GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברוך לוברט: אם מדובר בפטור, הרלוונטי במקרה מהסוג הזה יכול להיות פטור של הארכת התקשרות ושל המשך התקשרות, פטור שלתקנה 3.4 – אז יש סמכות לוועדת המכרזים להחליט או לוועדת הפטור המשרדית.
ברוך לוברט: בסכומים גדולים או בנסיבות מסוימות, יש צורך לפנות לקבלת אישור לחשבת הכללית.
ברוך לוברט: עדיין סמכות ההחלטה היא במשרד, בוועדת המכרזים של המשרד וכמובן אנחנו נבחן את זה אם זה יגיע לחשבת הכללית.
ברוך לוברט: שוב, אני לא משוכנע שניתן לתת כאן איזושהי תשובה לכל השאלות.
משולם נהרי: אנחנו רוצים לקצר.
משולם נהרי: אם אתה יכול לבוא אם תשובה בנושא הזה.
ברוך לוברט: הפרוצדורה שקיימת היום קיימת לפי התקנות.
ברוך לוברט: אנחנו כמובן פועלים לפי התקנות.
ברוך לוברט: אני לא זוכר מקרה של פטור.
ברוך לוברט: אני יושב בוועדת הפטור המרכזית ואני לא זוכר פטור בהקשר הזה של שירותי חינוך מיוחדים שאנחנו לא קיבלנו את המלצת המשרד.
ברוך לוברט: נצטרך לבדוק כל מקרה לגופו ולפי זה לתת מענה.
משולם נהרי: העיקר שמדובר בסוכנות היהודית.
עמרם מצנע: הנקודה הזאת עולה לא כשגרת העבודה של ועדות הפטור למיניהן אלא היא עולה כתוצאה מכך שהסכמנו כאן לדחות את החקיקה כדי למצוא פתרון.
עמרם מצנע: לכן יכול להיות שיש גופים שכתוצאה מכך נופלים בדיוק מבחינת לוח הזמנים בצורך במכרז והם עונים על הקריטריונים לגופים שייכנסו לתקנה או להוראת תכ"ם החדשה.
עמרם מצנע: זאת הכוונה ולא לעשות כאן משהו גורף.
ברוך לוברט: אני חושב שאנחנו אולי כן נקבל על עצמנו שלא נמתין לסוף שלושת החודשים כדי לקבל את הפתרון שאנחנו מציעים.
ברוך לוברט: מבחינתנו, כיוון שהפתרון שאנחנו מציעים הוא כבר פתרון שקיים על פי הכלים, אנחנו נציע למשרד החינוך לפעול כבר החל מעתה לפתרון הזה.
עמרם מצנע: אולי אפשר לצמצם לכך שבעוד חודשיים תופיעו בפנינו.
ברוך לוברט: כיוון שיש הרבה גורמים שמעורבים, וגם החשבת הכללית וכולי, יכול להיות שיש צורך אבל שוב אני אומר שאנחנו נהיה מוכנים.
משולם נהרי: זה יכול להיעשות מהר.
משולם נהרי: זה יכול להיעשות תוך חודש.
עמרם מצנע: משרד האוצר חשב מלכתחילה שיש את הכלים ולא צריך כלים חדשים.
עמרם מצנע: לכן נאלצנו ללכת לחקיקה.
עמרם מצנע: כאן אני מקווה שבמפגשים שייעשו בין משרדי הממשלה – בעיקר משרד החינוך ומשרד האוצר – כדי לקבוע את הוראו התכ"ם החדשות, זה ייתן פתרון הולם לבעיה שאנחנו הצגנו.
עמרם מצנע: לכן יש כאן בהחלט בעיה.
עמרם מצנע: יש עוד מישהו ממשרדי הממשלה שרוצה להתייחס?
רוני ברנשטיין: אני ממונה על בתי הספר המקצועיים שבפיקוח המשרד.
רוני ברנשטיין: ראשית, אני מאוד מברך על היוזמה של תקנות או שינוי חקיקה, דבר שהוא מתבקש ומאוד יסייע.
רוני ברנשטיין: אני רוצה להעיר שתי הערות.
רוני ברנשטיין: האחת היא לגבי העובדה שמדובר כרגע במסגרות של משרד החינוך בלבד ואנחנו כמובן נעסוק בזה בהליך התקנות.
עמרם מצנע: אתה יודע שיש לזה פתרון טוב.
רוני ברנשטיין: כן.
רוני ברנשטיין: קודם כל, לגבי מערכת בתי הספר המקצועיים, כמובן שכל זמן שהם במשרד הכלכלה, אבל יש לזכור שאנחנו מדברים גם על מערכת מעונות היום.
רוני ברנשטיין: לא נמצא כאן נציג של משרד הרווחה, אבל מדברים גם על מסגרות של משרד הרווחה שעוסקות בדיוק בתחומי הליבה המוסכמים.
רוני ברנשטיין: אני חושב שעל בסיס אותם עקרונות מן הראוי להחיל על משרדים נוספים או עקרונות כוללים.
רוני ברנשטיין: זאת הערה אחת שאני מבקש להעיר.
רוני ברנשטיין: אנחנו כמובן נעסוק בזה בהליך התקנות.
רוני ברנשטיין: הנקודה השנייה, לעצם השאלה של אדוני היושב ראש.
רוני ברנשטיין: אנחנו מאוד תומכים באופציה של כל זמן שהתקנות הן בבירור של מספר חודשים - ובמיוחד אנחנו מדברים בתחום החינוך וזאת בדיוק תקופת ההיערכות לשנה הבאה – שבמסגרת התקנות כפי שנציג האוצר אמר, מאחר וכבר ידועה לכולם פחות או יותר רשימת העמותות או הגופים שאמורים להיכנס להסדר הזה, לאפשר בהליך מזורז ללא כל הפרוצדורות המאוד מסובכות שדרך אותן ועדות פטור או ועדת הערכה משרדיות או אוצריות, לאפשר הליך הרבה יותר זריז.
רוני ברנשטיין: זה דבר שהוא אפשרי.
רוני ברנשטיין: שוב, לא לשבור את התקנות אלא זה יעבור באישור אותן ועדות אבל בהליך שהוא הרבה יותר זריז ועם הרבה פחות דרישות לכל התהליך הממוסמך והמייגע.
רוני ברנשטיין: אני חושב שזה מאוד יכול להקל על כולנו.
איתן מורן: אני מנכ"ל האגודה לקידום החינוך.
איתן מורן: אני מצטרף לדברי חבר הכנסת נהרי כי אני מאוד חושש שבעוד ארבעה חודשים בעצם לא תהיה תוחלת לתקנה.
איתן מורן: קשה מאוד לנהל ארגון בו מחצית הפרויקטים שהוקמו על ידי משרד החינוך, אני לא יודע לומר לעובדים מה הם יעשו מחר בבוקר.
איתן מורן: אני כן רוצה להצטרף להבחנה של חבר כנסת נהרי כי בעצם המכרזים פגעו ביכולת של הפרויקטים החינוכיים.
איתן מורן: אולי משרד החינוך לא התכוון לזה, אבל הנושא התמחירי הוא הדומיננטי בכל הפרויקטים.
איתן מורן: הפרויקט הנוכחי בו מדובר למרכז העידוד לעולי אתיופיה, למעשה ימחק את כל הניסיון ואת כל הידע שנצבר ואת הקשר גם עם המוסדות וגם עם הילדים.
איתן מורן: אין לזה זכר לא בתנאי הסף ולא בשום מקום אחר אלא הפוך, המשקל של הכסף עלה לשישים אחוזים מהמציע.
איתן מורן: מי שמכיר את הדברים, למרות שזאת חברה מכובדת בישראל, חברה עסקית, אני חושב שבעצם המכרז הזה להערכתי הסבירה יעבור למרמנט או דומיה כי הם יודעים להפעיל פרויקטים אדמיניסטרטיביים.
איתן מורן: בסוגיית הכסף בלא ספק הם ינצחו, מה גם שסוגיות מיסוי פוגעות במלכ"רים לעומת גופים עסקיים.
איתן מורן: אני לא אכנס כרגע לסוגיית המע"מ.
איתן מורן: אני ממש מבקש שעד שיסיימו אנשי האוצר את הבחינה, לתת כלים.
איתן מורן: בכלים הקיימים יש כלי אחד שהוא בוודאות קיים ואם החשבת הכללית תסכים לתת הארכה בשנה, יש זמן לכל מי שצריך לבדוק ולבחון.
איתן מורן: צריך גם לומר שכל הפרויקטים, גם בתוך תקופת המכרזים וגם בלי המכרזים, נבחנים.
איתן מורן: האגודה היא גוף שמבוקר ציבורית.
איתן מורן: מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה עבר הערכה של הרשות הארצית למדידה והערכה וקיבל ציונים גבוהים.
איתן מורן: בשמחה אעביר לאדוני את דוח ההערכה של רמ"ה.
איתן מורן: במצב הזה, למה להזדרז ולהוציא למכרז שכבר קיים?
איתן מורן: נוצר מנגנון מותנה שאם לא יקרה משהו עד איקס, אז יוצאים למכרז.
איתן מורן: גם בפרויקט "נעלה" הפטור דינו שבוע לפני או אחרי תחילת שנת הלימודים הבאה.
איתן מורן: זאת אומרת, לו אני מעסיק אחראי, אני אמור לפטר את אנשי המינהלת חודש ימים לפני תחילת שנת הלימודים כאשר התלמידים בדרך לכאן.
איתן מורן: כך גם לגבי מרכז ההיגוי.
איתן מורן: המכרז שפורסם על ידי משרד החינוך והוקפא לא נותן גרם אחד של יתרון מקצועי להתמחות המקצועית שנצברה במשך השנים ואשר משרד החינוך בעצמו מעיד על כך שהפרויקט מבוצע היטב.
איתן מורן: לא צריך לדאוג לבקרה הציבורית ולעין הציבורית אלא הפוך, אני מצטרף בפעם השלישית לדברים של חבר הכנסת משולם נהרי.
איתן מורן: בזמנו מר שמשון שושני וקודמו מר אליעזר שמואלי כמנכ"לי המשרד כיהנו כיושבי ראש האגודה לקידום החינוך.
איתן מורן: אני בהחלט יותר ממזמין את מנכ"לית המשרד הנוכחית לכהן בוועד המנהל של האגודה לקידום החינוך ולבדוק מקרוב את הנעשה בה.
איתן מורן: אם זה אפשרי, אנחנו מאוד נשמח.
איתן מורן: זאת אומרת, הצורך בהתרחקות, הניכור הזה שנוצר בין גופים שמבצעים מדיניות חינוכית של המשרד עצמו לבין הנהלת המשרד, לא עושה טוב לשני הצדדים ועד שאולי יתקנו יסודות עולם, שלהערכתי קולקלו בתוך אופנת המכרוז של פרויקטים חינוכיים שנמסרים לכל הממעיט במחיר והופכים את עובדי הפרויקטים לעובדי קבלן בצורה שמחריפה עם השנים ולא הופכת להיות טובה עם השנים, אני מציע שהשנה הזאת תינתן כדי שהאנשים יוכלו להתרכז בעבודתם ולא בחיפוש עבודה במצב שבו קשה לייצר ודאות מינימלית.
איתן מורן: הייתה הצעה שאם משהו לא סביר אחד יקרה, יצאו למכרז שבוע אחרי פתיחת שנת הלימודים.
איתן מורן: אני מדבר לגבי פרויקט "נעלה", אבל ההצעה הוצעה נדמה לי גם לגבי מרכז ההיגוי וזאת סוגיית ההלאמה.
איתן מורן: לא שאני בטוח שזה היתרון היחידי, שיש אופציה או של מכרז או של הלאמה, כי יש עוד מודלים בעולם של סוכנויות ביצוע וגופים מעורבים.
איתן מורן: יש עוד כמה אפשרויות.
איתן מורן: השנה הזאת תבטיח את האפשרות לבדוק בזהירות האפשרית.
איתן מורן: אם הלאמה, כידוע האגודה לקידום החינוך הוקמה על ידי משרד החינוך ואני הצעתי לכבוד שר החינוך את האפשרות להלאים את כל האגודה לקידום החינוך, כולל את מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה, בהנחה שמתכונת הפעולה הרצויה כפי שהוחל על ידי המשרד עצמו תישמר.
עמרם מצנע: יש עוד מישהו רוצה לומר משהו?
עמרם מצנע: אני יזמתי את חידוש ההצעה שהציע בזמנו מי שהיה יושב ראש ועדת החינוך כי כמו רבים מהדוברים גם אני מודאג מאוד מהיכולת של משרד החינוך לקיים את המדיניות שלו שהוא קובע אותה, כאשר הוא כפוף לחוק המכרזים כפי שהוא היום ולאחר שנים ארוכות בהן משרד החינוך השתכנע שיותר יעיל להוציא פעולות מתוך המשרד החוצה ועכשיו אנחנו כאילו יורים לעצמנו ברגליים ובוחנים מחדש, כדי להתמודד עם הבעיה הזו, להחזיר גופים חזרה לתוך משרד החינוך.
עמרם מצנע: זה דבר שאני מבין ומניח שהרוב לא רואה בזה פתרון בגלל כל הסיבות שבעולם.
עמרם מצנע: אנחנו התכנסנו כדי שאנחנו נוכל להתיר את הסבך הבירוקרטי שאנחנו בעצמנו מייצרים מדי פעם בגלל כמובן תקלות ובעיות.
עמרם מצנע: אני לא אומר שזה בא בגלל איזו רוח טובה שנחתה על מישהו באמצע הלילה אבל זה לא עולה על הדעת שאנחנו עם הבירוקרטיה ועם התהליכים שנראים שוויוניים, חוקיים ונכונים נעשה לעצמנו בסוף נזק לתחומים המרכזיים שבהם אנחנו עוסקים.
עמרם מצנע: אני חזור על זה בפעם המי יודע מה.
עמרם מצנע: הנקודה השנייה.
עמרם מצנע: כוונתו של החוק, ואני מקווה הוראות התכ"ם, לתת למשרד החינוך כלים יותר יעילים ויותר טובים מהכלים הקיימים היום כדי להחריג מהנוהל המאוד ברור וקבוע של מערכת המכרזים.
עמרם מצנע: אנחנו לא עוסקים כאן בשיקולי שר החינוך או משרד החינוך עצמו, וזה אני אומר לך אילת, כי חלק מהטענות שעלו כאן הן לא בגלל בעיית המכרזים כי בסוף משרד החינוך הוא זה שכותב את המכרז.
עמרם מצנע: אם הוא נותן משקל גדול מדי לנושא הכספי, הוא כמובן מעמיד את הגורמים העסקיים עם איזשהו יתרון על הגופים התוכניים.
עמרם מצנע: כלומר, איך כותבים את המכרז, מה מכניסים בתוכו כדי שהוא יענה על הצרכים של המשרד, אתם צריכים לומר.
עמרם מצנע: החשבות והייעוץ המשפטי בתוך משרד החינוך צריכים לשרת את משרד החינוך.
עמרם מצנע: זה עולה לא פעם אחת ואני מניח, אני מכיר את המערכות האלה, שיש בפנים ויכוחים אין סוף, כל אחד מנסה להיות הכי צודק והכי בטוח שלא יתקפו את חוות הדעת שהוא נתן – אני מניח שאת ההרצאות האלה נותן לכם גם שר החינוך – אבל אין ספק שכל הזמן בראש דאגתנו צריכה להיות היכולת לקיים את המטרה לשמה אנחנו פועלים, במקרה של דבר א', דבר ב' ודבר ג'.
עמרם מצנע: לכן כל מטרתו של התיקון הזה היא לתת לשר החינוך או למשרד החינוך – ואני מקבל, גם למשרדים נוספים שעוסקים בילדים ונוער – לתת כלים יותר מתאימים ויותר יעילים במימוש המטרה לשמה בעצם יצא המכרז או בקשת ההצעות.
עמרם מצנע: הנקודה השלישית היא מה שאתם קוראים פטור ואני קורא דחייה לצורך העניין.
עמרם מצנע: אני מבקש שיהיה שיקול דעת שלכם.
עמרם מצנע: אני לא יכול לקבוע כללים ונהלים.
עמרם מצנע: כפי שברוך ציין יש לבחון את אותם גופים שהם רלוונטיים לצורך העניין, אם הם יכולים לקבל תשובה דרך הרעיונות שאתם מעלים לתיקון או להוצאת הוראת התכ"ם או אם זה לא מסתדר, לתת להם דחייה/פטור לשנה נוספת כדי שלא נימצא עם גופים שאנחנו רוצים לפתור שם את הבעיה בצורה יותר עניינית וקלה ורק בגלל לוח הזמנים מכניסים אותם לריטואל הזה.
עמרם מצנע: אתם שומעים את האמירות של מי שמפעיל את הגופים האלה, ובאמת, אני גם ביקרתי בחלק מהם ואני מכיר חלק מהפעילות.
עמרם מצנע: בסוף הלא זאת מין מטוטלת נוראית בה אנחנו כאן מדברים אבל למטה יש כמה מדרגים והיררכיות של עובדים ופעילים ואנשים שעושים עבודה לילות כימים, ואנחנו מכניסים אותם למציאות בלתי אפשרית.
עמרם מצנע: אני מבקש ממשרד החינוך וממשרד האוצר , החשבת הכללית, לבדוק את העניין הזה.
עמרם מצנע: דרך אגב, שלא יהיו אי הבנות שאלמלא הדחייה היינו מחר מצביעים ומאשרים את החוק.
עמרם מצנע: אני דווקא השתכנעתי שיהיה יותר מהר ויותר יעיל אם נלך בדרך הזאת כי אחרת לא הייתי הולך בה.
עמרם מצנע: אני מבקש שלזה יימצא פתרון.
עמרם מצנע: דבר אחרון.
עמרם מצנע: אני מבקש לעמוד בשלושה חודשים.
עמרם מצנע: הוועדה תתכנס פעם נוספת בתחילת חודש יוני - את המועד נקבע כמובן בתיאום – כדי לשבת כאן ולאשר, אני מקווה, את הוראות התכ"ם הקונקרטיות שייתנו בראש וראשונה למשרד החינוך את אותו מרווח, את אותו חופש פעולה, את אותה סמכות שאנחנו רוצים להעניק לו וכמובן להתייחס לדברים שהעלה כאן נציג משרד הכלכלה לגבי משרד הרווחה ואותם משרדים שעוסקים בתחומים זהים בתחום הילדים והנוער.
עמרם מצנע: אני מודה לכם.
עמרם מצנע: אני פותח את הישיבה.
עמרם מצנע: בדיון שקיימנו בנושא, ביקשתי ממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר לחזור ולבחון את הצעת החוק ולהכניס בה קצת יותר מחויבות והטלת אחריות על הגורמים, שזה בית הספר, המנהל או מנהלת בית הספר, והרשות המקומית כי החוק נראה לי קצת פרווה מבחינת יכולת הפיקוח והאכיפה.
עמרם מצנע: לצערי הרב אנחנו די משופעים בחוקים כאלה שרצים לחוקק אותם והרבה פעמים מרדדים אותם תוך כדי החקיקה והם הופכים להיות חוק בספר החוקים אבל הם לא מביאים לשינוי המתבקש והנדרש.
עמרם מצנע: אנחנו לא נגיע היום לסיכום החוק כי יש עוד כמה שאלות פתוחות, כך הבנתי מהדיווח שקיבלתי, אבל כן ניגע בדברים שהצלחתם להתקדם אתם בתיאומים.
עמרם מצנע: אולי מירב, את תציגי את זה.
<מירב ישראלי: היו כמה סוגיות שהתבקשנו בישיבה הקודמת לראות איך אפשר לקדם אותן ולהכניס תיקונים להצעת החוק ואני אסקור אותם לפי הסדר.
<מירב ישראלי: הדבר הראשון היה האחריות של רשויות מקומיות בנושא הזה וכאן משרדי הממשלה הגיעו עם איזשהו רעיון – זה עוד לא משהו סגור - ליצור באיזשהו אופן זיקה בין החוק הזה לחוק רישוי עסקים, בעצם דיני רישוי עסקים.
<מירב ישראלי: כלומר, העסקים שמספקים את המזון בבתי הספר, בין אם זאת מסעדה או מזנון ובין אם זה ספק ארוחות חמות שמביא את הארוחות החמות מבחוץ, הם נדרשים לרישוי עסק לפי חוק רישוי עסקים.
<מירב ישראלי: כאמור, לגבי המזנונים והמסעדות בתוך מוסד החינוך וספקי מזון חיצוניים, נאמר שייבדק – ועוד לא קיבלנו תשובות סופיות לעניין הזה – על ידי משרדי הבריאות והפנים, וכאן נכנס גם מרכז שלטון מקומי בהקשר של האחריות של הרשויות המקומיות, תיבדק האפשרות הזאת וזה יהווה עוד מנגנון פיקוחי שנכנס לעניין הזה והוא כבר מתבסס על מנגנון קיים.
עמרם מצנע: יש כאן מישהו ממרכז השלטון המקומי?
<מירב ישראלי: רות.
<רות דיין מדר: גם דוקטור רפאלוביץ.
<מירב ישראלי: מה שצריך יהיה לעשות זה בעצם להרחיב את הדברים שבודקים מדברים שהם תברואתיים בבסיסם, גם לנושאים של ערך תזונתי.
עמרם מצנע: השאלה אם במסגרת החוק הזאת תהיה הפניה.
<מירב ישראלי: בעיקרון אין צורך לתת הפניה בחוק הזה.
<מירב ישראלי: אפשר, אם רוצים אבל אין צורך.
עמרם מצנע: אני חושב שיש חשיבות כי בסופו של דבר מישהו ברשות המקומית ייקח את החוק וילמד אותו, הוא צריך לראות שהתייחסו לזה.
<מירב ישראלי: צריך לראות איך לעשות את זה, אבל בעיקרון התיקון אמור להיות בדיני רישוי עסקים.
<מירב ישראלי: בדקנו גם שאלה משפטית האם דיני רישוי עסקים בנוסח כפי שקיים היום יכולים להחיל את הדבר הזה והתשובה היא כן, כך שלא צריך לעשות תיקון במטרות חוק רישוי עסקים.
<מירב ישראלי: בעצם אפשר להזכיר את זה בחוק אבל גם אם לא נעשה את זה, בעצם היכולת של הממשלה לעשות את זה - - -
עמרם מצנע: אני חושב שחשוב שיוזכר בחוק אלא אם כן מישהו חושב אחרת והוא יכול להביע את דעתו.
עמרם מצנע: שוב, חלק מזה זה הניסיון לחולל איזשהו שינוי.
עמרם מצנע: חוק רישוי עסקים קיים מאז שיש רשויות מקומיות ועדיין חלק מהרשויות המקומיות תופסות את עצמן רק – ואני מכיר את זה כי באתי משם – כרמזור בדרך כי החותמת של רישוי העסק היא אחרי שהרשות מחויבת לפנות למשרד א' ולמשרד ב' וכשהיא מקבלת טופס טיולים כזה, מקבלים את כל האישורים, אז בלי בדיקה נוספת שמים את החותמת.
<קריאה: זה המצב היום.
<אשר גרנר: ברשותך, אני רוצה להעיר.
<אשר גרנר: אני מנהל אגף רישוי עסקים.
<אשר גרנר: זה היה לפני הרפורמה.
<אשר גרנר: ברפורמה החדשה ברישוי עסקים עשינו שינויים והורדנו הרבה סמכויות לרמת הרשות המקומית, כך שלא צריך להגיע למשרדי הממשלה לקבל חותמת כי הרשות המקומית הופכת להיות החותמת.
<אשר גרנר: לכן זה הרבה יותר בעייתי אם אנחנו מתכוונים לעשות הפניה.
עמרם מצנע: למה זאת בעיה?
<אשר גרנר: אני אסביר, ברשותך.
<אשר גרנר: ראשית, ברמת הרשות, הרשות מקבלת בקשה והיא כבר לא מעבירה לאותו משרד אלא היא מסתכלת מה התנאים ועל סמך זה היא מגישה אבל מישהו צריך לבדוק את זה.
<אשר גרנר: המשמעות היא עומס נוסף על הרשות.
<אשר גרנר: לכן אמרנו שנבחן את הנושא הזה עם מרכז השלטון המקומי ונראה מה המשמעויות התקציביות.
<אשר גרנר: בעיקרון אנחנו אומרים שאם משרדי הממשלה המקצועיים בעד, אנחנו לא אומרים לא.
עמרם מצנע: אתה בעצם מחזק את הטיעון שלי.
עמרם מצנע: אם אתה אומר לי שהרשות המקומית צריכה לעשות את זה.
עמרם מצנע: היא אחראית על חוק רישוי עסקים.
<אשר גרנר: לא את הבדיקה התזונתית.
עמרם מצנע: לא אמרתי בדיקה תזונתית.
עמרם מצנע: אני ביקשתי, ואני חושב שזה נכון, שבחוק שאנחנו עכשיו עסוקים בחקיקתו תהיה הפניה ויהיה כתוב איפה חובת הרשות המקומית, תהיה הפניה לחוק רישוי עסקים.
<אשר גרנר: ברגע שנסכם את ההיבט השני.
<אשר גרנר: זה מה שאני אומר.
<אשר גרנר: אני לא יכול לומר כאשר לא סוכם הנושא איך הוא נעשה ומה המשמעויות.
<מירב ישראלי: אנחנו נבדוק אחרי כן את העניין של איך לנסח את זה מבחינה חקיקתית, אם בהפניה או אם בתיקון עקיף.
עמרם מצנע: אני מבין את הדברים שהוא אומר.
<מירב ישראלי: קודם הוא צריך לומר כן על עצם העניין.
<מירב ישראלי: זה לגבי רישוי עסקים.
<מירב ישראלי: לגבי מכונות אוטומטיות, למעט כאלה שמוצבות ברחוב ממש.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים בכלל בכל מה שקשור בחצר בית הספר.
<מירב ישראלי: יש המשך למשפט.
<מירב ישראלי: למעט אלה שמוצבות ברחוב ולכן חלים עליהם דיני תכנון ובנייה, על מכונות אוטומטיות אחרות אין רישוי ולכן זה לא ייכנס לעניין הזה של רישוי עסק אלא זה יהיה בנפרד לפי החוק הזה.
<מירב ישראלי: זה אמור לגבי מכונות אוטומטיות בלבד.
עמרם מצנע: שבתוך בית הספר?
עמרם מצנע: תסבירי שוב.
<מירב ישראלי: מה שאמרתי לגבי רישוי עסקים, לא חל על מכונות אוטומטיות.
עמרם מצנע: צריכה להיות התייחסות מיוחדת לזה.
<מירב ישראלי: על זה יחול פיקוח רק לפי החוק הזה אבל עוד תיקון שתוך כדי הדיונים עלה וכל הגורמים חשבו שהוא נכון היה להכניס חובת דיווח של מנהל בית הספר ואחריות של הבעלות, לאו דווקא רשות מקומית אלא כל בעלות, ולפקח שמנהל בית הספר אכן דיווח איך מסופק המזון אצלו בבית הספר, כך שאם זאת מסעדה, אם זה מזנון, אם זה קיוסק, אם זה ספק מזון או אם אלה מכונות אוטומטיות, משרד החינוך ידע בדיוק מה יש בכל בית ספר ואז המפקחים של משרד החינוך ידעו בדיוק היכן מוצבות המכונות.
<מירב ישראלי: לגבי אחריות מנהל מוסד חינוך.
<מירב ישראלי: הוסכם שאכן נכון להכניס איזשהו אזכור של אחריות המנהל בדומה למה שיש לנו למשל בחוק איסור פרסומת מסחרית בבתי ספר.
<מירב ישראלי: באחריות המנהל ייאמרו שני דברים: האחד, הוא לא יכניס לבית הספר משהו בניגוד להוראות חוק זה, והדבר השני, חובת הדיווח עליה דיברתי.
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים עוד לבדוק מבחינת הבעלות את הזיקה לחוק פיקוח על בתי ספר, האם יש צורך או לא, אבל בגדול הרעיון הוא שלבעלות תהיה גם חובת פיקוח על המנהל שאכן הוא דיווח.
<מירב ישראלי: סוגיה נוספת, אולי אני ארצה שמשרד החינוך יסביר.
<מירב ישראלי: סוגיית הצהרונים.
<מירב ישראלי: הייתי רוצה שמשרד החינוך יסביר את עניין הצהרונים והיחס לחוק הזה ואחר כך נסביר גם את הזיקה של משרד הכלכלה לעניין.
עמרם מצנע: נשמע את משרדי הממשלה שמיוצגים כאן ואחר כך כמובן נקיים דיון פתוח.
<לירן שפיגל: אתם רוצים שנתייחס לעניין הצהרונים?
עמרם מצנע: גם.
<מירב ישראלי: אם אתם יכולים להסביר את הבעייתיות עליה דיברנו.
<לירן שפיגל: צהרונים לא מפוקחים על ידי משרד החינוך.
<לירן שפיגל: אין לנו סמכות.
<מירב ישראלי: לפי החוק.
<לירן שפיגל: אין לנו סמכות חוקית לפקח על הצהרונים.
<לירן שפיגל: לגבי פעילויות שהמשרד מפעיל בעצמו, כמו ציל"ה, במסגרת המכרז אנחנו נחיל את אותם כללים לפי החוק.
<לירן שפיגל: מי שיפעיל את אותה מסגרת אחר הצהרים, יצטרך לעמוד בכל הדרישות שייקבעו לפי החוק או בהיבט של אספקת מזון לאותה מסגרת.
עמרם מצנע: אתה אומר שלגבי ציל"ה, המשרד עצמו ממכרז?
<לירן שפיגל: כבר היום במסגרת מכרזים של הזנה שהמשרד מפרסם ומקיים, יש פיקוח גם על איכות המזון ועומדים בדרישות שנקבעו בתיאום עם משרד הבריאות.
<לירן שפיגל: זה קורה גם היום, כך שזה יקרה גם בעתיד לפי ההוראות שייקבעו בחוק הזה.
עמרם מצנע: אתם פעם אחת במכרז קובעים את ההנחיות וההוראות שהזכיין צריך לעמוד בהן כשהוא מפעיל את הצהרון ואחר כך גם מפקחים על זה.
<לירן שפיגל: גם מפקחים על זה.
עמרם מצנע: אתה רוצה לומר שאין צורך בהפניה כלשהי בחוק?
<קריאה: זה רק על ציל"ה.
<לירן שפיגל: לגבי פעילות שהמדינה מקיימת בעצמה, אני לא צריך הפניה בעניין הזה בחוק.
<לירן שפיגל: לגבי צהרונים שלא נמצאים בפיקוח שלנו כי הם לא תוצאה של מכרז אלא כל צהרון פרטי שנפתח, הוא לא מפוקח על ידי כל גורם.
עמרם מצנע: יש למשל צהרונים שהרשויות המקומיות מפעילות.
<לירן שפיגל: אנחנו לא מפקחים עליהם.
<לירן שפיגל: זאת יוזמה של הרשויות המקומיות והם לא מפוקחים על ידינו.
<לירן שפיגל: פנינו למשרד הכלכלה בעניין הזה אבל עדיין לא קיבלתי תשובה.
עמרם מצנע: זה לאו דווקא משרד הכלכלה.
<מירב ישראלי: למשרד הכלכלה, זה סוג נוסף של המסובסדים.
<לירן שפיגל: המשרד תומך במסגרות מסוימות.
<לירן שפיגל: פנינו ושאלנו האם במסגרת מבחני התמיכה שלהם הם ידרשו את העמידה בזה.
עמרם מצנע: אתה מדבר על המעונות?
<לירן שפיגל: צהרונים.
עמרם מצנע: צהרונים שמשרד הכלכלה מפעיל?
<קריאה: תומך בוואוצ'רים.
<מירב ישראלי: הוא בעצם מסבסד.
עמרם מצנע: מסבסד את הילדים.
<רות דיין מדר: יש עוד הזנה שמתקיימת בבתי הספר והיא מופעלת או על ידי ועדי ההורים שמפעילים את ההזנה או על ידי הרשות המקומית והשאלה איך משרד החינוך מתכוון לקח על זה כי זה במהלך שעות הלימודים.
<לירן שפיגל: אני לא מדבר על שעות הלימודים
עמרם מצנע: בואו נפריד.
עמרם מצנע: שעות הלימודים, אלה בתי ספר.
<לירן שפיגל: שעות לימודים, זה החוק.
<לירן שפיגל: החוק מדבר כרגע על שעות הלימודים.
<לירן שפיגל: אנחנו מדברים על צהרונים.
<לירן שפיגל: צהרונים יכולים לפעול בכל מיני מקומות, הם יכולים לפעול במתנ"ס והם יכולים לפעול באיזשהו מבנה אחר.
עמרם מצנע: זה לא כל כך משנה היכן הם פועלים.
עמרם מצנע: השאלה תחת מי הם פועלים.
עמרם מצנע: יש צהרונים שאתם עושים את המכרזים ועל כן אתם מכניסים פנימה את הנהלים ויש צהרונים שמפעילות הרשויות המקומיות וכן צריך לכוון לכך שגם הן יעשו את אותם נהלים ואותו פיקוח.
עמרם מצנע: רשויות מקומיות הן חלק מהשלטון.
עמרם מצנע: אמנם זאת לא הממשלה אלא השלטון המקומי.
עמרם מצנע: יש צהרונים פרטים.
<קריאה: יש צהרונים פרטיים ויש צהרונים שהורים מפעילים.
<עירית ליבנה: הורים שמתארגנים ומתקשרים עם ספק.
עמרם מצנע: באיזה מתקנים?
<עירית ליבנה: בתוך בתי הספר.
עמרם מצנע: ההורים מפעילים?
<עירית ליבנה: ההורים מתקשרים עם ספק ועל זה אין פיקוח.
עמרם מצנע: מה אחריות הרשות המקומית שם?
<רות דיין מדר: לא נמצאת.
<רות דיין מדר: למשל אצלי, אני בלב השרון, בית ספר בכר רוסו, ועד ההורים בחר ספק, הוא מלווה, הוא גובה את הכסף, הוא מפעיל את זה.
<רות דיין מדר: זה מתקיים במסגרת יום לימודים ארוך מכוח חוק של משרד החינוך אבל ההזנה לא מתוקצבת לא על ידי הרשות המקומית ולא על ידי משרד החינוך אלא רק על ידי ההורים.
עמרם מצנע: את מדברת על דבר אחד.
עמרם מצנע: את אומרת שאת ההזנה ההורים חתמו.
עמרם מצנע: אבל הילדים שוהים במסגרת בית הספר.
<רות דיין מדר: יום לימודים ארוך רגיל, עד שעה 3:30.
עמרם מצנע: אז זה כן תחת משרד החינוך.
<רות דיין מדר: אבל לא ההזנה.
<קריאה: לא משרד החינוך מזמין את המזון.
עמרם מצנע: זה לא משנה.
עמרם מצנע: ההורים צריכים להיות מחויבים באותם נהלים.
<לירן שפיגל: החוק יכול עליהם כי מי שמספק מזון באופן מאורגן ומרוכז, לפי ההגדרה בחוק, נכנס תחת החוק ויצטרך לעמוד בתנאים האלה.
<לירן שפיגל: זה נכנס תחת החוק.
<לירן שפיגל: אם בבית הספר יש יום לימודים ארוך מכוח חוק, עדיין זאת מסגרת של בית ספר וזה נכנס תחת החוק.
<לירן שפיגל: זה לא צהרון.
עמרם מצנע: זאת נקודה מאוד חשובה כי אני מבין שזה לא ברור עד לרגע זה.
עמרם מצנע: זאת אומרת, גם אם יום לימודים ארוך שאין בו הזנה ממסדית אלא ההורים רוצים וחותמים, הם חייבים לעמוד בנהלים כפי שהחוק יקבע והרשות המקומית צריכה לפקח על זה בהתאמה.
עמרם מצנע: לזה נגיע תכף.
יפעת קריב: למרות שזה קצת מוזר.
יפעת קריב: אם הם לא יעמדו בנהלים, מה נעשה להם?
עמרם מצנע: הספק לא יוכל לספק.
יפעת קריב: הספק יכול להמשיך לספק תמורת כסף.
<עירית ליבנה: בחוק יש עיצומים כספיים.
עמרם מצנע: זה כל העניין.
עמרם מצנע: גם בתוך בית הספר, אם מישהו יעבור על החוק, לא מכניסים אותו לבית סוהר ולא מדיחים את המנהל בגלל זה.
יפעת קריב: אבל קוראים לדין משמעתי.
עמרם מצנע: דין משמעתי.
<לירן שפיגל: כשזה מגיע לבתי ספר, הפיקוח הוא של משרד החינוך.
<לירן שפיגל: לגבי צהרונים, כשאלה צהרונים של משרד החינוך שהוא מפעיל במסגרת מחווה, יחולו אותם כללים.
<לירן שפיגל: לגבי משרד הכלכלה, אני עוד צריך לבדוק מה הם השיבו לעניין הזה.
<לירן שפיגל: לגבי צהרונים אחרים, הם לא בפיקוח של הממשלה ולכן אנחנו לא נוכל לפקח עליהם במסגרת החוק הזה.
עמרם מצנע: משרד הכלכלה מפעיל צהרונים?
עמרם מצנע: משרד הכלכלה מסבסד.
<מירב ישראלי: הוא מסבסד.
<לירן שפיגל: במסגרת הדרישות, משרד הכלכלה כאשר הוא תומך באיזושהי פעילות, יש לו רשימה של תנאים לתמיכה הזאת.
<לירן שפיגל: לדוגמה, אני מניח שיש דרישות בתחום בטיחות וכולי.
<מירב ישראלי: אם הסבסוד קיים, והם אמרו לי שזה קיים, זה כמו במעונות.
<מירב ישראלי: אם יש סבסוד, משרד הכלכלה דורש תמורת הסבסוד הזה לעמוד בהרבה מאוד תנאים.
<מירב ישראלי: צריך פשוט לוודא שבמסגרת התנאים האלה יש גם את העניין של הרכב המזון.
<יפעת שמר: אבל כרגע אין את עניין הרכב המזון.
עמרם מצנע: תכף נגיע לזה.
<מירב ישראלי: כאשר יהיה חוק, הם צריכים לעמוד בדרישות החוק.
עמרם מצנע: משרד החינוך, עוד משהו?
<לירן שפיגל: בהיבט הזה, לא.
<לירן שפיגל: לגבי הנושא של אחריות המנהל.
<לירן שפיגל: אנחנו בהחלט תומכים ברעיון שזה יהיה דומה לנוסח שקיים היום בחוק לאיסור פרסומת מסחרית.
<לירן שפיגל: אנחנו חושבים שגם צריך להחיל את אותה חובה של לדוגמה איסור אספקת מזון שלא עומדת בדרישות.
<לירן שפיגל: כמו שהאיסור הזה חל על המנהל, האיסור הזה צריך לחול גם על הבעלים על בית הספר – שזאת יכולה להיות הרשות המקומית, יכול להיות תאגיד פרטי ואז זה יחול גם לגביהם והם יצטרכו לוודא שאכן האספקה שמגיעה לבית הספר עומדת באותה שורה של תנאים שהחוק מבקש.
עמרם מצנע: זה חל גם על מוכר שאינו רשמי?
<לירן שפיגל: בהחלט.
<לירן שפיגל: ההגדרה של מוסד חינוך.
עמרם מצנע: כל מי שקיבל רישיון.
<לירן שפיגל: לא, הגדרה הרבה יותר רחבה.
<לירן שפיגל: ההגדרה בהצעת החוק מדברת על מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה שלומדים בו יותר מעשרה תלמידים.
<לירן שפיגל: ההגדרה בחוק לימוד חובה היא הגדרה מאוד רחבה ולמעשה נכנסים פנימה הרבה מאוד מוסדות חינוך, גם ללא קשר אם יש להם רישיון או אין להם רישיון.
<לירן שפיגל: ברגע שאנחנו מכניסים פנימה בעלים על מוסד חינוך, בעלים על מוסד חינוך אלה גם תאגידים וגם אנשים פרטיים שמבקשים, בדרך כלל אלה גני ילדים שגם הם יצטרכו לעמוד באותה שורה של תנאים ואם הם מספקים מזון בצורה מאורגנת ומרוכזת, הם יצטרכו לעמוד באותה רשימה של דרישות שהחוק יכתיב.
עמרם מצנע: כשאומרים מאורגנת ומסודרת, זה כדי להבדיל מזה שהילד מביא סנדביץ'.
<לירן שפיגל: בדיוק.
<לירן שפיגל: אנחנו לא מתכוונים להחיל את זה על ההורים או אם יש התארגנות חד פעמית של הורים.
<עירית ליבנה: אבל ההנחיות בחוזר מנכ"ל יבהירו את החלק הזה שלא מכוסה.
<לירן שפיגל: כמובן שהמטרה הנוספת של החוק היא להסב את תשומת לב כולם מהו האוכל, נקרא לו, בריא, מתוך תקווה שכאשר הורים ישלחו את ילדיהם עם מזון או יארגנו איזושהי פעילות, הם ידאגו לכך שהאוכל שמגיע יהיה מזון בריא.
<לירן שפיגל: אני יודע שיש לדוגמה בתי ספר שכאשר הם באים ואומרים שיש איזה יום בו כל ההורים צריכים להביא אוכל, הם כבר מיוזמתם מכתיבים מה יהיה אוכל בריא שיגיע לאותה פעילות.