GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רות קלדרון: פגשנו אותם במקווה.
<נסים מלכה: בשנתיים האחרונות עברנו לדרכא.
<נסים מלכה: לא כדי להעביר להם את הניהול, רק כדי להיות שותפים בהעשרה וכדומה.
<נסים מלכה: פעולה נוספת שאני עשיתי בחטיבת הביניים זה איך אנחנו יוצרים מצב שאותם תלמידים שנמצאים ב-level הבינוני בתוך מערכת החינוך, להפוך אותם למצוינים.
<נסים מלכה: זה התחיל בתרומה של טבע, שהיה של הורוביץ ז"ל.
<נסים מלכה: הוא ביקר כאן בקרית שמונה לפני חמש שנים והוא שאל אותי מה טבע יכולה לסייע, לעזור, לקרית שמונה, רצו משהו כמו פיתוח בעיר, כיכרות וכדומה, אני אמרתי לו שהכיוון שלי הוא חינוך ולא כיכרות.
<נסים מלכה: כיכרות, שמשרד התחבורה ייתן, זה לא התפקיד שלנו, אנחנו רוצים יותר להשקיע בחינוך ואז העליתי להם את הרעיון איך אנחנו לוקחים תלמידים הבינוניים והופכים אותם למצוינים.
<נסים מלכה: שם, בהחלטה של הנהלת טבע, הם החליטו ללכת איתי לפרויקט הזה ואנחנו קוראים לפרויקט הזה 'מצוינות טבע'.
<נסים מלכה: מה שזה עשה היום, זה עשה מהפכה בבית הספר.
<נסים מלכה: היום, אחרי שש שנים, זו שנה שישית כבר, אותם תלמידים שהתחלנו איתם ב-ז' ב'מצוינות טבע' נמצאים בשנה האחרונה, הם סיימו ב-72% בגרות.
<נסים מלכה: זאת אומרת כל השקעה שלנו, במעט שיש לנו, אנחנו לוקחים כסף על חשבון - - - היום אנחנו נמצאים בעיר שהיא עם גירעון, עם חשב מלווה, ולמרות הכול, עם כל זה, לקחנו כסף אחר, שמיועד לפיתוח העיר, לחזות העיר וכל מה שקורה, כי ראינו לנכון שאם אנחנו נדע לשפר את מערכת החינוך שלנו, שאם משפחות ירצו לגור בקרית שמונה בגלל מערכת החינוך השלב הבא זה יכול להביא גם לאיכות החיים וגם הבנייה וכו'.
<נסים מלכה: הרי אין לנו עתודות קרקע היום בקרית שמונה, יש לנו שכונה שאנחנו הולכים לבנות אותה ואני מבקש ממך גם את העזרה שלךְ עם שר האוצר, כי הוא יושב ראש הקבינט לדיור, יש לנו שכונה שכבר אושרה, אבל מה שיתקע את השכונה הזאת זה שאין כביש גישה.
<נסים מלכה: אין גישה ומע"צ לא נכנס פה לעבודה, הוא לא רוצה להשקיע, כי זה הרבה כסף.
רות קלדרון: זה כבר שר התחבורה, זה יותר קשה.
<נסים מלכה: לא, שר התחבורה דווקא כן מעוניין - - -
עמרם מצנע: למה מע"צ, זה לא בסמכותה?
<נסים מלכה: כי הכביש הוא כביש מע"צ, זה כביש חיצוני, זה כביש של מע"צ.
<נסים מלכה: אנחנו נראה לך איפה זה, זה כשאנחנו יוצאים מצומת מצודות, מה שנקרא צומת גיבור, מחנה גיבור, כשנוסעים לכיוון חורשת טל.
<נסים מלכה: כל הכביש הזה הוא כביש מע"צ.
<יורם מלול: רק הערה, על התרומה שלך כראש עיריית חיפה בזמנו - - - לא רחוק.
עמרם מצנע: אבל נחזור רגע לחינוך.
עמרם מצנע: איזה תכניות מתערבות יש פה?
עמרם מצנע: אז אמרת דרכא.
<יעקב שבות: דרכא זה לא תכנית התערבות.
<יעקב שבות: זה רשת חינוך.
<נסים מלכה: כשאני באתי כראש עיר לחמש שנים, בקדנציה הראשונה, היו כאן מעורבים 32 עמותות.
<נסים מלכה: זה היה בשבילי קטסטרופה, אי אפשר, כל אחד משך לכיוון אחר, כל אחד רצה שישתמשו בכסף שלו, בתכנית שהוא רוצה, יצא שכל המנהלים מבולבלים, המורים מבולבלים, כולם מבולבלים.
<נסים מלכה: ישבתי איתם בחדר הזה כולם, עם כל העמותות, התחלתי לשמוע מה כל אחד עושה והבנתי שיש הרבה כפילויות.
<נסים מלכה: כל מי שראיתי שיש כפילות, אמרתי 'תודה רבה לכם, אני מודה לכם על העבר, מה שעשיתם', והגענו היום למצב שמה שאני רציתי, שהמעורבות תהיה יותר ממלכתית, של המדינה, שתהיה יותר מעורבת במה שקורה במערכת החינוך, חוץ מאשר גוף כמו טבע, שהוא בין הבודדים, וקרן רש"י בבתי הספר היסודיים, אבל בסך הכול אנחנו כמעט היום אין לנו שום גוף שהוא מעורב או מתערב במה שקורה בתוך מערכת החינוך בקרית שמונה.
<נסים מלכה: יש לנו 'עיר ללא אלימות' שנכנסת לתוך מערכת החינוך, ילדים ונוער בסיכון.
<נסים מלכה: כל מה שאנחנו יכולים להכניס, אנחנו מכניסים.
<נסים מלכה: כמובן אנחנו עובדים הרבה על ערכים, זה מה שחשוב לי מעבר לציונים.
<נסים מלכה: הציונים זה בסדר, אבל אנחנו לא בית חרושת לציונים, מעבר לזה אני רוצה גם ערכים.
<נסים מלכה: לכן אנחנו נמצאים במקום שמעל 50% מהנוער שלנו משתתף ביחידת הנוער ובגופים מתנדבים.
<נסים מלכה: לא סתם ולא לחינם זכינו פעמיים, שנה אחרי שנה, שתלמיד שלנו זכה בפרס שר החינוך לנוער מתנדב.
<נסים מלכה: פעמיים, שנתיים רצוף.
<נסים מלכה: השנה הגענו שנה שלישית, אמרו 'מספיק, קרית שמונה קיבלה יותר מדי', אז נתנו לנו את הסגנות.
<נסים מלכה: אבל בסך הכול אנחנו עובדים על זה.
<נסים מלכה: יש לנו תנועת נוער שלנו, של קרית שמונה, עידן, חוץ מתנועות נוער נוספות שקיימות כמו בכל עיר שנמצאות כאן.
<נסים מלכה: מועצת הנוער כוללת את כל הילדים מכל המגזרים.
<נסים מלכה: בשנה שעברה הייתה לנו יושבת ראש מועצת התלמידים צד"לניקית שהייתה בראשות מועצת התלמידים.
<נסים מלכה: אנחנו מנסים לשלב כמה שיותר, שכל הנוער יהיה משולב ומעורב בכל מה שקורה בעיר.
<נסים מלכה: זה חשוב לנו, חינוך לערכים.
<נסים מלכה: גם בתי הספר עובדים על זה חזק מאוד.
<נסים מלכה: עוד מעט נשמע נציגת בית ספר שתגיד מה עושים אצלה בבית הספר, כדי שנבין מה ההשקעה שמשקיעים בנושא הערכים.
<נסים מלכה: לכן אנחנו נמצאים היום במקום שבקרית שמונה אפשר לומר כמעט אין לנו אלימות.
<נסים מלכה: שואף לאפס.
<נסים מלכה: כשאתה שומע את מפקד תחנת המשטרה מדווח ואומר 'תשמע, בקרית שמונה בתוך מערכת החינוך זה שואף כמעט לאפס'.
<נסים מלכה: כי זה חלק מהעבודה החינוכית, השקעה שאנחנו משקיעים בתוך מערכת החינוך, שהיא חשובה לנו, שמעבר ללימודים יהיה גם לימוד לערכים.
<נסים מלכה: זה באופן כללי, כמו שאמרתי.
<נסים מלכה: השאיפה שלי, בזה אני מבקש את העזרה שלכם, אתם יכולים לעזור לנו המון בזה, שתקום אוניברסיטה בגליל, שהאוניברסיטה תהיה במכללת תל חי, בקרית שמונה.
<נסים מלכה: היום מכללת תל חי נחשבת לאחת המכללות, בין המכללות הטובות ביותר היום בארץ, לומדים שם 3,100 סטודנטים היום, חוץ מאשר עוד 800 תלמידים שלומדים במכללה הטכנולוגית.
<נסים מלכה: יש לנו כמעט 4,000 סטודנטים, 50% מהם גרים בקרית שמונה, בתוך העיר.
<נסים מלכה: יש מעורבות של המכללה בכל מה שקורה במערכת החינוך בקרית שמונה.
<נסים מלכה: אני מאמין שלמינוף העיר, כדי שהעיר זאת תתפתח ותגדיל את מספר האוכלוסייה שלה מ-24,500 שיש היום, ל-50,000 תושבים, אוניברסיטה יכולה לעזור.
<נסים מלכה: יש לנו היום את מכון המחקר מיג"ל (מרכז ידע גליל עליון) , שיושב בקרית שמונה, שעושים עבודה טובה ויש כבר כמה מחקרים שהצליחו בהם, כולל בנושא גילוי סרטן.
<נסים מלכה: יש לנו הרבה מה לתת מבחינת החינוך לסביבה כולה ולכן העזרה שלכם - - -
עמרם מצנע: כשאתה מדבר מבחינת תושבים, אתם נמצאים בהגירה שלילית או חיובית?
<נסים מלכה: היום אנחנו יכולים לומר שבשנתיים-שלוש האחרונות אין הגירה שלילית.
<נסים מלכה: יש יציבות.
<יגאל בוזגלו: בגלל זה צריך את העזרה של רות עם שר האוצר.
<נסים מלכה: ברגע שיהיה הדיור אני מאמין שיהיו לנו אוכלוסיות נוספות.
רות קלדרון: אמרת שאין עתודות קרקע, אז יש רק את השכונה הזאת, מ-25,000 ל-50?
<נסים מלכה: השכונה הזאת בגדול תהיה 4,000 יחידות בסופה.
<נסים מלכה: שלב א' אנחנו מתחילים ב-1,000 יחידות.
<נסים מלכה: 1,000 יחידות זה תוספת, אם אני לוקח ממוצע של 1,000 משפחות כפול 3 אנשים במשפחה,4 לצורך העניין, אנחנו כבר מגדילים את האוכלוסייה בעוד 5,000 תושבים.
<יגאל בוזגלו: בולמים את הזליגה.
עמרם מצנע: מה התשובות שאתם מקבלים מהמדינה?
<יגאל בוזגלו: אנחנו צריכים את המעורבות של שר האוצר בשטח.
עמרם מצנע: התב"ע שם מאושרת?
<נסים מלכה: התב"ע מאושרת.
<נסים מלכה: יש תכנית מפורטת.
עמרם מצנע: יש גם תכנית - - -?
<יגאל בוזגלו: משרד השיכון מקדם את זה.
<נסים מלכה: יש תכנית מפורטת, משרד השיכון מקדם את זה, זה מוכן כבר לשיווק, אבל אני צופה שלא נוכל להיכנס לשכונה אם אין לנו כביש גישה.
<נסים מלכה: אם אין אישור של מע"צ להיכנס לשכונה תהיה לנו בעיה, לכן אנחנו רוצים לפתור את זה במקביל, תוך כדי זה שאנחנו יוצאים לשיווק.
<נסים מלכה: אנחנו באנו ואמרנו 'טוב, אל תעשו את כל הכביש מתחילתו ועד סופו', שזה הרבה כסף, מדובר ב-85 מיליון שקל, 'בואו תעשו רק את הקטע מצומת מצודות עד לכניסה לשכונה', שזה לא הרבה כסף, זה משהו כמו 10 מיליון שקל, תגמרו את הסיפור הזה ויש לנו כניסה לשכונה.
<נסים מלכה: כשהיינו במשרד השיכון אמרו לנו שאם שר האוצר יהיה מעורב בזה, זה ייפתר בחמש דקות.
עמרם מצנע: יש לכם תכניות פינוי-בינוי בקרית שמונה?
<נסים מלכה: יש לנו תכניות, אבל זה עדיין לא יוצא לפועל, כי משרד השיכון עדיין לא יצא בתכנית מבחינת בינוי, אבל לנו יש תכנית מגרה מוכנה לשכונות מסוימות, שאנחנו נוכל כבר להיכנס לפינוי-בינוי.
<יגאל בוזגלו: נקווה שלקבלנים זה יהיה כלכלי.
עמרם מצנע: כן, אבל עוד אין שם תב"ע או משהו כזה?
<יגאל בוזגלו: עדיין לא.
עמרם מצנע: זאת אומרת זה רחוק.
<יגאל בוזגלו: מה שחשוב זה לבלום את הזליגה החוצה עם ביקור של שר האוצר.
<יגאל בוזגלו: זה ממש קריטי מבחינתנו, כדי שנוכל - - -
עמרם מצנע: השכונה הזאת?
<יגאל בוזגלו: כן.
עמרם מצנע: מה המצב הפיננסי של המועצה?
עמרם מצנע: מה התקציב השנתי שלכם?
<נסים מלכה: התקציב שלנו זה 140 מיליון שקל שוטף.
<נסים מלכה: אנחנו עכשיו בתכנית הבראה, אמורים עד סוף 2015 להיות מאוזנים.
<נסים מלכה: את שנת 2013 סיימנו את השוטף כמעט ב-3 מיליון שקל גירעון.
<נסים מלכה: המצטבר שלנו זה בסביבות 48 מיליון.
עמרם מצנע: וכמה חובות יש לכם מוסדרים?
<נסים מלכה: משהו כמו 24 מיליון.
<נסים מלכה: משרד הפנים אומר 'אני יכול לפתור לך את כל החובות שיושבים עכשיו על הפרק, שמהווים לך בעיה בשוטף', זה 24 מיליון שקל, שאותם אנחנו נעביר לכם תוך שנתיים במהלך של 12 מיליון שקל ו-12 מיליון שקל בהלוואה לטווח ארוך.
<יגאל בוזגלו: 12 מיליון מענק ו-12 מיליון הלוואה, אחרי קיום התכנית.
עמרם מצנע: שזה מחסל את הגירעון המצטבר.
<נסים מלכה: זה יחסל את הגירעון המצטבר ואז גם יאזן את השוטף.
<נסים מלכה: כי מה שקורה, הגירעון הוא כתוצאה מהמצטבר, חלק ממנו.
<נסים מלכה: כי מבחינת העבודה השוטפת אנחנו גומרים את זה, אבל אנחנו גוררים שמונה ותשע שנים לאחור, אנחנו מכניסים את זה לשנה השוטפת ואז זה בא על חשבון ואז כל הזמן אנחנו סביב עצמנו - - -
עמרם מצנע: כן, זה האופי של גירעון מצטבר.
<נסים מלכה: כן, אבל הבעיה היא שאנחנו לא זוכים לקבל את המענק לאיזון אמיתי.
<נסים מלכה: קרית שמונה היום בגלל תכנית הבראה לקויה שנעשתה לפני שש-שבע שנים נוצר מצב שהיום אנחנו מתוך 64 מיליון שקל שכר שאנחנו משלמים כמעט 20 מיליון שקל פנסיה.
<נסים מלכה: משרד הפנים משפה אותנו רק ב-11 מיליון שקל מתוך ה-20.
<נסים מלכה: אנחנו איתו במאבק כל הזמן, שאם היו משפים אותנו בכל ה-20 יכול להיות שכבר לא היינו בגירעון.
<נסים מלכה: כשאתה בודק את מענק האיזון, איך הוא בנוי, חלק ממנו זה שיפוי, זו תכנית הבראה של משרד הפנים.
רות קלדרון: יש לי שאלה ברמה של האזרחים.
רות קלדרון: הרבה אנשים נמצאים בחובות?
<נסים מלכה: חובות של מה?
<נסים מלכה: צ'קים חוזרים?
רות קלדרון: כל מיני דברים.
<נסים מלכה: פה זה לא - - -
רות קלדרון: אני אגיד לכם למה אני שואלת.
רות קלדרון: פועלים בקרית שמונה פעמונים, מקימי?
<נסים מלכה: פעמונים אני מכיר.
רות קלדרון: אני פשוט רוצה לספר שבשנה הבאה יש שנת שמיטה, אנחנו מקווים לעשות הסדרי חוב לאזרחים, אז אזרחים שנמצאים בחובות, שהם פרטיים, שהם לא - - -
<יגאל בוזגלו: פעמונים, את מתכוונת?
רות קלדרון: אזרחים שנמצאים בחובות פרטיים ולא עסקיים, בחובות של ארנונה, של בנק, של חברת חשמל, לא של שוק אפור ולא הימורים ולא דברים כאלה, אם ייכנסו לאחת מהתכניות כמו פעמונים, יש גם בצפת חברה גדולה כזאת ויעשו איתם עבודה של שנה והעמותות האלה יגידו לנו שהמשפחה עומדת על הרגליים, רק חובות העבר מכבידים עליהם, אנחנו נעשה הסדר, חלק מהחוב בעל החוב יוותר, חלק מהחוב המשפחה תיקח אחריות וחלק מהחוב אנחנו נגייס כספים ציבוריים.
רות קלדרון: זו יוזמה של שנת שמיטה.
רות קלדרון: רק שתדעו.
רות קלדרון: ומי שכאן אחראי על פעמונים, שמכיר אותם, שיהיה איתי בקשר, שמשפחות יידעו להתחיל להיכנס לתהליך.
<נסים מלכה: לדוגמה יש לנו חובות ב-90 מיליון שקל ארנונה, שמתוכם המגזר הפרטי כמעט 40 מיליון שקל.
רות קלדרון: שאתה רוצה לגבות?
עמרם מצנע: לא, הוא מדבר על החובות הציבוריים, שחייבים לנו.
עמרם מצנע: פרטיים יש 40 מיליון שקל מתוך ה-90.
<תמי לוי: מכיוון שיש לנו סיור ומחכים לנו.
רות קלדרון: אז נדבר על זה.
<תמי לוי: חשוב לי שאיתי, יושב ראש ועד ההורים, יגיד כמה דברים.
<תמי לוי: איתי, בבקשה.
<איתי אזרן: קודם כל ברוכים הבאים, שבוע טוב.
<איתי אזרן: כיף לי להיות בפורום הזה, כיף לי שההורים באמת מעורבים והם אכן מעורבים.
<איתי אזרן: כמו שראיתם, המצגת והסרטון מדברים בעד עצמם ואנחנו עיר של חינוך ומנסים להתקדם במה שרק אפשר.
<איתי אזרן: הנהגת ההורים באמת מעורבת בליבה של הנושא שלנו בתוך ניהול העיר, זאת אומרת ישיבות קבועות עם ראש העיר, עם הסגנים, עם מנהלת אגף החינוך, עם המנכ"ל, אבל פה אני קצת רוצה להכניס את הדברים שבאמת מפריעים לנו כהורים.
<איתי אזרן: כפי ששמעתם בתחילת השנה הלימודית יצאה גזרה של קרן קרב, ששר החינוך הוריד את השליש שלו מתקציב הקרן, דבר שמאוד מאוד פגע בנו, זאת אומרת שמנהלות כבר הכינו את המערכת לשנה הקרובה ובשבוע הראשון של הלימודים הם התבשרו על ידי מנהלת האגף שצריכים לשנות את כל המערכת חזרה.
<נסים מלכה: זו הפתעה שבגזרות.
<איתי אזרן: דבר שגרם לנו להיפרד ממדריכים איכותיים מאוד שבאים מרחוק מאוד ומעשירים את החוגים ואת הידע של הילדים פה.
<איתי אזרן: בקרית שמונה, בגלל אותה סקירה כלכלית שקיבלתם הרגע - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת אין היום קרן קרב בקרית שמונה?
<איתי אזרן: אני תיכף נוגע בזה, אדוני.
<איתי אזרן: היה אמור שלא להתקיים, אבל ממש בישיבת חירום ולאור אותם - - -
<קריאה: לא, זה היה אמור להיות מצומצם בשליש.
<איתי אזרן: מצומצם בשליש, אבל אצלנו היה יותר קשה וראש העיר הרים את הכפפה, יחד עם מנהלת האגף, הם השיגו עוד איזה שהוא תקציב זמני ואנחנו נתנו את כספי ההורים והצלחנו להרים את קרן קרב.
<איתי אזרן: דיברו פה על משכורות ודברים כאלה, חשוב לציין שאנחנו פריפריה.
<איתי אזרן: אדוני עזר להרבה ערים בפריפריה, אמנם קצת בדרום, אבל הוא מכיר את הבעיות.
<איתי אזרן: אנחנו לא יכולים לוותר על זה, מהסיבות המאוד ברורות, יש ילדים בקרית שמונה שאלה החוגים היחידים שמעסיקים אותם וכמה שהתקציב שלנו ייפגע זה לא יהיה, ואם זה לא יהיה אותם ילדים ייפגעו.
<איתי אזרן: אנחנו לא יודעים אם יהיה לנו תקציב לשנה הבאה ופה אני כן צריך את העזרה.
עמרם מצנע: אני לא מכיר את הנושא של קרן קרב.
רות קלדרון: - - - זה יותר ציבורי ופחות קרנות - - -
עמרם מצנע: לא, לא מכיר למה זה קוצץ.
עמרם מצנע: תאמר לי, או אולי את, אתם נמצאים במפעל השאלת ספרים?
<תמי לוי: כן, הרבה שנים.
<תמי לוי: גם יש קול קורא ואנחנו קיבלנו השנה.
<איתי אזרן: אני רוצה להגיד שבנושא הזה אנחנו מאוד רחוקים.
<איתי אזרן: אנחנו, בירת הצפון, בירת הגליל, זאת אומרת שלהביא אנשים מאזורים קצת יותר מרוחקים, עלויות הנסיעה מכפילות את עצמן וזה משהו שגורר לנו את כל התקציב, רק כדי לגרום להם להגיע.
<איתי אזרן: זאת אומרת אני מעדיף שיהיו לי ארבעה מדריכים פחות איכותיים, סליחה שאני משתמש במילה הזאת, מאשר אחד איכותי שייקח לי את כל התקציב.
<שולה בן מטות: גם העלויות וגם שעות שהות שלהם.
<איתי אזרן: בזמנו היה פה נסים מטלון, ישבנו איתו ואירחנו אותו והוא הבטיח וזה באמת התחיל לתפוס תאוצה - - -
<תמי לוי: זה לא תלוי בו, תלוי במשרד החינוך.
<איתי אזרן: אבל הוא חלק.
<איתי אזרן: הוא מבחינתו רוצה.
<איתי אזרן: הפחד שלי זה באמת - - - מה שצריך לעשות זה באמת לבדוק את הנושא של שנה הבאה, כי זה כבר על הפרק שעומד להיפגע.
<איתי אזרן: דבר נוסף, אנחנו באמת עיר של חינוך, באמת יש פה הישגים, חבר'ה מהקיבוצים מתחילים לבוא אלינו, כל הנושא של מיתוג בתי הספר, פתיחת אזורי הרישום, הכול פה תופס תאוצה, קיבלנו פרס, היינו אמורים לקבל את השני - - -
עמרם מצנע: אזורי הרישום פה פתוחים?
<נסים מלכה: פתחנו אותם, זה שנה שנייה.
עמרם מצנע: ביסודי או בחטיבות?
<איתי אזרן: ביסודי באופן מבוקר.
עמרם מצנע: מתי פתחתם את ה - - -?
<תמי לוי: אנחנו בפיילוט שלוש שנים, זו שנה שלישית, אבל בשנה שעברה כבר פתחנו באופן מבוקר.
<תמי לוי: שנה קודם זיהינו לכל בית ספר ייחודיות ועשינו תהליך של העצמת בתי ספר - - -
עמרם מצנע: ואתם מצליחים לאזן את בתי הספר או שיש כאלה שיש רישום יתר וכאלה שיש רישום חסר?
<תמי לוי: בשנה שעברה זה היה מאוזן, השנה יש רישום יתר ונגיע למצב של הגרלות.
<נסים מלכה: ביום שני.
עמרם מצנע: ברגע שפותחים את אזורי הרישום משרד החינוך גם מגמיש את נושא ההסעות?
<שולה בן מטות: זו בדיוק הנקודות שהייתי מאוד רוצה לדבר עליהן.
<איתי אזרן: אני רק אסיים בעוד מילה.
<איתי אזרן: דבר נוסף, אחרי כל הדברים היפים שראינו, זה המבנים שבהם לומדים התלמידים.
<איתי אזרן: בקרית שמונה מזה תקופה ארוכה לא בוצע שום שיפוץ מבנה, אין שום השתדרגות.
<איתי אזרן: הכול פה חדשני, זה מחשבים כמעט לכל ילד, לוחות חכמים והכול, אבל בניינים, לצערי, מתקופת חלסה.
<איתי אזרן: בעידן כמו של היום, שהכול מודרני והכול חדשני ומתקדם, אנחנו צריכים סיוע גדול בנושא.
עמרם מצנע: אתם באזור של עדיפות א' לרעידות אדמה?
<איתי אזרן: כן.
<איתי אזרן: מפה בא השבר הסורי אפריקאי.
<נסים מלכה: אני אגיד לך משהו.
<נסים מלכה: במסגרת הזו, בגלל ההחלטה של מבקר המדינה, שקרית שמונה נמצאת במקום סיכון גבוה, החליט משרד החינוך לתת מיליון שקל לכל בית ספר לחיזוק מבנים לרעידת אדמה.
<נסים מלכה: כשהתחלנו לבדוק את זה אמרנו שזו בדיחה, זה צחוק.
<נסים מלכה: אלה בתי ספר שנבנו לפני 1970, במיליון שקל אתה לא יכול לעשות שום דבר.
<נסים מלכה: ואז באנו בדרישה למשרד החינוך ואמרנו ש-10 מיליון שקל קיבלנו ולא יכולים לעשות בזה כלום.
<נסים מלכה: אנחנו מחזירים את זה, ו'תבדקו אפשרות להיכנס לבית ספר ולסיים אותו'.
<נסים מלכה: בסוף הם החליטו ללכת עכשיו על שלושה בתי ספר בקרית שמונה, כפיילוט, 3.5 מיליון שקל כל בית ספר ולצאת משם כשבית הספר מוכן, גמור, גם פנים וגם חוץ.
<נסים מלכה: אם כבר נכנסים, עושים בית ספר שיהיה בית ספר ראוי.
<נסים מלכה: אז אנחנו רוצים שיקדמו את זה לגמור את כל אותם בתי הספר.
עמרם מצנע: כן, עושים בעיות, כי לא ברור - - - יש כסף, הבעיה היא שלא ברור מה בדיוק נכון לעשות ולכן הם עושים פיילוט אצלכם ונדמה לי שבצפת, באיזה בית ספר.
<איתי אזרן: זהו.
<איתי אזרן: אלה הדברים שלנו יש כמהותיים לפגישה.
<איתי אזרן: תודה שבאתם.
<תמי לוי: טרכטנברג לא השפיע עלינו.
עמרם מצנע: זו אחת האמירות, שטרכטנברג הגדיל את הפער בין מרכז לפריפריה.
עמרם מצנע: כי בפריפריה זה היה כל הזמן.
<תמי לוי: זה כבר היה, לא נהנינו מטרכטנברג.
עמרם מצנע: העבירו סכומי עתק דווקא לערים החזקות.
<יגאל בוזגלו: כמו שניסו לעשות עם הטבות המס.
<שולה בן מטות: אני רוצה להתייחס רגע.
<שולה בן מטות: אל"ף, אני שמחה להיות כאן, למרות שאחר כך הבנתי שזו הזמנה, אז אני מאוד שמחה כמנהלת בית ספר בקרית שמונה ותיקה, לא מעט שנים, מעל ל-20 שנה אני מנהלת.
עמרם מצנע: את בית הספר הזה?
<שולה בן מטות: את בית הספר הזה, כן.
עמרם מצנע: זה באמת הרבה.
<שולה בן מטות: ואני רוצה להתייחס לכמה דברים שראש העיר העלה וגם תמי, מנהלת אגף החינוך.
<שולה בן מטות: קרית שמונה עוברת איזה שהוא מינוף מאוד משמעותי בשנים האחרונות ומאז שלוש שנים של מיתוג בתי הספר וראייה מאוד נכונה, שכל בית ספר מוצא לו את הדבר הנכון שבו הוא מרגיש את החוזקות.
<שולה בן מטות: הכיוון הוא בעצם לא רק הציונים וההצטיינויות, אלא הערכים כתרבות, כערך, שזה אורח חיים בבית הספר.
<שולה בן מטות: הדבר הזה בא לידי ביטוי בכל בתי הספר וזה באמת, עד כמה שנאמר פה, אפס סובלנות לגבי אלימות, זה נעשה בבתי הספר ויש לזה תשובות.
<שולה בן מטות: אני חושבת שיושב פה יורם, שהיה יושב ראש שלי, וכרגע הוא יושב ראש שלי, יש לנו שני יושבי ראש, אבל יורם התחיל איתי את התהליך של הנושא של מיגור האלימות.
<שולה בן מטות: ואני רוצה לציין שני דברים.
<שולה בן מטות: אחד זה שיש פה אנשי חינוך טובים ועושים את העבודה באמת, מאגף החינוך והעיר ובתי הספר והמנהלים והמורים, שזאת איכות מאוד גבוהה של אנשים, רק שאין לנו תמיד את הכלים הראויים.
<שולה בן מטות: ועל מה אני מדברת?
<שולה בן מטות: קרית שמונה היא עיר עם פוטנציאל של הורים שרוצים לצאת לעבודה.
<שולה בן מטות: אנחנו רוצים כבתי ספר וכמנהלים לבוא לקראת האוכלוסייה הזאת ולקיים צהרונים.
<שולה בן מטות: דבר שלא מתאפשר, כי אין לנו תקנים של עבודה עם הילדים, מפני שהמערכת עובדת כאן בחינוך ארוך ומהשעה שלוש, שתיים וחצי, עד שעה ארבע-חמש אין לנו אפשרות לקיים, צריך משאב נוסף, תקן של מורים וכו', מה שאנחנו מתקשים מאוד היום לעשות את זה.
<שולה בן מטות: ההורים מבקשים ומתחננים לעניין הזה.
עמרם מצנע: הצהרונים בדרך כלל עושים את זה, רק הורים שרוצים כמובן אבל משלמים בשביל זה.
<שולה בן מטות: הרבה מאוד רוצים.
<שולה בן מטות: משלמים בשביל זה, אבל בקרית שמונה יש אוכלוסייה מאוד גדולה שלא יכולה לעמוד בתשלום.
עמרם מצנע: ובגני הילדים?
<שולה בן מטות: בגני הילדים יש צהרונים - - -
<תמי לוי: אנחנו עברנו בינואר בגני החובה עד השעה ארבע, מהחלטה של משרד החינוך במעבר של הגננות לאופק חדש.
<תמי לוי: אז עכשיו הלחץ של ההורים הוא גדול יותר, מפני שאם הוא לוקח את הילד מהגן בארבע, אז הוא היה רוצה את הרצף הזה, שגם הילד יהיה עד שעה ארבע.
<תמי לוי: בעיקר החטיבות הצעירות.
עמרם מצנע: למה אתם לא מפעילים צהרונים בעצמכם?
<תמי לוי: אנחנו מפעילים יוח"א, שיומיים זה עד שתיים וחצי, יומיים זה עד שלוש ורבע ויום קצר, אבל עדיין זה לא תואם לגנים.
<שולה בן מטות: זה לא תואם ויתרה מכך, נתייחס רגע לבית הספר שלי, יש 115 משפחות שהן חד הוריות, ברובן אמהות שיוצאות לעבודה.
<שולה בן מטות: אתה רוצה לאפשר להן לכלכל, לעבוד, ולא תרבות של 'מגיע לי'.
<שולה בן מטות: מהמקום הזה אתה צריך לקיים איזה שהיא אפשרות להביא אותם, שהילדים שלהם יהיו בשטף.
<שולה בן מטות: גם הנושא הביטחוני והכלכלי, הכול יחד, מאפשר מסגרת כזאת של צהרון.
<שולה בן מטות: אני מאוד מבקשת, אם תהיה התייחסות לזה - - -
<שולה בן מטות: כמעט 400, 380.
עמרם מצנע: כמה כיתות מעל 35 ילדים?
<שולה בן מטות: יש עד 35.
עמרם מצנע: וכיתות א'-ב' - - -
<שולה בן מטות: כן, שעות פיצול, בהחלט.
<תמי לוי: בתהליך של פתיחת אזורי רישום אנחנו לא עוברים עכשיו את ה-30.
<שולה בן מטות: לא עוברים עכשיו את ה-30, זה בתהליך אחר.
<שולה בן מטות: זה הכיוון.
<תמי לוי: לא עוברים את ה-30.
<תמי לוי: ברישום החדש, בשנה שעברה ובשנה הנוכחית, כדי לווסת בין בתי הספר וגם שיהיה חינוך איכותי לתלמידים ולמורים.
עמרם מצנע: יש לך כיתות חינוך מיוחד בבית הספר?
<שולה בן מטות: כן, יש לי כיתת חינוך מיוחד ושילוב.
<שולה בן מטות: אגב, זאת אמירה של העיר שבכל בית ספר יסודי תהיה הכלה של כיתת חינוך מיוחד.
עמרם מצנע: ושילוב גם?
<שולה בן מטות: כן, בשילוב גם.
עמרם מצנע: כמה ילדים בשילוב יש לך?
<שולה בן מטות: יש לי בשילוב שבעה ילדים.
<שולה בן מטות: אני רוצה להתייחס לעוד נתון.
<שולה בן מטות: הנתון השני שאתה נגעת בו זה הנושא של הכרטיסיות.
<שולה בן מטות: אם פותחים את אזורי הרישום ומאפשרים לילדים את התנועה ומאפשרים להורים את הבחירה, צריך גם לאפשר את ההיסעים שהוא דבר מאוד מאוד משמעותי, כדי לקיים איזה שהיא אמירה של מינוף העיר לכיוון החינוך.
<תמי לוי: אנחנו נשארים בקריטריון של שניים-שלושה קילומטרים, תלוי בגיל הילד, אבל כרטיסיות תוספתיות בכלל שהיו בעבר - - -
עמרם מצנע: רגע, אם הילד נרשם בבית ספר יותר רחוק הוא מקבל?
<תמי לוי: כן, אם הוא בקילומטר אז הוא מקבל.
<תמי לוי: אם הוא לא בקילומטר הוא לא מקבל.
<שולה בן מטות: אבל עדיין יש בעיה, תמי.
עמרם מצנע: אבל אני שואל אם הורה של ילד שגר בקצה אחד של העיר - - -
<תמי לוי: מקבל.
<שולה בן מטות: לא תמיד.
עמרם מצנע: הוא רוצה לשלוח את הילד לקצה אחר של העיר.
<תמי לוי: אם הוא בקילומטרים.
<שולה בן מטות: אבל צריך לתגבר את זה, תמי, כי אין - - -
עמרם מצנע: אני שואל מה הנהלים.
<תמי לוי: הוא מקבל אם זה שני קילומטרים עד כיתה ד'.
<תמי לוי: זה חל עליו.
<תמי לוי: אבל מאז ומתמיד קיבלנו כרטיסיות תוספתי - - -
<שולה בן מטות: אבל זה לא מספיק, תמי.
<תמי לוי: כי אם למשל חסר לילד שני מטרים במחשב, זה חותך, זכאי/לא זכאי.
<תמי לוי: בעבר קיבלנו תוספתיות, טופוגרפיה, כביש ראשי, כל מיני נימוקים כאלה, השנה לא קיבלנו בכלל.
<שולה בן מטות: אבל עדיין יש משפחות רבות שלא מקבלות.
<איתי אזרן: יש משפחות בחתך סוציו אקונומי שצריכות את העזרה הזאת כדי ל - - -
עמרם מצנע: לא, הבעיה היא לא סוציו אקונומי, הבעיה היא פשוטה.
<איתי אזרן: זה המתווסף.
<איתי אזרן: יש לנו משפחות שלא יכולות לעמוד ב - - -, אין להן אוטו בבית וגם - - -
עמרם מצנע: כן, אבל הקריטריון הוא לא סוציו אקונומי, הקריטריון הוא מרחק.
עמרם מצנע: אם אתה רחוק ואתה בקריטריון, אתה מקבל את כל ההחזר.
<איתי אזרן: ואם אני באותו מרחק ואני טיפה לא?
עמרם מצנע: אז לא.
<תמי לוי: יש ילד שהוא בשוליים, שחסרים לו כמה מטרים.
<איתי אזרן: זה השול.
<איתי אזרן: אבל צריך לעזור לילד שבשוליים.
<שולה בן מטות: צריך פה לעזור, בהחלט.
עמרם מצנע: לא ישנו את הקריטריונים האלה, לפי הערכתי.
<שולה בן מטות: אבל צריך אולי לשים לב ולהתייחס לעניין הזה ואולי לאפשר יותר, לאו דווקא לאלה, גם לכיתות ה' ו-ו', שמגיעים ועדיין יש להם בעיה.
<שולה בן מטות: אני חושבת שבכללי יש בעיה.
<שולה בן מטות: הדבר הנוסף שאני רוצה, וזה בתוך לבי וזה מוקד מאוד משמעותי למנהלי בתי הספר.
<שולה בן מטות: זה נושא הספריות בבתי הספר, שאין לנו שם אדם שהוא יכול להחזיק את הספריות.
<שולה בן מטות: בימינו אנו, כשהכול פה דיגיטלי, אנחנו כן רוצים לקרב את הילדים לספרים, כן לעשות את זה - - -
עמרם מצנע: את בניהול עצמי?
<שולה בן מטות: אני עדיין לא בניהול עצמי.
עמרם מצנע: אפילו לא הישן?
<שולה בן מטות: הישן כן, אבל זה לא מספיק.
עמרם מצנע: יש בתי ספר בניהול עצמי אצלכם?
<שולה בן מטות: לא.
<תמי לוי: רק בישן, שאתה מכיר.
<תמי לוי: אנחנו אמורים היינו להיכנס לזה, אבל מכיוון שנכנסנו לפתיחת אזורי רישום, זה היה לא נכון לנו להיכנס לשני תהליכים בו זמנית.
<תמי לוי: יש איזה שהיא הנחיה ממשרד החינוך שניכנס לזה בשנה הבאה, אנחנו מתחילים ללמוד את זה, לא יודעת אם אנחנו - - -
<שולה בן מטות: בנושא של ספריות.
<שולה בן מטות: אין לנו עדיין - - -
עמרם מצנע: אני מכיר את זה, הם לא נותנים בשום מקום - - -
<שולה בן מטות: אבל אולי אפשר להעלות את זה, לראות אולי אדם מתוך, אולי הנושא של קרב, אולי משהו שיעזור לבתי הספר לשמר את הילדים בקריאה וכתיבה, שזה דבר שמתחיל להיעלם.
<שולה בן מטות: אתה צריך לרדוף אחרי הילדים ולעשות דברים כדי שיכירו את הספר.
<שולה בן מטות: הספר הוא מאוד משמעותי.
<שולה בן מטות: בעיניי, כמנהלת בית ספר, שרואה את זה ולא רק את המחשב אלא גם את הנושא הזה.
<שולה בן מטות: זה בעיניי הדבר.
<שולה בן מטות: והדבר שאני מבקשת אותו, אם אפשר יהיה גם להתייחס.
<שולה בן מטות: היות שזו עיר שאנחנו גדלים לתוך המתיחות, שנים כאלה ושנים אחרות, היה כדאי למעלה לחשוב על המקלטים שהם יהפכו להיות יותר ידידותיים ולהשקיע בהם, שיהפכו להיות חדרי כיתות אמיתיות.
<שולה בן מטות: שכשילד יירד במצב כזה או אחר, הוא לא ירגיש את ההבדל.
<שולה בן מטות: שיושקע יותר כסף במקלטים.
עמרם מצנע: את מדברת על המקלטים של בית הספר?
<שולה בן מטות: על המקלטים של בתי הספר, שיהפכו להיות כיתות ידידותיות, עם הכול, וילמדו בהם בבקרים, כדי שאם ייכנסו אליהם לא בשעה כזאת לא ירגישו את ההבדל.
<שולה בן מטות: ובכל בתי הספר זה עדיין מורגש.
<תמי לוי: אנחנו באיחור בסיור.
<שולה בן מטות: אלה הדברים שהייתי רוצה.
רות קלדרון: אני מבקשת רק לתת שתי תשובות.
רות קלדרון: שר האוצר, לגבי הכביש, אומר שהוא לא מכיר את הנושא והוא ילמד אותו, אז אנחנו נהיה בקשר.
רות קלדרון: שר החינוך, אומר שמה שקרה עם קרן קרב בשעתו הוא שהתורמים הורידו את ה - - - נשמע את התשובה שלו: קרב קוצץ מ-65 מיליון לכדי 50 מיליון עקב הקטנת השתתפות התורמים, אשר על כן הוגדל חלקה של הרשות, אבל לא קטנה השתתפות המשרד.
רות קלדרון: אז בבקשה לדייק בדברים.
רות קלדרון: מה שקרה זה קרב, לא המשרד.
<איתי אזרן: השר לא עירב אותי בקטע של התורמים, אז לא ידעתי להגיד.
<תמי לוי: לא, המכתב שנשלח ממשרד החינוך, שתקציב קרב קוצץ בשליש.
<תמי לוי: הם לא כתבו את הנימוקים והסיבות.
<תמי לוי: זה קוצץ בשליש, כהודעה.
רות קלדרון: שווה לדעת.
רות קלדרון: המשרד נותן אותו דבר, הרשות נותנת יותר, התורמים נותנים פחות.
<נסים מלכה: הרשות כשיש לה, אבל כשאין לה, מאיפה היא תיתן?
<נסים מלכה: עוד משהו, נקודה חשובה, לחזק את מה ששולה אומרת.