ מרחוק.
<אורי בן ארי: היא בסך הכול בת שנתיים וחצי, אבל לגננת שלה אין מחשב.
<אורי בן ארי: נכון שהיא עוד לא בבית-הספר של גילאי 6-3, אבל לגננות אין עדיין מחשבים, וצריך לזכור את זה.
<אורי בן ארי: מצד שני הבת שלי שהיא סטודנטית שנה ג' בקושי באה לבית-הספר.
<אורי בן ארי: המרצים אולי גאונים במחקר, אבל התלמידים לומדים מרחוק.
<אורי בן ארי: בעולם יותר אנשים לומדים מרחוק, והתפקיד של המורים משתנה.
<אורי בן ארי: אני עצמי, כמו שאתם רואים אני בגובה של כמעט 2 מטר, והייתי תמיד התלמיד הכי גבוה בכיתה אז תמיד שלחו אותי לתלות את המפה שכולכם זוכרים אותה, כי אני היחיד שהייתי יכול לתלות אותה עם המסמר על הלוח.
<אורי בן ארי: אותי שלחו לחדר טבע להביא אותה.
<אורי בן ארי: בכל מקום אני מספר שמי שהיום מלמד גיאוגרפיה ללא "google earth" או בלי להראות סרטים בתלת-ממד וכל האפשרויות שמאפשרת לנו הטכנולוגיה הוא כמעט פושע כלפי הילדים שלנו כי מגיע להם יותר.
<אורי בן ארי: לכן צריך לספק את הכלים האלה למורים.
עמרם מצנע: יצאנו לא רע, אורי.
עמרם מצנע: אלה שלמדו פעם עם לוח וגיר.