GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גדי פרנק: בעבר נתקלנו בזה ואנחנו לא מתכוונים לעשות את זה.
<גדי פרנק: קבענו, ואכן נעמוד בזה, קבענו פגישה לא פורמאלית עם שלוש נציגויות שקיימות כרגע.
<גדי פרנק: בכל מקרה אנחנו נוציא את ההנחיות הסופיות שלנו רק אחרי שנפגש גם איתם ולא אחרי שנפגש עם ועד ראשי המכללות.
<גדי פרנק: חיכנו כמובן גם לישיבה הזאת וכמו שאמרתי ליושב ראש, לא נוציא את ההנחיות שלנו לפני שנשב כאן ונשמע סופית את הדברים.
<גדי פרנק: אני חושב שהפגישה מתוזמנת לשבוע הבא ורק לאחר מכן נוציא את ההנחיות.
<גדי פרנק: שוב, אנחנו לא במצב שניתן לנהל מבחינה חוקית או בכל דרך אחרת משא ומתן ארצי.
<גדי פרנק: נשב, נקשיב ונראה איך לעשות.
<גדי פרנק: אמרתי מראש שאין כוונה ליצור מצב, עלו כאן חששות בעבר לדברים כמו דלת מסתובבת או שיהיו תמריצים, זה לא הגיוני בתוך המערכת הזאת.
<גדי פרנק: אם משהו לא ראינו מראש אנחנו כמובן נמצא את הדרכים לשנות ולתקן, נשב ונקשיב ורק לאחר מכן נוציא את ההנחיות הסופיות.
זהבה גלאון: לשאלת המדרג והשעות.
<גדי פרנק: השאלה הזאת היא שאלת מקרו מאוד מאוד גדולה ולכן אני אומר לכם, השאלה היא שאלת מקרו ואי אפשר להידרש אליה בהקשר הזה שהוא חשוב מאוד, אבל זה מיקרו מאוד ספציפי ביחס לשאלה הרבה יותר גדולה.
<גדי פרנק: אני חושב שבכל מערכות ההשכלה המערביות בעולם, לא רק בישראל, יש שאלה.
<גדי פרנק: אני אחדד בכוונה כי את קוראת לזה מדרג למרות שאני לא אוהב את המילה אני אחדד - - -
דב חנין: אנחנו אוהבים את המילה, רק לא אוהבים יותר את המציאות.
דב חנין: מהמילה אנחנו מאוד נשמח להיפטר.
<גדי פרנק: השכלה גבוהה בנויה על שני דברים.
<גדי פרנק: מצד אחד השכלה גבוהה גם בצד המחקר שלה, אבל לא רק בצד המחקר שלה, בנויה על קצוות.
<גדי פרנק: פרס נובל נעשה בפיק מסוים, הוא לא נעשה בממוצע.
<גדי פרנק: מצד שני מערכות השכלה גבוהה ב- 100 שנה האחרונות הלכו ונעשו מערכות של הכשרת המונים, במובן שגם להבין מהם הצרכים האמיתיים של הפרטים ומה הצרכים של כוח המדינה במדינות.
<גדי פרנק: הדבר הזה בכל המדינות המערביות או אולי בחלק מהמדינות המערביות, נעשה על ידי יצירת מדרגים של מוסדות להשכלה גבוהה שהתגמול שונה, הדגשים לגבי התקצוב שלהם שונה ודברים רבים נוספים.
<גדי פרנק: אם רוצים לחשוב מחדש על הדבר הזה זו שאלה יפה, זו שאלה בהחלט ראויה גם לדיון ציבורי והיא לא כל כך קשורה לאלמנט הזה - - -
זהבה גלאון: אנחנו לא רוצים הסברים תיאורטיים.
זהבה גלאון: אנחנו מדברים על אנשים חיים.
<גדי פרנק: גם אותו סגל בכיר שמועסק, ויש למישהו חצי משרה באוניברסיטה וחצי משרה במכללה, כאן משרתו היא 6 שעות או 7 שעות ל - - -
<דיויד גוס: אבל אתה עושה מישמש רעיוני בין הגדרה של סגל - - -
עמרם מצנע: רוצים חברי הכנסת לשאול שאלות הבהרה.
עמרם מצנע: אחרת נכנסים לדיון?
זהבה גלאון: אני לא רוצה להיכנס לדיון, רק עוד שתי - - -
עמרם מצנע: מה שרציתי לומר, אני לפחות בדיון כאן גם הראשון וגם השני וגם במפגשים שיש לי עם אנשי המל"ג והות"ת, עלי מקובל איזה מדרג, אתם לא אוהבים את המילה מדרג, אבל דיפרנציאציה, תמיד מילים בלועזית הן יותר טובות, 'שונות' נדמה שזה התרגום הנכון של דיפרנציאציה, שונות.
עמרם מצנע: ביקשנו ונדמה לי שקיבלנו תשובה, אני לא יודע עם היא מספקת, אבל היא בהחלט מסוימת, לצמצם את השונות והיא צומצמה במידה מסוימת.
<דיויד גוס: היא מצמצמת במידה מסוימת ומקבעת.
זהבה גלאון: עוד נקודה אחת שעלתה בדיונים הקודמים ביחס לשעות המינימום שבו ניתן להיכנס לעבודה במוסדות.
זהבה גלאון: הצגתם אז את הנושא של 5.3, האם הדבר הזה ירד?
<גדי פרנק: הדבר הזה לא היה מבוטא בשעות, הוא בא לידי ביטוי באחוז משרה.
<גדי פרנק: בתור התחלה, כרגע ה-16 זז לכיוון ה- 14 זה מתעדכן בהתאם.
<גדי פרנק: בנוסף, במשא ומתן הנוכחי - - -
זהבה גלאון: עדיין אחוז משרה כרף כניסה קיים?
עמרם מצנע: גדי אמר וזה עלה בעיקר במכללת שנקר כי היא בעצם מכללה ייחודית מבחינת מגוון המקצועית.
עמרם מצנע: אם יש מישהו שעובד פחות מזה, אבל הוא כבר נמצא שם לאורך שנים הוא יוכל להיכנס למסלול של עמית.
זהבה גלאון: ואם הוא לא קיים שם שנים?
עמרם מצנע: אם אתמול הוא נכנס לעבודה?
עמרם מצנע: – אז לא.
<גדי פרנק: אם הוא לא היה שם אתמול, אני לא מסתיר את זה, אתמול נכנס לעבודה ומלמד שעתיים, המדיניות כרגע שהוא לא נכנס לדבר הזה.
<גדי פרנק: אם הוא יהיה מספר שנים ויישאר עם שעתיים, יעלה באחוז המשרה שלו הוא יכנס מיידית.
<גדי פרנק: זה פחות או יותר טווח הדיונים.
זהבה גלאון: אדוני מבחינת שאלות ההבהרה שלי אני מסתפקת בזה.
זהבה גלאון: האמת שאני אשמח לשמוע גם את האחרים.
דב חנין: רק הערה אחת אדוני בשאלה של הרוחב וההתמקדות.
דב חנין: קודם כל אני מצטרף ליושב ראש הוועדה, אני חושב שניכרת התקדמות בעבודתכם.
דב חנין: אני שואל את עצמי מה תפקידנו כאן בכנסת.
דב חנין: אני אומר מה לדעתי הוא תפקידנו.
דב חנין: אתם בוודאי והארגונים של הסגל במכללות יודעים לבצע יותר טוב מאיתנו את ההתמקדות על הפרטים, מהן הבעיות ואיך צריך להתמודד איתן.
דב חנין: התפקיד שלנו, המשימה שלנו לראות את הנושא בראיה קצת יותר רחבה.
דב חנין: כשאנחנו מדברים על ראיה קצת יותר רחבה, ואתה דיברת על ההשלכות התקציביות, כן, בואו נזכיר את העובדה שמדינת ישראל רוצה להיאבק בבריחת מוחות ואומרת 'אנחנו מוכנים להשקיע בישראלים שנמצאים היום באוניברסיטאות בחו"ל כדי שיחזירו לארץ'.
דב חנין: אני אומר שכאשר אני משקיע בחבר'ה האלה שהיום הם מורים מן החוץ או סגל זוטר במכללות, אני בעצם מונע מעצמי את הצורך בעוד עשר לחפש אותם באוניברסיטת הרווארד או בייל ולהביא אותם בחזרה למדינת ישראל.
דב חנין: קונטקסט הוא מאוד חשוב, כי אחרת אם אנחנו נסתכל רק במשבצת של החור במטבע, זה עולה כסף וכולנו מבינים את זה.
דב חנין: עולה כסף להשקיע באנשים הצעירים האלה כדי שילמדו כאן במכללות, כדי שיקבלו תנאים הוגנים וכדי שיהיה להם ביטחון תעסוקתי.
דב חנין: אם אנחנו לא נראה את הקונטקסט היותר רחב שהיום בעולם גדול ורחב אנשים לא חייבים, לא כולם חייבים ללמד, במכללות בישראל, הם יכולים לעשות עוד דברים בחיים שלהם אם זה לא יהיה מספיק אטרקטיבי.
דב חנין: אני רוצה שהם ילמדו במכללות, אני רוצה שהמסלול הזה יתפתח גם אם יש שונות בין המכללות לבין האוניברסיטאות.
דב חנין: אני מבין שהמון אנשים בישראל לומדים במכללות וזה השירות של ההשכלה הגבוהה שפתחה בפניהם באופן מעשי.
דב חנין: אני רוצה שהם ילמדו במכללות, אני רוצה שאנשים טובים יהיו שם.
דב חנין: אני אומר את זה גם כדי לחזק אתכם מול אנשים שלא נמצאים כאן כרגע מסביב לשולחן, אבל גם מעורבים בצורה כזאת או אחרת במשא ומתן.
דב חנין: כל משהו קטן שאתם נותנים למרצים מן החוץ באים ואומרים לכם, רגע רגע, אתם שוברים את מסגרות התקציב.
<גדי פרנק: אתן הערת הבהרה.
<גדי פרנק: א' נמצא כאן נציג משרד האוצר, אמרתי לכם גם בישיבה הקודמת, אני לא חושב שיש לנו ויכוח עם האוצר.
<גדי פרנק: כשיש לי ויכוח עם האוצר אני יודע לחדד אותו היטב, אני לא חושב שזה המצב ולכן אני לא מעביר אליהם את הלחץ.
<גדי פרנק: אני לא חושב שזה נכון, אני לא חושב שזה סוג הדיון ואני לא חושב שהם כרגע בולמים אותנו במשהו.
תמר זנדברג: זה מטריד אותנו אם אין לך ויכוח עם האוצר.
עמרם מצנע: הזמן שלנו מוגבל ואני רוצה לשמוע גם את האנשים מהשטח.
<גדי פרנק: ברשותך, רק לחדד לחבר הכנסת דב חנין בשני הקשרים.
<גדי פרנק: האחד, אני לא אומר שאין כאלה, בהחלט שבאוכלוסייה כזאת גדולה בהחלט יש כאלה מהסוג שאפיינת.
<גדי פרנק: באפיון הרחב כשאתה יורד לעמוק ומסתכל כמו שעשו במחלקת מחקר מידע של הכנסת שהכינו את המסמך, זה לא שרוב האוכלוסייה היא מהאוכלוסייה שתוארה כרגע.
<גדי פרנק: שנית לגבי הצד השני, אם כך צריך להסתכל על צד הנתונים ועל צד הביקוש, לדעתי אפילו חלק מועד הסגל תיאר בפעם שעברה, זה לא שיש כאן מצב שהוא מסלול שאינו אטרקטיבי בצורה שמתייחסים אליו.
<גדי פרנק: יש ביקושים מאוד מאוד גבוהים להיכנס למסלול הזה.
<גדי פרנק: עדיין זה לא אומר שלא צריך לשפר אותו לאורך זמן, זה לא אומר שאם יש תנאים שהם לא הוגנים, בסך הכול ההעסקה הזאת היא לא דרך קבלן , היא העסקה ישירה על ידי המוסד.
<גדי פרנק: זו העסקה שיוצרת בעיות סוציאליות עם הפסקה, עם חוסר הפרשות לתנאים סוציאליים שנהוגות היום ברוב - - -
זהבה גלאון: ומהם התנאים הנלווים?
זהבה גלאון: אתם מדברים על שונות בשכר, אבל אפשר לעשות שונות בשכר בתנאים נלווים, גם זה תנאי העסקה.
<גדי פרנק: התנאים הנלווים בהקשר הזה, הפרשות לקרן השתלמות, פנסיה, 12 חודשי העסקה, אפשרות ליצירת רצף של יותר משנה אחת וכדומה, מבחינתו הם לא אמורים להיות שונים בין זה לבין המצב הקיים באוניברסיטאות.
<גדי פרנק: אני חושב שגם במשא ומתן שמתנהל במכללת ת"א-יפו, מדברים גם על כתבי מינוי תקופתיים וכדומה, בדומה לדברים הקיימים היום באוניברסיטאות.
עמרם מצנע: יעלה להבה רז, המכללה האקדמית ת"א- יפו, בבקשה.
<יעלה להב רז: בוקר טוב.
<יעלה להב רז: תוארה כאן תמונת מצב מאוד ורודה ואני רוצה שנשים את הדברים על דיוקם.
<יעלה להב רז: הדבר הראשון שבדיון הקודם אמרת במפורש וכך גם נכתב במסמך, שהעסקה היא 12-16 כפוף כמובן למוסד.
<יעלה להב רז: כאן כרגע יש הקשחה - - -
<גדי פרנק: מעולם לא היה כזה דבר.
<יעלה להב רז: זה היה, אתם יכולים לראות בפרוטוקול הכנסת.
<יעלה להב רז: אתה אמרת את זה הדגשתי במרקר, זה נאמר.
<יעלה להב רז: כלומר זה נאמר - - -
<גדי פרנק: אמרתי שסגל בכיר זה 12-16 - - -
<יעלה להב רז: לא.
<יעלה להב רז: אני אביא את הפרוטוקול.
<יעלה להב רז: זו הקשחה של העניין.
<יעלה להב רז: אתה מדבר במכללות על 14-16, כמובן שזה בהתאם להחלטה של המוסד.
<יעלה להב רז: איך מוסד יהיה מוכן לתת למרצים שלו 14 שעות כשאתה לא נותן שיפוי כספי?
<יעלה להב רז: שנית, במכללות שאין בהן ארגון יציג ההנחה היא שזה יהיה 16 שעות.
<יעלה להב רז: 16 שעות מוריד את השכר משמעותית לכל שעה למרצה.
<יעלה להב רז: שנית, בסופו של יום, מדובר כאן על רציפות תעסוקתית.
<יעלה להב רז: בואו לא נתבלבל.
<יעלה להב רז: רציפות תעסוקתית היא לא ביטחון תעסוקתי.
<יעלה להב רז: אתה מדבר שאולי יהיו מקרים בהם יינתנו כתבי מינוי שנתיים.
<יעלה להב רז: כמי שמנהלת את המשא ומתן במכללת ת"א- יפו, אני מעולם לא שמעתי על זה.
<יעלה להב רז: זה לא ניתן וגם אם זה יינתן זה יהיה למתי מעט ולא לרובם.
<יעלה להב רז: למרבית המרצים שיכנסו למתווה אין באמת ביטחון תעסוקתי, יש רציפות תעסוקתית.
<יעלה להב רז: שלישית, אתם לא באמת הורדתם את תנאי הסף, עדיין יש תנאי סף, שוב הם נגזרת של 14-16, זה הבדל משמעותי ממה שקורה באוניברסיטאות.
<יעלה להב רז: באוניברסיטאות, אני למדתי את אותו קורס באוניברסיטת בן גוריון ואני מלמדת את אותו קורס במכללה האקדמית ת"א-יפו, שם קיבלתי תנאים מסוימים ופה אני מקבלת תנאים אחרים.
<יעלה להב רז: למה?
<יעלה להב רז: – אני מניחה ואני מכירה בהבדל שיש בין המוסדות, אני מבינה שיש הבדל בין מוסדות מחקר לבין מוסדות הוראה ושהמכללות מבוססות הוראה.
<יעלה להב רז: עדיין, ראשית זה לא באמת עומד במבחן המציאות.
<יעלה להב רז: גם חבר הכנסת דב חנין אמר את זה.
<יעלה להב רז: שנית, אם אלה מוסדות מבוססי הוראה ואתם רוצים לחזק את איכות ההוראה, תתגמלו על ההוראה הזאת.
<יעלה להב רז: למה אני, אם אתם רוצים לחזק אותי כמרצה, למה אני צריכה לקבל עבור שעה פחות ממה שאני מקבלת כשאני מלמדת באוניברסיטה?
<יעלה להב רז: אני לא מצליחה להבין את ההיגיון הזה.
עמרם מצנע: אני חושב שהוא הוסבר למה צריכה להיות שונות.
עמרם מצנע: אני חושב.
<יעלה להב רז: לא ביקשנו השוואת תנאים לאוניברסיטאות.
<יעלה להב רז: לא ביקשתי בדיוק את אותו שכר.
<דיויד גוס: קודם כל אני לא חושב שהוסבר למה יש שונות.
<דיויד גוס: אני חושב שמה שהיה כאן זה מישמש רעיוני בין סגל בכיר באוניברסיטאות שעוסק במחקר, סגל בכיר במכללות, עמיתי הוראה, מרצים מן החוץ.
<דיויד גוס: אני חושב שההסבר שניתן בכלל לא מסביר את העניין הזה.
<דיויד גוס: זה שיש שונות בין האוניברסיטאות היסטורית לבין המכללות בנושא המחקר, זה אולי מסביר את העניין בנושא סגל בכיר, אבל אני חושב שעמיתי הוראה או מרצים מן החוץ שעסוקים במוסדות גם באוניברסיטאות וגם במכללות זה הוראה, אני חושב שההצדקה של השונות לא קיימת.
<דיויד גוס: אני כמו יעלה להב מלמד גם בטכניון וגם במכללת שנקר את אותו קורס, אותם תנאים, אותם סטודנטים, אותן בדיחות אפילו.
<דיויד גוס: שם אני מתוגמל לפי 10 שעות כעמית הוראה ומה שמוצע כרגע על הפרק זה 14 שעות.
<דיויד גוס: אני לא לגמרי מבין למה, הרי אני לא עוסק במחקר, אני עוסק בהוראה.
<דיויד גוס: נכון שיש הבדלים בין המערכות, נכון שגם היסטורית וגם אקדמית יש הבדלים בין המערכות, אבל יש נקודות השקה.
<דיויד גוס: לא במקרה אתם אחראים על שתי המערכות האלה כי יש קשר, זה לא משרד הביטחון ומשרד הרווחה.
<דיויד גוס: יש קשר בין המערכות.
<דיויד גוס: לא במקרה יושבים כאן שני אנשים שיושבים בשתי המערכות האלה במקביל.
<דיויד גוס: יכול להיות שיש גם יותר.
<דיויד גוס: נקודות ההשקה קיימות ואין מה לעשות, עמיתי הוראה הם אחת מנקודות ההשקה וזה בתחום ההוראה.
<דיויד גוס: אחד העקרונות שעלו בישיבה הקודמת היה שלא יפגע שכר כתוצאה מבנה.
<דיויד גוס: ב- 16 שעות השכר נפגע לכולם.
<דיויד גוס: ב- 14 שעות במשרה מלאה עד 7 שנות ותק השכר נפגע.
<דיויד גוס: כלומר עד 7 שנות ותק השכר נפגע.
<דיויד גוס: תבדקו את זה.
<דיויד גוס: גם אנחנו עושים חשבון.
<דיויד גוס: הנושא של פגיעת שכר לא קיים ב-14 שעות.
<דיויד גוס: אנחנו מההתחלה, לא לצרכי משא ומתן, אלא מאחר וחשבנו שזה פרקטי ומעשי, דרשנו 12 שעות.
<דיויד גוס: אני מתחיל לחשוב שאולי לצורך משא מתן אנחנו צריכים להתעקש על 10 שעות, כי באמת המערכות דומות בנקודה זאת.
<דיויד גוס: אנחנו צריכים להתעקש על 10 כי זה הגיוני, זה סביר וזה צודק.
<דיויד גוס: ב- 12 שעות לא נפגעים, אכן יש שיפור.
<דיויד גוס: נכון שהתקדמתם, נכון שיש הרבה נקודות גם במכללת שנקר וגם בנושאים אקדמיים פנימיים במכללת שנקר וגם מולכם, התקדמו.
<דיויד גוס: עדיין אני לא רוצה להיות במצב שמקבע מצב גרוע.
<דיויד גוס: זה מה שיש.
<דיויד גוס: דיברת על 90 מיליון שקל של הסגל הבכיר.
<דיויד גוס: אני לא מבין את האנלוגיה.
<דיויד גוס: אני לא מבין את ההשוואה.
<דיויד גוס: המרצים מן החוץ במכללות מהווים כמעט 70%-80% משעות ההוראה, איך אתה מצפה שזה יגיע לאותן עלויות?
<דיויד גוס: החשבון שלי, שוב אין לי את המספרים שלכם, אני חושב שסביר להניח שהעלויות תגענה לסביבות 120 מיליון שקל לשנה.
<דיויד גוס: אם אתם עושים הערכת חסר בתקצוב, אנחנו נמצא את עצמנו שוב בבעיה.
<דיויד גוס: ברמה האישית, אני באמת אשמח שתסבירו לי למה הקורס שלי בטכניון, במכללת שנקר הוא כל כך שונה?
<דיויד גוס: ומה אני עושה שהוא שונה?
<דיויד גוס: תודה.
<דיויד גוס: אשמח לשמוע תשובה.
תמר זנדברג: קחו בחשבון שהרבה מהמרצים לא מלמדים גם באוניברסיטה וגם במכללות, לא בגלל שהם לא רוצים, אלא בגלל שאין להם את האפשרות.
תמר זנדברג: אותו מרצה שמלמד שעתיים, קח בחשבון שרוב רובם של האנשים האלה מלמדים שעתיים כי זה מה שנותנים להם ולא שיש להם משרד רו"ח אחר והם באים לשעתיים כדי לתת.
תמר זנדברג: הם היו שמחים ללמד יותר, אבל אין.
עמרם מצנע: יושב ראש אגודת הסטודנטים מכללה אקדמית ת"א-יפו, בבקשה.
<ברק חדריאן: תודה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.
<ברק חדריאן: כשאני שומע את הדברים האלה אני חרד.
<ברק חדריאן: הלכתי למכללה שאני תופס אותה כמכללה איכותית ואני נהנה ללמוד בה ואני מקבל השכלה אקדמית שבאמת נחשבת לא פחות מאוניברסיטה.
<ברק חדריאן: אני רוצה להיות מתוגמל בהתאם ואני רוצה שהמרצים שלי יתוגמלו בהתאם ולהיות זכאי להשכלה אקדמית ראויה מבלי שהמרצה שלי שמלמד במוסד אחר את אותו דבר, ירוויח פחות.
<ברק חדריאן: אני לא רואה בזה הצדקה, אני רואה בזה הפליה מובהקת.
<ברק חדריאן: לדעתי אין צדק בדבר הזה.
<ברק חדריאן: יותר מזה אני רואה לנכון שאם אין גוף ייצוגי לכל המרצים מן החוץ מכל הארץ, הסטודנטים צריכים להתמודד עם זה.
<ברק חדריאן: אנחנו לא פחותים מבין כל המוסדות.
<ברק חדריאן: אנחנו שווים ואנחנו צריכים לקבל השכלה אקדמית בהתאם.
<ברק חדריאן: אני לא רואה בתואר ממכללה, שהמדינה כל כך מתפארת בהקמת מוסדות אקדמיים וברצון להרחיב את המוסדות בכל רחבי הארץ, אני לא רואה בקורס מקביל לקורס שמלמדים באוניברסיטה, שהמרצה יהיה בתחושה מאוד לא חיובית ללמד את אותו קורס במכללה, כי הוא מרוויח הרבה פחות באותו מוסד.
<ברק חדריאן: נראה לי שזה לא במקום.
עמרם מצנע: בבקשה דוקטור שלומית תמרי, המכללה האקדמית ספיר.
<שלומית תמרי: תודה רבה.
<שלומית תמרי: אני אבקש להאיר דברים שאמר חבר הכנסת דב חנין, רק קצת יותר מנקודת מבט אישית.
<שלומית תמרי: אני כבר 10 שנים מרצה מן החוץ.
<שלומית תמרי: במידה מסוימת מתוך בחירה משום שאני כן חוקרת.
<שלומית תמרי: אם הייתי מלמדת הרבה לא הייתי חוקרת.
<שלומית תמרי: זה אחד מהדברים האנומאליים שנוצרים במכללות, שהסגל במינוי כל כך עסוק כך שאין לו זמן לחקור ואז דווקא המרצים מן החוץ חוקרים הרבה יותר.
<שלומית תמרי: אני נדרשת כל שנה להגיש מאמרים, באילו קורסים השתתפתי, אני נותנת לפחות שני כנסים בהתנדבות בתוך המכללה, אני מייעצת לארגונים.
<שלומית תמרי: הרבה חברים שלי כמוני יושבים בוועד מנהל של עמותות וארגונים ומייעצים בהתנדבות.
<שלומית תמרי: הכול בהתנדבות, הדוקטורט עצמו הוא סוג של התנדבות, שנים רבות ישבנו ולא קיבלנו שכר.
<שלומית תמרי: למעשה מדובר כאן על אוכלוסייה של כמה אלפים בודדים של אנשים שאני רואה אותם כחוד החנית של החברה.
<שלומית תמרי: במיוחד המכללה שלי בנגב, אני עוד יותר בנגב והנגב לא משופע לא בארגונים ולא בעמותות ולא בהתארגנויות ולא בתרבות, ואנשים כמונו שכן יושבים באזורים פריפריאליים יש להם תרומה עצומה לחברה הישראלית.
<שלומית תמרי: אני חושבת שאם יש משהו שאפשר לדרוש כאן זה לפחות לא להרע את התנאים.
<שלומית תמרי: כלומר, חיים שלמים בהתנדבות למען החברה, ואתם בעצם באים ואומרים לנו תלמדו אחרת, זה לא נחשב.
עמרם מצנע: דוקטור עופר כסיף.
עופר כסיף: שלום.
עופר כסיף: יש כמה דברים שאני רוצה לעלות, לצערי בקצרה והלוואי שהיה אפשר לפרט אותם.
עופר כסיף: אני אתחיל ראשית עם אמירה אישית.
עופר כסיף: אני את הדוקטורט עשיתי London school economics ואחרי זה הייתי בפוסט בקולומביה אוניברסיטי ניו יורק.
עופר כסיף: אני לא מבין למה אני צריך להתחרט שחזרתי לארץ.
עופר כסיף: אני יודע שאני לא מדבר רק בשם עצמי, אני יודע שיש עשרות, מאות ואולי יותר מזה.
עופר כסיף: הסיבה שאני מתחרט, אני אומר שאני מתחרט, זה משום ש- 12 שנה חלפו מאז שחזרתי לארץ, הייתה לי אפשרות לקבל משרת הוראה בלונדון ולימדתי בלונדון שנתיים, אני מניח שאם הייתי נשאר שם מצבי היה פחות גרוע.
עופר כסיף: היום אני 12 שנה מרצה מן החוץ בלי שום דרך של יציאה מזה.
עופר כסיף: אני מדבר לא רק בשם עצמי, אני יודע שיש רבים כאלה.
עמרם מצנע: באיזו מכללה אתה מלמד?
עופר כסיף: אני מלמד היום במכללת ספיר, מכללת ת"א ובאוניברסיטה העברית.
עופר כסיף: אם הייתי צריך לרשום במילה אחת מה המקצוע שלי הייתי כותב "נהג".
עופר כסיף: שוב, זו תופעה רחבה, זו לא תופעה אישית.
עופר כסיף: אני יותר בנסיעות, אולי הצעה אחת שות"ת יכול לקבל היא שהזמן על הכביש יחשב כזמן הוראה.
עופר כסיף: אולי בזה אפשר להגיע לאיזו הסכמה.
עופר כסיף: זה בכלל לא מצחיק.
עופר כסיף: שוב, אני מדבר כאן לא רק בשם עצמי.
עופר כסיף: אפרופו נהג, יש לי חבר שהוא כבר 20 שנה מרצה מן החוץ ובקיץ כשהוא לא עובד הוא מתפרנס כנהג מונית.
עופר כסיף: אני לא חלילה מזלזל בנהגי מוניות, אבל אני לא מכיר מישהו שעשה דוקטורט בשביל זה.
עופר כסיף: אני רוצה לחזור לכמה דברים שנאמרו קודם.
עופר כסיף: לצערי מה שנאמר כאן מטעם ות"ת, אני הייתי מכנה את זה כ"רצחת וגם ירשת".
עופר כסיף: משום שמצד אחד אומרים תלמדו יותר, אבל מצד שני במכללות עצמן כשמישהו רוצה להתקדם ולעבור ממסלול של מרצה מן החוץ למסלול של קביעות אומרים לו 'תחקור, תפרסם'.
עופר כסיף: כלומר, קודם כל המכללות הפכו כבר מזמן למוסדות מחקר לא פחות מהאוניברסיטאות.
עופר כסיף: העובדה היא שמרצים בכירים בכמה מכללות מקבלים קק"מ (קרן קשרי מדע), כלומר מימון עריכה, תרגום והשתתפות בכנסים.
עופר כסיף: למה?
עופר כסיף: – כי דורשים מהם לחקור.
עופר כסיף: אם מרצה מן החוץ גם רוצה לחקור והוא מרצה במכללות כרגע, הוא לא יכול לחקור כי אין לו קק"מ.
עופר כסיף: אם אני רוצה לנסוע לכנס, מזמינים אותי לפעמים לכנסים ולפעמים מממנים חלקית ולפעמים לא מממנים בכלל, גם אם מממנים חלקית ב- 90% מהמקרים אני צריך להגיד 'חברים, אני מצטער אין לי את ה- 10%' למה?
עופר כסיף: – כי אין לי את קרן קשרי מדע.
עופר כסיף: איך רוצים שמרצה מן החוץ גם ילמד יותר וגם אין לו קרן קשרי מדע בכלל יוכל לחקור?
עופר כסיף: בעצם גם אומרים לו במכללה שבגלל שהוא לא חוקר הוא לא יכול להתקדם.
עופר כסיף: כלומר, זה מעגל סגור.
עופר כסיף: הייתי קורא לזה מאנגלית, כי זה באמת אכזרי.
עופר כסיף: זה ה-"הרצחת וגם ירשת".
עופר כסיף: המכללה אומרת לך 'לא תתקדם, לא תעבור למסלול של מרצה במינוי כי אתה לא חוקר'.
עופר כסיף: אתה רוצה לחקור אתה מבקש קק"מ ואומרים לך 'לא אתה מרצה מן החוץ'.
עופר כסיף: אז גם באים ואומרים תלמד יותר.
עופר כסיף: – זו בושה וחרפה, זה ביזיון וזה לא יעבוד.
עופר כסיף: דבר שני לגבי ותק הוראה כתנאים בסיסיים לכניסה למסלולי עמיתי הוראה – גם זה דבר שהוא בלתי קביל בעליל.
עופר כסיף: אני רוצה להסביר מדוע, אין לי את הזמן להרחיב לצערי.
עופר כסיף: ראשית זה יוביל לפיטורים סדרתיים, כמו שזה כבר קיים בכמה וכמה מקומות.
עופר כסיף: זאת אומרת שאתה תכנס, למה שהמכללה תיתן בעצם ללמד תקופה ארוכה ושתרכוש ותק ואחרי זה כל מה שכרוך בזה, נפטר אותך לא רק אחרי שמונה חודשים, שני סמסטרים, אלא נפטר אותך אחרי סמסטר, ואז אתה גם לא שומר על רציפות.
עופר כסיף: אז גם אחרי 20 שנה לא יהיה לך מספיק ותק כדי שתוכל להיכנס למסלול הזה.
עופר כסיף: אותו דבר לגבי ההיקף, למה שניתן ללמד 6 שעות למשל, אם אנחנו יכולים לתת לעוד מרצה שעתיים, לעוד מרצה שעתיים, עדיף לנו להעסיק שלושה מרצים שעתיים כל אחד מאשר מרצה אחד שש שעות – הדברים האלה כבר קיימים.
עופר כסיף: התמונה הורודה לכאורה שהוצגה כאן היא במקרה הטוב טעות ובמקרה הרע מטעה.
עופר כסיף: ברשותך כבוד היושב ראש דבר אחרון, זה דבר שלא הועלה כאן ואני חושב שהוא לא פחות חשוב.
עופר כסיף: אנחנו לא יכולים להסתכל רק בעניין התקציבי ורק בעניין הכספי לרבות מצידנו, בעניין השכר עם כל החשיבות שבו.
עופר כסיף: שני דברים באמת קצרים.
עופר כסיף: נאמר כאן בצדק שרוב המרצים מן החוץ במכללות בארץ ככלל אינם מאורגנים.
עופר כסיף: בואו נשאל את עצמנו למה, אחת מן הסיבות שמרצים מן החוץ לא מאורגנים, בכל המכללות ולפחות בחלק ניכר מהמכללות, זה מתוך פחד.
עופר כסיף: אני מדבר אתכם על זה בצורה הפשוטה והברורה ביותר.
עופר כסיף: מי שמתכחש לזה עושה שקר בנפשו כדי לא להגיד שהוא מנסה לשקר אחרים.
עופר כסיף: אני מדבר על זה מתוך ניסיון שלי.
עופר כסיף: בזמנו ישבתי עם המועצה המתאמת של סגל המכללות הציבוריות, התפקיד שלי היה רק לייצג את המרצים מן החוץ.
עופר כסיף: אני נדדתי בין מכללות להחתים אנשים שיצטרפו.
עופר כסיף: מה שנאמר לי ברוב מוחלט של המקרים 'אנחנו מפחדים, אם אנחנו נצטרף יבולע לנו'.
עופר כסיף: אני גם רוצה לומר לכם שאני מכיר מישהו היטב, - - -
עמרם מצנע: בוא נתקדם.
עמרם מצנע: אתה לא מצפה שנאמר לכם אל תפחדו או שכן תפחדו.
עופר כסיף: אני מצפה שות"ת יהיו הוגנים והגונים עם עצמם, קודם כל ולפני שהם יגידו 'אין עם מי לדבר' שישאלו למה אין עם מי לדבר.
עמרם מצנע: ות"ת לא אמר אין עם מי לדבר.
עמרם מצנע: הוא מדבר עם מי שיש.
עמרם מצנע: אגב, אני הצעתי, רק לצורך הסדר, אני הצעתי כבר בישיבה הראשונה שתתארגנו, לא תתארגנו אז ידברו על כל מכללה בנפרד.
עמרם מצנע: תתארגנו יהיה לכם יותר כוח.
עופר כסיף: רק לסיים.
עופר כסיף: שיהיה ברור, אני אישית פוטרתי ממכללה מסוימת לא לפני הרבה זמן בגלל שניסיתי לארגן את המרצים מן החוץ.
עופר כסיף: איש לא אמר לי שזו הסיבה, אבל ברור לכולם שזאת הסיבה.
עופר כסיף: מילה אחרונה באמת, אחד מהדברים כתוצאה של קיצוצים הולכים ונשנים במהלך השנים בתקציבי השכלה גבוהה בכלל ובמכללות בפרט, היום קורסים לא נפתחים אם הם לא, במרכאות, כלכליים.
עופר כסיף: זאת אומרת שקורס שאין בו מספר מינימום של נרשמים לא ייפתח.
עופר כסיף: מרצה מן החוץ שהקורס שלו לא נפתח לא מפוצה.
עופר כסיף: הוא הולך הביתה מהיום להיום, מהרגע להרגע כולל שינויים - - - <קריאה:> לא נכון.
עופר כסיף: זה נכון לגמרי במכללות, חוץ ממכללות ספציפיות.
עופר כסיף: מה שקורה במקרה כזה, מרצה שיודע שפרנסתו תלויה בפתיחה של קורס.
עופר כסיף: שאלו את עצמכם מה הוא יעשה כדי שהקורס יפתח ואיך זה פוגע באקדמיה ככלל ובסטודנטים ולא רק בתנאי - - -
<זיו חורב: מנכ"לית המכללה האקדמית אחוה.
<זיו חורב: בגלל זה לעמית הוראה יש יתרון, כי מהרגע שיש לו חוזה יציב, רב-שנתי כמו בסגל בכיר, אני מדברת מניסיון, גם אם הקורס שלו לא נפתח, מהרגע שיש לו חוזה שנתי או רב- שנתי, אני לא נכנסת לדיון היקף השעות, אבל לפחות ברכיב היציבות התעסוקתית.
<זיו חורב: אני חושבת שצריך להבין שזה בדיוק היתרון המהותי שמהרגע שיש לנו כארגון חוזה מולו, יש לנו מחויבת שאיננה תלויה במספר הסטודנטים בקורס והיא תלויה בהסכם ההעסקה שנתחם איתו.
עמרם מצנע: שמואל הר נוי מנכ"ל ור"מ (ועד ראשי המכללות) בבקשה.
<שמואל הר נוי: קודם כל אחרי שעופר טען שכולנו חוטאים וכולנו עושים מניפולציות, אני מוחה על זה.
<שמואל הר נוי: בסך הכול המטרה שלנו שהמרצים שנמצאים אצלנו יום-יום יהיו מרוצים גם מהתנאים וגם מהשכר.
<שמואל הר נוי: לבוא לטעון שכל היום מה שאני עושה זה מניפולציות איך לפטר, איך לחסוך.
<שמואל הר נוי: אני יכול לבשר לך שאנחנו לא עד כדי כך - - -
תמר זנדברג: הוא לא טען שכולם והוא לא טען שכל היום, הוא תיאר מצב שלא כדאי להתעלם ממנו.
<שמואל הר נוי: אני אומר את דעתי.
<שמואל הר נוי: אני פונה כאן למרצים מן החוץ.
<שמואל הר נוי: אנחנו מעכבים את כל התהליך מכמה סיבות, למשל אחת הישיבות שהייתה לנו מול הוועדה לתכנון ותקצוב וגם מחכים להוצאת הנוהל.
<שמואל הר נוי: אנחנו רוצים, אנחנו נערכים במסגרות שהוזכרו כדי להעביר ולהתחיל את המהלך.
<שמואל הר נוי: כל המהלך של מעמד מרצים מן החוץ מתעכב המון כי חלק מהדברים כן של התארגנות לא התארגנות, כן מעמד כזה או לא מעמד כזה.
<שמואל הר נוי: אני מציע, אני אומר לכם וזו הנכונות שמגלים כל מנהלי המכללות.
<שמואל הר נוי: אנחנו לא מאושרים מצורת ההעסקה שלכם.
<שמואל הר נוי: אנחנו רוצים ליצור את היציבות.
<שמואל הר נוי: יש מכללות שהתחילו עם זה.
<שמואל הר נוי: אי אפשר ביום אחד לפתור את כל הבעיות.
<שמואל הר נוי: גם לעניין ערך שעה לא ערך שעה יש לי המון מה לומר על כך.
<שמואל הר נוי: זה לא הכיוון.
<שמואל הר נוי: אני חושב שיש כמה הישגים משמעותיים שמשנים את כל המעמד של מרצים מן החוץ.
<שמואל הר נוי: ההתכתשות הזאת לא תעזור ובטח לא במעמד הזה.
<שמואל הר נוי: אנחנו רוצים שבשנת תשע"ה נערך למעבר כמו שהיה הסיכום או היעד שנקבע בדיונים בוועדה הזאת.
<שמואל הר נוי: כאן אני יכול לומר לכם שבדיונים שהיינו עם ות"ת, דיונים שהתנהלו כולל בשבוע שעבר, ברור לנו שגם אנחנו נצטרך להיערך אחרת גם תקציבית.
<שמואל הר נוי: אנחנו רוצים ללכת למהלך הזה וחבל שנתעכב ונהייה כאן עוד שנה ונגיד אולי תשע"ו.
<דיויד גוס: אני אבקש להוסיף כמה פרטים מהשטח בפועל ממכללת שנקר.
<דיויד גוס: ראשית כידוע לכם אנחנו לא מעט חודשים הכרזנו על סכוך עבודה.
<דיויד גוס: כנראה שבשבוע הבא בגלל חילוקי הדעות המאוד מהותיים שיש לנו עם הות"ת וההנהלה, כנראה שנתחיל לפתוח בשביתה במכללה.
<דיויד גוס: כלומר בגלל הפערים שלטעמנו לא נסגרים.
<דיויד גוס: בנוגע לתנאי סף כניסה, דווקא כאן רציתי להגיד משהו חיובי, אנחנו בשולחן הדיונים כבר לא מדברים על שום רף ושם סף כניסה לנוהל של עמיתי הוראה.
<דיויד גוס: כלומר אנחנו כן מדברים על פריסה הדרגתית של כניסה על מנת לאפשר הערכות תקציבית של הות"ת.
<דיויד גוס: זה מתוך התחשבות מאחר וכל הסיפור הזה, לטעמנו, זה עניין כספי, אין כאן שום עניין עקרוני.
<דיויד גוס: כל העניין של ההבדלים בין המכללות, אוניברסיטאות והסגל זה פשוט ניסיון לדחות את הקץ הכללי.
<דיויד גוס: אין מה לעשות צריך לעשות את זה.
זהבה גלאון: אני שומעת כאן את הדברים.
זהבה גלאון: לכאורה, אולי המילה לכאורה לא במקום ואולי חלקה כן במקום.
זהבה גלאון: לכאורה יש התקדמות ואתה פתחת ואמרת לכאורה יש התקדמות.
זהבה גלאון: אני מודה שהמשפט שאמר דיויד גוס מנכר לי בראש, תסבירו לי מה ההבדל בין הקורס שאני נותן בטכניון, אני לצורך העניין, אני לא מסתכל עכשיו על הטכניון ולא מסתכל על מכללת שנקר, אני מסתכל על עצמי, אני אותו בנאדם שנותן את אותו קורס, איך זה יכול להיות ששם אני מתוגמל כך ופה אני מתוגמל כך?